mot · FW0296 · 1973-01-01 00:00:00 — av m. fl. om skärpt restriktivitet vid tillståndsgivning till utlandsinvesteringar. I har arbetslösheten legat på en hög nivå. Vissa delar av landet präglas av en allt djupare undersysselsättning. Kapitalismens inneboende motsättningar har skärpts. Staten har fått spela en allt större roll som direkt ekonomisk understödjare åt kapitalet. Staten har ställt upp som delägare med storfinansen i en rad företag; den har i ökad utsträckning bestått kapitalet med gåvor och subventioner. Skatterna på bolagen har minskat. Särskilt låg har den s. k. effektiva skattesatsen blivit för storföretag som expanderat snabbt. Dessa företag har till följd av stora vinster och investeringar kunnat göra stora avskrivningar. Skattebeloppet i förhållande till den verkliga vinsten har för industrin sänkts från 1968. som bolagen undfägnats med lättnader har allt större skattebördor lagts på de arbetande i form av t. ex. höjda kommunalskatter, ökad indirekt beskattning. Bolagen har fått gåvor och subventioner men har inte skapat arbete inom landet i sådan takt att arbetslösheten minskats. Tvärtom har antalet arbetstillfällen inom industrin blivit allt färre. Trots denna utveckling har tillståndsgivningen för direkta investeringar av svenskt kapital i utlandet varit mycket generös. Dessa investeringar uppgick till . Antalet svenska dotterbolag i utlandet mer än fördubblades . Takten i denna utveckling tycks öka. gav tillstånd till direkta investeringar i utlandet för . beräknas siffran närma sig 2 miljarder. Många svenska företag investerar nu betydligt mera utomlands än i . Utvecklingen senaste hälft framgår av följande tabell: Svensk industri utomlands: omsättning milj .kr. Källa: DN 17/12 1972 Tabellen visar att medan antalet anställda i industrin i minskat har antalet anställda i svenska kapitalisters företag utomlands ökat . Det är inte bara så att antalet anställda ökar snabbare utomlands. En rad svenska storföretag sysselsätter flera personer utomlands än vad de gör i . Storföretag som SKF har av sina anställda i dotterföretag i utlandet. Motsvarande siffror för andra storföretag är: LME , STAB , , , . Det är storföretagen som dominerar kapitalexporten. En undersökning av situationen visar att 1611 företag då hade investerat utomlands. Av dessa svarade 15 företag för av de utomlands verkande svenska dotterföretagens omsättning. Export av kapital är ett utmärkande drag hos kapitalismen på dess imperialistiska stadium. Jakten efter profiter driver de stora kapitalisterna att investera utomlands för att undvika ett relativt kapitalöverskott och fallande profiter i det egna landet. Att de tillgångar kapitalisterna flyttar utanför landets gränser skulle kunnat ges en produktiv användning inom landet och därmed minska arbetslöshet och avhjälpa de brister som finns på en rad områden bekymrar inte kapitalisterna. För dem är den egna profiten det avgörande målet. Kapitalets ideologer brukar hävda att utlandsinvesteringar skulle vara till fördel för det kapitalexporterande landets ekonomi. Exporten av kapital skulle medföra vidgad marknad för moderföretaget framhålls det, och därmed skulle landet som helhet gynnas. Detta argument är tvivelaktigt av flera skäl. Även om kapitalexporten kan ha en viss varuexportstimulerande effekt så är denna effekt utifrån tillväxtsynpunkt mera indirekt än en omedelbar investering i det egna landet. För den ekonomiska utvecklingen i är det självfallet gynnsammare om kapitalisterna kan tvingas starta industrier i avfolkningsbygderna i stället för i eller . Väsentliga investeringar fordras dessutom för att arbetslösheten skall minskas. Enbart om man vill uppehålla samma förvärvsfrekvens 1980 som 1970, en målsättning som är otillräcklig, måste 60 000 arbetstillfällen nyskapas bara i skogslänen. Därför måste kapitalisterna tvingas avhålla sig från en stor del av kapitalexporten. Kapitalisterna investerar inte utomlands i första hand för att främja varuexport ifrån ursprungslandet utan för att kunna åtnjuta lägre lönenivåer, lägre sociala kostnader, lägre mark- och råvarupriser. Kapitalexporten riktar sig många månger direkt mot de arbetandes intresse. Företag flyttas eller hotar att flytta utomlands för att försöka stävja de anställdas löne- och andra sociala krav. Företag med förgreningar i flera länder minskar möjligheterna till framgång för de anställdas fackliga krav. Med kapitalexporten följer också en rad negativa verkningar för det mottagande landet. Företag som har förgreningar i flera länder kan genom bokföringsmässiga transaktioner undkomma med skatter och andra avgifter. Deras makt gentemot de anställda är än starkare än vad den är i deras hemland. 1 länder med reaktionära regimer, regimer som oftast ger utländska imperialister särskilda förmåner, bidrar de utländska företagen till att upprätthålla ett socialt status quo. 1 de s. k. har utländskt kapital utpumpat ländernas rikedomar och förhindrat inhemsk kapitalbildning och ekonomisk utveckling genom att monopolisera dessa länders mest utvecklingsbara råvaror och näringsgrenar. När det gäller det svenska kapitalets investeringar i vissa har staten genom de s. k. investeringsgarantierna gjort sig till medintressent med kapitalet. De svenska imperialisterna skall genom dessa investeringsgarantier skyddas mot olika slag av politiska risker i huvudmottagarländer för svensk u-hjälp. J)ärmed har den svenska staten skaffat sig ett intresse av att inga sociala förändringar, som kan äventyra de svenska imperialisternas verksamhet, vidtas i dessa länder. planeras också en vidgning av länderkretsen till att i princip gälla samtliga . Detta är en orimlig politik. Skattebetalarna skall inte behöva betala imperialisternas risker. Svensk export av kapital beviljas av . har biträtt OECDs kapitalliberaliseringsstadga, men infördes vissa restriktioner med stöd av en undantagsklausul i denna stadga. Dessa restriktioner har inte förhindrat att mycket stora belopp svenskt kapital investerats utomlands. uppmjukades restriktionerna i vissa stycken, och den stora kapitalexporten har fortsatt. Motiveringarna för hävandet av restriktionerna har varit hänvisningar till ett stabiliserat valutaläge. Emellertid borde den inhemska investeringstakten ha spelat roll. Denna är otillfredsställande. Arbetslösheten är oacceptabel. Därför bör kapitalexport behandlas med synnerlig restriktivitet. Kapitalisterna skall inte få investera kapital utomlands som delar av industriellt utarmas och hundratusentals arbetare går utan arbete. Statens direkta stöd till kapitalexporten, de s. k. investeringsgarantierna, måste avskaffas. Med hänvisning till ovanstående förelås1, att i skrivelse till riksbanksfullmäktige som sin mening uttalar att skärpt restriktivitet visas vid tillståndsgivning till investeringar i utlandet. (vpk) i (vpk) i i ) (Se även motion 1973:112.)