ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FW021267 · 1973-01-26 00:00:00 — om utbildningsåtgärder för att uppnå lägre byggnadskostnader m. m. Vid projektering och byggnad av stora och tekniskt komplicerade byggnadsverk blir kostnaderna vanligen oerhört höga. Kompliciteten kan förväntas öka i takt med att ingående utrustning i form av el- och teleinstallationer, klimatanläggningar, larmutrustningar m. m. tillkommer i takt med ökade krav. Sjukhusbyggnader är typiska exempel på mycket komplicerade byggnadsverk med särskilt höga produktionskostnader. Det finns inom landet vissa strävanden att genom förbättrad samordning inom landet samt samverkan inom de nordiska länderna åstadkomma ekonomiska besparingar som man skulle kunna sikta på ökade exportmöjligheter för byggnadsutrustning även till andra delar av världen. Den nuvarande utbildningen inom byggbranschen och hithörande specialområden skapar i huvudsak specialkunskap inom respektive sektor. Det saknas uppenbarligen i viss mån tvärkunskap för att öka möjligheterna att effektivt samordna alla hithörande frågor. I den mån tekniker med sådan bredd av kunnande finns föreligger risk att dessa på grund av arbetsmarknadssituationen är svårplacerade inom f. n. rådande arbetsliv. För att öka det tekniska kunnandet med avseende på samordning av, och tekniska krav på, installationer av alla förekommande slag i komplicerade byggnader kan omedelbara åtgärder vidtagas. Genom samarbete mellan AMS och övriga intressenter på marknaden kan värdefull kunskapsförmedling i alla hithörande frågor verkställas. Detta bör ske som en beredskapsåtgärd under rådande marknadsläge. Men utbildning kan ges även med tanke på andra aspekter och marknader, bl. a. anläggningsarbeten och export av byggnadsutrustning och svenskt kunnande i hithörande frågor enligt följande förslag: Bereda meningsfull vidareutbildning åt installatörer, tekniker m. fl. inom valda grenar av byggnads- och utrustningsbranschen för att uppnå ökad installations- och funktionssäkerhet samt lägre kostnader. Inrikta viss utbildning med målet att samordna och standardisera nordisk verksamhet inom nämnda områden. Ge samarbetsvana och marknadserfarenhet med inriktning på en strävan till svensk export av byggnader, byggmateriel (t. ex. paketleveranser), byggnadsutrustning och personkunskap i marknadsföring etc. Förmedla motsvarande kunnande inom branschen anläggningsverksamhet med sikte på att kunna tillhandahålla svenskt kunnande vid olika typer av utländska projekt i olika delar av världen. 1 den mån ovannämnda vidareutbildningar bedöms vara meningsfyllda och överensstämmande med svensk framtidssyn på byggnads- och anläggningsverksamhet inom och utom de nordiska länderna bör dessa igångsättas med det snaraste. Detta synes kunna vara underlättat av att vissa initiativ i ovan nämnd riktning har böljat tagas inom landet. Med utbildningen kanaliserad genom AMS och med medel därifrån bör här ha yppat sig ett mycket meningsfyllt utbildningsområde med stort framtidsvärde. Mot bakgrunden av vad som här har anförts hemställes att i skrivelse till Kungl. Maj:t uttalar sig för att i motionen angiven marknadssituation bedöms och att föreslagna åtgärder vidtages.
mot · FW021270 · 1973-01-26 00:00:00 — om en översyn av forskarnas situation. Det förefaller som om forskarna i vårt land lever under otrygga förhållanden och därför lätt kommer i beroendeställning på ett sätt som kan inverka menligt på deras forskning. Docenturer är i praktiken tidsbegränsade. De korta förordnandeperioderna inverkar troligen menligt på val av forskningsuppgifter, vilka inte får bli alltför omfattande utan måste kunna avslutas . Docenters så gott som enda möjlighet att fortsätta att forska är att vinna en professur. Det torde vara risk för att konkurrensen kommer forskaren att under docenturen ta hänsyn till forskningsinriktningen hos de professorer som han väntar skall bli sakkunniga vid tillsättning av den professur han tänker söka. Han vill troligen inte i onödan riskera karriären genom att vara alltför djärv i sin forskning eller ägna sig åt frågeställningar som kan anses obehagliga. Det är rimligt att anta, att den rådande situationen hämmar förnyelsen inom forskningen över huvud. Docenterna är ju nästan de enda universitetsanställda befattningshavare som har någon större tid för forskning. På grund av de otrygga förhållandena finns det också risk för att endast de medelmåttiga forskarna kommer att stanna vid universiteten eller i landet över huvud. Detta vore mycket allvarligt, inte minst för universitetsutbildningen av nästa forskargeneration. Med hänvisning till vad som anförts hemställes att hos Kungl. begär en översyn av forskarnas situation och dess konsekvenser för forskningen.
