ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FW02133 · 1973-01-18 00:00:00 — angående skattesatsen på vissa alkoholhaltiga drycker. I de av Systembolaget kontinuerligt tillhandahållna sortimentkatalogerna ges kunderna en i och för sig mycket lättillgänglig och instruktiv information om bolagets produkter. Under rubrikerna Våra vintyper och Några vinråd lämnas sålunda åtskilliga rekommendationer och anvisningar, som synes väl ägnade att främja en övergång från starkare varor till vin. Var och en, som seriöst och utan fördomar studerar den information som Systembolaget i dessa kataloger och åtskilliga andra tryckalster tillhandahåller, måste konstatera, att den är formulerad och presenterad med ansvarskänsla och omdöme. Endast den, som är verklighetsfrämmande nog att hoppas på ett totalt och frivilligt konsumtionsstopp, torde rimligen kunna kritisera bolagets informationsverksamhet. Bland vinerna bör man enligt texten i sortimentskatalogen skilja mellan lättvin och starkvin. Lättvinernas alkolholhalt överstiger inte 14 volymprocent medan starkvinerna karakteriseras därav, att högsta alkoholhalten utgör . Under rubriken , Bitters i den avdelning av katalogen, i vilken spritdryckerna presenteras, återfinnes en såväl i tillverkningslandet, , som på många andra håll synnerligen guterad dryck Bitter. I prislista 1 1973D anges priset till per helbutelj. Det höga priset har sin förklaring i att trots att alkoholhalten enligt uppgift i katalogen blott är måste betraktas som en spritdryck och inte som ett starkvin, vilket däremot är fallet i exempelvis , åtminstone då utskänkning av sprit där är förbjuden. Det förtjänar i sammanhanget påpekas att rent brännvin, vars alkoholhalt är nära dubbelt så hög (), kostar mindre än . Detta förhållande synes inte svara mot alkoholpolitikens allmänna intentioner. Tvärtom synes det vara angeläget att tillämpa en prissättningsprincip, som borde leda till en väsentlig reduktion av det nuvarande priset på den relativt alkoholsvaga aperitifen Bitter. I den s. k. rusdrycksförordningen av och en KF av definieras de svenska vin- respektive spritbegreppen. Enligt den förstnämnda är endast den dryck att betrakta som vin, vilken är framställd genom jäsning av druvsaft. Varje annan dryck, som innehåller en alkoholkoncentration av mer än 2,25 volymprocent, betecknas i den sistnämnda förordningen som sprit. Därav följer att Bitter ej kan ur skattesynpunkt hänföras till kategorin vin, vilket också är fallet med de relativt alkoholsvaga dryckerna Sake och Advokaat. Som ovan påpekats torde det ur alkoholpolitisk - nykterhetspolitisk synpunkt vara att föredraga att konsumtionen genom en förnuftig prissättning dirigeras från de alkoholstarka dryckerna i riktning mot de alkoholsvagare. Därför synes det alldeles orimligt att Bitter är dyrare för konsumenten än brännvin, som är dubbelt så alkoholstarkt. En ändring kan endast komma till stånd genom en justering av bestämmelserna i den s. k. rusdrycksförsäljningsförordningen med följdförfattningar. Åberopande det anförda hemställes att hos Kungl. Maj:t anhåller om förslag till sådana författningsändringar att det i motionen angivna syftet tillgodoses.
mot · FW021333 · 1973-01-26 00:00:00 — angående behovet av bättre differentiering på högstadium. har frågan om de s. k. praktiskt begåvade elevernas situation på högstadium kommit alltmer i centrum för diskussionen. Lärare, elever, målsmän och skolstyrelser har påpekat att läget är besvärande vid många skolor i landet. Protester mot utbildningssituationen har kommit fram, och förbereds en stor aktion i i syfte att få en ändring till stånd. Man framför åsikten att de praktiskt begåvade eleverna missgynnas av den ökade teoretiseringen på högstadium. Detta leder i sin tur ofta till skoltrötthet, skolk, social missanpassning m. m. Botemedlet skulle vara en mer differentierad skola, där större hänsyn tas till elevernas både praktiska och teoretiska förutsättningar. Skolmyndigheterna har ägnat problemet betydande intresse . På högstadium finns möjligheter att vidta särskilda åtgärder för vissa elever och en utredning () arbetar med näraliggande problem. har också tidigare uttalat att man bör ägna särskild uppmärksamhet åt de s.k. praktiskt begåvade eleverna. På grund av den stora betydelse som dessa problem har för skolan och den situation som enskilda elever kan komma i bör enligt min mening frågan tas upp till prövning. Lämpligt vore att i tilläggsdirektiv fick i uppdrag att med förtur ta upp problemkomplexet till behandling. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att hos Kungl. begär att erhåller tilläggsdirektiv att med förtur ta upp till behandling frågan om de s. k. praktiskt begåvade elevernas situation på högstadium.
