mot · FW021579 · 1973-02-13 00:00:00 — av m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1973:9 angående skydd för fiske med fast redskap, m. m. I proposition 1973:9 föreslås vissa ändringar i gällande fiskeristadga i anledning av förslag till ny fiskeristadga utarbetad på grundval av fritidsfiskeutredningens betänkande SOU 1968:13. Departementschefen anser sig emellertid inte nu kunna tillstyrka en helt ny fiskeristadga i enlighet med förslag. I direktiven till fritidsfiskeutredningen påpekades att fritidsfisket har ökat mycket starkt i . De statliga åtgärderna för att främja fisket har varit inriktade på att tillgodose yrkesfiskets behov, men i många fall har de varit av sådan karaktär att de kommit även fritidsfisket till godo. Genom lagstiftning har bland annat fastlagts gränserna mellan allmänna och enskilda fiskevatten, varigenom möjligheterna till fiske utvidgats för andra än innehavare av enskild fiskerätt, samt givetvis bestämmelser om rätt till fiske och om fiskevårdsområden. Mot bakgrund av de krav som framförts från olika håll om ytterligare åtgärder från statens sida för att möjliggöra ökat fritidsfiske och kravet på enklare Och mer ändamålsenliga bestämmelser om var och när det är tillåtet att fiska samt åtgärder för att överbrygga motsättningar mellan yrkes- och fritidsfisket, fick fritidsfiskeutredningen bl. a. följande uppdrag: De sakkunniga bör undersöka om gällande vattengräns- och fiskerättslagstiftning lämpligen kan modifieras i syfte att skapa bättre möjligheter att bedriva fritidsfiske utan att yrkesfiskets intressen träds för nära. Därvid bör även i samråd med vederbörande fiskeriintendenter utredas om länsstyrelsernas lokala bestämmelser på fiskets område kan göras enklare och mera enhetliga. I samband härmed bör också övervägas om inte dessa bestämmelser i fortsättningen bör tillkomma genom ett intimt samarbete mellan länsstyrelserna och . Vid sin genomgång av nu nämnda lagstiftning och bestämmelser bör de sakkunniga jämväl söka klarlägga, om särskilda åtgärder t. ex. i fråga om fisketillsyn och bevakning av vattnen är erforderliga för att förebygga motsättningar mellan yrkes- och fritidsfiskare. Utredningen, som avgav sitt betänkande , diskuterar inledningsvis definitionen på Fritidsfiske och anammar dåvarande Fiskefrämjandets definition: Fritidsfiske är till skillnad från fiske i förvärvssyfte ett fiske bedrivet som sport och rekreation och som regel särskilt i s. k. frivatten, utövat med handredskap. Även då andra redskap användes syftar fritidsfisket ej till större fångst än för det egna behovet. 1* 1973. Även begreppet deltidsfiske diskuteras, och det karakteriseras av utredningen som ett fiske i konkurrens med yrkesfisket och som väsentligen utövas med yrkesfiskeredskap av personer som är yrkesverksamma inom andra yrken än yrkes- och binäringsfiske och på fritid. Deltidsfisket saknar också enligt utredningen de sociala m. fl. aspekter som anläggs på fritidsfisket. Ytterligare synpunkter på deltidsfisket anför utredningen i anslutning till kapitlet om ändringar i fiskelagstiftningen i samband med att man avvisar tanken på en ytterligare utökning av frifiskerätten. refereras två skrivelser från och fiskares riskförbund. Utredningen anförde bl. Det är allmänt omvittnat att deltidsfisket på sina håll fått en omfattning som från yrkesfiskets sida måste betraktas med oro. Bland orsakerna till denna utveckling kan nämnas ökad fritid genom förkortning av arbetstiden och förlängd semester, kontinuerlig drift i en del industrier, vilket ger längre sammanhängande ledigheter, redskap av syntetfiber, som kräver mindre skötsel, samt frigivande av fiske med nät i enskilt vatten på vissa kuststräckor. Deltidsfiskarna använder inte sällan redskap till ett antal som inte står yrkesfiskarens efter. Fångsterna säljes till fiskhandel eller privat. Det är säkert ingen överdrift att säga att deltidsfiskarna är den grupp som väcker mest irritation hos yrkesfiskarna. I några länsstadgor har införts helgdagsförbud av varierande omfattning för att hindra eller minska strömmingsförsäljningen från deltidsfiskarna. Bland de förslag