ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FW02841 · 1973-01-25 00:00:00 — av m. fl. angående arbetsförmedlingarna m. m. I motion 1973:241 av m. fl. redovisas moderata samlingspartiets syn på olika väsentliga frågor. Med hänvisning till vad som anförts i avsnittet Människan i arbetslivet i nämnda motion hemställes att hos Kungl. 1. att arbetsförmedlingarna blir föremål för översyn bl. a. i syfte att förbättra insatserna för att förmedla sysselsättning åt tjänstemän och akademiker, 2. att arbetsförmedlingarna på det lokala planet kompletteras med lokalt tillsatta referensgrupper, 3. att en parlamentarisk kommitté med representanter från arbetsmarknadens parter tillsättes i syfte att utvärdera resultatet av den lagstiftade försöksverksamhet med styrelserepresentanter för de anställda i aktiebolag och ekonomiska föreningar, 4. att försöksverksamheten med s. k. flextid inom den statliga förvaltningen utvidgas. N. () i Trobro PER () i Gäddvik G. ()
mot · FW02842 · 1973-01-25 00:00:00 — av m. fl. om åtgärder för att sänka arbetskraftskostnaderna inom stödområdet, m. m. I motion 1973:241 av m. fl. redovisas moderata samlingspartiets syn på olika väsentliga frågor. Med hänvisning till vad som anförts i avsnittet Regionalpolitiken i nämnda motion hemställes att hos Kungl. 1. anhåller att en utredning tillsättes i syfte att åstadkomma generella medel för en sänkning av arbetskraftskostnaderna inom stödområdet, 2. uttalar att regionalpolitisk! motiverat stöd skall kunna utgå även till marknadsföringsåtgärder. () () PER () i Gäddvik N. () i Trobro G. ()
mot · FW02843 · 1973-01-25 00:00:00 — av m. fl. angående rätten till tjänstledighet i samband med barnsbörd. I motion 1973:241 av m. fl. redovisas moderata samlingspartiets syn på olika väsentliga frågor. Med hänvisning till vad som anförts i avsnittet Familjepolitiken i nämnda motion hemställes att hos Kungl. Maj:t anhåller om utredning och förslag angående rätt till utsträckt tjänstledighet med bevarad anställningstrygghet för föräldrarna i samband med barnsbörd och vård av små barn i enlighet med vad som anförts i motionen 1973:241. PER () i Gäddvik N. () i Trobro G. ()
mot · FW02845 · 1973-01-01 00:00:00 — av m. fl. angående pensionen till förre skräddaren vid 119 E.G.B. I anledning av uppflyttning i pensionslöneklass för f. d. skräddaren vid 119, , . som är född har tjänstgjort som skräddare inom armén enligt följande: - 1/1 -27/5 -20/6 -31/8 1947 -14/3 -30/8 Före anställningen har under genomgått fullständig utbildning i skräddaryrket och genomgått en kurs för tillskärare enligt ministersystem i . Som framgår av en rad tjänstgöringsbetyg, som kommer att överlämnas till vederbörande riksdagsutskott, har utfört ett kvalificerat yrkesarbete vid arméförbanden i som utöver de värnpliktiga utgjorts av 600 befälspersoner. Som bevis för yrkeskunnande kan åberopas en framställning till chefen för armén från militärbefälhavaren vid VI milo av där han äskade att tjänst skulle placeras som yrkesmästare i lönegrad All. Som skäl anfördes lång statlig anställning och en kvalificerad och väl meriterad tjänst inom den stora förvaltningsenhet som I 19 utgör. Hade denna framställning bifallits hade vid sin pensionering varit berättigad till pension enligt pensionslöneklass G i stället för löneklass F. Med hänsyn till denna framställning och långa och väl vitsordade tjänst () bör han från tillerkännas pension enligt nu gällande pensionslöneklass G. att måtte besluta att f. d. skräddaren vid I 19, , , placeras i nuvarande pensionslöneklass G. () ()
