ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FW021055 · 1973-01-26 00:00:00 — av m. fl. angående företagens befattning med skatteuppbörd och statistikuppgifter under semestertid. Det nuvarande skattesystemet med källskatt och mervärdeskatt samt krav på uppgifter ålägger de svenska företagen en omfattande administration som oavlönade skatteuppbördsman och uppgiftslämnare till statsverket. Dessa uppdrag kan under vissa förhållanden bli särskilt betungande på grund av systemet med tvåmånadersperioder, som icke alltid stämmer överens med företagens verksamhet. Framför allt gäller detta alla de företag som för att bereda sina anställda sammanhängande semester har stängt . Ingen enda av årets är fri från uppdrag som måste utföras för samhällets räkning. Trots att vi har en semesterlag som för det stora flertalet arbetstagare i näringslivet medger en sammanhängande semester , tvingas företagarna, deras kontorsanställda eller anlitade bokföringsbyråer att under till inlämna sju olika statistikuppgifter, nämligen försäljningsställen inom detaljhandeln och enheter inom vissa tjänstenäringar lämnar omsättningsuppgifter, arbetsställen inom industrin lämnar uppgifter om löner och sysselsättning, arbetsställen inom industrin lämnar uppgifter om leveranser, orderstock och orderingång, större och medelstora verksamheter inom varuhandeln lämnar kvartalsuppgifter om lönesummor och sysselsättning, större företag inom industri och handel lämnar uppgifter om likvida medel, husbyggnads- och anläggningsföretag samt byggnadshantverksföretag lämnar uppgifter om lönesummor och sysselsättning, företag med stora utländska tillgångar och skulder lämnar uppgift om dessa. Dessutom skall gruppliv- och pensionsavgifter avseende juni månad inbetalas till SPP, och vidare skall källskatt respektive preliminärskatt redovisas och inbetalas detta trots att många statliga verk själva i stor utsträckning under har semester och det är svårt att då få något uträttat. De krav som genom dessa bestämmelser ställs på företagen, bl. a. skyldigheten att redovisa mervärdeskatten, gör att möjligheten speciellt för mindre företag att åtnjuta sammanhängande semesterledighet avsevärt begränsas. Enligt vår uppfattning bör semesterlagen gälla för alla, även för företagare och deras anställda. Då även de statliga myndigheterna har personalsvårigheter synes det önskvärt från såväl enskild som statlig synpunkt att åtgärder vidtas för att underlätta företagens skatteredovisningar och uppgiftsskyldigheter under semestertid. Det borde icke stöta på oöverstigliga administrativa svårigheter att därvidlag tillämpa någon form av dispens av förslagsvis eller medge rätt att redovisa omnämnda skatter vid nästa skatteredovisningstillfälle. Med stöd av ovanstående hemställs att hos Kungl. Maj:t anhåller att vidgat dispensförfarande införs avseende skatteuppbörd och statistikuppgifter under semestertid eller om detta av administrativa skäl ej låter sig göra att rätt medges att redovisa källskatt, preliminärskatt och mervärdeskatt vid det efter semestertiden påföljande redovisningstillfället. () P. O. () () i Ulfsbyn
