mot · FW021917 · 1973-04-24 00:00:00 — av m. fl. i anledning av Kungl. Majis proposition 1973:95 angående transportstöd sorn regionalpolitisk! I propositionen 1973:95 föreslås ett fraktstöd för godstransporter från till fastlandet, som medger en ytterligare sänkning av längdmetertaxan av de nu gällande taxorna, vilket skulle innebära att fraktavgiften per längdmeter för godsfordon på sträckan minskas från . samt för sträckan /från . till , allt avseende gods som fraktas med Gotlandsboiagets linjefart. är det enda län i landet som saknar landförbindelse med riket i övrigt. Sedan erhållit sin bro är också det enda regionala område i landet med en betydande bofast befolkning som saknar landförbindelse med det övriga . är också ett betydelsefullt turist- och fritidsområde för stora befolkningsgrupper på fastlandet, speciellt från . Över 3 000 fastigheter på ägs av personer mantalsskrivna utanför länet. Till , och m. fl. öar har staten byggt broar, vilka helt bekostats av statsmedel. driver i landet ett nittiotal fäijeleder, på vilka inga avgifter tas ut för transport av gods, bilar och passagerare. Kostnaderna för dessa färjor liksom för broarna täcks i allmänhet av bilskattemedel. Likaså har staten genom betydande ekonomiska insatser byggt upp ett landsvägsnät och ett järnvägsnät, som binder samman rikets olika delar. är den enda region i landet som inte kan nyttja det omfattande riksvägsnätet utan att särskilda avgifter måste tas ut på exempelvis motorfordon innan man kommer till vägar anslutna till riksvägsnätet. Trots detta är bilskatten lika hög på som i landet i övrigt. Ej heller järnvägsnätet har anslutning till ön. Detta innebär att inte kommer i åtnjutande av det stöd som ges till trafiksvaga järnvägslinjer i olika delar av landet. Den allt övervägande delen av det gods som fraktas på linjesjöfart till och från lastas på hjulbaserade fordon i form av lastbilar, släpvagnar eller trailers, vilka körs ombord på färjan och transporteras vidare på denna. Färjorna fungerar därvid i stället för landsvägen. Enligt frakttaxa för Gotlandstrafiken () uppgår fraktkostnaden för transport de 20 milen mellan och vid minst 15 tons last till . per ton (tariff 6). På fastlandet är fraktkostnaden enligt frakttaxan (fastställd ) på samma avstånd . Mellan och är, sedan det 50-procentiga stödet beaktats, avgiften . Den i propositionen föreslagna förstärkningen av fraktstödet med på längdmetertaxan sänker fraktavgiften per ton om trailern är , vilket innebär att tonpriset skulle kunna sänkas från . Om denna kostnad ställs mot fraktkostnaden på motsvarande avstånd på fastlandet, kommer godset från över till att belastas med en merkostnad av . per ton efter det ytterligare fraktstödet enligt förslaget. Merkostnaden mellan och uppgår nu till . Även om godsfordonen fraktades gratis på färjorna, skulle bilföretagens frakttaxa för Gotlandstrafiken bli avsevärt högre än på fastlandet. Vid 15 tons last kan tonpriset beräknas bli , vilket pris skall jämföras med . för samma transportprestation på fastlandet. Merkostnaden per ton skulle för Gotlandsfrakten ändock bli . Eftersom färjorna i praktiken är landsväg till det övriga , bör i princip gälla att kostnaderna för transport på färjorna av gods, fordon och passagerare inte skall vara högre än på motsvarande avstånd på fastlandet. Merkostnaden bör bestridas av statsmedel. Statsrådet har i propositionen uttalat att i anslutning till försöksperioden en utvärdering skall ske av transportstödet och därtill en bedömning av dess värde och behovet av anpassning. Vi anser att dessa åtgärder bör vidtas och ske i form av en utredning under gotländsk medverkan samt att utredningen före försöksperiodens slut utarbetar ett förslag med tidsplan för genomförandet av sådana taxor att dessa inte blir högre vid transporter till och från än på motsvarande avstånd på fastlandet. Med hänsyn till den stora ekonomiska merbelastning som drabbar de gotländska företagen på grund av de höga fraktkostnaderna, och då särskilt de företag som är beroende av inköp av råvaror och halvfabrikat utanför länet, är det angeläget att utan dröjsmål ett mer omfattande transportstöd än det som föreslås i propositionen införs för transporter till och från . Eftersom är ett från industriell synpunkt råvarufattigt län skulle en förbättring av stödet kunna få stor betydelse för att stärka det nuvarande svåra konkurrensläget för många gotländska företag och även underlätta etableringen av nya företag på . Som tidigare påpekats kostar transporten de 20 milen mellan och av en viss mängd gods . För denna kostnad kan samma kvantitet transporteras mellan 65 och på fastlandet. För att motsvara detta skulle bidraget för , med denna temporära lösning av transportstödet, utgå . De stora kostnader som drabbar livsmedelsindustrin motiverar att transporter till stödområdet av emballage bör vara stödberättigat. Vi föreslår därför vidare att transportstöd skall kunna utgå till i propositionen på s. 28 angivna varugrupper, avsedda för livsmedelskonservindustrin, även om bearbetningen är ringa. Med stöd av det anförda föreslår vi att beslutar 1. att transportstödet skall omfatta även emballage för produkter från livsmedelsindustrin enligt vad som anförts i mo 2. att hos Kungl. Maj:t begär utredning och förslag till sådana åtgärder att kostnaderna för transport till och från av gods, fordon och passagerare inte blir högre än på lika långt avstånd på fastlandet och att en tidsplan för genomförandet anges, 3. att den utredning som föreslås under punkten 2 ges i uppdrag att med förtur pröva lämpligheten av att övergångsvis låta transportstödet för övriga stödområdet utgå jämväl för Gotlandstransporter i enlighet med vad i motionen anförts.