mot · FW02846 · 1973-01-25 00:00:00 — av m. fl. om rätt till tjänstledighet för deltagande i vuxenutbildning. Vuxenutbildningen har tilldragit sig allt större uppmärksamhet. Att främja sådan utbildning är angeläget bl. a. för att ge den mycket stora del av svenska folket som endast kunnat få folkskoleutbildning ökade kunskaper och därigenom en bättre ställning på arbetsmarknaden. Den snabba samhällsutvecklingen kommer dessutom att medföra ökade krav på vidareutbildning av även sådan arbetskraft som framstår som välutbildad. Vid sidan av organisationen av undervisningen och de studiesociala frågorna finns ytterligare problem som måste lösas, nämligen de anställdas rätt till ledighet för studier. Denna fråga är uppmärksammad även på det internationella planet. Inom internationella arbetsorganisationen () behandlas ämnet i expertkommitté. Kommittén sysslar inte enbart med frågan om rätt till ledighet utan även med rätten till betalning under sådan ledighet. Det sista är naturligtvis inte minst viktigt i sammanhanget. Det finns anledning räkna med att kommer att ta upp frågorna under sin session . , och har förhandlat om rätten till ledighet för studier, dock utan att kunna ena sig om att lösa frågan avtalsvägen. Mycket talar för att en sådan lösning varit lämplig, men då detta inte visat sig möjligt måste andra vägar, däribland lagstiftning, prövas. Det finns åtskilliga problem förenade med en sådan lagstiftning och mycket talar för att den bör ges karaktären av en ramlagstiftning, som kompletteras med avtal. Därigenom kan man på ett smidigt sätt anapassa regelsystemet till skiftande förhållanden med hänsyn till branscher, företagsstorlek etc. Frågan bör utredas. Utredningen bör omfatta även problem som rör sociala förmåner . I utredningen bör ingå representanter bl. a. för organisationerna på arbetsmarknaden. Med hänvisning till det anförda hemställes att hos Kungl. Maj:t begär utredning av frågan om rätt för anställda till ledighet för studier. () ()
mot · FW02847 · 1973-01-25 00:00:00 — av m. fl. om ökat anslag till tolkutbildning. Med hänvisning till vad som anförts i motion nr 702 hemställes att beslutar anvisa ett i förhållande till Kungl. Maj:ts förslag med förhöjt reservationsanslag för tolkutbildning under anslagsposten Anpassningsåtgärder för invandrare. () i Glömminge . () i Skegrie () i Luttra 1* 1973.
mot · FW0285 · 1973-01-12 00:00:00 — av herrar i Agnäs och i Gäddvik om ökning av anslaget till Stipendier till blivande präster för utbildning i finska och samiska språken. Även i årets statsverksproposition avfärdar departementschefen i begäran om en ökning av stipendierna till blivande präster för utbildning i finska och samiska språken . Om några stipendier alls skall utgå, måste de uppgå till ett belopp som har någon mening. När anslaget står oförändrat år , som penningvärdet sjunker och alla kostnader stiger, är det inte längre attraktivt. Stipendierna är ju ämnade som stimulans; eftersom tillgången på präster som behärskar språket i flerspråkiga eller tvåspråkiga församlingar är för ringa, har det ansetts av vikt att genom hjälp till språkutbildning i samiska och finska öka antalet som kan tjänstgöra i dessa församlingar. Det ter sig nära nog ofattligt att ett så ringa belopp som dessa behövliga . inte kan anvisas utöver de . som av gammalt utgått. Det liknar ett förakt för de språkliga minoriteterna i , och vi anser att det av domkapitel äskade anslaget bör utgå för kommande budgetår. Med hänvisning till det som ovan anförts hemställs till Stipendier till blivande präster för utbildning i finska och samiska språken. () i Agnäs PER () i Gäddvik
mot · FW02851 · 1973-01-01 00:00:00 — av m. fl. om slopande av anslaget till Stöd till lageruppbyggnad. Med hänvisning till vad som anförts i motion nr 572 föreslås att i anledning av proposition 1973:1 under XI. avslår regeringens begäran under punkten B 3 om förslagsanslag till Stöd till lageruppbyggnad om . (vpk) i (vpk) i
