mot · FW021176 · 1973-01-26 00:00:00 — av i m. fl. I särskild partimotion framläggs från vårt håll förslag angående införande av vårdnadsbidrag, indexreglering av barnbidrag och införande av ATP-år för barnavårdande insatser i hemmet. I denna motion aktualiserar vi en rad olika inslag i det familjepolitiska systemet som vi anser bör bli föremål för skyndsamma överväganden. lade i sitt betänkande Familjestöd (SOU 1972:34) fram förslag om ändrade inkomstprövningsregler för bostadstilläggen till barnfamiljer. I statsverkspropositionen redovisar föredragande statsrådet sin avsikt att ytterligare utreda frågan om inkomstprövningen av bostadstilläggen. Vi delar föredragandens uppfattning så till vida att vi anser att vissa delar av familjepolitiska kommitténs förslag till inkomstprövningsregler kräver ytterligare överväganden. Vi anser emellertid att det finns anledning att ta upp till behandling vissa förändringar av inkomstprövningsreglema. Vi avser att i denna motion förutom inkomstprövningsreglema ta upp vissa andra frågor i samband med familjepolitiken. Inbyggt i det nuvarande stödet till barnfamiljerna finns olägenheten med stora marginaleffekter. En ökning av inkomsten kan medföra att nettobehållningen blir obetydlig på grund av ökad skatt, minskat bostadstillägg och eventuellt ökad daghemsavgift. föreslog förändringar av reduktionsreglerna som skulle minska marginaleffekterna. Förslag om åtgärder för att minska marginaleffekterna framläggs inte i statsverkspropositionen. För att mera effektivt komma till rätta med marginaleffekterna är det nödvändigt att få en samordning mellan skattepolitik och bidrag. I familjepolitiska kommitténs betänkande 1967 (SOU 1967:52) framfördes olika alternativ med ökade familjepolitiska förmåner som skulle beskattas. Genom beskattning av t. ex. bostadstilläggen kan undvikas de nackdelar som nuvarande form av inkomstprövning nedför i form av marginaleffekter och även i form av eftersläpning i inkomstprövningen. Kommittén anser att en rad frågor behöver övervägas i detta sammanhang. Liksom familjepolitiska kommittén anser vi det angeläget att åstadkomma en samlad marginaleffekt av ökad skatt och minskade bostadstillägg och därmed större överblickbarhet och mindre slumpbetonade effekter. Detta förutsätter ingrepp i själva skattesystemet. beskattning av sociala förmåner är redan beträdd när det gäller sjukersättning och arbetslöshetsersättning. Vi anser att en skyndsam översyn bör komma till stånd för att minska marginaleffekterna i samband med bostadstilläggen. Vid inkomstprövningen för bostadstillägg tas även hänsyn till förekomsten av förmögenhet. Att sådan hänsyn tas, vilket också sker vid inkomstprövningen för de kommunala bostadstilläggen till pensionärer, finner vi riktigt. Däremot blir följderna av att en så stor del som av förmögenheten överstigande ett så relativt lågt belopp som . lägges till inte acceptabla. För två makar med låg inkomst och förmögenhet i form av rörelse verkar bestämmelserna synnerligen oförmånliga. Redan en mindre rörelse kräver tillgångar på inte obetydliga belopp, som utgör en behållen förmögenhet vid inkomstberäkningen trots att familjens ekonomiska standard är låg. Vi finner det skäligt att den andel av den behållna förmögenheten överstigande . som skall läggas till den fastställda inkomsten ändras till . Denna procentsats överensstämmer med den som används bl. a. vid inkomstberäkningen inom folkpensioneringen vid bestämmande av hustrutillägg och kommunala bostadstillägg. Det är viktigt att bostadstilläggen kommer dem till del som har det största behovet av stöd. har inkomstprövningen av bostadstilläggen skett med ledning av makarnas sammanlagda beskattningsbara inkomst enligt senaste taxering till statlig inkomstskatt. I princip sammanfaller bidragsåret med kalenderåret. Bidragsrätten för exempelvis 1973 är alltså normalt beroende av taxering som avser inkomster. Det blir normalt en tvåårig