mot · FW02149 · 1973-01-18 00:00:00 — av herrar Wirmark och om befrielse för person av baltiskt ursprung från sovjetiskt medborgarskap. avlämnades en vädjan till den , undertecknad av 7 550 personer. Skrivelsen hade följande lydelse: Jag har aldrig varit och vill ej vara sovjetrysk medborgare. Jag vill icke att mina barn och barnbarn i flera led i folkbokföringen skall erhålla dubbel medborgarskapsbeteckning svensk och sovjetrysk medborgare såsom skett. Jag vill att frihetslandet på administrativ väg befriar mig och mina efterkommande från varje formell samhörighet med . Jag vill vara lojal medborgare i . Jag vill icke bli betraktad såsom lojalitetsskyldig mot det land och den regim som med våld och förtryck förintade det fria , och . Bakgrunden till denna och liknande vädjanden var det faktum att balter i , även sådana som är svenska medborgare, på sovjetiskt håll betraktas som sovjetiska medborgare. Som en följd av att som första land i världen näst Nazityskland erkände den sovjetiska erövringen av de baltiska staterna, har svenska myndigheter i princip betraktat tidigare medborgare i , och som sovjetiska medborgare. Den sovjetiska medborgarskapslagen är inte helt klart utformad. Enligt den tolkning som anses vara den riktiga i gäller följande: Medborgare i , och som fanns i de nämnde länderna är sovjetiska medborgare (om de inte senare befriats från detta medborgarskap). Medborgare i de baltiska staterna som nämnda datum inte befann sig i sovjetkontrollerade områden blev inte sovjetiska medborgare (såvida de inte själva ansökte om att få bli det och fått ansökan beviljad). Enligt svensk officiell uppfattning är dessa sistnämnda personer statslösa om de inte erhållit annat medborgarskap. Barn i äktenskap där båda föräldrarna enligt sovjetisk uppfattning är sovjetiska medborgare erhåller detta medborgarskap. Samma gäller barn till ogift moder som anses vara sovjetisk medborgare. Barn i äktenskap, där ena parten inte betraktas som medborgare i , får sovjetiskt medborgarskap om föräldrarna begär detta hos sovjetisk myndighet och begäran bifalles. Registreringen i den svenska folkbokföringen av balternas påtvingade dubbla medborgarskap har varit mycket oenhetlig. I många fall angavs att personen i fråga var statslös eller f. d. estnisk (eller lettisk/litauisk) medborgare. I andra fall angavs att personen var sovjetisk medborgare, t. o. m. i fall där inte ens den sovjetiska lagstiftningen ansåg detta vara fallet. Som ett exempel på vilka resultat detta kunnat medföra kan följande fall ur verkligheten anföras: Två ester, vilka båda kommit till som barn, gifte sig. Vid giftermålet var kvinnan efter naturaliseringen tillsammans med föräldrarna svensk medborgare, medan mannen i kyrkoböckerna angavs vara statslös. Paret fick två barn, som enligt gällande lag svensk moder och statslös fader vid födelsen blev svensk medborgare. ansökte mannen om och beviljades svenskt medborgarskap; eftersom barnen enligt officiella handlingar redan var svenska medborgare gjordes ansökningen endast för mannen, inte för barnen. upptäckte föräldrarna i samband med att personbevis utfärdades för barnen att deras barn nu registrerats som sovjetiska medborgare. Varken föräldrarna eller barnen hade underättats om detta. Förklaringen var att när mannens ansökan om naturalisering handlades, upptäcktes att han egentligen borde ha folkbokförts som sovjetisk medborgare och inte som statslös. Följaktligen kunde barnen enligt myndigheternas bedömning inte betraktas som svenska medborgare, utan deras medborgarskap ändrades till sovjetiskt i folkbokföringen. Den märkliga följden blev att de båda i födda föräldrarna plötsligt var svenska medborgare, men deras i födda barn betraktades av svenska myndigheter som sovjetiska medborgare. Rättelse kunde ske först efter ny ansökan om naturalisering också för barnen. Från baltiskt håll i har följande krav ställts med anledning av det dubbla medborgarskapet, det självvalda svenska och det påtvingade sovjetryska: Reglerna för folkbokföringen måste ändras så att det sovjetiska medborgarskapet inte längre antecknas. Balter som inte naturaliserats och som inte vill antecknas som sovjetiska medborgare skall kunna få antecknas som statslösa i folkbokföringen. bör på diplomatisk väg träffa en överenskommelse med om att balternas påtvingade sovjetryska medborgarskap slopas. Det första kravet har numera förverkligats så att sovjetryskt