mot · FW021272 · 1973-01-26 00:00:00 — av m. fl. om ökad undervisning i rättskunskap i . Skolan skall enligt läroplanen för ge eleven en god uppfattning om de värderingar och principer som bär upp rättsordningen i vårt demokratiska samhälle. Läroplanen betonar också i flera avsnitt värdet av samverkan mellan skola och polis. För att nå upp till läroplanens målsättning för denna undervisning krävs i första hand att skolan och polisen gemensamt planerar, förbereder och följer upp undervisningen. Grunden för detta finns redan bl. a. i läroplan för . I dagens läge medverkar polisen i undervisningen såväl på mellanstadium som på dess högstadium. Undervisningen är upplagd i tre steg med böljan i fjärde årskursen där man har . Det andra steget sker i sjunde årskursen med ävenledes där . Det tredje och sista steget sker i nionde årskursen där dock det hela är beroende på om den enskilda skolan önskar medverka. Erfarenheterna av polisens insatser i skolan har varit mycket positiva. En viktig aspekt på polisens undervisning är att elevernas vanligtvis ogrundade negativa uppfattning av polisen kan vändas till en positiv inställning. Undervisningens innehåll är mycket vidsträckt och spänner över hela området som brukar benämnas lag och rätt. De senare årens kriminologiska undersökningar visar att kriminaliteten har stigit i de lägre åldersgrupperna. Behovet av den här berörda av sakkunnig personal meddelade undervisningen har därför ökat. Inte minst viktigt är det att undervisningen sker i årskurs 9 i synnerhet på de praktiskt orienterade linjerna innan många av eleverna går ut till förvärvsarbete. Med hänsyn till det anförda hemställes att som sin mening uttalar att undervisning i lag och rätt inom bör utökas och effektiviseras för att medverka till en god kontakt mellan ungdomen och polisen och därmed minskad ungdomskriminalitet. () () () () () i Agnäs GOTAB 73 3247 S 1973
mot · FW021274 · 1973-01-26 00:00:00 — Motioner nr 1973 Mot. av m. fl. angående undervisningen för barn till invandrare. Med hänvisning till vad som anförts i motion nr 1524 föreslås att hos regeringen hemställer om förslag innebärande att kommunerna åläggs att bedriva undervisning till invandrarbarnen på deras eget modersmål. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)
mot · FW021276 · 1973-01-26 00:00:00 — om ökade resurser för kontaktverksamhet på gymnasieskolans distributions- och kontorslinje. Den tvååriga distributions- och kontorslinjen på gymnasieskolan är en yrkesinriktad utbildning för handel och kontor. är utbildningen på denna linje gemensam för distributions- och kontorsområdet. delas utbildningen i en distributionsgren och en kontorsgren. Det till omfattningen största ämnet är distributions- respektive kontorspraktik med 18 lektioner . Utbildningen i detta ämne sker i företag eller annan institution privat eller offentlig utanför skolan. Praktikundervisningen bedrivs enligt gymnasieskolans läroplan, men företaget tillhandahåller lärare samt lokaler, materiel, maskiner och annan erforderlig utrustning. För den pedagogiska kontakten med företagen, information till skolans lärare om arbetsuppgifter, övervakning av praktikens utformning, kontakt med elever och handledare samt sammanställning av betyg från olika betygsplatser får skolledningen använda sig av lärarkraft med1 per klassenhet. Detta motsvarar en resurstid av . Det har emellertid visat sig förenat med vissa svårigheter för kontaktlärarna att fullgöra sina åligganden inom normal tjänstgöringstid. Så har en kontaktlärare med 90 elever beräknat sitt kontaktarbete till 3035 tim./vecka, varvid han uppskattat sin besökstid per elev och besökstillfälle , inklusive resor mellan arbetsplatser, väntetider m. m. Varje elev skulle då kunna få ett besök på sin arbetsplats . Därtill kommer i denne lärares fall övrig undervisning . Arbetsförhållanden som i det anförda exemplet bör göra en förstärkning av resurserna för kontaktverksamheten aktuell. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att hos Kungl. Maj:t begär åtgärder för en förstärkning av resurserna till kontaktarbetet på den tvååriga distributions- och kontorslinjen på gymnasieskolan.