mot · FW021057 · 1973-01-23 00:00:00 — av m. fl. om befrielse från allmän arbetsgivaravgift för de erkända studieförbunden. De erkända studieförbunden arbetar regelmässigt under hårda ekonomiska villkor när det gäller organisation och ledning av studiearbetet. Det merarbete och den kostnadsökning som ålades studieförbunden i och med att 1968 beslöt om allmän arbetsgivaravgift, vilken därefter undan för undan höjts, har blivit betungande. Skatten uppfattas också för studieförbundens del som skatt på ideellt arbete. Restriktivitet i fråga om befrielse från arbetsgivaravgift får anses vara naturlig, men undantag har dock redan gjorts. Angeläget är att till undantagen läggs också de erkända studieförbunden, vilkas möjligheter att bedriva sin samhällsgagnande verksamhet kan befaras bli inskränkta, då såväl de statliga som kommunala bidragen tenderar att släpa efter kostnadsutvecklingen. Till och med direkta nedskärningar signaleras. Under åberopande av det anförda hemställs att i skrivelse till Kungl. Maj:t måtte uttala att de erkända studieförbunden bör befrias från erläggande av allmän arbetsgivaravgift. () ()
mot · FW021058 · 1973-01-26 00:00:00 — om slopande av mervärdeskatt på miljötidskrifter. I mervärdeskatteförordningens 8 § står: Från skatteplikt undantages 6. medlemsblad, periodisk publikation, som väsentligen framstår som organ för sammanslutning med huvudsakligt syfte att verka för religiöst, nykterhetsfrämjande, politiskt, idrottsligt eller försvarsfrämjande ändamål eller att företräda vanföra eller arbetshindrade medlemmar Sedan denna förordning fastställdes har miljöfrågorna alltmer kommit i blickpunkten. Det framstår som särskilt angeläget att främja miljödebatten och att engagera enskilda människor i miljöfrågor. Därför bör även organ för sammanslutning med huvudsakligt syfte att verka för miljövårdande ändamål undantas från mervärdeskatteplikt. Detta ändamål framstår inte som mindre angeläget än något av de som uppräknas i förordningen. Ett sådant utvidgat undantag skulle innebära att t. ex. tidskriften och framtid skulle kunna bli befriad från mervärdeskatt liksom att renodlade medlemsblad för miljövårdssammanslutningar i viss utsträckning också skulle kunna säljas som lösnummer. Mervärdeskatten får inte vara ett instrument som hämmar fri och öppen debatt. Det förhållandet att en resebyrås reseprogram är undantagen från mervärdeskatt visar hur blint bestämmelserna slår. Med hänvisning till det anförda föreslår jag att beslutar att även miljövårdande ändamål skall införas i mervärdeskatteförordningen 8 § 6. som grund för mervärdeskattebefrielse för periodisk publikation.
mot · FW021060 · 1973-01-26 00:00:00 — om ändrade regler för förvärvsavdrag vid inkomstbeskattningen. Av två makar har mannen sjukpension på . Hustrun försörjer familjen genom att förvärvsarbeta och får en inkomst något understigande . Vid deklaration av inkomsterna får det s. k. förvärvsavdraget på maximalt utnyttjas av mannen. Om förvärvsavdraget är till för att stimulera båda makarna att förvärvsarbeta så är den nuvarande konstruktionen rimlig. Den innebär att det är den av makarna med den lägsta inkomsten som får utnyttja avdraget. Skulle denna regel inte förekomma, vore det möjligt för höginkomsttagarna att få skattelättnader som inte kan försvaras detta gällande generellt. Om däremot en make av sjukdom nödgas leva på en knapp sjukpension och den andre maken förvärvsarbetar, finns det i exempel, som det ovan nämnda, motiveringar av social natur att tillåta att maken med den högre inkomsten använder det aktuella avdraget. Den 1972 tillsatta skatteutredningen studerar skattesystemets fördelningspolitiska effekter. I den mån utredningen kommer att föreslå ett bibehållande av nuvarande förvärvsavdrag bör nämnda sociala hänsyn beaktas. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att anhåller att Kungl. Maj:t till skatteutredning översänder i motionen anförda synpunkter för beaktande.