som framförts för att hejda deltidsfisket märks bestämmelser om att vissa redskap bara skall få användas av yrkesfiskare och att deltidsfiskarna inte skall få sälja sina fångster. Utredningen anser att en begränsning av deltidsfisket är önskvärd. Däremot är det i hög grad tvivelaktigt om ändringar i FL är den lämpliga vägen härför. För FL är en uppdelning i olika kategorier fiskande i stort sett främmande även om vissa stadganden uppenbarligen skrivits med den ena eller andra gruppen för ögonen. Ett generellt stadgande om att vissa redskap skall förbehållas yrkesfiskare är i varje fall ännu så länge knappast behövligt och skulle därför, om det funnes, nödvändiggöra ett omfattande dispenssystem. Däremot torde det vara klart att nätfisket på vissa ställen nått en sådan omfattning att en begränsning är nödvändig. I detta sammanhang bör yrkesfisket ges företräde. Enligt utredningens mening låter sig denna fråga lättast lösas inom ramen för de administrativa bestämmelserna om fiskets bedrivande, och utredningen återkommer därför till problemet i kap. 10. De administrativa bestämmelser som utredningen åsyftade i ovannämnda citat återfinns i 21 § i förslaget till ny fiskeristadga, vilken skulle göra det möjligt för att vid behov inskränka fisket med rörliga nätredskap inom områden där varje svensk medborgare kan fiska med dylika redskap. Förutsättningarna för ett ingripande skall anses vara uppfyllda om fisket med rörligt nätredskap ansågs medföra en för hög beskattning av beståndet eller försvårade krokfiske med handredskap. Yrkesfiskare skulle emellertid ges företräde till fiske med nätredskap. Motsvarande 21 § finns även i reviderade förslag till fiskeristadga och som i vissa delar är föremål för behandling genom förevarande proposition. I stället för har föreslagits såsom även i fortsättningen utfärdare av lokala bestämmelser. hänvisade också till ifrågavarande paragraf i sitt remissvar över en framställning av (Fritidsfiskarna) om en översyn av fiskelagstiftning och anförde i sista stycket bl. a. följande: Förutsättningar för att önskemålen i fritidsfiskares riksförbunds skrivelse 29.6.1971 skall kunna förverkligas kan som den lämnade redogörelsen utvisar beräknas föreligga inom en relativt snar framtid, ehuru måhända i andra former än riksförbundet tänkt sig. föreslår därför att den remitterade skrivelsen inte föranleder annan åtgärd än att avskrift av detta remissyttrande tillställes för kännedom. I samband med remissbehandlingen av förslag till fiskeristadga gavs remissinstanserna möjlighet att yttra sig även över Fritidsfiskarnas angivna skrivelse liksom en framställning från om åtgärder i syfte att främja yrkesfiskets intressen gentemot sådana fiskare som har sin utkomst i andra yrken. Åtskilliga remissinstanser tillstyrkte en utredning. har ytterligare en framställning om översyn av fiskelag ingivits av . anslöt sig bl. a. till Fritidsfiskarnas tidigare framställning. Över framställningen har yttrat bl. Vid skilda tillfällen har framkommit att restriktiva bestämmelser mot nämnda fiske är önskvärt till följd av det ekonomiska intrång som det förorsakat yrkesfisket, bl. a. har fritidsfiskeutredningen i sitt betänkande framhållit att begränsning av deltidsfisket är önskvärt (SOU 1968:13 s. 64) Enligt styrelsens uppfattning har deltidsfisket numera på sina håll en sådan omfattning att en begränsning av detta fiske kan vara motiverad. har inom fritidsfisket fiskeredskap av den typ som tidigare så gott som uteslutande brukats inom yrkes- och binäringsfisket kommit till användning i allt större omfattning. En ökning av denna form av fiske kan förutom intrång i yrkesfisket med konkurrens om fiskeplatser för vissa kustavsnitt medföra risk att fiskbeståndet kommer att beskattas allt för hårt. För lösning av hithörande frågor, bör, som ovan nämnts och som styrelsen tidigare framhållit, i första hand administrativa bestämmelser om fiskets bedrivande tillämpas. Sådana torde dock inte kunna åberopas när det gäller uppdelning i olika kategorier fiskande och förbehållande av vissa redskapstyper för yrkesfisket i enlighet med centralförbundets förslag utan