mot · FW021870 · 1973-04-13 00:00:00 — i anledning av Kungl. Majrts proposition 1973:76 angående samhällsinsatser på läromedelsområdet. Bestämmelserna om läromedel för i 2 kap. 27 § skolstadgan har följande lydelse. Elev vid skall i skälig omfattning tillhandahållas materiel som erfordras för en tidsenlig undervisning. Elev vid får behålla egentliga läroböcker, arbetsböcker och förbrukningsmateriel. Vid anfordran skall dock återlämnas dels vissa läroböcker och läseböcker, särskilt om de skall användas , dels förbrukningsmateriel som utan olägenhet kan användas på lärorummet av olika klasser och grupper. Måltid i samband med undervisningen i hemkunskap skall vara kostnadsfri för eleverna i . års skolstadga trädde i kraft fanns en i sak likalydande bestämmelse i 2 kap. 33 § skolstadgan (1962:439). Bestämmelserna i 2 kap. 27 § skolstadgan innebär således bl. a. att kommunerna är skyldiga att förse eleverna i med fria läromedel och att ge eleverna en del av dessa läromedel som gåva. Det kan nämnas att även eleverna i gymnasieskolan enligt undersökningar redovisade av läromedelsutredningen i betänkandet Fria läromedel i flertalet kommuner får fria läromedel. Föredraganden anför i propositionen 1973:76 att enligt nu gällande bestämmelser skall eleverna i få behålla i princip egentliga läroböcker, arbetsböcker och förbrukningsmaterial. har i en framställning till regeringen anhållit om författningsändring så till vida att ovannämnda paragraf bör utgå ur skolstadgan. har emellertid i ett betänkande (UbU 1972:26) som bifölls av anfört, att den andel läromedel som eleverna erhåller som gåva fortsättningsvis bör vara oförändrad jämfört med tidigare praxis. Föredraganden föreslår trots detta att de läromedel som skall ges som gåva begränsas. Vår uppfattning därom har vi redovisat i annan motion. I och med att en kraftig begränsning sker av läromedel som gåva aktualiseras frågan om de läromedel som eleverna får låna. Enligt allmän praxis innebär ett lån att låntagaren kan förfara med läromedlet hur han vill, dock givetvis icke så att detsamma skadas eller förkommer; som exempel kan erinras om brukningsrätten vid lån av bok från bibliotek. Begreppet lån av läromedel har emellertid kommit att få en begränsning som vi finner i hög grad olycklig. Vi syftar då på att elevernas lån allt oftare endast gäller den tid som omfattas av Det blir allt vanligare att eleverna efter lektionens slut måste återlämna även sådant undervisningsmaterial som skall vara i bruk . Därigenom förhindras elever att ta hem boken eller häftet och får inga möjligheter att t. ex. ta igen avsnitt som han genom sjukdom eller av andra orsaker missat. För de elever som önskar fördjupa sig i ett visst avsnitt finns ingen möjlighet därtill. Genom begränsningen av andelen läromedel som kommer att ges som gåva kommer eleverna att få allt färre läromedel till egen disposition. Det är därför viktigt att inte en inskränkning kommer till stånd också när det gäller lån av läromedel. JO har i sin ämbetsberättelse avgiven 1973 behandlat ett fall där oklarhet rått om tolkningen av § 27 i skolstadgans andra kapitel. I detta sammanhang aktualiserades också frågan om innebörden i lån. Vi finner det ytterst angeläget att detta begrepp preciseras så att oklarhet icke längre råder om innebörden därav. Enligt vår uppfattning bör eleverna under läsårets gång äga rätt att läromedlet är aktuellt för undervisningen fritt disponera över sådana läromedel som icke kan karakteriseras som bredvidläsningsböcker eller i övrigt inte finns i full klassuppsättning. Givetvis skall de återlämnas när de icke längre är aktuella för undervisningen. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger Kungl. Maj:t till känna vad i motionen anförts om lån av läromedel.