mot · FW021565 · 1973-01-26 00:00:00 — av i m. fl. om ett gemensamt planeringsorgan för och län. Den fortgående befolkningskoncentrationen till främst storstadsregionerna skapar ständigt nya problem och medför nackdelar som inte ens på lång sikt kan uppvägas av de fördelar som tros finnas i sådan koncentration. För rikets tredje storstad och regionen däromkring har utöver de sociala och miljömässiga konsekvenserna tillkommit speciella problem som inte beaktats i den regionala planeringen. Tillväxten i den s. k. har medfört kraftiga negativa biverkningar för övriga delar av . För del har en samordnad regional planering saknats, trots att invånarna, näringslivet och servicen direkt eller indirekt berörs av expansionen i främst sydvästra och västra delarna av landskapet. Därför ser vi det som alltmer angeläget att i planeringsarbetet skall betraktas som en enhet, där främst länsstyrelserna svarar för en gemensam planering i nära samråd med utbyggda interkommunala planeringsorgan. Genom en förstärkning och samordning på länsnivå, vilken bör underordnas ett starkt lekmannainflytande, kan möjligheterna öka för de eftersatta regionerna att betraktas som likvärdiga de redan nu gynnade regionerna i främst sydvästra och västra . en närings- och befolkningspolitisk planeringsenhet Den starka befolkningskoncentrationen i sydvästra och västra tycks fortsätta. Visserligen har nettotillskottet befolkningsmässigt i hela minskat något . Ökningen av befolkningsnettot väntas emellertid åter stiga. Sydvästra har offentliggjort siffror som anger detta. Av folkökningen på 120 000 personer beräknas 58 000 gå till Malmöblocket och 32 000 till Lundablocket. Denna ökning betyder en fortsatt befolkningskoncentration i ett förut ganska hårt exploaterat område. I Länsplan 70 anför att den hittillsvarande befolkningskoncentrationen har medfört fördelar genom en väl differentierad arbetsmarknad och utbyggd service. Vi anser att det dock under nuvarande lågkonjunktur klart har visat sig vara ett mycket känsligt sysselsättningsområde. Arbetslöshetssiffrorna som i detta område varit särskilt höga tyder uppenbarligen på att just servicesysselsättning är mycket konjunkturkänslig. I Länsplan 70 framhålls emellertid: Nackdelar av den kraftiga expansionen i /och av folkminskningen i sydöstra understrykes starkt av flertalet kommunala remissorgan utanför sydvästra men också av , reservanter i kommunstyrelserna i och Lunds kommuner, samarbetsnämnden i kommunblock samt kommunstyrelserna i , med , , , och kommuner. Även , , lantbruksnämnden, länsarbetsnämnden, överlantmätaren och FCO påtalar nackdelarna av koncentrationstendenserna. anser det emellertid vara angeläget inte blott att bebyggelsen blir jämnare fördelad inom det expansiva området i sydvästra , utan även att expansionen och därmed bebyggelsen blir jämnare fördelad i hela landskapet. Då skulle exploateringstrycket i /dämpas och större förutsättningar uppstå för att skapa lämpliga service- och arbetsmarknadsregioner i övriga delar av . Därigenom skulle också såväl inkomstutveckling som service- och arbetsmarknadsförhållanden avsevärt förbättras i stora delar av landskapet, särskilt i sydöstra . Enligt SSK:s utbyggnadsplaner framstår konsekvenserna som mycket påtagliga på grund av det alltför begränsade planområde som här ifrågakommer. Den utbyggnad som föreslås i sydvästra med och som storstadscentrum blir inom detta alltför begränsade planeringsområde alltför koncentrerad. Uppenbara miljönackdelar följer av detta liksom en mycket stark trafikanhopning med därav följande dyrbara väganläggningar som följd. Inom det i planen föreslagna bebyggelseområdet finns ett av norra bästa och intensivaste jordbruksområden. i M-länet har klassat området som varande det bästa som förekommer i vårt land. SSKs planering innebär att inte mindre än av sådan högklassig kommer att tas i anspråk . Av lantbruksnämndens jordartsbeskrivning framgår att man kan finna att i mellersta , alltså endast öster om /, och finns jord av annan art. Inom detta område finns flera starka kommuncentra som med fördel skulle kunna utbyggas med sysselsättningsobjekt och bebyggelse. I östra delarna av är det även starka och angelägna krav på bebyggelse. Följderna av en fortsatt befolkningskoncentration inom medför inte enbart slöseri och omotiverad användning av värdefull åkerareal utan även av andra naturtillgångar. Vattentillgångarna kommer att sina snabbare och särskilt grundvattentillgångarna hotas i områden med tät befolkning. Inom andra områden i landskapet finns emellertid vattentäkter som kan utnyttjas utan att man behöver bygga ut vattenförsörjningen genom fjärrledningar. Föroreningsproblemen och investeringar i reningsanläggningar ökar i tätbebyggda områden, och konstateras starka föroreningar i . Uppfattningen att hejda befolkningskoncentrationen har vunnit allt större gehör, och det är angeläget att ansvariga planerare och myndigheter nu arbetar för en mera framåtsyftande planering av bebyggelse och näringsliv med målsättningen att skapa en bättre och livskraftigare balans särskilt i storstädernas influensområden, som för Malmös del omfattar hela . I tidigare motioner har vi framhållit angelägenheten av att geografiska enhet måste bli en planeringsenhet. Särskilt i Länsplan 70 har även de båda länsstyrelserna framhållit detta. Landstingen har även starkt betonat nödvändigheten av att planeringen sker gemensamt för de båda . Inte minst de nu aktuella planerna på utbyggnad - inom här förut nämnda begränsade område som SSK utgör - klargör mycket åskådligt behovet av att det skapas ett gemensamt planeringsorgan för hela . Denna utgör en naturlig planeringsenhet. Länsstyrelserna borde även få ekonomiska medel för att genomföra en sådan planering. Åtgärder för gemensam planering a. är de lokaliseringspolitiska medel som står till förfogande begränsade, och man måste främst arbeta med rådgivande verksamhet. Därtill kommer att utvecklingen måste styras genom planering. Ett flertal interkommunala planeringsförbund har inrättats för att samordna kommunernas planering och vara mellanlänk mellan kommuner och länsstyrelse. Länsttyrelserna i M-länet och L-länet har understrukit behovet av samordnad planering och har också gemensamt utarbetat sina målsättningar i bl. a. Länsplanering 70. De åtgärder som bör vidtagas för att effektivisera planeringen med de två som en planeringsenhet är att länstyrelserna inrättar ett gemensamt planeringsorgan. Förutsättningar för detta tycks finnas med tanke på det samråd som med viss framgång skett . Planeringsorganet bör få väsentligt utökade resurser för lokalise ringsrådgivande verksamhet. Dessutom bör lokaliseringslån och lokaliseringsbidrag efter en gemensam målsättning utgå till företag inom de eftersatta områdena. Därtill borde prövas om länsorganen regionalt kan handha prövning av etablering, s. k. etableringskontroll, innebärande tillståndsgivning och beslut om investeringsavgifter för företag och anläggningar i tätortsområden. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos Kungl. Maj:t begär att ett gemensamt planeringsorgan mellan länsstyrelserna i och län tillsätts. . () i Skegrie