mot · FW02854 · 1973-01-24 00:00:00 — av herrar i och om upprustning av väg 363 längs dalgång. I samband med beslutet att ej skulle utbyggas för kraftproduktion gavs löfte att det skulle satsas på andra sysselsättningar som kompensation för uteblivna arbetstillfällen. Oavsett vad som kommer att satsas på, om det blir turistiska anläggningar eller andra näringslivsinvesteringar, är det en förutsättning att kommunikationerna är goda. För detta fordras goda vägförbindelser längs efter Vindelådalens sträckning. , som sträcker sig efter dalgång upp till , är bitvis i mycket dåligt skick och tål ej tyngre transporter. Transportbehovet som man f. n. har är dels timmertransporterna ner till kustindustrierna samt transport av sågade trävaror från Soiseleområdet ner till utskeppningshamnarna. Väg 363 är den naturliga förbindelseleden för kommunikationerna sträckan UmeåSorseleAmmarnäs och är av stor betydelse för samtliga boende längs efter Vindelådalens dalgång. Vägarbeten har delvis utförts på genom försorg, men f. n. pågår inga arbeten trots att man har en synnerligen besvärande arbetslöshet inom området. En stor del av vägsträckan är färdigprojekterad, varför arbeten kan igångsättas. Enligt uppgift uppgår anläggningskostnaden för den färdigprojekterade delen till 18,5 milj. kr. Det är angeläget att väg 363 med det skyndsammaste färdigställs, då flottningen på beräknas upphöra 1975. Det innebär att virkestransportema kommer att bli bilburna. Om vägen ej färdigställs för att kunna klara de tunga timmertransporterna, kommer stora svårigheter att uppstå för skogsbruket, och man riskerar att nya stora O-områden kommer att skapas. Det vore synnerligen olyckligt om så skulle ske, då förädlingsindustrierna efter kusten är så beroende av att erhålla den vedråvara som kommer från detta fångstområde. Starka ekonomiska skäl talar därför för att den förbindelseled som väg 363 utgör med det snaraste upprustas för att kunna klara det transportbehov som man kan förvänta sig. En statlig utredning har framlagt förslag om turistiska satsningar längs efter Vindelådalen och i området vänster om . En förutsättning för att de påtänkta satsningarna skall bli lönande är att goda och framkomliga vägar finns i fjällområdena. Standarden på nuvarande väg 363 uppfyller inte de fordringar man kan ställa på en god, framkomlig väg. En utbyggnad av väg 363 skulle även delvis lösa frågan om sysselsättning. De löften och förespeglingar som getts befolkningen längs efter Vindelådalens sträckning bör uppfyllas, och en god böljan torde en upprustning av väg 363 vara, då det är en förutsättning för kommande satsningar och investeringar inom området. Då ordinarie väganslaget är så begränsat, bör av det anslag som står till förfogande 18,5 milj. kr. avsättas för påbörjandet av färdigprojekterad del av väg 363. Med hänvisning till ovanstående hemställes att i skrivelse till Kungl. Maj:t begär att av de medel som ställts till förfogande 18,5 milj. kr. avsättes för ett snabbt påbörjande av arbeten på . () ()
mot · FW02856 · 1973-01-24 00:00:00 — av m. fl. om ökat byggande och underhåll av skogsbilvägar som beredskapsarbete. Framtidsprognosen för svenskt skogsbruk och skogsindustri är gynnsam. Mot den bakgrunden har stora skogsförädlingsindustrier byggts upp och fler nya är under projektering. Emellertid finns vissa begränsande faktorer. En är om vår nuvarande producerande skogsmark i längden är kapabel att i full utsträckning underhålla förädlingsindustrin med råvara. En annan faktor av begränsande natur är svårigheten att få fram råvaror till befintliga förädlingsindustrier. Lokalt utgör detta ett mycket stort problem. Bristen på lämpliga skogsbilvägar borde dock kunna rättas till bl. a. genom att AMS fick i uppgift att planera in sådana vägbyggnadsprojekt i sina beredskapsarbeten i betydligt större omfattning än som är fallet. I syfte att göra större arealer tillgängliga för ett intensivare skogsbruk har Kungl. Maj:t föreskrivit att statsbidrag om får utgå till kommunala och enskilda beredskapsarbeten som avser nybyggnad av skogsvägar inom vissa delar av inland och . Genom dessa åtgärder torde skogsvägnätet