härför torde erfordras ändring av fiskerättslagen. Detta skulle innebära en för svensk fiskelagstiftning helt ny princip. Med hänsyn till det intrång från deltidsfiskets sida som skett på yrkesfiskets område och det tillbörliga skydd yrkesfisket bör åtnjuta utan att möjligheterna fördenskull försämras för ett på rekreation inriktat fritidsfiske, vill styrelsen likväl inte motsätta sig bifall till föreliggande hemställan från . Mot den här tecknade bakgrunden är föredragande departements chefens slutsats på s. 4 med anledning av förslag till 21 § i ny fiskeristadga synnerligen vagt formulerad. Allra helst som det i meningen innan konstaterats att om det föreligger ett allmänt intresse som är så starkt att det i och för sig motiverar en reglering som innebär en viss fördelning mellan olika kategorier fiskande så bör enligt departementschefens mening bestämmelserna inte meddelas i administrativ ordning. Vi anser med stöd av den tecknade bakgrunden att det föreligger ett sådant allmänt intresse. Redan har vid många tillfällen sådana svårigheter uppstått i fråga om utfärdandet av lokala bestämmelser. De grundläggande problemen har varit av fördelande och icke av biologisk natur. Fiskevårdshänsyn har fått ge sken av en biologisk riktigt utformad stadga. Man kan konstatera att de föresatser som uppställdes i direktiven till fritidsfiskeutredningen i vad gäller enklare och mer enhetliga bestämmelser icke kunnat infrias. Vi befinner oss fortfarande på samma nivå som när utredningen tillsattes. På annat sätt kan inte departementschefens förslag tolkas om att icke utfärda ny fiskeristadga. ansåg att den kritik från fritidsfiskets sida som riktats mot nuvarande stadgebestämmelser i långa stycken varit berättigad. Reservanten herr af Klintberg instämde i denna kritik och ansåg att de lokala stadgorna otvivelaktigt var mer detaljerade, oenhetliga och svåröverskådliga än som var sakligt motiverat av skiljaktigheter i fiskeförutsättningarna. Däremot ansåg han i motsats till utredningens majoritet att de lokala bestämmelserna även i fortsättningen borde utfärdas av länsstyrelserna. av reviderade förslag är enligt departementschefen väl genomarbetat efter nya rön och erfarenheter på fiskevårdens område. Likväl förordas att ingå i riksstadgan endast sådana bestämmelser vilka en klar majoritet av remissinstanserna tillstyrkt, dvs. rent lokala, och icke ens regionala aspekter kommer att få ett avgörande inflytande i fråga om bestämmelsernas utformning. Vi vill erinra om att förslag utarbetats i samråd mellan styrelsen och landets olika organisationer på fiskets område. Att det inte varit möjligt att åstadkomma en modernt utformad riksstadga eller åtminstone regionalt giltiga bestämmelser anser vi ha sin grund i att den gällande fiskerättslagstiftningen som sagts på flera väsentliga punkter icke är anpassad till det nuvarande fiskets struktur och omfattning. Lagen är utformad i huvudsak för att åstadkomma förenklade förhållanden för yrkesfisket. Därför är många framställningar om inrättande av lokala bestämmelser och tankegångar som kommit till uttryck i remissvaren över förslaget till fiskeristadga präglade av konkurrensskäl och därigenom gynnande den ena eller den andra gruppen av fiskare. Fiskevårdsskälen har helt kommit i bakgrunden. Den framlagda propositionen innebär att vi fortfarande kommer att ha en otidsenlig fiskeristadga vilket inte kan accepteras. Än viktigare är emellertid att vi får en omedelbar översyn av lag om rätt till fiske i enlighet med vad som begärts av fritidsfiskares riksför bund, m. fl. Strävan bör därvid vara att å ena sidan renodla yrkesfisket samt husbehovsfisket i de trakter där detta har betydelse för vederbörandes försörjning (jfr Kungl. Majrts brev till och lantbruksstyrelsen 1969-0529) samt å andra sidan fritidsfisket. Man torde därmed skapa även ett bättre underlag för en ändamålsenlig utveckling av fritidsfisket (jfr prop. Med hänvisning till det anförda hemställes att hos Kungl. Maj:t begär att fiskeristadgan och lag om rätt till fiske blir föremål för omarbetning i enlighet med de riktlinjer som anges i motionen. () i Ulfsbyn