mot · FW02835 · 1973-01-25 00:00:00 — av och angående energiresursernas utnyttjande. Debatten i vårt land om tillväxtens gränser har varit ytlig och föga inspirerat till en seriös diskussion inom samhället om problemen med resursernas knapphet på lång sikt. Delvis har detta berott på att debatten kommit att polariseras på ett olyckligt sätt. På den ena sidan finns företrädarna för utvecklingsoptimismen, på den andra de experter som uttrycker stor oro för mänsklighetens möjligheter att överleva. Pessimister och optimister har vardera gruppen haft en tendens att överdriva respektive förenkla, och resultatet tycks bli att allmänheten och framför allt beslutsfattarna på olika nivåer slår sig till ro inför problemen så länge entydiga uppgifter inte talar för att endera sidan har rätt. Berättigad kritik kan utan tvivel riktas mot de rapporter som har presenterats från bl. Beräkningarna bygger på antaganden om i stort sett fortsatt exponentiell tillväxt när det gäller befolkningsexplosionen, råvaruutnyttjandet och miljöförstöringen. Större vikt läggs inte vid att flertalet nationer ägnat allt större intresse åt miljöproblemen och att detta självfallet kommer att påverka inte bara föroreningsgraden inom olika områden utan framför allt produktionsprocesser och konsumtionsmönster. Likaså är det uppenbart att det ökade arbetet för familjeplanering kommer att leda till en successivt minskad befolkningstillväxt. Dessa invändningar till trots är det uppenbart att de senaste årens larmrapporter är ytterst allvarliga. För att de exponentiella tillväxtkurvorna icke skall bli verklighet på lång sikt krävs omedelbara åtgärder från politikernas sida globalt men även på det nationella planet. Vi måste snabbt inse att tiden arbetar emot mänskligheten på dessa områden och att stora satsningar nu måste till för att stimulera forskningen när det gäller ny, mindre resurskrävande teknik och när det gäller att förändra produktions- och konsumtionsmönster. Endast genom att målmedvetet arbeta för en miljövänlig produktion, minskat slöseri med våra naturresurser och en lägre befolkningstillväxt kan vi säga att vi förvaltar vårt arv riktigt och skapar möjligheter för kommande generationer att överleva på en acceptabel nivå. Det mest akuta problemet gäller vår energiförsörjning. Problemen gäller där inte bara möjligheterna för överlevnad på lång sikt. Problemet har också direkt kortsiktiga konsekvenser. En rad olika uppskattningar har gjorts hur länge nuvarande kända energiresurser kan väntas räcka. Man får då använda olika antaganden för hur energikonsumtionen kommer att utvecklas . Nr 835-844 Kartong: S. 16, rad 3 nerifrån Står: c Rättat till: fp. energikonsumtionen har i vuxit med . En dylik tillväxttakt innebär en fördubbling av konsumtionen . I vissa länder kan vi konstatera en ännu snabbare tillväxt. Så t. ex. innebär förbrukningsmönstret i att vi fördubblar energiuttaget . I flertalet av jordens länder är dock tillväxttakten betydligt lägre. Storförbrukarna, dvs. industriländerna, har dock ungefär samma höga energiförbrukning som och , och detta gör att den totala konsumtionen ökar snabbt. Den största energikällan utgör oljan, vilken svarar för av världens energiförsörjning. Oljetillgångarna är begränsade, men ingen kan säga hur länge oljereserverna kan räcka till. Något så när tillförlitliga skattningar visar att de kända reserverna skulle räcka ungefär om världsförbrukningen av energi enbart skulle tillgodoses med olja och om energiförbrukningen skulle vara på dagens nivå. Detta konstaterande är dock i sig ointressant, eftersom vi vet att främst industriländerna kraftigt ökar sin förbrukning . man att förbrukningen även kommer att stiga med räcker de kända reserverna bara i omkring . Eftersom ungefär hälften av energiförsörjningen i världen sker med oljan är det uppenbart att vi står inför en oljekris. Kortsiktigt har vi också stora problem att vänta. Huvudparten av oljan kommer från och och vi har, förutom det politiskt labila läget, kunnat skönja en allt hårdare attityd från oljeländernas sida. Detta har inneburit kraftigt ökade priser på oljeprodukter och i vissa länder akuta bristsituationer . Av övriga fossila energikällor utgör kolet den största tillgången. Dagens förbränningsteknologi är dock inte tillräckligt utvecklad för att kraftigt öka användningen av kol. Luften skulle