mot · FW021277 · 1973-01-26 00:00:00 — av fröken m. fl. om utvärdering av undervisningsformen fritt valt arbete. Genom Lgr 69 infördes i högstadium en ny undervisningsform, fritt valt arbete. Härigenom bereds eleverna möjlighet att själva välja ämnesområde för undervisningen i vardera av årskurserna sju, åtta och nio. Undervisningen i fritt valt arbete syftar enligt läroplanen »till att ge eleverna möjlighet att inom skolans ram vid sidan av arbetet i obligatoriska ämnen och tillvalsämnen ytterligare odla sina intressen i samband med utvecklingsfrämjande aktiviteter. Det bör utformas så att det engagerar eleverna för verksamheten i skolan och i samhället.» Det sägs också, att undervisningen skall medverka till »att elevernas fritid får ett utvecklande och värdefullt innehåll» och föra dem i kontakt med närsamhällets kulturaktiviteter och föreningsliv. Skolstyrelserna har haft frihet att utforma undervisningen efter de skiftande förutsättningar, som har kunnat finnas på det lokala planet. Det har medfört ett rikt varierande mönster, när det gällt formerna för detta arbete. Bland de aktiviteter eleverna ägnat sig åt kan nämnas: fotografering, batik, maskinskrivning, rolig mat, ridning, bridgespel, modellbygge. En skola i har begärt att få förlägga undervisningen till tid efter den vanliga skolans slut för att kontakt med föreningslivet lättare äkall nås. En del kommuner har beslutat satsa en viss summa per elev. Andra har valt att bevilja ett speciellt anslag till undervisningen i fritt valt arbete och åter andra har underlåtit att ge något specialdestinerat anslag utan menat, att det normala utrustningsanslaget skulle täcka också kostnaden för denna undervisning. Då undervisningsformen fritt valt arbete nu fungerar på tredje året och följaktligen den första årskurs som följt undervisningen genom hela högstadiet i vår kommer att lämna , anser vi det lämpligt, att en utvärdering av undervisningen kommer till stånd. Med hänvisning till vad som anförts hemställer vi att hos Kungl. Maj:t begär en utvärdering av undervisningsformen fritt valt arbete i högstadium.
mot · FW02128 · 1973-01-18 00:00:00 — av i Skärstad m. fl. om slopande av beskattningen av fritt bränsle frän egen fastighet. Enligt gällande bestämmelser skall värdet av fritt bränsle från egen fastighet upptas som naturaförmån vid taxering. (tidigare prövningsnämnderna) meddelar anvisningar till taxeringsnämnderna om vilka värden som bör tillämpas i normalfallen. Om bränslet däremot har inköpts eller erhållits utan ersättning från t. ex. en grannfastighet beskattas inte bränslevärdet. Samma förhållande gäller när rivningsved används för uppvärmning. De här åsyftade bestämmelserna har tillkommit , då vedbränsle hade ett betydligt större värde än nu och förhållandena även i andra avseenden var helt annorlunda. pågår en omställning när det gäller bränsleförsörjningen. Även skogsägarna har i betydande utsträckning övergått till att värma upp bostadsfastigheterna med olja eller elkraft. Redan utgifterna för upphuggning och hemtransport av vedbränslet överstiger ofta kostnaderna för andra bränslen. När det egna bränslet dessutom blir beskattat, utgör detta ett starkt motiv för att gå över till andra bränslen. Från nationalekonomisk synpunkt borde man snarare stimulera användningen av vedbränsle än att beskatta det. Det är sålunda angeläget att så långt som möjligt ta till vara de inhemska bränsletillgångarna. Mycket talar också för att de importerade bränslena, särskilt oljan, relativt sett kommer att stiga i pris . Även när det gäller skogsvården och miljövården inverkar beskattningen negativt. För en rationell skogsskötsel är det nödvändigt att skadade och sjuka träd tas bort och att gallring företas i de yngre bestånden. Som regel är det också sådant virke som skogsägarna använder till bränsle. Användningsområdet för detta virke är i övrigt mycket begränsat. Det finns därför risk för att skogsvården blir eftersatt, om det virke som bör rensas ut inte kan nyttiggöras. Att virke rensas ut har också stor betydelse för miljö- och landskapsvården. har uttalat att viss försiktighet kan vara motiverad, när man fastställer normer för bränslevärden. De värden som upptagits i taxeringsanvisningarna tyder enligt vår uppfattning på att uttalanden haft liten effekt. har fastställt normer, som innebär att bränsleförmånen skall upptas till . för en normal bostadsfastighet. Av dessa skäl finner vi det angeläget att de nuvarande skattereglerna omprövas, så att vedbränsle från egen fastighet inte längre behöver tas upp till beskattning. Skogsägarna själva betraktar inte längre vedbränsle som en naturaförmån. Den snabba övergången till uppvärmning med inköpta bränslen visar också att det bränsle som erhålles från egen fastighet numera saknar värde. Följaktligen bör det inte heller i skattehänseende betraktas som en naturaförmån. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att hos Kungl. Maj: t anhåller om utredning och förslag om sådan ändring i skattelagstiftningen att fritt bränsle från egen fastighet inte blir beskattat. () i Skärstad