mot · FW021061 · 1973-01-26 00:00:00 — angående den ackumulerade inkomstens fördelning vid fastställande av pensionsgrundande inkomst. Vid fastställande av den pensionsgrundande inkomsten är det endast inkomst av anställning och inkomst av annat förvärvsarbete som beaktas. Ytterligare en begränsning ligger däri att det är taxeringen till statlig inkomstskatt som, utom i vissa specialfall, läggs till grund för beräkningarna. Om man bortser från specialfallen kan sålunda en förvärvsinkomst som av en eller annan anledning inte blir föremål för taxering inte heller bli pensionsgrundande. Maj:ts förordning angående beräkning av statlig inkomstskatt för ackumulerad inkomst (SFS 1951: 763) har möjlighet öppnats för fysisk person, oskiftat dödsbo eller familjestiftelse att i vissa fall få den statliga inkomstskatt för inkomst som hänför sig till minst två beskattningsår beräknad som om inkomsten tagits till beskattning med lika delar under taxeringsåret och så många av de närmast föregående taxeringsåren att inkomsten blir fördelad på det antal år till vilka den hänför sig, dock högst . De ovan nämnda bestämmelserna angående ackumulerad inkomst innebär en jämkning av de vanliga beskattningsreglerna men inte av reglerna om taxering. Vid taxeringen skall nämligen den ackumulerade inkomsten i sin helhet påföras beskattningsåret närmast före taxeringsåret. Reglerna innebär således att den ackumulerade inkomsten inte får fördelas vid fastställandet av pensionsgrundande inkomst och ATP-poäng. Sättet för beräkning av pensionsgrundande inkomst i de fall en försäkrad åtnjutit en ackumulerad inkomst, dvs. fått lyfta en inkomst från förvärvsverksamhet kan i många fall medföra ett ogynnsamt resultat i pensionshänseende för den försäkrade. Om t. ex. det uppburna engångsbeloppet är av betydande storlek, kan en förhållandevis stor del av detsamma komma att falla ovanför gånger basbeloppet f. n. och därmed ej medföra någon pensionsrätt. Har en försäkrad under de övriga år då inkomsten intjänats inte taxerats för andra förvärvsinkomster som blivit pensionsgrundande för honom, kan han komma att lida en pensionspoängsförlust , som även kan få menlig inverkan på pensionens storlek. Lämpligen borde den fördelning av den statliga inkomstbeskattningen som bestämmelserna medger även ge rätt till motsvarande fördelning av den pensionsgrundande inkomsten så att vederbörande erhåller pensionspoäng och får erlägga ATP-avgift beräknad för vart och ett av åren. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos Kungl. Maj:t anhåller om förslag till sådan ändring av gällande bestämmelser att den ackumulerade inkomsten kan fördelas vid fastställande av pensionsgrundande inkomst och ATP-poäng.
mot · FW021063 · 1973-01-26 00:00:00 — av i m. fl. om beaktande av latent skatteskuld vid kapitalbeskattning av företags tillgångar. Vid förmögenhets-, arvs- och gåvobeskattningen tas enligt gällande regler ingen hänsyn till de latenta skatteskulder som åvilar varulager och andra tillgångar. Ett varulager skall sålunda alltid tas upp till anskaffningsvärdet. Inventarier, medel som står inne på skogskonto och andra tillgångar behandlas på motsvarande sätt. Latenta skatteskulder kan däremot beaktas vid värderingen av icke börsnoterade aktier. För en företagare sker sålunda värderingen efter olika principer beroende på om företaget drivs som aktiebolag eller som enskild firma. Det är enligt vår uppfattning angeläget att eliminera denna skillnad. Frågan har också behandlats av kapitalskatteutredningen, som i sitt betänkande Teknisk översyn av kapitalbeskattningen (SOU 1971:46) tagit klar ställning för en lagändring och för att latenta skatteskulder bör