mot · FW02303 · 1973-01-23 00:00:00 — om inrättande av en professur i gjuteriteknik. Gjuteriindustrin i är av betydlig omfattning. var ca 14 000 personer anställda vid gjuterierna, vartill kommer mer än 3 000 anställda hos leverantörer till gjuteriindustrin. Produktionen av gjutgods var nämnda år med ett värde av 1 300 milj. kr. Antalet gjuterier i är över 400, av vilka något över 100 har mer än 25 anställda. De största gjuterierna har 200500 anställda och en tillverkningskvantitet om 10 gjutgods . Förhållandena inom gjuteriindustrin behandlas ingående i en utkommen rapport med titeln nuläge framtidsbedömning, där en redogörelse lämnas för en branschutredning, som bedrivits av i samarbete med industridepartementet. I denna rapport behandlas även utbildningsförhållandena på området, och det betonas att gjuteriindustrin i alltför ringa omfattning tillförs högskoleutbildad arbetskraft, främst beroende på att professur i gjuteriteknik saknas vid våra tekniska högskolor. 1 rapporten anförs följande: Inom gjuteriindustrin var 1970 ett 60-tal tekniker med högskoleutbildning verksamma, huvuddelen bergsingenjörer och civilingenjörer från mekanisk linje. Av dessa är ungefär 25 verksamma i gjuteridriften, under det att övriga har arbetsuppgifter på laboratorier, kontrollavdelningar, vid fömödenhetsfirmor eller verkar som konsulter. Man kan jämföra antalet i driften verksamma högskoleutbildade tekniker med motsvarande tekniker i produktionsledande arbete inom hela verkstadsindustrin och finner att högskoleingenjörstätheten inom gjuteriindustrin är ungefär hälften av den inom hela verkstadsindustrin. Nyrekryteringen till gjuteriindustrin är låg då det gäller högskoleingenjörer och medelåldern är högre än inom verkstadsindustrin. De unga högskoleutbildade ingenjörerna inom gjuteriindustrin är i huvudsak placerade i laboratorieverksamhet. En av orsakerna till det förhållandevis låga antalet högskoleingenjörer inom gjuteriindustrin är att denna länge var en gjutmästarindustri, där ledningen utövades av tekniker med lång praktisk erfarenhet. En annan orsak är att högskoleutbildningen i gjuteriteknik varit och är otillfredsställande. I saknas professur i gjuteriteknik. Endast korta kurser i ämnet ges vid de tekniska högskolorna av speciallärare eller biträdande lärare. De studerande har blott i begränsad omfattning tillfälle att göra examensarbeten och forskningsarbeten i gjuteriteknik, vilket försvårar rekryteringen till detta område. För gjuteriindustrin är det av vikt att de mekanister som senare skall utföra och leda konstruktionsarbete inom verkstadsindustrin har tillräckliga kunskaper om gjutna material, så att gjutgods utnyttjas i optimal omfattning. Utbildningen är även på detta område otillfredsställande. I samtliga industriländer finns professurer i gjuteriteknik i de större länderna vid flera utbildningsanstalter. Även de nordiska grannländerna har bättre än vi tillgodosett utbildningsbehovet på detta område. Vid Tekniske H0j skole finns således en professur, i vilken gjuteriteknik ingår som väsentlig del. I finns en professur i gjuteriteknik och metallurgi vid . Vid Tekniske Hpgskole i meddelas gjuteriundervisning inom en docentur. I samtliga grannländer finns vid högskolorna väl utrustade institutioner med resurser att bedriva såväl forskning som praktisk undervisning i gjuteriteknik. Inom gjuteriindustrin sker en snabb teknisk utveckling, varvid de främsta ämnesområdena är gjutmetallernas metallurgi och egenskaper, sandteknologi, ingjuts- och mätningsteknik, produktionsteknik och sist men inte minst miljöteknik. Starka krav reses från många håll på en förbättrad arbetsmiljö i gjuterierna, vilket fordrar omfattande investeringar och ofta omläggningar av arbetsmetoderna. Detta accelererar behovet av teknisk nydaning på området. Det framstår sålunda som oundgängligen nödvändigt att utbildning och forskning på hög nivå inom gjuteritekniken befrämjas. Detta kan bäst ske genom inrättande av en eller flera professurer i gjuteriteknik vid de tekniska högskolorna. Utbildningen bör avse dels gjuterispecialister, som blir verksamma vid gjuterierna, dels att ge konstruktörer vid verkstadsföretagen en grundlig utbildning i förutsättningarna att utnyttja den från många synpunkter mycket förmånliga produktionsmetoden gjutning. Forskningen bör avse både grundläggande och tillämpade problem på området, ej minst de som sammanhänger med arbetsmiljön. Till professuren eller professurerna bör anknytas väl utrustade laboratorier och försöksgjuterier. Resurserna därvidlag är i det närmaste obefintliga vid de tekniska högskolorna i . Sammanfattningsvis kan alltså erinras om att en snabb teknisk utveckling kan väntas inom gjuteritekniken . Det är därför av stor vikt att svensk gjuteriindustri tillförs högskoleutbildad arbetskraft och att forskning bedrivs i sådan utsträckning och på sådan nivå att vi kan hävda oss på detta område gentemot andra industristater. Ett forskningssamarbete med andra länder skulle också befrämjas genom inrättande av en professur i gjuteriteknik. Med hänvisning till det anförda hemställer jag att hos Kungl. begär att en professur i gjuteriteknik inrättas vid någon av våra tekniska högskolor.