ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FW021398 · 1973-01-25 00:00:00 — av herrar i Holmgården och i om förbud mot hyggesplöjning inom renskötselområden. antog en ny rennäringslag. I jordbruksutskottets betänkande 1971: 37, som i denna del enhälligt antogs av , sägs att' kontroverser mellan rennäringen och det moderna storskogsbruket liksom får lösas från fall till fall när det gäller införande av moderna metoder i skogsbruket. Inom renskötselområden råder förbud mot sådan ändring av markanvändningen som skulle skada renskötselns intressen. Efter riksdagsbeslutet om 1971 års rennäringslag har domänstyrelsen i ökad utsträckning använt en metod för föryngring av kalhyggesytor som består i att ytan plöjes med en mycket stor plog. Vid hyggesplöjning blir den naturliga markytan rubbad på så gott som hela sin utsträckning. Det blir endast små remsor kvar mellan plogfåran och plogvallen innan nästa plogfåra och plogvall vidtar. Sådan hyggesplöjning har genomförts på stora ytor ovan odlingsgränsen. I kraft av rennäringslagens regler har samerna rätt till vinterbete för renarna å dessa hyggesplöjda arealer. Genom hyggesplöjningen rubbas emellertid, som sagt, praktiskt taget hela den naturliga markytan. Det tar mycket innan renlav och andra renbetesväxter ånyo kan få fäste på ett hyggesplöjt område. Möjligheten för renen att komma åt sådana invandrade betesväxter torde vara starkt beskurna på grund av den nya konfiguration som markytan fått och som kommer att rubba den naturliga miljön för sekler framåt. Hyggesplöjningen har varit föremål för ett uppmärksammat TV-program . Bland allmänheten torde motståndet mot hyggesplöjning vara synnerligen starkt av hänsyn till det våldförande på den naturliga skogsmiljön som hyggesplöjningen innebär. Kalhyggen av mycket omfattande beskaffenhet, giftbesprutningar av renens sommarbete (när det gäller skogsren) och hyggesplöjning torde vara juridiskt otillåtliga såsom stridande mot rennäringslagen. Det kan emellertid ej behöva vara erforderligt att samerna skall nödgas föra varje sådan fråga fram till domstolsavgörande för att i självförsvar kunna värja sin rätt. Det måste vara möjligt för staten och statliga ämbetsverk att ta hänsyn till motstående intressen utan att dessa intressens företrädare i varje särskilt fall skall behöva tillgripa domstolsvägen med den omgång och de kostnader detta är förenat. förekommer en viss samrådsverksamhet mellan domänverket och samerna. Det har emellertid visat sig att samerna haft synnerligen svårt att få gehör för sina synpunkter vid dessa samråd. Samråden urartar lätt till rent formella sammanträden som ej från det statliga organets sida har annat syfte än att man efteråt skall kunna säga att samråd hållits. Det finns icke någon jämkningsberedskap på den statliga sidan i detta tvåpartsförhållande. Då emellertid en rättegång om saken torde böra inledas först sedan alla andra möjligheter uttömts, bör enligt vår mening uttala att sådana föreskrifter måtte ges domänverket att hyggesplöjning helt slopas i vårt land. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställes att måtte hos Kungl. Maj:t hemställa om förslag om förbud mot s. k. hyggesplöjningar inom renskötselområdena. () i Holmgården
mot · FW021399 · 1973-01-01 00:00:00 — av i Holmgården m. fl. om förstärkt utrikesrepresentation på jordbruks- och livsmedelsområdet. Den förändring av marknadssituationen i som blir följden av att de Europeiska Gemenskaperna utvidgas, kommer i olika avseenden att påverka avsättningsförhållandena för jordbruket. I första hand kommer konkurrenssituationen att försämras på den brittiska marknaden men också på de sex EEC-ländernas marknader. Inte av vår export av jordbruksprodukter går till den utvidgade europamarknaden. För en viss del av denna export kommer avsättningssvårigheterna att märkas inom överskådlig framtid. En stigande produktion inom den utvidgade europamarknaden