mot · FW021281 · 1973-01-23 00:00:00 — av i m. fl. angående anslaget till Bidrag till engångsanskaffning av utrustning m. m. till folkhögskolor. De medel som utgått till sanering av folkhögskolors ekonomi och som uppgått till sammanlagt har varit ett värdefullt tillskott för dessa skolor i ett mycket pressat ekonomiskt läge. Dock har denna form av stöd inte kunnat lösa de långsiktiga problemen med skolornas skuldsättning. Tvärtom ökade de samlade skulderna från ca 1965 till . Ett ogynnsamt högt ränteläge torde i hög grad bidragit härtill. Till detta kommer att folkhögskolorna dragits med problemet om en starkt ökad driftkostnad på grund av den allmänna prisutvecklingen som endast till en del kunnat neutraliseras via indexreglering. Nedslitning av skolor och ett uppdämt investeringsbehov gör det angeläget att också fortsättningsvis bistå skolor i en svår ekonomisk situation. En fortsättning av den femåriga saneringsperioden uteslöts heller inte av folkhögskolans statsbidragsutredning som 1965 föreslog bidragens införande. anslog också under innevarande budgetår samt begärde förslag från Kungl. Maj:t om en plan för att lösa dessa problem. Denna fråga har emellertid hänskjutits till den tillkallade folkhögskoleutredningen och föranleder därför tills vidare inte någon åtgärd från Kungl. har för sin del förordat att anslaget utgår med samma belopp som under den s. k. femårsperioden, dvs. Det förefaller rimligt att i avvaktan på utredningens och Kungl. Maj:ts förslag anslå det av SÖ förordade beloppet. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att vid sin behandling av proposition nr 1, bilaga 10 (G10) »Bidrag tili engångsanskaffning av utrustning m. m. till folkhögskolor» anvisar ett reservationsanslag av , varav 2 miljoner anslås för sanering av rörelsefolkhögskolornas ekonomi, varvid det bör ankomma på Kungl. Maj:t att fördela dessa medel. () () () ()
mot · FW021284 · 1973-01-26 00:00:00 — av om mindre skolenheter. Genom läroplan för Lgr 69 och läroplan för gymnasieskolan Lgy 70 har skolan integrerats avsevärt. Integreringen har medfört stora skolenheter med upp till 1 800 elever. Vidare projekteras stora skolenheter fortfarande med upp till 2 5003 000 elever. De nya läroplanerna talar om eleven i centrum. De stora skolenheterna har i stället lett till att individen försvunnit i kollektivet. Av undervisningen där eleven står i centrum har blivit intet på grund av det stora elevantalet vid vissa skolenheter. Avsevärda kontaktsvårigheter kan med beklagansvärd lätthet noteras mellan lärare å ena sidan och elever å den andra. För läraren betyder de stora enheterna minskad kontakt med kolleger och ökade svårigheter att tillgodose läroplanens krav på individualiserad undervisning och därigenom avgivande av rättvisa betyg. För eleven är en god kontakt med läraren en förutsättning för lyckade studier och en god kontakt med de andra eleverna en garant för trivsel och stimulans i skolarbetet. Skolledan är relativt utbredd främst genom att eleven har svårt att finna sin uppgift meningsfull i kollektivet. Erfarenheterna visar också att problemen med mobbing tilltar i takt med större och större enheter. En medveten satsning på mindre skolenheter vid nybyggnationer synes vara påkallad. När det gäller gymnasieskolan har argumentet, bortsett från de kortsiktiga ekonomiska vinningarna, varit att erhålla den största möjliga valfriheten genom att samla alla linjer under ett tak. Resultatet har blivit att skolledningarna försöker splittra upp skolan och göra den trevligare genom sektionsindelningar. Detta för att i viss mån kompensera eleverna för de tidigare mindre skolenheterna. Lämpliga begränsningar i elevantal torde för lågstadiet vara 200 elever, mellanstadiet 400 elever, högstadiet 600 elever. På gymnasieskolan bör elevantalet inte överstiga 800 elever. Med stöd av det anförda hemställes att hos Kungl. Maj:t anhåller om snabb utredning av frågan om åtgärder för att maximera antalet elever vid de olika stadierna i samt i gymnasieskolan.