ses som en faktor som skall beaktas vid värderingen av tillgångar. Någon proposition har dock inte lagts fram. Kapitalskatteberedningens förslag innebär inte någon allmängiltig lösning för alla slag av tillgångar. När det gäller varulager innebär förslaget att endast hälften av den dolda reserven skall betraktas som skattepliktig tillgång. Åtskilliga remissinstanser har på denna punkt ansett att en ännu lägre andel bör beskattas. Beträffande inventarier skall enligt utredningens förslag de värden som godtas vid inkomstberäkningen kunna tillämpas även vid kapitalbeskattningen. Medel som innestår på skogskonto skulle i likhet med varulager redovisas enligt en hälftenregel. Även beträffande aktier skulle den latenta skulden för realisationsvinstskatten beaktas på så sätt att aktierna skulle få redovisas till av eljest gällande värde. Kapitalskatteberedningens förslag bör enligt vår uppfattning kunna godtas i sina huvuddrag. Frågan bör därför kunna lösas utan ytterligare dröjsmål. Med stöd av det anförda hemställs att beslutar att hos Kungl. Maj:t anhålla om förslag till ändrade regler vid kapitalbeskattningen beträffande värderingen av tillgångar som belastas av latenta skatteskulder i enlighet med vad som har anförts i motionen. . () i () () G. () () ()
mot · FW021064 · 1973-01-26 00:00:00 — av om individuell kapitalbeskattning. Den individuella beskattningen är nu accepterad som princip för inkomstskatten, även om den ännu inte helt slagit igenom i praktiken. Alla de skäl som kan anföras för individuell inkomstbeskattning är inte tillämpliga beträffande kapitalbeskattningen. Det vöre dock mest konsekvent att även beträffande denna beskattning gå över till den individuella principen. Det skulle också bäst stämma med synen på äktenskapet som en form för frivillig samlevnad mellan två självständiga individer. Ett genomförande av den individuella principen skulle måhända i ett övergångsskede leda till en mängd överföringar mellan makar för att på detta sätt få lägsta möjliga förmögenhetsskatt för familjen. Man bör undersöka om sådana effekter kan motverkas eller mildras. Det bör dock noteras att en sådan utveckling också skulle ha den positiva bieffekten att skapa större ekonomisk jämlikhet i dessa familjer och i många fall större trygghet för hustrun. De tekniska aspekterna på individuell förmögenhetsbeskattning och formerna för en övergång till en sådan bör utredas närmare. Den önskvärda nivån på förmögenhetsbeskattningen kan därvid uppnås genom lämplig kombination av skatteskalor och skattefritt grundbelopp. Med hänvisning till det anförda hemställs att begär att Kungl. låter utreda frågan om övergång till individuell kapitalbeskattning.
mot · FW021065 · 1973-01-26 00:00:00 — av m. fl. om ersättning till handeln för arbete med inkassering och redovisning av mervärdeskatt. har staten ålagt handeln mycket extra arbete genom uppgiftslämning av olika slag, och inte minst uttaget av mervärdeskatt är betungande och kostnadskrävande. Som ofta händer drabbar detta särskilt de små företagen som i många fall måste till detta anlita extra personal vilket innebär en ekonomisk belastning. Full ersättning för handhavandet av uppbörden torde handelns folk ej begära, men en del av kostnaden borde från skälighetssynpunkt kunna ersättas av statsverket. Att beräkna kostnaden efter olika företags omsättning torde vara svårt. En viss grundkostnad finns hos alla företag oavsett storleken. Företag med hög omsättning och följaktligen stora belopp att redovisa får också en viss kompensation, som man erhåller mellan den tidpunkt som skatten uttas och det tillfälle den redovisas. De små företagen har inte alls de möjligheterna, eftersom räntevinsten blir så liten att den ej på långa vägar motsvarar vad som belastar dessa företag i form av redovisningsarbete. Vi menar därför att det vore skäligt att en mindre ersättning, lika för alla, fördelades på de handelsföretag som ombesörjer uttaget av mervärdeskatt och redovisar densamma enligt gällande bestämmelser. Med åberopande av det anförda hemställer vi att hos Kungl. Maj:t begär förslag om ersättningsregler till handeln för det extraarbete som inkassering och redovisning av mervärdeskatt medför. HANS () i
