mot · FW02942 · 1973-01-25 00:00:00 — om en översyn av konsultföretagens struktur m. m. Den äldre arbetskraften och tryggheten i anställningen är frågor som genom utredningar och politisk viljeinriktning lett till en rad av förbättringar för de stora arbetstagargrupperna i vårt land, men genom företagens olika konsolideringsmöjligheter, beläggningsvariationer m. m. har vissa branscher större svårigheter att ge de anställda denna trygghet än andra. Ett område är de företag som tillhandahåller tjänster, de s. k. konsultföretagen. De har anställda, vilkas utbildning och/eller erfarenheter gör dem skickade att befrämja ett optimalt utnyttjande av arbetskraft och fysiska tillgångar och utgör ur samhällsekonomisk synvinkel en investeringstillgång som bör ges möjlighet att utveckla hög avkastning. En stor del av här avsedda ställer sina kvalifikationer till förfogande via privata företag. Antingen de sysslar med juridiska frågor, utredningar, olika former av projektering eller övervakning av genomförandet av skilda projekt, kan deras verksamhet generellt beskrivas som rådgivning beträffande resursutnyttjande. Ett exempel från byggnadsbranschen belyser frågeställningen. De totala kostnaderna för genomförandet av ett byggnadsprojekt fördelar sig schablonmässigt på följande sätt: byggherrens egna programoch styrningsfunktioner , projektering och verkställande (byggnadsentreprenader och övrig upphandling) . Mot detta kan ställas i vilken grad produktens kostnadsnivå kan påverkas i de olika handläggningsavsnitten. Denna fördelning är svårare att ange i exakta siffror, men nuläget kan ungefärligt beskrivas med följande uppskattningssiffror: byggherren , projektorerna , entreprenörerna . Dessa siffror ger en anvisning om att resursutnyttjandet vid byggande möjligen kunde effektiviseras genom en förskjutning av de ekonomiska insatserna beträffande vissa projekt i riktning mot den rådgivande sektorn. Det faktum, att en övervägande del av den rådgivande verksamheten i landet bedrivs i privat regi, har inte föranlett krav på förändringar av branschen. Dessa privata företag har i stort sett ansetts utföra en för samhället värdefull insats. Branschens taxepolitik ifrågasätts och verkar i vissa fall oacceptabel. Strukturen hos de företag, som tillhandahåller tjänster, liksom de ekonomiska villkor de arbetar under kan emellertid vara värda ett Särskilt under de senaste årens konjunktursvängningar har dessa företag visat stor sårbarhet, och de har uppenbarligen ofta begränsade möjligheter att bereda skälig anställningstrygghet åt sina medarbetare. Ett annat skäl som också talar för en utredning och kartläggning av konsultbranschen är det alltmer ökade intresset från utländska företag att etablera sig i den svenska konsultverksamheten. De risker som därvid kan uppstå ur styrningssynpunkt måste anses som uppenbara. Svårigheten att med gällande beskattningsregler bygga upp en konsolidering av sådana företag anges ibland som huvudproblem. Formerna för att placera konjunkturutjämnande beställningar hos dem har utgjort ett annat. Konsultverksamheten strävar även efter att exportera sina tjänster, och enbart verkar denna verksamhet ha ökat, inte minst mot den östliga marknaden. De problem som då uppstår i samband med anbudsförfarande, finansiering av projekt och beskattning är enligt undertecknads mening ej tillräckligt penetrerade. Om man utgår från dels att dessa företags medarbetare på grund av sin genomsnittligt för samhället dyra utbildning rimligen bör utnyttjas till samhällets gagn, dels att dessa företag bör förutsättas utgöra ett viktigt instrument för optimalt utnyttjande av samhällets resurser, så framstår det som väsentligt att de villkor dessa företag arbetar under blir föremål för samhällets intresse. Med hänvisning till det anförda hemställes att hos Kungl. Maj:t anhåller att en utredning i lämplig form kommer till stånd beträffande struktur, ekonomiska villkor och samhällsekonomisk betydelse hos de företag som tillhandahåller tjänster.