kommer dessutom på att återverka på våra exportmöjligheter. Allt talar för att även i fortsättningen kommer att behöva exportera såväl animalier som vegetabilier, till viss del på grund av utformningen av vårt importsystem. Mot bakgrund härav aktualiseras behovet av nya marknader för den del av exporten av jordbruksprodukter som inte kommer att kunna avsättas på våra traditionella marknader. Av ett alldeles särskilt intresse i detta sammanhang är , som köpt spannmål från , och , som vi exporterat bl. a. ost till. Efter betydande ansträngningar från slakteriorganisationens sida har inletts en export av griskött till den japanska marknaden, som har fått ett allt större intresse från svensk synpunkt. I samband med att relationer till den Europeiska Gemenskapen regleras i ett särskilt avtal avser Kungl. Maj:t att förstärka utrikesrepresentationen vid delegationen i . Med hänsyn till den försämrade konkurrenssituationen för jordbruket, som en följd av avtalet med , bör enligt vår mening utrikesrepresentationen även stärkas i länder som kan vara av intresse för vår jordbruksexport. Vid sidan av syftet att främja exporten av svenska jordbruksprodukter bör uppgiften vara att följa den tekniska utvecklingen i jordbruket och utvecklingen på det livsmedelstekniska området. Om vårt land skall kunna följa med i den tekniska och ekonomiska utvecklingen är det nödvändigt att ha ett effektivt bevaknings- och rapporteringssystem. Detta är särskilt angeläget i länder från vilka det kan vara svårt att eljest erhålla information. I såväl som görs betydande framsteg på jordbruks- och livsmedelsområdet som är av intresse för vår del. I detta sammanhang kan nämnas att vi av bl. a. dessa skäl har en lantbruksrepresentant placerad i . Med stöd av vad som anförts får vi hemställa 3 sami Nr 1399-1406 att hos Kungl. anhåller om att en tjänst som lantbruksrepresentant med uppgift att följa utvecklingen på jordbruks- och livsmedelsområdet i och de östeuropeiska staterna inrättas, och att hos Kungl. anhåller om att en tjänst som lantbruksrepresentant inrättas i med uppgift att följa utvecklingen på jordbruks- och livsmedelsområdet även i angränsande länder. () i Holmgården . ÅSLING (c) () i Heden () PER ()
mot · FW02140 · 1973-01-18 00:00:00 — av m. fl. om ändrade regler för förmögenhetsbeskattning av medel på skogskonto. Fysiska och vissa juridiska personer som i självdeklaration har att uppge intäkt av skogsbruk kan under vissa förutsättningar få uppskov med taxeringen till och statlig inkomstskatt för den del av intäkten som insatts i bank på s. k. skogskonto. Bakgrunden till reglerna om skogskonto är att ge möjlighet för en skogsbrukare att fördela beskattningen av den ackumulerade inkomst som intäkt av skogsbruk utgör. Enligt förordningen om statlig förmögenhetsskatt utgörs skattepliktig förmögenhet av kapitalvärdet av den skattepliktiges tillgångar i den mån detta överstiger kapitalvärdet av hans skulder. Som tillgångar skall bl. a. upptas kapital som finns kontant tillgängligt eller utlånats eller insatts i bank. Medel som insatts på skogskonto utgör sådana tillgångar som skall upptagas vid förmögenhetsbeskattningen. De skiljer sig emellertid från t. ex. andra medel som insatts på bank genom att de till skillnad från dessa senare - ännu icke blivit föremål för inkomstbeskattning. På de medel som insatts på skogskonto vilar således en latent skatteskuld. Denna aktualiseras allteftersom medlen uttas från skogskontot då de ju skall upptas till inkomstbeskattning. Vid förmögenhetsberäkningen avdragsgilla skulder utgörs till en del av oguldna skatter, nämligen - under vissa förutsättningar debiterad preliminär skatt, slutlig skatt och tillkommande skatt. Något avdrag för den på skogskontomedel vilande latenta skatteskulden får ej ske. Det torde också vara ogörligt att i förväg beräkna den exakta skatt som kommer att utgå när de på skogskonto insatta medlen