mot · FW021334 · 1973-01-26 00:00:00 — av i angående urvalet av böcker till skolbiblioteken. Skolans uppgift i dagens samhälle är att främja ungdomens utveckling till harmoniska människor och till dugliga och ansvarskännande samhällsmedlemmar. I denna allmänna målsättning är de enskilda skolornas bibliotek integrerade. Skolan har på ett annat sätt än förr öppnats för samhället utanför. Det syfte som gäller för morgonsamlingarna, att öka elevernas samfällda referensram kring ett brett register av kulturyttringar, kan därvid gälla skolan i dess helhet. Detta får dock inte leda till att ideologier och värderingar som strider mot läroplanen får propageras i skolan. Det har förekommit att till skolbiblioteken har anskaffats för skattemedel s. k. porrlitteratur och böcker med våldstendenser, vilket väckt opposition hos både lärare och föräldrar. Skolbiblioteken är till funktion och innehåll också ett läromedel vars uppgift är att främja skolans målsättning. I valet mellan öppenhet för olika samhällstendenser och strävan att främja skolans etiska värderingar kan urvalet bli en grannlaga uppgift. Därför är det angeläget att skolorna diskuterar och fastställer urvalskriterier för litteraturanskaffningen i samarbete mellan lärare, bibliotekarier och föräldrar. Med hänvisning till det anförda hemställer jag att hos Kungl. 1. som sin mening framhåller att urvalet av böcker till skolbiblioteken bör ske i läroplanens anda och att lämpliga urvalskriterier bör diskuteras och fastställas med denna utgångspunkt, 2. anhåller att synpunkterna under 1 av Kungl. som en rekommendation förs vidare till vederbörande huvudmän.
mot · FW021337 · 1973-01-25 00:00:00 — av m. fl. av höjning av anslaget till . beslöt att Lantbrukarnas riksförbunds centrala kursverksamhet skulle få inordnas under anslaget Bidrag till löntagarorganisationernas centrala kursverksamhet. I sitt betänkande 1972:19 uttalade utbildningsutskottet som sin mening att försöksverksamheten också borde omfatta den centrala kursverksamhet som bedrivs av . Bidraget till denna organisation maximerades dock till . I årets statsverksproposition (bil. 10, G 11) föreslås oförändrad anslagstilldelning till SFR. Nämnda försöksverksamhet för /73 pågår ju fortfarande inom fiskets organisationer, men mycket tyder på att beloppet . är litet i förhållande till den kursverksamhet som bedrivs. Nämnas kan att enbart en av förbundet anordnad kurs angående svenska fiskerinäringens situation inför ett utökat EEC drog en kostnad av ca . Med hänvisning till det anförda hemställer vi att måtte besluta att det till anslagna beloppet måtte maximeras till . () ()
mot · FW021338 · 1973-01-25 00:00:00 — av och fröken angående lärarkandidater vid lärarhögskola med otillräckliga förkunskaper i engelska. Vid intagning till lärarhögskolas linjer för utbildning till låg- och mellanstadielärare kan elever med otillräckliga förkunskaper i engelska språket vinna inträde. Åtskilliga av de elever som vunnit inträde utan kunskaper i engelska har klarat sina studier i övriga ämnen på ett utmärkt sätt och visat stor lämplighet för läraryrket. Men eftersom godkänt betyg i engelska numera är ett obligatoriskt krav för lärarexamen, har svårigheter uppstått för de elever som vunnit inträde till högskolan utan förkunskaper i detta språk. I vissa fall har detta också lett till att lärarkandidater, som i övrigt varit väl lämpade för läraryrket, tvingats att avbryta studierna utan avlagd examen. Enligt vår mening bör stödundervisning för dessa elever ordnas på ett tillfredsställande sätt eller, om det med hänsyn till andra faktorer anses lämpligt, bör enskilda elever i vissa fall kunna erhålla examen utan krav på godkända kunskaper i engelska språket. Med hänvisning till vad som ovan framförts hemställes att anhåller om att Kungl. 1. undersöker i vilken utsträckning otillräckliga förkunskaper i engelska språket försvårat eller omöjliggjort för lärarkandidater att avlägga lärarexamen, 2. vidtar sådana åtgärder som till följd av undersökningen kan visa sig lämpliga.
