mot · FW02915 · 1973-01-25 00:00:00 — av m. fl. om fastare regler för uppdragsforskning vid universitet och högskolor. Undersökningar har visat att en mycket betydande del av industrins satsningar på utvecklingsarbete gäller förbättringar av existerande produkter och att forskning kring nya problemlösningar och nya produkter inte i någon större utsträckning prioriteras särskilt högt. Strävanden att öka industrins intresse för forskning och utvecklingsarbete på olika produktionsområden bör därför kraftigt stödjas av samhället. började ett mera intensivt samarbete mellan forskningsinstitutionerna vid universitet och högskolor och några industrigrupper inom det privata näringslivet. En utredningsgrupp vid UKÄ lade fram en rapport om forskningssamverkan mellan de högre läroanstalterna och näringslivet. Från regeringshåll uttalade man sig positivt om industrins forskningsuppdrag till universitet och högskolor, och därefter synes också den s. k. uppdragsforskningen ha ökat i volym. Skälen för att öka uppdragsforskningen vid läroanstalterna har ansetts vara att man därmed bidrager till att skapa bättre underlag för företagens rekrytering av personal för teknisk utvecklingsverksamhet, att näringslivet genom uppdragsforskningen får del av den allmänna bas av kunskaper och forskningsresultat som finns vid högre läroanstalter och andra allmänna forskningsinstitutioner, samt att en förhyrning av forskningsresurser vid statliga institutioner borde vara mera lönsam för företagen än att bygga upp egna speciallaboratorier och anställa personal till dem. Det betonades statsverksproposition att enkla och smidiga former borde utvecklas för uppdragsforskningen. Denna forskning borde dock ske inom läroanstalternas nuvarande organisation och borde icke få formen av någon sorts rutinbetonad serviceverksamhet. Full kostnadstäckning skulle ske för uppdragen och redovisningen ingå i driftkostnadsanslagen. Läroanstalterna skulle hålla skärpt tillsyn över verksamheten. Den optimistiska syn som man hade på utvecklingen av samarbetet mellan forskningsinstitutionerna vid våra högre läroanstalter och näringslivet synes icke till fullo ha infriats i verkligheten. har ersättningsbeloppet för övrigt arbete (mest ersättning från näringslivet för forskningsuppdrag) endast uppgått till av läroanstalternas driftmedel och de har i kronor räknat minskat från 1969/70 till 1971/72. har dock forsknings- och utvecklingsarbete som skett med hjälp av medel från forskningsråden och STU starkt ökat och denna forskning kommer efterhand näringslivet till godo. På initiativ av Lunds studentkår har gjorts en undersökning vid om uppdragsforskningen. Undersökningen har dock inte kunnat fullföljas, då en del forskare vid nekat att lämna uppgifter till intervjuer och enkäter. Från början var rapporten avsedd att ske i form av ett arbete inom sociologiska institutionen, men detta arbete stoppades av okända skäl. Undersökningen redovisar dock i sitt ofullständiga skick, att läroanstalternas uppdelning å kontraktsbunden uppdragsforskning och annan forskning är mycket skiftande och att en del uppdragsforskning synes ske under hand, ett förhållande som också påtalat. En viss beställningsforskning synes ske via privata bolag för uppdragsforskning. Även om det är angeläget att ett forskningssamarbete mellan de högre läroanstalterna och näringslivet stimuleras kan det knappast vara lämpligt att den sker på ett sätt som är oöverskådligt och utan planering. Om kontakterna mellan statliga forskningsinstitutioner och näringslivet främst sker genom helt personliga kontakter är det risk för att framför allt de stora och väletablerade företagen uppnår ett forskningssamarbete samt att forskningen i för liten utsträckning tar hänsyn till samhälleliga aspekter på projekten. Såväl näringslivets företrädare som de studerande vid universiteten synes ha önskemål om en bättre ordning och planering av den s. k. uppdragsforskningen fast utifrån helt olika uppfattningar. Näringslivet önskar mera smidiga och nära kontakter med forskarna vid universitet och högskolor för att snabbt kunna använda forskarnas innovationer och tekniskt utveckla dem i produktionen. De studerande önskar mera styrning och planering, så att undervisningen och forskningen anknyter till samhällets målsättning och en forskningens frihet till stor del bevaras. Den pågående utvecklingen framemot flera tvärvetenskapliga projekt, flera forskargrupper som samarbetar och speciell administrativ personal vid forskningsinstitutioner inom den högre utbildningen talar också för, att forskning efter uppdrag från näringslivet bör ske efter vissa fasta regler och ingå i läroanstalternas planering. Därvid skulle också mindre och medelstora företags behov av vetenskapligt stöd i sin produktutveckling lättare kunna tillgodoses, om t. ex. forskningsassistenter, som arbetar regionalt inom företagarföreningarna eller SIFU, deltog i planeringen. På detta sätt kunde kanske också den långa processen och också ofta tidsrymden från idé över forskning, utvecklingsarbete och provdrift till industriell produktion kunna förkortas, vilket är viktigt när det gäller att bibehålla en internationell konkurrenskraft. Ett organ för planering av uppdragsforskningen borde ha en sammansättning som säkrar att samhället kan påverka projektens art och målsättningen i stort för forskningen utan att forskarna känner sig bundna i sitt dagliga arbete. Planeringsorganet bör kunna välja ut lämpliga institutioner och forskare samt följa upp att uppdragen avancerar och att resultaten prövas och utvärderas. Det finns säkert redan något organ vid universitet och högskolor gärna rned representanter för olika grupper av medarbetare - som kunde få dessa arbetsuppgifter och som eventuellt kunde samordna verksamheten genom något centralt organ forskningsberedningen eller universitetskanslersämbetet. Med stöd av vad som anförts hemställer vi att hos Kungl. Maj:t hemställer att fastare regler för uppdragsforskning vid våra universitet och högskolor skapas och att uppdragsforskningen sker under ledning av läroanstalternas styrelse eller annat beslutande organ. () () MAJ () ()