mot · FW02556 · 1973-01-25 00:00:00 — av i m. fl. . angående organisation. I bilaga 9 till statsverkspropositionen redovisas (s. 59 ff.) ett av generaltullstyrelsen framlagt förslag till ny distriktsorganisation för . Enligt förslaget, som i princip förordas av departementschefen, skulle tullkamrarna på 17 orter i riket komma att ersättas med tullstationer medan de på två platser helt skulle dras in. Resultatet av denna omorganisation skulle medföra att tre av städerna på , , och , förlorar den service sorn en på orten belägen tullkammare lämnar näringslivet. Den stora skillnaden mellan tullkammare och tullstation är nämligen att den senare icke är med tulltaxeringsutbildad personal. Anledningen till den nya omorganisationen vara effekten av den nya tullag som antog . Genom denna lag överföres till importörerna en stor del av det taxeringsarbete utfört. Genom det nya systemet, som kallas hemtagningsförfarande, skulle enligt generaltullstyrelsens prognoser uppnås en personalbesparing i hela landet om 330 personer, varav 270 tulltaxeringsutbildade tjänstemän, dvs. den mest kvalificerade personalkategorin skulle reduceras med . Även om man måste beundra viljan hos ämbetsverket att lägga fram planer på en omorganisation som medför så betydande personalinskränkningar, kan vi icke förstå att tiden nu är den rätta för att genomföra så omfattande personalminskningar. Vi åberopar här vad några remissinstanser anfört. De organisationer som företräder näringslivet, , exportråd och , framhåller i sitt gemensamma remissyttrande, att den föreslagna minskningen av tulltaxeringspersonalen måste anses som utomordentligt allvarlig. Skälet härtill är dels den utökade service som företagen kommer att behöva från för att den nya tullagen i praktiken skall kunna fungera, dels de kraftigt ökade arbetsuppgifterna för tullen till följd av det nya ursprungsregelsystemet som följer av frihandelsavtalet med . Liknande synpunkter framförs av flertalet norrländska handelskammare. När det sedan gäller frågan om genomförandet av omorganisationen framhåller kommerskollegium att man icke nu bör fastställa det långsiktiga behovet av tulltaxeringsutbildad personal utan att man i stället bör avvakta utvecklingen inom frihandelsområdet. Tills vidare bör en ligt kollegiums uppfattning den kvalificerade personalen behållas även vid tullkammare som berörs av indragningarna. finner, bl. a. på grund av den principiella synen på betydelsen av den kontrollfunktion måste utöva, att det föreliggande förslagets bedömningar i vad gäller personalbehovet kan ifrågasättas. anser i sitt remissyttrande, när det gäller bedömningen av personalbehovet, att säkerheten i resursberäkningarna inte kan bedömas. Näringslivets organisationer framhåller att det inte blott är under en övergångstid sorn lokal tullexpertis behövs. Behovet kvarstår så länge ursprungsreglerna och dokumentationskraven gäller i vår handel med EEC och EFTA. Organisationerna finner behov av ökad service från lokala tullmyndigheter och motsätter sig bestämt indragning av tullkammare, innan tillräcklig erfarenhet vunnits av de ändrade förhållandena för näringslivet. Sedan departementschefen slagit fast att det ankommer på Kungl. Maj:t att fastställa antalet tullkammare, anser han att omorganisationen bör genomföras per , dvs. som den nya tullagen träder i kraft och blott tre kvartal efter det reellt börjat tillämpas. De krav på service som näringslivet med rätta ställer på för att den nya tullagen skall fungera och för att det krångliga ursprungssystemet i vårt avtal med EEC skall kunna bemästras anser departementschefen kunna tillgodoses, till och med väl tillgodoses, inom den föreslagna nya organisationen. Vi delar inte denna uppfattning. har fattat beslut om två så väsentliga saker som en ny tullag och ett frihandelsavtal med EEC. Vilka praktiska konsekvenser dessa beslut medför för den svenska industrin är det f. n. omöjligt att överblicka. Det är förvisso sant att statsmakterna genom att besluta om en ny tullag överfört en hel del av arbetsuppgifter på näringslivet. Men klarar näringslivet detta i inledningsskedet och kanske också utan intimt samarbete med lokal expertis, dvs. tulltaxeringsutbildad personal på orten? I vad gäller är det ingalunda endast det formella utfärdandet av varucertifikat som skall skötas av . Dessa rutinåtgärder skulle förmodligen kunna av den personal som skulle finnas på de till tullstationer omvandlade tullkamrarna. Den service näringslivet främst kommer att efterfråga är i stället hjälp med klassificering av råvaror och därav framställda exportprodukter samt tolkning av regler. För dessa arbetsuppgifter krävs personal med tulltaxeringsutbildning, sådan man nu vill dra in på inte mindre än 19 orter. Det bör härvid observeras att det ofta är omöjligt att ge sådan service per telefon. För fastställande av tulltaxenummer måste ofta va rån besiktigas av en kvalificerad tulltjänsteman. Resultatet blir att det berörda företaget får sända någon med prov på varan till närmaste tullkammare eller, om detta ej är möjligt, begära att vederbörande tullkammare sänder någon tjänsteman till företaget för att hjälpa till med klassificeringen. Med den föreslagna organisationen blir det i vissa fall ofta synnerligen långa resor. Förfarandet måste bli synnerligen tungrott och medföra svåra komplikationer för näringslivet. Avsaknaden av kvalificerad tulltjänsteman på orten försämrar i hög grad den service man bör kunna förvänta sig av ett statligt organ som ansvarar för bevakningen av varurörelserna över landets gränser. Kontakten mellan företag och myndighet försämras också med avståndet. Vi är i princip eniga med departementschefen om att skäl talar för en ny distriktsorganisation för . Det framlagda och av departementschefen tillstyrkta förslaget lider dock av så stora brister, vilka i det föregående redovisats, att det inte kan antagas i förefintligt skick. Med hänsyn till vad som anförts synes det oss angeläget att förslaget blir föremål för ny översyn. Någon brådska att genomföra omorganisationen föreligger enligt vår mening heller inte. Först efter det den nya tullagen och vårt varit i kraft kan man bedöma huruvida den föreslagna omorganisationen är rationell och ändamålsenlig. Ett genomförande av den nya organisationen kan enligt vår mening leda till betydande problem för såväl som näringslivet. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att med avslag på propositionen 1973:1, bilaga 9, punkten C 1 mom. 1, i skrivelse till . Maj:t begär ytterligare utredning och nytt förslag angående organisation. () ()