eftersläpning innan en förändring av årsinkomsten slår igenom i bostadstilläggets belopp. kan förändringar ha hunnit ske av inkomstsituationen som innebär att behovet av stöd vid utbetalningstillfället inte står i överensstämmelse med det bidrag som betalas ut. Några uppmärksammade fall har visat de orimliga konsekvenserna av nuvarande system. har kommit fram till att det går att anknyta bidraget till uppgifterna i den självdeklaration som i allmänhet lämnas . Ansökan skall lämnas vid samma datum. I samband med det föreslår kommittén, för att uppnå största möjliga reduktion av eftersläpningen, att bidragsåret ändras till att löpa från till . I statsverkspropositionen tar föredragande statsrådet inte ställning till kommitténs förslag på denna punkt. 1 stället hänvisas till ytterligare utredning. För vår del har vi inte funnit bärande skäl att ytterligare skjuta på ställningstagandet till familjepolitiska kommitténs förslag på denna bör därför besluta att bostadstilläggen skall bygga på de uppgifter sorn lämnas i självdeklarationen och i vissa fall något senare och att bidragsåret skall vara 1 april31 mars. Bostadstillägg till låginkomsttagare utan barn I statsverkspropositionen föreslås att reglerna om statsbidrag till statskommunala bostadstillägg ändras så att bidragssystemet genom kommunala beslut kan utvidgas till att även omfatta låginkomsttagare utan barn. Bidragsrätten föreslås begränsad till låginkomsttagare med egen bostad. Bostadstilläggen föreslås utgå av bostadskostnaden mellan . för gifta utan barn. Maximalt bidragsbelopp blir . Bidragsbeloppet föreslås reducerat om den taxerade inkomsten överstiger . Reduceringsfaktorn föreslås utgöra av den taxerade inkomsten mellan . och , av den taxerade inkomsten mellan . och av den taxerade inkomst som överstiger . Dessa inkomstgränser är genomgående . lägre än vad som gäller för bostadstillägg till barnfamiljer. Tillsammans med förbättringar som föreslås av bostadstilläggen för ensamstående med barn kostar utvidgningen av bidragsrätten 100 milj. kr. för stat och kommun. Från jämlikhetspolitisk synpunkt kan det vara riktigt att ett inkomstprövat stöd införes även för låginkomsttagare utan barn. Det kan emellertid diskuteras om den föreslagna utformningen av stödet är sådan att stödet kommer dem till godo som har det största behovet. Det torde finnas ett rätt stort antal låginkomsttagare som inte har ekonomiska möjligheter att skaffa lägenhet med en hyra om mer än . Den arbetsgrupp inom familjepolitiska kommittén som utrett frågan om stödet till låginkomsttagare utan barn har utöver det alternativ (alt. 1) till utformning som föredragande statsrådet i stort anslutit sig till också tagit fram ett annat alternativ (alt. 2) som tar sikte på även låginkomsttagare med lägre bostadskostnader. Alternativ 2 innebär att stödet skall utgå av hyran . för en boende och . för två boende. Detta alternativ riktar sig till en större bidragskrets än alternativ 1. De genomsnittliga beloppen blir givetvis lägre än enligt alternativ 1. Kostnaden för alternativ 2 beräknas av arbetsgruppen bli något lägre än för alternativ 1. Det finns som framhållits från arbetsgruppen givetvis för- och nackdelar med båda alternativen. Vad som för oss är avgörande är att alternativ 2 på ett bättre sätt än alternativ 1 ger stöd till dem som har det största behovet. Behovet måste enligt vår bedömning vara störst bland dem som har den sämsta ekonomiska situationen. Bland dem finns de som inte har råd att skaffa sig så dyr bostad att de kommer över de hyresbelopp som utgör gränsen för att erhålla bidrag enligt alternativ 1. Vi förordar därför stöd till låginkomsttagare utan barn i enlighet med det redovisade alternativet 2. Även om stödet enligt alternativ 2 innebär en breddning av bidragskretsen löser bostadstillägget inte låginkomstgruppernas problem. Såsom arbetsgruppen framhållit är bostadssituationen endast ett av många problem vilka för att övervinnas fordrar stödåtgärder avpassade till individens hela sociala situation. Arbetsgruppen anser det angeläget att möjligheterna prövas att införa ett övergripande individualinriktat rehabiliteringsprogram för socialt handikappade. 