mot · FW02611 · 1973-01-25 00:00:00 — om ökning av polisens resurser för trafikövervakning. Genom beslut bemyndigade Kungl. chefen för att tillkalla sakkunniga för att utreda frågan om åtgärder för att bekämpa brottsligheten och förbättra den allmänna ordningen. I direktiven för de sakkunniga nämns ingenting om att arbetet bör avse även trafikpolisens arbetsområde. Däremot framgår av direktiven att frågan om behovet av personal inom polisen skall prövas. Det syns angeläget att i det sammanhanget även beaktas behovet av utökade polisiära resurser för trafikövervakning. Vårt trafiksystem är i stor utsträckning baserat på regler. Efterlevnaden av dessa är av avgörande betydelse både för att trafiksystemet över huvud taget skall fungera och för trafiksäkerheten. Hur trafikreglerna än utformas och vilka trafikreglerande åtgärder i övrigt som än vidtas, blir dessa verksamma endast om man genom en tillräckligt stark trafikövervakning kan sörja för att trafikanterna rättar sig efter föreskrifterna. Vid försök som företogs här i landet 1965 den s. k. Mälardalsundersökningen visade det sig att en trafikövervakning, som var starkare än den normala, medförde att antalet trafikolyckor med dödlig utgång eller svår personskada minskade med . Olika utländska försök bekräftar att en förstärkning av trafikövervakningen medför en avsevärd minskning av antalet trafikolyckor. Nonchalansen mot viktiga trafikregler är så utbredd att det krävs kraftåtgärder för att åstadkomma en förbättring. Som exempel må nämnas att det årliga antalet anträffade fall av misstänkt rattfylleri eller rattonykterhet uppgår till nära 20 000. Det kan antas att de anträffade fallen utgör endast en mycket ringa del av det verkliga antalet. Brott mot en så fundamental säkerhetsregel som att man inte får köra mot rött ljus blir alltmer vanliga. Bestämmelserna om högsta tillåtna hastighet överträds i synnerligen stor omfattning. företog hastighetsmätning under tre omgångar inom B, C, D och U län. Det visade sig därvid att den tillåtna hastigheten . överskreds av inte av personbilsförarna. Under innevarande år träder en i stora delar omarbetad trafiklagstiftning i kraft. Den innebär i flera avseenden skärpning av reglerna som nästan undantagslöst blir kriminaliserade. Det måste anses synnerligen betydelsefullt att polisen får tillräckliga övervakningsresurser. 1 annat fall föreligger risk för att skärpningen av reglerna blir illusorisk. För att trafikundervisningen i skolorna ska få även en praktisk inriktning är man inom skolväsendet i hög grad beroende av medverkan från polisen. har medverkan kunnat lämnas i viss utsträckning inom . Däremot har det inte ansetts möjligt att annat än rent tillfälligtvis lämna polismedverkan i förskolan och gymnasieskolan. Med hänsyn till värdet av polisens medverkan i trafikundervisningen bör polisen beredas möjlighet både till en väsentligt ökad insats i och till medverkan även i förskolan och gymnasieskolan. Förutom värdet av en konkret undervisning, meddelad av en inom trafikområdet erfaren polisman, har polisens besök i skolan stor betydelse i andra avseenden. Denna kontakt med de unga är i hög grad ägnad att skapa en positiv attityd till polisen. Ökad insikt om trafikreglerna och deras betydelse för samspelet människor emellan torde också medföra en bättre förståelse för rättsregler över huvud taget. Det kan också förväntas att en tidigt grundlagd positiv inställning till polisen får en rekryteringsfrämjande effekt. har i olika sammanhang påtalat att den personalstyrka som står till förfogande för trafikövervakning är klart otillräcklig för sina omfattande arbetsuppgifter. Bristerna i personalens numerär söker styrelsen kompensera genom koncentration av övervakningen till de viktigaste trafiklederna och till de tider då övervakningsbehovet är störst, genom övervakningens inriktning i första hand på de från säkerhetssynpunkt mest allvarliga trafikbrotten samt genom ökad användning av tekniska hjälpmedel. En sådan prioritering är självfallet nödvändig med nuvarande knappa personaltillgång, men det måste anses helt otillfredsställande både för trafiksäkerheten och för respekten för trafikreglerna att övervakningen måste få en så starkt geografisk och tidsmässig begränsning och inte kan omfatta hela det kriminaliserade trafiklagstiftningsområdet. Det är också synnerligen betänkligt att den övervakning som genom prioriteringen kan upprätthållas på de mest belastade trafiklederna och inom tätorterna inte är av tillnärmelsevis tillräcklig omfattning. Med stöd av det anförda hemställer vi att i skrivelse till Kungl. Maj :t måtte hemställa att i samband med brottskommissionens bedömningar av personalbehoven inom polisen måtte beaktas jämväl behovet av ökade polisiära resurser för trafikövervakning.