mot · FW02680 · 1973-01-24 00:00:00 — av fröken m. fl. om statligt stöd till den kommunala musikundervisningen. Förutsättningen för att ett musikintresse hos en människa skall kunna utvecklas är givetvis att hon får tillfälle att lyssna till musik. I det avseendet är nutidsmänniskan betydligt bättre lottad än tidigare generationer. Genom radio och TV hittar musiken in i praktiskt taget varje hem och många, inte minst ungdomar, har också med hjälp av grammofon och bandspelare skaffat sig en icke föraktlig kännedom om musik. Framväxten av de kommunala musikskolorna får ses mot bakgrund av denna utveckling. De första kommunala musikskolorna startades och har fått en enastående spridning. fanns den utbyggd i inte mindre än 330 av landets då 464 kommuner och omfattade ca 225 000 elever, av vilka de flesta var barn i skolåldern. Det är tydligt, att de kommunala musikskolorna fyller ett mycket stort behov av musikutbildning som inte har kunnat rymmas inom det ordinarie skolväsendet. Man kan dock säga, att denna utbildning ligger inom ramen för den målsättning som i Läroplan för uttrycks bl. a. på följande sätt: Skolan bör ta vara på alla möjligheter att berika och utveckla elevernas känsloliv. Bland annat måste skolan söka lära dem uppfatta och njuta av konst, litteratur, musik och natur samt att frigöra deras personliga uttrycksmöjligheter och på olika sätt låta dem få ge utlopp åt fantasi och spontan skaparlust. Undervisningen är frivillig, men ändå börjar omkring hälften av eleverna i redan i . Alla fullföljer visserligen inte utbildningen, men många fortsätter ända upp på gymnasiestadiet. Även vuxna deltar i undervisningen i . Utöver insatser på musiklivets område bör påpekas, att den liksom skolväsendet i övrigt ger ungdomarna sysselsättning och engagemang som är av ovärderlig betydelse från social synpunkt och sålunda troligen besparar samhället andra utgifter, som skulle kunna tänkas bli aktuella på ungdomsvårdens område. Musikskolorna drivs ofta synnerligen ambitiöst och strävar så långt möjligt att ge undervisning i enlighet med varje elevs förutsättningar och önskemål. Den insats för att utveckla intresset för musik i vårt land, som kommunerna på detta sätt gör, är så långt vi förstår utomordentligt betydelsefull. På betyder också de kommunala musikskolornas arbete större möjligheter för den som yrkesmässigt vill ägna sig åt musik att på ett tidigt stadium få hjälp och vägledning. har dock inte den kommunala musikverksamheten på långt när den spridning som skulle göra det möjligt för alla som vill att få utbildning på området. Avgörande i det sammanhanget är bristen på ekonomiska resurser. års musikutbildningskommitté (Musikutbildning i , SOU 1968:15) menade, att den frivilliga musikundervisningen utgjorde grunden för samhällets musikliv, och ansåg vidare, att den borde uppbära statligt stöd på samma grunder som övrig undervisning. I proposition 1970:25 var emellertid departementschefen inte beredd att förorda insatser beträffande frivillig musikundervisning av den omfattning som musikutbildningskommittén föreslagit. I utredningen kulturpolitik (SOU 1972:66) återkommer till behovet av statligt stöd till den kommunala musikverksamheten. Frågorna om målen och de pedagogiska vägarna för verksamheten bör tas upp till ytterligare diskussion och analys, anser man, men principen att staten bör stödja denna verksamhet är man angelägen om att framhålla. Såväl musikutbildningskommitté som är alltså ense i sin bedömning i fråga om behovet av statligt stöd till den kommunala musikskoleverksamheten. Sedan de två nämnda utredningarna färdigställts har kommunerna tvingats till en stramare ekonomisk politik. En av de besparingsåtgärder, som man i flera kommuner vidtagit, är att minska anslaget till musikskoleverksamheten. Det har i sin tur medfört införande eller höjning av elevavgifter och minskat utbud av undervisning. Denna situation aktualiserar ytterligare behovet av statligt stöd till kommunernas musikundervisning. Skall inte en avsevärd försämring äga rum av den utbildning som finns, synes det oss angeläget att inte avvakta de utredningar som kan behövas för att konstruera den slutgiltiga utformningen av det statliga stödet. bör beslut fattas i själva principfrågan om ett statligt stöd, som tills vidare exempelvis skulle kunna få formen av ett bidrag till lärarlönema, beräknat efter antalet schemalagda undervisningstimmar . Ett sådant principbeslut skulle kunna ge kommunerna den uppmuntran de behöver för att våga fortsätta med en kulturell verksamhet som i dagens samhälle upplevs som omistlig. Med hänvisning till det anförda hemställes att hos Kungl. Maj :t begär förslag om statligt stöd till den kommunala musikskoleverksamheten. () /ENKEL (fp)