mot · FW021339 · 1973-01-26 00:00:00 — av fröken i m. fl. om skyltar i olycksförebyggande syfte på långa lastbilar. Många av trafikolyckorna inträffar vid omkörning. Speciella problem uppstår ofta vid omkörning av långa fordon. Ofta felbedömer den omkörande bilisten längden på det fordon han står i begrepp att köra om och därmed också den tid omkörningen tar. I vissa andra länder, t. ex. i , är det lagstadgat att längden på lastfordon skall vara tydligt angiven bak på fordonet. Vi tror att en sådan enkel åtgärd skulle kunna öka tryggheten vid omkörning och anser att en sådan lagstiftning bör genomföras också i vårt land. Med hänvisning till vad ovan sagts hemställer vi att hos Kungl. Maj:t begär att bestämmelser införes om att längden på lastfordon tydligt skall anges bak på fordonet i fråga.
mot · FW021340 · 1973-01-01 00:00:00 — av m. fl. om skärpt kontroll av tankbilar, m. m. Tankbilarna utgör fortfarande allvarliga miljöhot och nya katastrofer kan hända när och var som helst. Det visar bl. a. olyckan i då en fullastad tankbil exploderade när man höll på att pumpa ner bensin i tankar under en bensinstation. Tankfordon är ofta bristfälligt utrustade. Detta framkom vid den flygande inspektion som , sprängämnesinspektionen, yrkesinspektionen och polisen genomförde i med omgivningar . av de bilar som stoppades var så illa materiellt rustade att de blev beordrade till verkstad. Vid inspektionen som begränsades till de detaljer som ingår i Kungl. Maj:ts och kommerskollegiums kungörelse om brandfarliga varor konstaterades beträffande 150 kontrollerade tankfordon: att 81 fordon fick föreläggande om reparationer, att 29 fordon fick påpekande, att 40 fordon var utan anmärkning. Bland felen märktes att 81 hade fel på påfyllningslock, 27 saknade skyddsräcken eller hade räcken som inte gick att spärra, 17 saknade eller hade bristfälliga reflexer, 12 hade inte skylten »brandfarligt» och 35 tankbilsförare saknade tankintyg. Vidare konstaterades läckage i ventiler eller tankar, bristfällig fastsättning av löstankar, bottenventiler som inte gick att stänga, och inom gruppen påfyllningslock ingick bristfälliga låsanordningar, spruckna lock och gångjärn, trasiga packningar och otäta lock. Inspektionen avslöjade också att många fyller tankarna långt över nivåmärkena. Angeläget är att skärpa kontrollen för tankbilarna och att bensinoch oljebolagen ser till att egna och inhyrda tankbilar uppfyller de normer som finns. Vidare bör åtgärder vidtas för att förbättra standarden på tankbilar och öka säkerheten på vägarna förslagsvis genom: att samtliga tankfordon förses med bottenventil av sådan konstruktion att färd med öppen ventil omöjliggörs, att om möjligt påfyllnadslock slopas och ersättes med underfyllning eller bättre och säkrare lock med tillräckliga bågar till skydd vid stjälpning, att låsningen av locken bör vara automatisk så att färd med olåst lock är omöjlig, att bygghöjden bör begränsas för att erhålla stabilare och säkrare fordon, att bättre utbildning ordnas av tankbilsförare, då alltför många har bristande kunskap om bestämmelserna och de olika risker transporten innebär, att speciell kompetens bör krävas för förare av tankfordon. Säkerheten på vägarna och hotet mot vår miljö kräver skärpt kontroll och trafiksäkrare fordon. Med hänvisning till vad som ovan framförts hemställes att hos Kungl. Maj:t anhåller om att lämpliga föreskrifter utfärdas beträffande kontroll av och trafiksäkrare tankbilar. () ()