mot · FW021067 · 1973-01-26 00:00:00 — av om beskattning av utlandsturismen. I finansplanen redovisas att det s. k. turistnettot beräknas ytterligare försvagas. Nettoutgiften anses komma att uppgå till inemot . Det är en mycket oroande utveckling. var underskottet i turistutbytet en knapp miljard. har således den negativa balansen tredubblats. Detta är ett förhållande som borde föranleda åtgärder av något slag från samhällets sida. Olika åtgärder har diskuterats för att ändra den fortlöpande trenden och bromsa valutautflödet via turismen. En positiv åtgärd är naturligtvis att sätta in kraftåtgärder för att få utländska turister till ; en annan är att förmå svenskarna att i större utstäckning turista i det egna landet. Dessa strävanden bör naturligtvis fortsätta, men man bör vara medveten om att vårt höga allmänna kostnadsläge kan utgöra en hämsko på dessa strävanden. Någon form av beskattning på svenskars utlandsresor har också då och då varit på tal. har sådana propåer avvisats, bl. a. med motiveringen att kontrollen och övervakningen för en sådan skatt är besvärlig och att det vore oriktigt att belasta den i och för sig önskvärda och vällovliga svenska kontakten med främmande länder. Uppenbarligen kombineras de rena turistresorna med förvärv och hemtagande av billiga varor från turistländerna. Påpekanden om det föga ärorika i att utnyttja ifrågavarande länders ibland svältavlönade arbetskraft studsar mot framhållandet av vilken fin form av u-landshjälp våra turistresor ändå är. Utan att ta ställning för eller emot turistresorna som sådana kan det anses rimligt att någon form av beskattning av dessa resor sker. Som norm kunde anges att inköp utomlands i samband med turistresor belastades på samma sätt som sker genom den svenska momsen inom landet. Eftersom det är svårt att uppskatta fördelningen mellan det ena och det andra vid utlandsresor, så kunde en beskattning med t. ex. av hela kostnaden anses rimlig. På varje självdeklaration skulle på en särskild rad uppges kostnaderna i samband med utlandsresor och skatten beräknas med utgångspunkt däri. Med anledning av det anförda hemställs att hos Kungl. Maj:t anhåller om utredning och förslag till beskattning av utlandsturismen i syfte att stoppa den fortgående negativa utvecklingen i fråga om turistnettot.
mot · FW021068 · 1973-01-26 00:00:00 — om ändrad tidpunkt för avgivande av allmän självdeklaration. Tidpunkten för inlämning av allmän självdeklaration är sedan gammalt fastställd till . För många deklaranter som måhända ej erhåller sina arbetsgivaruppgifter tidigare än omkring blir det för deklarationen. Det blir mer och mer vanligt att olika byråer anlitas som hjälp vid deklarationens upprättande. Arbetsbelastningen för dessa blir de här dagarna enorm. Av denna orsak hinner sannolikt inte varje deklarants egna uppgifter bli föremål för en så noggrann genomgång som önskvärt. En förändring av sista inlämningsdagen för självdeklarationer till eller första mars framstår som önskvärd från dessa och flera synpunkter. Med anledning av det anförda föreslås att beslutar att sista inlämningsdag för allmän självdeklaration fastställs till .