1 likhet med arbetsgruppen anser vi det angeläget att denna fråga utreds liksom att man som underlag för individuella åtgärder även undersöker möjligheten införa ett system med ekonomisk grundtrygghet för alla medborgare. I statsverkspropositionen föreslås att det statskommunala bostadstillägget skall betalas ut direkt till hyresvärden för avräkning på hyran, varvid bruttohyran och den nettohyra som skall betalas bör anges på hyresavin. Det statliga bostadstillägget föreslås liksom nu utbetalas direkt till familjen. I fråga om egnahem bör enligt propositionen även det statskommunala tillägget liksom betalas ut till familjen. Förslag om att betala ut det statskommunala bostadstillägget direkt till hyresvärden har varit föremål för omfattande debatt i tidigare. har avvisat sådana förslag. Det har från dem som förespråkat utbetalning till hyresvärden framhållits att ekonomiska förluster uppstår för bostadsföretag och kommuner vid uteblivna hyresinbetalningar. har i sitt senaste betänkande redovisat enkäter som visar att företagens ekonomiska förluster på grund av bristande hyresinbetalningar utgör en bråkdel av en procent av företagens totala hyresintäkter. Kommittén framhåller att det är osäkert i vilken utsträckning en utbetalning av bostadstilläggen till hyresvärden skulle minska dessa hyresförluster, men även om man anser att så är fallet skulle förändringen få en högst obetydlig effekt på andra hyresgästers hyra. Föredragande statsrådet har lämnat mycket knapphändiga motiveringar i statsverkspropositionen för sitt förslag om utbetalning till hyresvärden. Vi kan för vår del inte finna några bärande skäl för att ta ifrån familjer i allmänhet förtroendet att ta emot sina bostadstillägg och betala sina hyror i föreskriven ordning. a. talar integritetsskäl mot utbetalning direkt till hyresvärden. Denne får en fortlöpande inblick i hyresgästernas ekonomi. Som familjepolitiska kommittén framhåller kan många barnfamiljer som ordentligt sköter sina hyresinbetalningar känna olust inför ett sådant system. I de fall där hyresinbetalningarna uteblivit vid upprepade tillfällen kan det finnas anledning att betala ut tilläggen till annan betalningsmottagare än familjen. Vi ansluter oss till den lösning som föreslagits av familjepolitiska kommittén. Den innebär att det kommunala bostadstillägget skall kunna betalas ut till hyresvärden i de fall familjens hyresbetalningar uteblivit eller mer. Beslutet om ändrad hyresutbetalning bör fattas efter ansökan av hyresvärden och sedan familjen fått yttra sig däröver. Någon ytterligare utredning bör normalt inte krävas. Beslutet om utbetalning till hyresvärden bör gälla framåt och bör även avse eventuella retroaktiva utbetalningar av statskommunalt bostadstillägg . Med hänvisning till det anförda hemställs1 1. hos Kungl. Maj:t anhåller om utredning syftande till att minska de marginaleffekter som uppstår genom lägre bostadstillägg och ökad skatt i samband med ökad inkomst, 2. hos Kungl. anhåller om förslag till sådan ändring av gällande bestämmelser att vid inkomstprövning för bostadstillägg till den fastställda beskattningsbara inkomsten endast skall läggas av den behållna förmögenheten som överstiger , a) att inkomstprövningen för bostadstillägg skall bygga på uppgifterna i självdeklarationen, b) om ansökningsförfarande och bidragsår i enlighet med vad i motionen anförts, 4. beslutar om sådan utformning av bidragen till låginkomsttagare utan barn att stödet tillkommer dem som har det största behovet i enlighet med vad i motionen anförts, 5. beslutar om utbetalning av bostadstillägg till familjer i enlighet med vad i motionen anförts. () i Öskevik () i Nennesholm VSe även motion 1973:1132.)