mot · FW021341 · 1973-01-26 00:00:00 — av herrar och om skyldighet att bära skyddshjälm vid färd på motorcykel eller moped. Olycksfrekvensen på vägarna måste minskas radikalt. För att detta skall vara möjligt krävs att energiska åtgärder av olika slag vidtas. Det är givetvis i första hand angeläget att nedbringa antalet fall av dödade och svårt skadade. Förare och passagerare på motorcykel samt mopedförare tillhör de mera oskyddade trafikanterna och kommer därigenom att i många fall drabbas särskilt hårt när en olycka inträffar. Enligt uppgift dödades 51 förare och passagerare på motorcykel, 480 skadades svårt och 731 skadades lindrigt. Dessutom dödades eller skadades ett stort antal mopedförare. Olyckorna blir särskilt ödesdigra för dessa trafikantkategorier genom att skador ofta uppkommer i huvudet. Följder av detta slag kan förhindras eller lindras genom att skyddshjälm kommer till användning. En norsk undersökning visar att hjälmen har mycket stor betydelse i detta sammanhang. Det är givetvis angeläget att det i trafiksäkerhetspropagandan klargöres att hjälm bör användas, men det som har gjorts i detta avseende i vårt land har uppenbarligen inte haft tillräckligt god effekt. Många motorcyklister och i kanske ännu högre grad mopedförare underlåter att använda skyddshjälm. I vissa länder är det i lag föreskrivet att hjälm skall användas. Enligt vår mening bör en sådan åtgärd vidtagas också i vårt land. Vi vill erinra om att i skrivelse till Kungl. Maj:t har föreslagit skyldighet för förare och passagerare på motorcykel att använda skyddshjälm. Det måste emellertid ifrågasättas om inte även mopedförare och passagerare på moped i den mån det är tillåtet att sådan förekommer bör omfattas av denna skyldighet. Frågan om skyldighet att använda skyddshjälm bör alltså bli föremål för skyndsam prövning. Med hänvisning till det anförda hemställes att hos Kungl. Maj:t anhåller om skyndsam prövning av frågan om skyldighet för förare och passagerare på motorcykel samt mopedförare att använda skyddshjälm och att förslag därefter förelägges . () ()
mot · FW021343 · 1973-01-26 00:00:00 — av herrar och om ökad utbyggnad av trafikleder. I moderata samlingspartiets motion 1973:241 framhålles i avsnittet »Trafikpolitiken» bl. a. att anslagen för byggande av vägar inte höjts frånsett en mindre höjning och att detta med hänsyn till prisutvecklingen betytt minskade anslag. Sålunda var den vägyta som färdigställdes bara omkring hälften av den vägyta som färdigställdes medan bilbeståndet ökat . I motionen anförs vidare att den allvarliga eftersläpningen av vägbyggandet och vägunderhållet måste avhjälpas och att detta aktualiserar behovet av att finansiera en del av vägbyggandet genom att tilllämpa tullvägssystemet för vissa delar av Europavägnätet och för andra speciella trafikbyggen under förutsättning att i varje särskilt fall alternativa vanliga trafikleder står till förfogande. Gjorda utredningar visar att betydande delar av erforderliga väginvesteringar skulle ge mycket god samhällsekonomisk lönsamhet. Härtill kommer den stora betydelse från trafiksäkerhetssynpunkt som en standardhöjning av vägnätet har. Stora kostnader för samhället kan sparas genom en ökad trafiksäkerhet. Det finns därför goda skäl att låneoch avgiftsfinansiera vissa delar av vägbyggandet. Därigenom skulle budgetanslaget för vägbyggande räcka till en betydligt snabbare förbättring av det övriga vägnätet. En upplåning i storleksordningen två miljarder skulle möjliggöra en snabb fullbordan av våra Europavägar i motorvägsstandard. Det finns alla förutsättningar för en sådan kraftig satsning på trafikledsförbättringar. Det finns pengar att låna på internationella kreditmarknaden, det finns erforderliga maskiner, det finns vägbyggnadsmaterial och det finns arbetskraft. Det enda som saknas är ett politiskt beslut. att måtte ge Kungl. Maj:t i uppdrag att möjligt föranstalta om utökning av trafikledsbyggandet i enlighet med vad som anförts i motionen.