mot · FW021069 · 1973-01-25 00:00:00 — av m. fl. om vidgad rätt till avdrag vid inkomstbeskattningen för nedsatt skatteförmåga. En allvarlig brist i gällande skattesystem är att erforderlig hänsyn ej tas till den nedsatta skatteförmåga som många människor har antingen på grund av eget handikapp eller genom vård- eller försörjningsansvar gentemot barn, make eller anhöriga med nedsatt skatteförmåga. De bestämmelser som återfinns i 50 § 2 mom. tredje stycket kommunalskattelagen anger som motivering för extra skatteavdrag att skatteförmågan skall vara väsentligen nedsatt. Det är ostridigt att många människor med handikapp har sin skatteförmåga nedsatt. Genom att avdrag inte medges härför kommer dessa i realiteten att drabbas av en extra hög progressiv beskattning. Det kan, enligt vårt sätt att se, inte vara rimligt att progressiviteten i beskattningen ökar på grund av utgifter för en dyrare livsföring som hänger samman med sjukdom eller handikapp. Principen om möjlighet till extra skatteavdrag är ju redan knäsatt i 50 § kommunalskattelagen, och vi föreslår att ifrågavarande paragraf endast ändras så att ordet väsentligen utgår. Vi anser också att den begränsning i ifrågavarande paragraf som avser att extra avdrag ej medges för underhåll av barn som åtnjuter allmänt barnbidrag bör utgå, och dessutom bör maximibeloppet höjas från nuvarande . På vederbörande utskott torde få ankomma att utarbeta erforderlig författningstext. Åberopande det anförda hemställer vi 1. att 50 § 2 mom. kommunalskattelagen ändras så att ordet väsentligen utgår, 2. att bestämmelsen om inskränkning i rätten till extra avdrag för nedsatt skatteförmåga för barn som åtnjuter allmänt barnbidrag utgår, 3. att maximibeloppet för extra avdrag höjs till . () HANS () P.-O. () () PER () i Gäddvik
mot · FW02107 · 1973-01-15 00:00:00 — av m. fl. angående vintersjöfarten på Norrlandshamnama. I statsverkspropositionen, bil. 8, behandlas bl. a. frågan om vintersjöfart på Norrlandshamnama. Målet för den statliga isbrytarverksamheten är enligt att befästa förutsättningarna för sjöfart året runt på Bottenhavshamnama och avsevärt förlänga skeppningssäsongen för de större hamnarna i . Under milda och normala vintrar skall för isförstärkt tonnage och vid koncentration av utlastningen sjöfarten på Bottenvikshamnarna kunna pågå året runt. Stränga vintrar förlängs skeppningssäsongen så långt det går utan att eftersätta övriga delar av landet. För att fylla denna målsättning anser att ytterligare två isbrytare måste anskaffas, nämligen en andra enhet av G-typ och en enhet av Njord-typ, med ca . Departementschefen föreslår nu att en andra statsisbrytare av G-typ anskaffas och anser att man därmed i rimlig utsträckning skall kunna tillgodose särskilt det norrländska näringslivets krav på kontinuitet i sjötransporterna. Vi hälsar med tillfredsställelse att ett viktigt steg tagits mot kontinuitet i sjötransporterna på Norrlandshamnama. Men kapacitet för att säkra oavbruten sjöfart på och hamnarna söder därom föreligger dock icke förrän ytterligare en enhet tillförts isbrytarflottan. Dessutom måste särskilt beaktas att två av de befintliga fartygen varit i bruk i 25 resp. innan de nu aktuella nya enheterna står färdiga. När tillgången på isbrytare blir knapp under strängare vintrar måste Norrlandshamnama stängas under . Denna del av får fungera som regulator för att undvika överkapacitetsproblem. Detta är en högst otillfredsställande situation för Norrlandsindustriernas utveckling. Både hamnutredningen och en samhällsekonomisk utredning, som med stöd från Norrlandsfonden har genomförts vid i , visar att vintersjöfarten har mycket stor betydelse för Norrlandsindustrin. De fyra stora företagen skulle sänka sina kostnader med ca 20 milj. kr. Därtill kommer att Norrlandsföretagens leveranskraft på exportmarknaden stärks, vilket i sin tur skapar fler och tryggare sysselsättningstillfällen. Enligt vår mening har visat att tekniska hinder kan anföras mot åretruntsjöfart i Bottenvikshamnarna. Handelsfartyg, som genom sin isklass och lastförmåga möjliggör effektiv samverkan med statsisbrytarna, har ökat snabbt, och ytterligare ökning är att förutse . Departementschefen vill ha kompletterande utredning innan ställning 3 sami Nr 107-109 tas till frågan om isbrytarkapacitetens och isbrytarverksamhetens utformning på och vill inte heller nu ta ställning till en mera preciserad målsättning för vintersjöfarten. Med hänvisning till det anförda hemställes att som sin mening måtte uttala att i direktiven för den aviserade utredningen om vintersjöfarten bör anges att målsättningen skall vara oavbruten sjöfart på och hamnarna söder därom.