inom dessa områden komma att förbättras. Behovet av skogsvägar även i , liksom inom övriga delar av landet är fortfarande stort. Det krävs både utbyggnad av vägnätet och en modernisering. Enligt den pågående vägnätsplanläggningen ligger icke mindre än ca 5 miljoner ha skogsmarksareal utanför befintliga vägars verkningsområde. Vid en så låg beräkning som 70 skogskbm per ha skulle detta i så fall betyda att i dagens läge ca 350 miljoner skogskbm icke kan komma till utnyttjande inom industrin. Till detta bör sedan läggas att man inom vissa områden inte kan bedriva rationella virkestransporter på grund av ett undermåligt vägnät, vilket innebär en ej oväsentlig fördyring av råvaran. Både nationalekonomiskt och arbetsmarknadsmässigt sett borde det sålunda vara ett primärt intresse att denna virkesreserv så långt möjligt ekonomiskt utnyttjas. Det statliga bidraget till byggande och underhåll av skogsbilvägar bör anses vara så viktigt att det inte får urholkas av inflation och höjda kostnader. äskande om ett tilläggsanslag för att säkerställa det totala rambeloppets köpkraft kan på grund av dagens svåra ekonomiska läge kanske inte bifalla. Därför är det angeläget att en del av arbetsmarknadsmiljonerna kan disponeras för samma ändamål. Under hänvisning till det anförda hemställes att som sin mening ger Kungl. Maj:t till känna vad i motionen anförts om att byggande och underhåll av skogsbilvägar bör anses vara angelägna och lämpliga projekt för beredskapsarbete. () HANS ()
mot · FW02857 · 1973-01-25 00:00:00 — om ökat bidrag till kommunernas beredskapsplanering mot arbetslöshet. utgår statsbidrag till kommuner vilka på grund av sin ekonomiska ställning, det avsedda företagets storlek eller andra särskilda skäl bedöms behöva bidrag för att kunna låta verkställa projektering av sådana anläggnings- och husbyggnadsarbeten, som kan utföras för att motverka arbetslösheten. Bidraget utgår endast till av godkända kostnader. Under /72 beviljades bidrag för projektering av kommunala arbeten med projekterings- och anläggningskostnader på 28,3 resp. 478,8 milj. kr. Projekteringen beräknas ha medfört en beredskap mot arbetslöshet motsvarande 1,2 milj. dagsverken. Statens bidrag till denna projektering uppgick till 3,8 milj. kr. Den tidigare uppbyggda planeringsreserven har till stor del förbrukats genom beredskapsarbetenas stora omfattning under /72. Utvecklingen under innevarande budgetår har tydligt visat att en större reserv behövs. Anslagsramen 8,0 milj. kr. kommer troligen inte att räcka. En viktig anledning till den ökade förbrukningen av projekteringsbidraget torde vara att en generösare bidragsprocent tillämpas. Från att tidigare varit 33 resp. , utom resp. inom stödområdet, har bidragsdelen ökats till 60 resp. fram till . Kommunernas ökade tillgång till bidrag för projektering av beredskapsarbeten har resulterat i ett stort antal projekt och en högre beredskap mot arbetslöshet räknat i dagsverken. Det är angeläget att denna höga beredskap kan bibehållas eller utökas. Målet måste vara att kommunerna skall få resurser att hålla ett beredskapslager av projekt som snabbt kan komma till verkställighet. Med en hög beredskap kan arbetsmarknadsmyndigheterna snabbt få effekt av beslutade åtgärder och man kan undvika felinvesteringar och andra problem som eljest kan uppkomma, när beredskapsarbeten i ali hast plockas fram och beslutas. Många kommuner har inte egna tekniska eller ekonomiska resurser för att kunna hålla önskvärd hög beredskap. Det är därför nödvändigt att arbetsmarknadsmyndigheterna ytterligare ökar bidraget till kommunernas beredskapsplanering. Med hänvisning till vad som anförts i motionen hemställes att som sin mening uttalar att arbetsmarknadsmyndigheterna, inom ramen för i statsverkspropositionen föreslagna arbetsmarknadsanslag, ytterligare ökar bidraget till kommunernas beredskapsplanering mot arbetslöshet.
