mot · FW02581 · 1973-01-01 00:00:00 — av i m. fl. angående avdraget vid inkomsttaxering för ökade levnadskostnader. I samband med strukturrationalisering, avfolkning av landsbygd och koncentration av befolkningen till större tätorter tvingas många människor att lämna sina hemorter för att kunna erhålla arbete. Många av dessa flyttar givetvis sina bopålar , men åtskilliga strävar också, av olika orsaker, att i det längsta bli sina hembygder trogna. Orsakerna kan vara bostadsbrist på de nya verksamhetsorterna, investeringar i egna hem, bristande förmåga till anpassning på den nya verksamhetsorten eller rent allmänt en stark anknytning till hembygden. Då förflyttningen uppfattas som påtvingad bidrar detta till ovilja att byta bostadsort. Följden av detta förhållande har blivit att många har blivit vad som populärt kallas pendlare. Man pendlar mellan bostadsorten och arbetet även om detta är förlagt tiotals mil från hemorten. Som regel åker man hem över varje veckoslut. Detta pendlarliv kostar de drabbade mycket i form av försakelser och uppoffringar. Trots detta pågår det i stor utsträckning. Som tidigare påpekats är många människor så rotade i sin hembygd att de hellre åker långa vägar till ett arbete än flyttar. För att ta något exempel: Norra Ny kommun i hade 145 pendlare i kommunen. De flesta av dessa arbetade i , men en del pendlade ända till och . De flesta åkte hem över varje veckoslut, en del , t. ex. de som arbetade i , eller . Ett annat exempel: i hade inte mindre än 500 pendlare. Förutom att den starka anknytningen till hembygden som här påtalats är mycket förståelig verkar den också positivt för glesbygdens möjligheter att överleva. Människornas vägran att flytta har motverkat avfolkningen, strukturomvandlingen har inte fått så katastrofala följder som skulle blivit fallet om de gripit första bästa tillfälle till utflyttning. Svårigheterna på koncentrationsorterna har därigenom i någon mån också mildrats. Reglerna för avdrag för ökade levnadsomkostnader vid dubbel bosättning ter sig mot den bakgrund som här i korthet redovisats alltför restriktiva. Det finns upprörande exempel på hur myndigheterna genom att vägra avdrag för ökade levnadsomkostnader försöker tvinga i väg människor till den nya verksamhetsorten, emot deras vilja. Framför allt gäller detta avdrag för resorna mellan hemorten och verksamhetsorten. För att nå så stor likformighet som möjligt har förste taxeringsintendenterna i flertalet län utfärdat den rekommendationen att avdrag bör medgivas för en resa vid avstånd , för två resor vid ett avstånd och en resa vid avstånd på över . Kostnaden bör beräknas efter billigaste färdsätt. Nämnda avdrag medgives i huvudsak skattskyldig med familj eller jämförbart hushåll, dvs. ensamstående skattskyldiga medgives avdrag för resor vid veckosluten endast om särskilda skäl härför anses föreligga. Att även dessa rekommendationer, som väl också mera betraktas som en tumregel, medför upprörande orättvisor kan inte förnekas. T. ex. att den som har sitt arbete förlagt längst bort från hemorten, och därigenom har dyrare resor till denna, också skall ges sämre möjligheter till avdrag i deklarationen. Beträffande ensamstående pendlare har vi vidare den uppfattningen att dessa bör behandlas generösare när det gäller avdrag för resor till den egentliga hemorten. Många av dessa är också med fasta band knutna till denna, t. ex. att äga egna hem, relationer till äldre anhöriga eller engagemang i ortens förenings- och samhällsliv. Det bör också slutligen påpekas att enligt vad vi erfarit sammanboende i s. k. samvetsäktenskap blivit vägrade avdrag för fördyrade levnadsomkostnader trots att de borde hänföras till begreppet jämförbart hushåll, vilket ovan framförts. Vi anser således att s. k.pendlare 1. bör ges möjlighet till avdrag för ökade levnadsomkostnader på verksamhetsorten även om det kan ifrågasättas att han ämnar flytta till denna, 2. att avdrag för resor till hemorten bör medgivas för varje veckoslut oavsett avståndet, 3. att även ensamstående bör ges rätt till avdrag för resor enligt ovanstående. Med hänvisning till det anförda hemställes att hos regeringen hemställer om initiativ syftande till ändrade och mer klarläggande regler i fråga om avdrag vid inkomstbeskattningen för ökade levnadsomkostnader, då skattskyldig har arbete på annan mera avlägset belägen ort än där han är bosatt. (vpk) i (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) i 1 *73 730043