mot · FW021335 · 1973-01-26 00:00:00 — om höjning av anslaget till Förvaltningar vid universiteten m. m. I UKÄ:s petita för nästa budgetår framförs önskemålet att integrera studievägledarnas och yrkesorienterarnas arbetsuppgifter. En allt större del av studenterna ställer frågor till studievägledarna om arbetsmarknaden, studiernas inriktning i vad avser olika yrken etc. Den tidigare ganska klara gränsdragning som tycktes finnas mellan studievägledare och yrkesorienterare gäller helt uppenbart inte. Den grundläggande orsaken till att studievägledningen alltmera kommit att kopplas samman med rådgivningen om studenternas framtida möjligheter på arbetsmarknaden beror självfallet på de stora svårigheter som möter de nyutexaminerade när de skall söka arbete. Arbetsmarknadsläget har snabbt försämrats för akademikergrupperna, och detta beror endast till mindre del på konjunkturen. Vi kan tyvärr räkna med att möta stora problem för denna långtidsutbildade grupp även när den ekonomiska situationen förbättras. Expansionen inom universitetssektom har varit explosionsartad , och det är då knappast förvånande att anpassningsproblem uppstår när tusentals nya akademiker skall beredas sysselsättning och när i flertalet fall dessa arbetsuppgifter måste sökas inom det fria näringslivet, som tidigare sysselsätter ett mycket lågt antal akademiker. Men inte bara den snabba expansionen inom utbildningsväsendet har orsakat sysselsättningssvårighetema. En starkt bidragande orsak är också den organisation av studierna som råder inom framför allt de fria fakulteterna. PUKAS-reformen har där spelat en avgörande roll. Systemet innebar att flertalet studievägar lades upp med läraryrket som slutmål. När bara en bråkdel av studenterna kan erhålla arbete som lärare, är det inte svårt att inse att adekvata uppgifter inom andra sektorer varit svåra att finna. Inriktningen av studierna har helt enkelt varit för ensidig och i alltför liten utsträckning inriktad på näringslivets behov. Långsiktigt kräver arbetsmarknadsproblemen för akademikerna en rad åtgärder. Universitetsutbildningens organisation, studiekursernas uppläggning, kombinationen av olika ämnen samt den totala dimensioneringen av den högre utbildningen är där de viktigaste frågorna. Kortsiktigt måste alla krafter sättas in för att så långt det är möjligt underlätta de nyutexaminerades utträde på arbetsmarknaden. spelar studievägledningen en avgörande roll. Lika viktigt är att näringslivet och övriga avnämare får en direkt koppling till de olika utbildningslinjerna. För att åstadkomma en bättre koppling mellan olika avnämare och utbildningsanstalterna kan flera åtgärder vidtagas. Väsentlig i sammanhanget är att de s. k. DYRK-kursema byggs ut och får en direkt inriktning på den breda arbetsmarknad som näringslivet utgör. Ett förslag som därutöver borde övervägas är att vid varje universitet skapa ett slags avnämarkontor, med representanter för näringsliv och förvaltning. Vid dessa kontor skulle dels rådgivning om olika studiekursers användbarhet på arbetsmarknaden kunna förmedlas, dels insatser göras för att i större utsträckning knyta representanter för avnämarna till seminarier, t. ex. som lärare i olika studiekurser etc. Slutligen skulle personalen vid avnämarkontoren kunna stå i direkt kontakt med olika utbildningslinjer för att lägga sina synpunkter på undervisningens utformning och organisation samt underlätta rekryteringen till och anskaffandet av praktikplatser. UKÄ:s förslag om en ökad satsning på studievägledning är likaså oundgängligen nödvändigt när det gäller att underlätta sysselsättningsläget för de nyutexaminerade. beslut understryker med all tydlighet detta. I årets statsverksproposition yrkas att anslagshöjningen för detta ändamål begränsas till 2,0 milj. kr. UKÄ:s förslag ligger på 3,2 milj. kr. I UKÄ:s förslag yrkas, som tidigare nämnts, att studievägledama i större utsträckning bereds tillfälle att även ägna sig åt yrkesorientering. För att detta skall vara möjligt krävs dock adekvat utbildning för studievägledarna om arbetsmarknaden. Det framstår som ytterst angeläget att bifaller dessa önskemål. I annat fall riskerar den ökade satsningen på studievägledning att delvis icke uppnå önskvärd effekt. Mot bakgrund av vad ovan anförts hemställs 1. beslutar att höja anslaget Förvaltningar vid universiteten m. m. 1973: 1 bilaga 10 punkten E 36) med 1,2 milj. kr. 2. hos Kungl. Maj:t som sin mening uttalar att de för studievägledning anvisade medlen även skall kunna utnyttjas för anordnande av utbildning om arbetsmarknaden för studievägledare enligt UKÄ:s förslag, 3. hos Kungl. Maj:t anhåller om förslag till inrättande av speciella avnämarkontor vid varje universitet enligt de riktlinjer som anförts i motionen.