inkomstbeskattas eftersom den kommer att vara beroende på en mängd olika faktorer. Det förhållandet att den skatt som sedermera kommer att utgå på skogskontomedel icke kan exakt beräknas kan dock inte vara något egentligt skäl för att dessa medel skall förmögenhetsbeskattas som om i själva verket någon inkomstskatt icke alls skulle komma att utgå på dem. gällande regler får till följd att förmögenhetsskatt kan komma att utgå i vissa fall där sådan icke skulle utgå om den latenta skatteskulden hade tagits med i beräkningen eller att skatten blir större än den eljest bort vara. Detta kan icke vara riktigt. Flera sätt att lösa frågan kan tänkas. Ett är att skatteskulden schablonmässigt bestäms genom angivande av viss procentsats och att den skatteskyldige får göra motsvarande avdrag från de icke beskattade skogskontomedlen vid förmögenhetstaxeringen. ningarna för en ändrad beskattning av medel på skogskonto i enlighet med vad ovan anförts borde närmare undersökas. Då frågan till sin omfattning är tämligen begränsad borde erforderlig utredning kunna ske inom vederbörande departement. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos Kungl. Maj:t anhåller om utredning och förslag angående ändrad förmögenhetsbeskattning av medel innestående på skogskonto i enlighet med vad i motionen angivits. () ()
mot · FW021400 · 1973-01-25 00:00:00 — av i Holmgården m. fl. angående statsbidraget för täckdikning. Ett rationellt bedrivet jordbruk förutsätter en effektiv dränering. Tyvärr föreligger stora brister i detta avseende. De avsevärda kostnadsstegringarna har medfört att många jordbrukare tvingats eftersätta dikningsunderhållet, men framför allt har den kostnadskrävande täckdikningen minskat i oroväckande utsträckning. Särskilt i de s. k. mellanbygderna och i Norrlands kustland föreligger ett utomordentligt stort behov av täckdikning. De jordbruksmaskiner som användes även på mindre gårdar förutsätter helt enkelt att jorden är täckdikad. Lönsamheten vid jordbruket har dock icke lämnat utrymme för sådana kostnadskrävande investeringar. Då det dock anses från flera synpunkter väsentligt att jordbruksdriften och framför allt mjölkproduktionen uppehålles i dessa bygder bör det vara en från allmän synpunkt angelägen åtgärd att underlätta möjligheterna till en rationell jordbruksdrift. De restriktiva möjligheterna till statligt stöd för dikning utgör avsevärda hinder för en utökad täckdikning. Bidrag kan nämligen endast utgå i samband med en omfattande rationalisering. Detta åren från såväl ekonomisk som psykologisk synpunkt helt orimlig ordning. En jordbrukare som innehar och brukar en åkerareal som på lång sikt anses bestående, måste anse det som i högsta grad orättvist, då han icke kan erhålla statsbidrag för en rationaliseringsåtgärd, medan en granne kan erhålla dylikt stöd därför att han getts möjligheter att göra ett tillköp av åker till sin gård. Detta har enligt lantbruksstyrelsens statistik lett till att det endast täckdikades 4 824 ha åker med statligt stöd, medan det täckdikades 11 000 14 000 ha. Denna utveckling måste rimligen brytas och åtgärder vidtas för att öka aktiviteten. Vi anser att den form av grundförbättring som dikning utgör bör frikopplas från åtgärder för yttre rationalisering. Stöd i form av bidrag skall således enligt vår mening kunna lämnas för täckdikning av all åker som bedöms bli bestående på . En sådan investering behåller sitt värde oberoende av de strukturförändringar som sker och kan följaktligen utföras utan samband med dessa. Inom de delar av landet där stöd utgår till s. k. särskild rationalisering bör statsbidrag för täckdikning kunna utgå enligt de regler som gäller för denna verksamhet. 1* 1973. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att måtte hos Kungl. Maj:t hemställa om sådan ändring i gällande bestämmelser att statsbidrag för täckdikning kan utgå i samtliga fall där åkerjorden i fråga bedöms bli bestående på samt där investeringen i företaget uppgår till . och att den för s. k. särskild rationalisering gällande högre bidragsprocenten skall tillämpas inom de delar av landet där sådan verksamhet bedrivs. () PER () () ()