medborgarskap inte antecknas för naturaliserade balter. Den sovjetiska uppfattningen om vederbörandes medborgarskap påverkas däremot inte av vilket medborgarskap som antecknats i den svenska folkbokföringen eller av att personen i fråga naturaliserats i . Denna sovjetiska uppfattning godtas av svenska myndigheter. erhöll balter i som naturaliserats ett brev från medborgarskapsbyrån vid statens invandrarverk. I skrivelsen påpekades: anser det viktigt att upplysa Er om att Ni är medborgare i . Svenska myndigheter kan inte garantera rättsskydd utanför så länge Ni har kvar Ert sovjetiska medborgarskap. Ni är således nu både svensk och sovjetisk medborgare. Det må förlåtas om mottagarna av detta brev tog illa vid sig och blev uppskrämda även om detta säkerligen inte var invandrarverkets avsikt. Följder av det dubbla medborgarskapet Rent praktiskt uppstår olägenheter av det dubbla medborgarskapet, främst vid resa till eller av kontrollerat område. Resenären kan då av myndigheterna betraktas som sovjetisk medborgare och exempelvis tvingas göra militärtjänst. Teoretiskt kan man dömas för att (enligt sovjetisk rättsuppfattning) olagligen ha lämnat landet. Deltagare i det vid slutet av kan likaså teoretiskt dömas till döden. Den sovjetiska lagstiftning som infördes i gäller nämligen retroaktivt människor kan alltså straffas för brott som inte var brott när handlingen begicks. Något fall där balter kvarhållits i eller annorstädes under åberopande av deras sovjetiska medborgarskap är ännu inte känt. Däremot har det hänt att svenska medborgare som även betraktats som medborgare i något östeuropeiskt land (, ) mot sin vilja kvarhållits. I dessa fall har de svenska myndigheterna inte ansett sig kunna ingripa. har förmodligen några hundra i bosatta balter besökt sina forna hem- eller fädernesländer. Dessa personer har inte ansökt om befrielse från det sovjetiska medborgarskapet. För det första har motviljan mot en sådan ansökan varit stark, eftersom det skulle innebära att man erkänner ett medborgarskap som man inte vill kännas vid. För det andra har dessa resenärer ofta menat att en avsägelse av det sovjetiska medborgarskapet visserligen skulle medföra ett bättre men ändå otillräckligt rättsskydd vid resor i . Om de ryska myndigheterna av någon anledning skulle vilja kvarhålla någon balt, skulle de kunna göra det även om denne var svensk medborgare. De förhållanden vi beskrivit oroar många balter i . Det kan inte heller anses vara tillfredsställande från svensk synpunkt. Därför har svenska myndigheter också så långt möjligt försökt begränsa fallen av dubbelt medborgarskap. Den enda framkomliga vägen för att lösa frågan om balternas dubbla medborgarskap förefaller vara en överenskommelse mellan . En sådan överenskommelse bör göra det möjligt för balter i att genom en enkel anmälan till svensk myndighet bli befriad från varje formell samhörighet med . Frågan har diskuterats i , men regeringens talesmän har inte velat binda sig för att på diplomatisk väg göra försök att träffa en överenskommelse med för att lösa problemen med det dubbla medborgarskapet. I en riksdagsdebatt 1966 hänvisade sålunda dåvarande utrikesministern till den möjlighet som den sovjetiska lagstiftningen ger att befrias från sovjetiskt medborgarskap efter ansökan därom till Högsta presidium. I en interpellationsdebatt hävdade statsrådet , att förutsättningarna för ett bilateralt avtal mellan och är försvinnande små och att problemet kommer att försvinna av sig självt. Mot detta resonemang kan anföras att det ingalunda är en liten grupp svenska medborgare som drabbas av ovan beskrivna svårigheter. Man kan beräkna denna grupp åtminstone till ca 40 000 personer. Genom den starka tendensen till giftermål inom den egna gruppen kommer problemen med det dubbla medborgarskapet troligen att kvarstå för en betydande grupp ännu i flera generationer. har självklart skyldighet att för individerna i denna grupp liksom för övriga svenska medborgare vidta alla de åtgärder den kan för att värna deras intressen. Med hänvisning till det anförda föreslår vi att hos Kungl. Maj:t hemställer om att på diplomatisk väg söker nå en överenskommelse med som gör det möjligt för tidigare medborgare i , och som är svenska medborgare samt deras barn att genom en administrativ anmälan till en svensk myndighet få bli befriad från sitt påtvingade sovjetiska medborgarskap och varje annan formell samhörighet med .