mot · FW021344 · 1973-01-26 00:00:00 — av herrar i och om ersättning åt , . I samband med en olycka under arbete vid SJ:s busstrafik i den 25.2.1962 drabbades , född 4.11.1900, , , av skador som gjort honom oförmögen till förvärvsarbete. I tjänsten utförde han pumpning av ett reservdäck, vilket av oförklarlig anledning exploderade och tillfogade skador för livet. har haft besvär av en svårartad yrsel och reducerad rörlighet. Något egentligt arbete har han inte kunnat utföra. Efter olyckan var sjukskriven . Därefter blev utskriven från för att åter gå ut i förvärvslivet. Det visade sig dock att han ej klarade av detta. Orsaken till arbetsoförmågan är bestående sviter efter olyckan. har till såväl som och försäkringsdomstolen riktat anspråk på ersättning för förlorad arbetsförtjänst för perioden från olyckan fram till den dag då han erhöll pension. Ersättningsanspråken har inte bifallits. Sedan 1972 vägrat ompröva sitt tidigare beslut trots att företett ytterligare intyg från läkare och sambandet mellan olyckan och sin arbetsoförmåga har hos Kungl. Maj:t begärt att bli tillerkänd ekonomisk ersättning. Denna framställning har avslagits. Med hänsynstagande till att sjukdomsbesvär har samband med olyckan 1962 är det både rimligt och skäligt att ersättning utgår från statsverket för täckande av inkomstbortfall samt för sveda och värk. Med hänvisning till det anförda hemställes att i skrivelse till Kungl. anhåller om ersättning åt , , för förlorad arbetsförtjänst avseende tiden 15.12.1963 till den 31.8.1966 med en summa av , varvid i nämnda belopp ingår ersättning för sveda och värk.
mot · FW021345 · 1973-01-26 00:00:00 — av herrar Carlshamre och om transportstöd för sjöfarten på . I statsverkspropositionen VI:e huvudtiteln, , E 15 föreslås att till Transportstöd för m. m. för /74 anvisa ett förslagsanslag av . Fraktbidrag ur anslaget i fråga utgår för transporter med järnväg och lastbil i yrkesmässig trafik från orter inom stödområdet för sträckor . Det tredje transportmedlet, nämligen sjöfarten, är emellertid ställt utanför. Denna diskriminering av sjöfarten har under de år transportstödet utgått fått vittgående konsekvenser för det mindre svenska kustsjötonnaget. för vars transporter söderöver tidigare anlitats mindre lastfartyg har överflyttats framför allt till järnvägarna. Kustsjöfarten har härigenom berövats en stor del av sitt naturliga underlag som av ålder bl. a. bestått i sågade trävaror från . Denna godsförlust har försvagat kustfartygens konkurrensförmåga gentemot de andra transportmedlen även i vad avser transporter norröver, dvs. från till , eftersom fartygen gått förlustiga möjligheterna till returfrakter. Under åberopande av det anförda får vi hemställa att måtte besluta att fraktbidrag ur VI:e huvudtitelns förslagsanslag E 15 till transportstöd för för /74 skall utgå förutom till transport med järnväg och lastbil i yrkesmässig trafik jämväl för transport med fartyg. () ()
mot · FW021348 · 1973-01-26 00:00:00 — av herrar Ekinge och angående den regionala och lokala trafiken på . har tidigare hävdat bl. a. gentemot den utredning om den kollektiva persontrafiken på som sammanläggningsdelegerade för tidigare kommuner tillsatt att busstrafiken på skall läggas ner om man icke får ersättning av för förlusterna på denna trafik. Enligt uppgift i dagens tidningar har chefen för meddelat att busstrafiken på skall läggas ner . Enligt uppgift i en av dagstidningarna har generaldirektören för SJ gjort följande uttalande: Eftersom vi inte fått order av staten att fortsätta med busstrafiken läggs den ner. Vi har