mot · FW021285 · 1973-01-26 00:00:00 — av m. fl. om tystnadsplikt för skolkuratorer. Många elever i dagens skola upplever ett starkt behov av att kunna samtala med någon utan risk för att det som sägs fores vidare till andra personer. Det åvilar den skolpsykologiska verksamheten i skolan att ta upp problem av typ samlevnadsfrågor samt olika former av fysiska och psykiska handikapp. Den skolkurativa verksamheten åvilar de skolsociala frågorna, där bl. a. råd och hjälp i personliga problem och frågor som rör skolgången, t. ex. skoltrötthet, återfinnes. I både den skolpsykologiska och skolkurativa verksamheten är det ömsesidiga förtroendet mellan elev och skolpsykolog/kurator en förutsättning för framgång. Det faktum att många elever tvekar inför besök hos kurator på grund av att denne saknar tystnadsplikt och således kan föra en elevs problemställningar vidare utan tillåtelse måste betraktas som mycket otillfredsställande. Hos eleven kan detta leda till oöverskådliga konsekvenser genom att inre konflikter, för vilkas lösande hjälp från annan person krävs, konserveras och således hämmar personlighetsutvecklingen. En lag om tystnadsplikt för skolkuratorer skulle enligt undertecknades förmenande gagna förtroendet mellan elever och kuratorer högst avsevärt. Med stöd av det anförda hemställes att hos Kungl. Maj:t måtte anhålla att bestämmelser utfärdas innebärande tystnadsplikt för skolkuratorer.
mot · FW021289 · 1973-01-26 00:00:00 — av herrar i och Komstedt om sänkning av anslaget till Bidrag till byggnadsarbeten inom skolväsendet m. m. Utbildningsministern har i statsverkspropositionen föreslagit att bidraget till byggnadsarbeten inom skolväsendet m. m. för /74 skall uppgå till 174 milj. kronor. Enligt vår mening motiverar det statsfinansiella läget en större återhållsamhet på denna sektor. Det råder i ingen större brist i och för sig på skollokaler. Pågående byggnation är i stället i stor utsträckning inriktad på att förse skolan med modernast möjliga undervisningslokaler. På många håll är det dessutom så att föräldrar och elever skulle föredra att få behålla de äldre och mindre skolor som finns i kommunen i stället för att få dessa ersatta av stora, dyra skolor som för många kommer att ligga på större avstånd från hemmet. Ett uppskjutande av vissa skolbyggen torde därför knappast kunna medföra några oacceptabla konsekvenser. Vi föreslår därför att ett anslag anvisas med ett lägre belopp än vad utbildningsministern begärt. Med hänvisning till det anförda hemställes att till Bidrag till byggnadsarbeten inom skolväsendet m. m. för /74 anvisar ett förslagsanslag av . () ()
mot · FW021290 · 1973-01-26 00:00:00 — av herrar i och Komstedt angående anslagen till och . I inledningen till bilaga 10 i statsverkspropositionen konstaterar chefen för att det yttre reformarbetet för ungdomsskolans del nu torde vara avslutat för överskådlig framtid. Det nu avslutade reformarbetet har givetvis krävt omfattande arbetsinsatser inom , för vilka också krävts en omfattande personal. Eftersom reformarbetet nu är avslutat är det rimligt att antaga att personalbehovet inom departementet minskar väsentligt. I statsverkspropositionen föreslår emellertid departementschefen ytterligare personalförstärkning. Totalt föreslås en anslagshöjning med . Enligt vår mening bör ökat personalbehov inom viss sektor av lösas genom omflyttning inom departementet från sådana sektorer som får minskade arbetsuppgifter. Även totalt sett bör förutsättningar föreligga för en minskning av departementets personal. Vi föreslår därför att anslaget för ifrågavarande ändamål sänks med ca 1,36 milj. kr. i förhållande till regeringens äskande och att departementet utarbetar en ny arbetsorganisation, som skall gälla från och inrymmas inom den av anvisade ramen. Ovanstående resonemang är tillämpbart också på kungl, . Här föreslås i statsverkspropositionen en utökning av personalen med inte mindre än 21 personer och en höjning av anslaget med ca 6,5 milj. kr. Även här måste det faktum att reformarbetet för ungdomsskolans yttre organisation omflyttning av personal och rationalisering. Vi föreslår därför att oförändrat anslag skall utgå till och att överstyrelsen på samma sätt som bör utarbeta en ny arbetsorganisation. Med hänvisning till det anförda hemställes att 1. till för /74 anvisar ett förslagsanslag av 10 milj. 2. till för /74 anvisar ett förslagsanslag av .