mot · FW021402 · 1973-01-26 00:00:00 — angående överensstämmelsen mellan FN-rekommendationerna på miljöområdet och den svenska miljöpolitiken. Det internationella miljösamarbetet befinner sig fortfarande i ett inledande skede. konferens i var ett steg i rätt riktning. Informationsutbyte främjades genom konferensens förarbeten och en avstämning av de 113 deltagande ländernas synpunkter på miljöproblemen kunde genomföras. bör fortsätta att vara pådrivande i det internationella miljösamarbetet, som måste få en betydligt mera framträdande roll i relationerna länder emellan. Internationellt samarbete är den enda möjliga vägen att komma till rätta med de stora ödesfrågorna, t. ex. hushållningen med naturresurser, förhindrande av naturens förgiftning, urbaniseringsproblemen och inte minst hur de fattiga länderna skall kunna ges möjlighet att undvika industriländernas misstag i miljöpolitiken utan att hindras i sin strävan att kunna försörja en växande befolkning. måste i det internationella samarbetet stödja de små och fattiga ländernas strävanden i miljöpolitiken, om så krävs med ekonomiska anslag till FN-arbetet utöver de 5 milj. kr. som utlovades i samband med . nu behandlat rekommendationer till både enskilda länder och internationella organisationer jämte deklarationen om den mänskliga miljön är det viktigt att på hemmaplan kartlägger överensstämmelsen mellan de principiellt formulerade rekommendationerna och den konkreta svenska miljöpolitiken. Berörda myndigheter bör således utföra denna kartläggning och sammanställa en rapport till . En sådan kartläggning kan utgöra grund för i varje fall ett minimiprogram för miljöpolitiken i de delar biträtt förslagen. Rekommendationerna är givetvis inte heltäckande och ligger i många fall långt under den ambitionsnivå som lagt fast på nationellt plan. Det är viktigt att vårt läge i förhållande till FN-rekommendationerna klarläggs inte minst som underlag för det fortsatta internationella miljövårdsarbetet och pågående prioriteringsdiskussioner och att detta sker i nära kontakt med . Därmed skapas bäst underlag för diskussionerna inför nästa om miljöfrågorna. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos Kungl. Maj:t begär en jämförande kartläggning av överensstämmelsen mellan FN-rekommendationerna på miljöområdet och den svenska miljöpolitiken att ligga till grund för åtgärder på de områden där FN-rekommendationerna ej uppfyllts och som underlag för fortsatta agerande i det internationella miljösamarbetet.
mot · FW021405 · 1973-01-26 00:00:00 — av och i om bättre varudeklaration på tvättmedel. har tvättmedel och diskmedel blivit föremål för livlig debatt. Det är framför allt fosfatets mängd och dess skadeverkningar på vattnet som tilldragit sig intresset. har också perboraternas effekter börjat uppmärksammas. Forskningen har visat att fosfater har mycket negativ inverkan på våra vattendrag. Det har också visat sig att av fosfatutsläppet kommer från syntetiska tvättmedel och från klosettavlopp medan kommer från industrin och jordbruket. Det är med andra ord mycket angeläget att allmänheten gör en aktiv insats för att förhindra ytterligare försämring av våra vatten. Vi är alla medvetna om att fosfaterna och perboraterna endast är några av de faktorer som förorenar våra vattendrag, men det är just beträffande dessa som allmänheten kan göra en insats om bara informationen kan spridas tillräckligt effektivt. Den ökande medvetenheten bland konsumenterna om problemet kräver att man har möjlighet att direkt på tvättmedelspaketet utläsa vad medlet innehåller. Man kan på många varor få en innehållsdeklaration. Samma rättighet bör konsumenten ha i fråga om tvättmedel. Då fosfatet