mot · FW021647 · 1973-03-27 00:00:00 — i anledning av Kungl. Maj ds proposition 1973:47 angående förbättrade familjeförmåner inom den allmänna försäkringen, m. m. 1973:47 föreslås en föräldraförsäkring som tillförsäkrar föräldrar en föräldrapenning i samband med att ett barn föds. Den av föräldrarna som huvudsakligen vårdar barnet blir berättigad till föräldrapenning upp . Foster- och adoptivföräldrar likställs med biologiska föräldrar så länge barnet är . För adoptivföräldrar gäller, då barnet är , att i samband med barnets ankomst föräldrarna tillsammans är berättigade till föräldrapenning . Den föreslagna föräldraförsäkringen är i sin helhet en stor och viktig familjepolitisk reform. För adoptivfamiljer är reformen positiv genom att föräldrar till små barn blir delaktiga i föräldraförsäkringen oavsett om barnet fötts in i familjen eller om barnet kommit dit som adoptivbarn. Tyvärr upphör denna likabehandling av familjer då adoptivbarnet är . Eftersom den övervägande delen adoptivbarn kommer till sina nya familjer när de är , innebär förslaget att de flesta adoptivfamiljerna inte tillförsäkras samma ekonomiska omsorg som andra familjer när familjen utökas med ett barn. En utgångspunkt för föräldraförsäkringens konstruktion har varit att genom denna ge ett skydd mot inkomstbortfall då barnen i regel inte kan tas emot på daghem eller av annan utomstående vårdare. Eftersom de flesta adoptivbarn numera kommer från andra länder, har de en ganska svår omställningsperiod efter sin ankomst till den nya familjen. Även om dessa barn har överskridit spädbarnsåldern, finns det ingen möjlighet att efter deras ankomst placera dem i daghem eller hos andra vårdare utanför den egna familjen. Det går inte att hävda att vården av ett adoptivbarn generellt skulle vara lättare än om barnet är . Tvärtom är omställningen för de äldre barnen så mycket mera kännbar. De måste lära sig ett nytt språk och successivt bygga upp nya känsloband och förtroende för nya människor. Att de barnavårdande myndigheterna anser den första tidens anpassning mellan föräldrar och barn som ytterst viktig framgår av att barnavårdsmyndigheten i sitt tillstånd till föräldrar att motta ett barn i regel förutsätter att en av föräldrarna kommer att ta vård om barnet under minst . Enligt min mening är således den föreslagna föräldraförsäkringen för familjer med adoptivbarn endast ett steg på vägen mot jämställdhet med andra familjer. För att fullständiga jämställdheten bör adoptivföräldrar tillförsäkras rätt till föräldrapenning från den dag barnet ankommer till familjen och får sin vård genom denna. Som övre åldersgräns för barnet kan lämpligen gälla . Vidare är det nödvändigt att tillförsäkra anställningstrygghet för den av adoptivföräldrarna som tar den huvudsakliga vården av barnet . Detta kan ske genom att likställa föräldrasituationen då barn föds respektive kommer till familjen såsom adoptivbarn eller i adoptionsavsikt. Detta bör införas i lagen om förbud mot arbetstagares avskedande i anledning av äktenskap eller havandeskap m. m. Av propositionen framgår att föredragande statsråd är medveten om att förslaget om 20 dagars föräldrapenning endast kan i någon mån underlätta barnets anpassning till den nya miljön. Statsrådet anför vidare: Eftersom det här är fråga om att tillskapa en ny stödform bör man enligt min mening åtminstone till en början hålla antalet ersättningsdagar relativt lågt. Ur detta kan inte utläsas någon principiell uppfattning angående likställdhet inom föräldraförsäkringen mellan adoptivföräldrar och biologiska föräldrar. Enligt min mening bör uttala att dessa föräldragrupper principiellt bör likabehandlas inom föräldraförsäkringen. Utgångspunkt för rätt till föräldrapenning och anställningsskydd bör vara barnets ankomst till familjen, dvs. antingen genom barnets födelse eller för adoptivbarn barnets ankomstdag till familjen. Begreppen adoptivbarn/adoptivföräldrar som har använts i motionens text är inte helt adekvata. gäller att barnet kommer till den nya familjen som fosterbarn. En skillnad mellan de föräldrar som mottar ett barn i avsikt att adoptera det och andra fosterföräldrar är att fosterlega aldrig utgår till de förra. Eftersom barnavårdsmyndigheterna handlägger dessa ärenden, kan det inte vara svårt att skilja ut de som tar ett fosterbarn till sig i adoptionsavsikt. Vidare bör rätt till föräldrapenning och anställningsskydd enbart gälla de s. k. egentliga adoptionerna, dvs. de s. k. styvbarnsadoptionerna bör också avskiljas. I det senare fallet finns det inte samma behov av en anpassningsperiod eftersom barnet redan har anknytning till adoptanten. Med hänvisning till ovanstående hemställs att uttalar att adoptivföräldrar och fosterföräldrar som mottar barn i adoptionsavsikt principiellt skall likställas med biologiska föräldrar varvid adoptivbarns ankomst till familjen jämställs med andra barns födelse, att uppdrar åt Kungl. Maj:t att sedan erfarenheter vunnits av den nya stödformen och av avgränsningsmöjligheterna återkomma med förslag i enlighet med vad som i motionen anförts angående föräldrapenning och anställningstrygghet för adoptivföräldrar och fosterföräldrar som mottar barn i adoptionsavsikt.