försämras mycket starkt om kolet med nuvarande teknik skulle få ersätta en större del av oljan. Naturgasen är en annan väsentlig energikälla. Reserverna där räcker dock inte långt totalt sett. Samma sak gäller vattenkraften som visserligen fortfarande kan byggas ut på många håll i världen, men som totalt svarar för en liten del av försörjningen. Det som återstår inom rimlig framtid är kärnkraften. Denna är blygsamt utbyggd, och vi får räkna med åtskilliga decennier tills denna energityp utgör en väsentlig del av energiförsörjningen. För att klara jordens energiproblem är det uppenbart att utvecklingen av kärnkraften måste intensifieras. Resurser måste till för forskning om såväl reaktorernas konstruktion som olika miljöproblem i samband med kärnkraften. Ännu finns inte tillfredsställande lösningar på hur avfallsprodukterna skall förvaras. Inte heller är vi på det klara med hur exempelvis all den värme som frigörs vid kraftverken skall tas om hand. Här krävs stora satsningar för att uppnå tillfredsställande säkerhetsoch miljönormer. Även om människan har lyckats utveckla kärnkraften kommer våra behov av fossila bränslen icke ali minska nämnvärt. Kärnkraftverk producerar huvudsakligen elektrisk energi, och elenergin utgjorde endast av exempelvis USAis energikonsumtion . Kärnkraften kan alltså inte ses som en universallösning på energiproblemen, åtminstone inte inom den närmaste generationen. Oavsett vilka prognoser för energikonsumtion och omfattningen av fossila bränslen på jorden man tror på är det uppenbart att världen står inför något av en energikris. Det finns visserligen forskare som antar att t. ex. oljereserverna i själva verket är så stora att de skulle räcka . Även om dessa forskare har rätt är det dock högst osannolikt att detta skulle hjälpa upp situationen nämnvärt. Exploateringen av olja är dyr och de antagna reserverna skulle sannolikt kosta enorma summor att frigöra. Det är nämligen inte endast reservernas omfattning som är intressant utan även deras beskaffenhet och läge. För att klara energiförsörjningen krävs, utöver en utveckling av kärnkraften, att främst industriländerna söker begränsa ökningen av sin energikonsumtion. Väsentligt är då att söka komma fram till ett mera rationellt användande av resurserna än vad sker. Bostädernas konstruktion och främst då isolering intar här en framträdande plats. Likaså är fordons- och bensinbeskattningen viktig. Energibeskattningens utformning, bl. a. i vad avser gynnandet av storkonsumenter, är också en viktig fråga i detta sammanhang. Stor betydelse har självfallet i allmänhetens känsla för resursernas knapphet. De frivilliga begränsningar i energiuttaget som förekommit i tider med risk för elransonering har visat, att allmänheten kan minska en del av sin konsumtion genom att släcka onödiga ljuspunkter etc. Även ur denna aspekt bör alltså övervägas hur skatte- och avgiftssystemet skulle kunna utformas för att få fram ett rationellare och mera ekonomiskt utnyttjande av resurserna. En väsentlig del av problematiken rör sådan energianvändning som utgör en allvarlig belastning på miljön. Att t. ex. svavelrik olja beskattas hårdare än svavelfattig olja framstår som egendomligt. Den tillsatta energiprognosutredningen har enligt direktiven till uppgift att bl. a. undersöka hur energimarknaden påverkas av prisutvecklingen för energi jämfört med den allmänna prisnivån och av förändringar i prisrelationerna mellan olika energiformer. Därutöver skall man undersöka effekterna av olika regleringar i miljövårdssyfte. Huvuduppgiften för utredningen är dock att analysera och vidareutveckla de energiprognoser som arbetat fram för perioden . Det framstår som angeläget att särskilt markera den vikt som måste läggas vid såväl kortsiktiga som långsiktiga befarade energikriser i vårt land. Vårt stora beroende av oljan utgör ett speciellt problem och kan leda till besvärliga situationer för samhället . De senaste årens allt svårare problem som brottas med på energiområdet utgör en god illustration till detta. Mot bakgrund av vad ovan anförts hemställs att hos Kungl. Maj:t begär att får i uppgift att med förtur behandla frågorna om energibeskattningens utformning och andra åtgärder som syftar till att åstadkomma ett rationellare och miljövänligare utnyttjande av energiresurserna, bl. a. enligt de riktlinjer som anges i motionen.