mot · FW0286 · 1973-01-11 00:00:00 — av i och herr förste vice talmannen om en för hela landet enhetlig telefontaxa. När det gäller telefontaxor grundas dessa främst på avståndsfaktorn. Avgiften för ett samtal okar sålunda med avståndet mellan de orter där samtalet utväxlas, och tiden mellan markeringarna på avgångsapparatens samtalsmätare vid vanliga automatiskt kopplade samtal beror på hur långt avståndet är till den uppringde abonnenten. Enligt gällande taxebestämmelser registreras i regel en markering för samtal till abonnenter utanför det egna telefonstationsområdet men inom riktnummerområdet. Vid andra samtal inom landet varierar tiden mellan två på varandra följande markeringar mellan och . Med nuvarande avgift på för varje markering kostar ett treminuterssamtal inom , mellan och , mellan och . samt mellan och . Genomsnittsabonnenten inom och teleområde får vidkännas högre kostnad för sitt telefoninnehav än motsvarande abonnent i , och . Den inom gjorda interna utredningen har i sitt delbetänkande 1971, Regional utjämning av telefonkostnaderna, presenterat två alternativ, av vilka dock inget förordas, tydligen på grund av de kostnader för som en reformering skulle medföra. I stället föreslår man att den högsta avståndsklassen, dvs. den där markeringsintervallen är , slopas. Förslaget har efter remissbehandling överlämnats till , och det kan förväntas att en proposition, som i stort överensstämmer med utredningens förslag, kommer att föreläggas vårriksdag. När vid tidigare tillfällen diskuterat enhetlig teletaxa i hela landet har stor enighet rått om nödvändigheten av att största möjliga utjämning av telefontaxorna införs. Framför allt har enligt vår mening den snabba befolkningsomflyttningen och inte minst kommunsammanslagningarna i hög grad aktualiserat behovet av en snabb översyn av telefontaxorna för att få till stånd en sådan reform. De invändningar som ovannämnda utredning haft mot införande av en hela riket omfattande enhetstaxa bör efterföljas av ytterligare utredning för att åstadkomma ett rättvisare taxesystem mellan olika abonnenter. En sådan reform skulle vara ägnad att även stärka näringslivets konkurrenskraft i och andra delar av landet med långa avstånd mellan orterna. Frågan bör således ses i ett större regionalpolitisk! Med stöd av vad som anförts hemställs att hos Kungl. anhåller om utredning om övergång till en för hela landet enhetlig telefontaxa i enlighet med vad som anförts, varvid utredningen bör ges sådana direktiv att den av genomförda utredningen i detta syfte kompletteras med ytterligare fakta från teknisk expertis etc.
