mot · FW021641 · 1973-03-27 00:00:00 — Motioner nr 1641 1973 av m. fl. i anledning av Kungl. Majås proposition 1973:33 med förslag till ändringar i tryckfrihetsförordningen, m. m. Den enskilda människans integritet, rätten till en fredad personlig sfär, är omistliga värden i en demokrati. är många oroade av en utveckling på främst datateknikens område som tycks hota denna rätt. Insamling och registrering av individinformation har blivit en allt vanligare arbetsmetod, inte minst i myndigheternas verksamhet. Utrymmet för personlig anonymitet blir mindre, den fredade personliga sfären trängre. Den personliga integriteten bör ges lika starkt rättsskydd som andra grundläggande mänskliga rättigheter. Den i proposition 1973:33 föreslagna datalagen bör ses som ett led i uppbyggandet av ett sådant rättsskydd mot otillbörligt intrång i privatlivet med den raffinerade informationsteknikens hjälp. Lagförslaget innebär att dataregister, som innehåller personuppgifter, i princip inte skall få inrättas eller föras utan tillstånd och kontroll av en särskild myndighet, kallad datainspektionen. Det bör understrykas att den föreslagna datalagen endast är en början till en lagstiftning på detta område. Lagstiftningsarbetet måste fortsätta och skyddet förstärkas efter hand som tekniken utvecklas och erfarenheter vinns. Enligt lagförslaget skall främst lagringen och utlämnandet av personuppgifter regleras. Med all säkerhet måste emellertid gränser sättas även för insamlingen av uppgifter. Det måste klarläggas i vilken utsträckning människor skall vara skyldiga att lämna uppgifter om sig själva till myndigheter eller andra. Som ett första steg mot ett rättsskydd för den personliga integriteten kan den föreslagna datalagen godtagas med ett väsentligt undantag. På en viktig punkt har nämligen regeringen gjort avsteg från principen om tillståndsprövning. Personregister som beslutas av Kungl. Maj:t och eller av endera av dem skall enligt förslaget undantas från datainspektionens tillståndsprövning. Undantaget förutsätts gälla oberoende av om beslutet om registrets inrättande ges formen av lag eller annan författning eller kommer till uttryck på annat sätt. Enligt vår mening måste det föreslagna undantaget för vissa statliga register betraktas som ett allvarligt och omotiverat avsteg från datalagens grundtanke. Enligt denna skall varje dataregister med personuppgifter bli föremål för prövning av en särskild instans som har att avgöra om registret kan tillåtas av hänsyn till den personliga integriteten. Denna instans, datainspektionen, skall genom sin sammansättning ha en särskild kompetens att bedöma vad hänsynen till den personliga integriteten Den skall nämligen företräda en bred medborgaropinion och i övrigt besitta en särskild sakkunskap inom sitt område. Genom en sådan uppläggning har integritetsaspekten givits en mycket framskjuten plats vid avvägningen av de många olika hänsyn som måste tas inför ett beslut. Man har helt enkelt fått garantier mot att ingen kan inrätta dataregister över personer utan att datainspektionen givit klartecken från integritetssynpunkt. Om man nu undantar de register om vilka statsmakterna själva fattat beslut, är det ofrånkomligt att skyddet i detta avseende försvagas. Hänsynen till den enskildes personliga integritet riskerar att få spela en mera undanskymd roll. Det är ett omdöme som gäller i trots av det faktum att datainspektionen skall avge yttrande före beslutet. Det skyddssystem på ADB-området som skall byggas upp bör därför omfatta alla personregister som förs med automatisk databehandling oavsett om de är privata, kommunala eller statliga och oavsett om de senare beslutas av Kungl. Av många skäl torde just de statliga registren och kanske allra främst de register som regeringen vill undanta vara de som innebär de allvarligaste integritetsproblemen och som därför bör bli föremål för tillståndsprövning. Dessa register har i allmänhet en bredd och ett djup i informationen som saknar motsvarighet på den privata sidan. Staten har också de maktmedel som behövs för att kräva in uppgifter från medborgarna. Den särställning som offentlighetsprincipen ger myndigheternas register i förhållande till privata register kan också medföra speciella integritetsproblem. Det är också betecknande att den debatt om den personliga integriteten i dataåldern som förekommit här och utomlands huvudsakligen rört statliga dataregister. Inte minst i vårt land har den oro hos allmänheten som kommit till uttryck haft ett mycket klart samband med myndigheters datainsamlande eller uppbyggande av personregister och databanker. Opinionsyttringarna har rört allt ifrån den olust folk känner inför ett alltför närgånget uppgiftsinsamlande till de skrämmande framtidsvisioner om den allsmäktiga staten som vet allt om sina medborgare och som utnyttjar sin information till en otäckt effektiv kontroll. Även mot denna bakgrund är det märkligt att regeringen föreslagit att undantag skall göras för vissa statliga register. På vederbörande utskott torde få ankomma att utarbeta erforderliga författningsändringar. Åberopande det anförda hemställes att måtte besluta att bestämmelserna om att personregister icke får inrättas eller föras utan tillstånd av data inspektionen även skall gälla personregister vars inrättande beslutas av Kungl. () () () () () ()