mot · FW02808 · 1973-01-24 00:00:00 — av herrar i och om främjande av den mindre industrins export på de nordiska länderna. De mindre företagens och då främst industriföretagens problem och möjligheter är föremål för en ökad uppmärksamhet inte bara i utan praktiskt taget i alla länder. Nödvändigheten av en stark och livskraftig mindre industri har överallt understrukits, inte bara som komplement och underleverantör till större företag utan även som företag med helt egen inriktning och profil. För ett stort antal mindre industriföretag i är exporten på väg att bli ett viktigt komplement till hemmamarknadsförsäljningen. För många har exportförsäljningen redan blivit ett hjälpmedel för att vidmakthålla lönsamhet och sysselsättning, och för ytterligare ett stort antal små företag har exporten numera blivit ett livsvillkor. ökar ständigt dessa kategorier genom att allt fler företag påbörjar en exportverksamhet, som efter hand blir alltmer betydelsefull för förmågan att överleva. Dessa företags resurser är i fråga om produktion och framför allt i fråga om marknadsföring relativt små, och det är därför av största vikt att undvika felsatsningar. I valet mellan ett stort antal tänkbara exportmarknader blir det naturligt att sätta in de begränsade resurserna på marknader, där även det mindre industriföretaget har en möjlighet att styra, kontrollera och kommunicera. Det är bl. a. av detta skäl som de flesta mindre och i export oerfarna företagen i första hand väljer de nordiska grannmarknaderna. Här ligger på någon timmes resavstånd tre köpstarka, högt utvecklade och tullfria marknader med ekonomi, politik och kultur, som inte nämnvärt avviker från vad vi är vana vid hemma. Eftersom man kan utgå från att så gott som samtliga större industrier redan är etablerade på utlandsmarknaden, ligger en stor del av den möjliga exportökningen hos de mindre företagen. Detta antagande stöds t. ex. av det faktum att de traditionellt tunga exportprodukterna tappar en allt större andel av totalexporten. Man torde därför med fog kunna antaga att de mindre företagens roll i den totala svenska exportverksamheten, som uppskattningsvis ligger på , kommer att öka . Många mindre företag har redan sina kunder utanför grän ser och är väl medvetna om sin exportpotential. De är emellertid också medvetna om behovet att på ett bättre sätt sköta sin exportmarknadsföring. upplever dessa företag en markant brist på både personal- och kapitalresurser för att uppnå den ökade försäljning, förbättrade lönsamhet och jämnare sysselsättning som exporten möjliggör. För de mindre företagen framstår som en naturlig och betydelsefull marknad. Tillkomsten av EFTA har stimulerat de kommersiella kontakterna mellan de nordiska länderna och därmed också handelsutbytet inom . De nordiska grannländerna har kommit att spela en allt större roll för vår export, och går till den nordiska marknaden. Håller man sig enbart till småindustrin blir denna siffra sannolikt betydligt högre. För vissa varugrupper, där en stor del av tillverkningen ligger på mindre företag, går av exporten till de nordiska länderna, och för t. ex. TEKO-produkter och möbler blir siffran så hög som . Trots den stora betydelse som den nordiska marknaden har för svensk småindustriexport, saknar de mindre företagen det omfattande servicestöd de behöver för att bearbeta denna marknad. Detta torde bero på att haft ett kraftigt överskott i handeln på , och , varför en starkare kommersiell bearbetning på dessa platser av statsmakterna ej ansetts nödvändig. Detta motiv till att vi nu som enda land i saknar kommersiellt utbildad personal på våra ambassader i , och eller där stationerade handelssekreterare eller deras motsvarighet är icke tillräckligt starkt eller ens relevant mot bakgrunden av att dessa länder är av dominerande betydelse för export. Inför en förändrad internationell konkurrenssituation och genom de nordiska ländernas varierande former för anslutning till EEC, vilket kan väntas spela en avgörande roll för det internordiska varuutbytets fortsatta utveckling, är en förstärkning av kommersiellt utbildad personal på våra ambassader i nödvändig. Av flera skäl torde de svenska företagen vara i behov av ökat stöd vid sina exportansträngningar på den nordiska marknaden. Man måste t. ex. vara beredd på vissa svårigheter att använda rest-EFTA-länder som leverantörer av material avsett att ingå i varor för leverans till EEC-länder. Produktionssamarbetet mellan olika nordiska länder kan komma att kompliceras, och lokaliseringsförändringar kan bli aktuella. Förutsättningarna blir mycket olikartade i olika branscher. Även på med förändringar i grupperingen i handelsblock kommer , och sannolikt att behålla sin dominerande position i vår export. Men ett hårdnande konkurrensklimat förutsätter ökade insatser i vår marknadsföring i . Då det är angeläget att starta en aktiv exportfrämjande verksamhet i de nordiska länderna och nå snabba exportresultat för de svenska företagen, vore det en lösning att tillsätta handelsattachéer vid ambassaderna i , och . Med hänvisning till det anförda hemställs att under anslaget Främjande av utrikeshandel m. m. anvisar för inrättande av tre tjänster med placering vid vardera ambassaderna i , och för främjande av den mindre industrins export. () ()