mot · FW02860 · 1973-01-25 00:00:00 — av m. fl. om information i utlandet angående etableringsbetingelsema inom det allmänna stödområdet. Strävandena att få till stånd nya arbetstillfällen i de sysselsättningssvaga områdena måste givetvis i första hand inriktas på att redan befintliga företag utvecklar verksamheten och bereder fler människor sysselsättning. Denna möjlighet begränsas dock av att det relativt sett låga antalet företag som finns inte utvecklar nyföretagande i tillräcklig omfattning och inte heller utgör en tillräckligt bred bas för skapande av nya arbetstillfällen inom företagen i den omfattning som krävs för att åstadkomma regional balans. Till detta skall läggas att vissa av de i norra befintliga branscherna omfattar företag som främst måste inrikta sina investeringar på rationaliseringar för att klara den internationella konkurrensen. Detta kan i vissa fall leda till minskat behov av arbetskraft. Slutsatsen av detta blir att ett ökat nyföretagande måste stimuleras i de sysselsättningssvaga områdena, och vi räknar med att en betydande del av nyföretagandet måste komma till stånd genom omlokalisering av företag från de expansiva områdena. är dock situationen som bekant den att nya sysselsättningstillfällen inom tillverkningsindustrin efterfrågas över hela vårt land, och möjligheterna till omflyttningar av företag får anses som begränsade. Vi anser därför att i likhet med en rad andra länder måste intensifiera sin utlandsinformation om förutsättningarna för industrietableringar främst inom stödområdet. En rad länder såsom , , m. fl. bedriver en omfattande informationsverksamhet bl. a. i vårt land rörande de skilda lokaliseringspolitiska förmåner respektive land förfogar över. Vissa länder, bl. a. de ovannämnda, har särskild personal placerad i för att här söka upp företag som kan tänkas intresserade av att förlägga sin produktion utomlands. Någon motsvarande verksamhet bedrivs ej av . Varken utrikesrepresentationen eller handelssekreterarorganisationen upplever det som sin uppgift att aktivt verka för utländska företags etablering i stödområdet. Som exempel på vårt lands passivitet kan nämnas att det inte finns någon skriftlig sammanställning över de förmåner lokaliseringspolitiken erbjuder på annat språk än svenska. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos Kungl. Maj :t anhåller om att en befattningshavare knyts till Norrlandsfonden med uppgift att organisera och sedan bedriva upplysningsverksamhet i utlandet rörande etableringsbetingelserna i stödområdet. . ÅSLING (c) ()
mot · FW02861 · 1973-01-24 00:00:00 — om ett personalpolitiskt princip- och handlingsprogram för statsanställda. På en enkel fråga till statsrådet om vilka åtgärder han ämnade vidtaga för att ett personalpolitiskt princip- och handlingsprogram för de statligt anställda skulle bli utformat fick jag ett överraskande negativt svar. Dels ansåg statsrådet det vara praktiskt ogenomförbart på grund av det stora antalet urkunder, dels kunde han inte se att det fanns något behov. Att denna syn på personalpolitiska program av högsta personalchefen för cirka 450 000 statligt anställda förvånat många såväl i de statliga verken som på andra håll behöver inte närmare utvecklas. I många företag i det enskilda näringslivet, i landsting och kommuner har man numera tillsammans med de anställda utformat personalpolitiska program. På många arbetsplatser pågår sådant arbete. Självfallet måste det även vara av stort värde för den anställde i en statlig myndighet att i en enda publikation finna svaren på en mängd frågor beträffande statsmakternas personalpolitik. Det kan vara frågor rörande lönepolitik, arbetstid, vidareutbildning, deltidsarbete, jämställdhet mellan könen, anställning av straffade eller partiellt arbetsföra osv. finns förvisso uttalanden på en del av de personalpolitiska delområdena. Men de är inte lätta att hitta. I frågedebatten framhöll statsrådet att riktlinjerna för personalpolitiken vid statliga myndigheter utarbetas på olika sätt och sprids till statsmyndigheterna i skilda former. Några delar av personalpolitiken har former av kollektivavtal, andra har sin grund i utredningsbetänkanden, departementspromemorior, förslag från myndigheter och personalorganisationer m. m. som resulterar i lagar och andra författningar i eller i statens avtalsverks utkommande publikationer, nämligen FST (Författningar om statligt reglerade tjänster) och FSP (Författningar om statlig tjänstepensionering). Av detta framgår att det för den vanlige anställde måste vara tämligen svårt och tidsödande att finna svaren på frågor om arbetsgivarens syn på mål, riktlinjer och detaljer i den statliga personalpolitiken. Min uppfattning, att ett personalpolitiskt program för de statligt anställda borde utformas, har stöd på fackligt håll, vilket då och då kommit till uttryck i den fackliga pressen. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos Kungl. Maj:t anhåller att ett personalpolitiskt princip- och handlingsprogram för de cirka 450 000 statligt anställda utformas.