därför inte behövt bry oss om att söka stöd för olönsamma busslinjer på . är det som får bestämma sig, om den vill bekosta busstrafiken, antingen den sköter trafiken själv eller låter oss göra det på entreprenad. Om dessa intentioner förverkligas blir det första län som helt får klara sina kommunikationer till lands utan SJ:s medverkan. Detta gäller tydligen både regionala och lokala kommunikationslinjer. Om skall ta på sig kostnaderna för denna trafik kommer de gotländska skattebetalarna ytterligare att ekonomiskt belastas. På så sätt övervältrar staten kostnaderna på kommunen, som redan nu har den högsta utdebiteringen i landet. Vi anser det angeläget att gotlänningarna inte skall behandlas sämre än andra medborgare. Enligt den beslutade ortsklassificeringen är () regionalt centrum. Vidare har uttalat att inte bör undantas från åtgärder som eljest behöver sättas in inom regionalpolitikens ram. En försämring av den kollektiva trafiken inom länet kommer dels att medverka till att skapa isolering mellan de olika tätorterna, dels förhindra att de regionalpolitiska strävandena får den effekt som annars skulle vara möjlig. Med hänvisning till det anförda hemställes att i skrivelse till Kungl. Maj:t uttalar att i trafikpolitiskt hänseende icke bör få sämre behandling än övriga län. () ()
mot · FW021351 · 1973-01-26 00:00:00 — av herrar i och om åtgärder mot småbåtsolyckor. Antalet omkomna i samband med småbåtsolyckor har ökat jämfört med föregående år. har till sjösäkerhetsrådet inrapporterats 251 fritidsbåtsolyckor och av dessa var 99 dödsolyckor med 114 omkomna. Motsvarande definitiva siffror var 292 olyckor varav 84 dödsolyckor med 104 omkomna. Det ökade antalet småbåtar har fått till följd att ett större antal drunkningsolyckor också inträffar. Något som är särskilt värt att notera är att av de 114 som omkom hade endast 2 personer flytväst. var det 3 av 104 omkomna som hade flytväst. Detta visar vilken säkerhet en flytväst ger, inte minst när det gäller barn som åker med i fritidsbåtar. I ovanstående siffror ingår inte fall där någon dött en naturlig död i en fritidsbåt. Inte heller ingår drunkningsolyckor där någon frivilligt hoppat i sjön från en båt för badning eller sportdykning, om inte båten varit inblandad direkt i olyckan, t. ex. genom påsegling av den badande. Den informationsverksamhet som bedrives av bl. har utan tvivel en mycket stor betydelse när det gäller att hålla antalet olyckor nere. Av särskilt stor betydelse är utan tvivel den information som ges genom radio och TV. Denna information bör enligt vår mening utvidgas och intensifieras inför semestertiden, storhelger och andra tillfällen, då man erfarenhetsmässigt vet att olyckstoppar kommer. Förutom en intensifierad upplysning finns ytterligare några konkreta åtgärder som, om de fullföljdes, säkerligen skulle ha en stor betydelse när det gäller att förebygga olyckor. En sådan åtgärd vore att alla som åker ut i småbåtar använde flytvästar. Tyvärr är det nu mycket vanligt att till och med barn tas ut i båtar utan att flytvästar används. Man finner också livräddningsbåtar vid badplatser och båtkajer som inte är utrustade med flytvästar eller livbojar. Här bör en intensiv propaganda sättas in. En annan åtgärd är att noggrannare kontroll sker av utrustning vid badplatser och campingområden. Med hänvisning till ovanstående hemställes att hos Kungl. Maj.t anhåller om utredning och förslag angående möjligheterna att kraftigt reducera antalet småbåtsolyckor, varvid särskilt bör beaktas vad i motionen anförs beträffande användning av flytväst. () ()