fungerar som mjukgörare är det angeläget att det ges information om vattnets hårdhetsgrad i olika delar av landet. Perboraterna, vilka innehåller bor, har stor giftverkan såväl i våra vattendrag som på människorna. Perborat kan vid direktkontakt absorberas av huden. Tvättmedlens perboratinnehåll borde därför deklareras och dess giftverkan anges. Vi är väl medvetna om att innehållsdeklaration av tvättmedel inte ensamt löser problemet med skadeverkningarna på våra vattendrag, men det är dock nödvändigt att ge konsumenterna möjlighet att välja miljövänligare medel. Kommunala reningsverk med fullständigare rening byggs över hela landet. Det är angeläget att styra konsumtionen mot mer miljövänliga tvättmedel. Innehållsdeklaration kan ses som ett led i denna strävan. För att en varudeklaration skall bli meningsfull bör den kompletteras med åtgärder från statens sida för att åstadkomma en prövning av tvätt- och rengöringsmedel innan de saluförs i marknaden. Vidare bör statsmakterna ta initiativ till en brett upplagd upplysningskampanj om tvätt- och rengöringsmedel. En sådan kampanj torde kunna genomföras med de medel som ställts till statens naturvårdsverks förfogande för information. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att hos Kungl. 1. att sådana bestämmelser utfärdas att importörer och tillverkare av tvätt- och rengöringsmedel ålägges att uppge fullständig varudeklaration på varuförpackningarna, 2. att åtgärder vidtages för att få till stånd en kontinuerlig statlig kontroll av innehållet i tvätt- och rengöringsmedel, samt 3. att initiativ tages till en upplysningskampanj om tvätt- och rengöringsmedels effekter från miljösynpunkt.
mot · FW021407 · 1973-01-25 00:00:00 — av i Arrie m. fl. om ökning av sockerbetsarealen. Utvecklingen av det svenska jordbruket har medfört en snedvridning beträffande produktionsinriktningen. Övergång till kreaturslös drift har medfört att ökad areal tagits i anspråk för spannmålsodling. Detta har inneburit ett kraftigt överskott av såväl brödsom foderspannmål. Ansträngningar görs för att få fram odlingsvärda alternativa grödor. Vissa framsteg har uppnåtts för att här i landet kunna odla mera proteinrika växter som exempelvis åkerböna. Men vi har också inom vårt land en alternativ odling, där tyvärr arealen är bestämd till viss storlek, nämligen sockerbetsodlingen. Den svenska sockerbetsodlingen bedrivs på ett mycket rationellt sätt och kan i detta avseende väl hävda sig med förhållandena i andra länder. Sockerbetsodlingen är ett utmärkt inslag i växtföljden och en värdefull alternativ gröda till spannmålsodlingen. Det avtal som binder odlingsarealen till 40 000 ha löper ut . Det är ytterst angeläget att åtminstone då i ett eventuellt nytt avtal den svenska betodlingen kan utökas till 50 00055 000 ha. Prisutvecklingen på sockret på den s. k. världsmarknaden har mycket starkt förändrats och allt tyder på att den förändrade situationen kommer att bestå. Importerat socker kostar nära nog detsamma som sockret från den svenska betodlingen. Förändringarna på världsmarknaden både beträffande tillgång och prisnivå manar därför till en ökad inhemsk odling. För jordbrukets del skulle en ökad sockerbetsodling medföra att mindre areal kom att användas för spannmålsodling, vilket skulle medföra mindre överskott av spannmål. För slättjordbruket (jordbruk utan skog) utgör också sockerbetsodlingen ett utmärkt inslag i produktionen även ur arbetsfördelningsoch sysselsättningssynpunkt. Även om uttalade sin positiva inställning för en ökad sockerbetsareal, vill vi till årets riksdag med denna motion starkt understryka vikten av att sockerbetsarealen åtminstone inför ett nytt internationellt avtal utökas till den nivå som tidigare nämnts i motionen, 50 . Med stöd av vad ovan anförts hemställes att i skrivelse till Kungl. Maj:t uttalar sig för en ut ökning av den svenska sockerbetsarealen i enlighet med vad som har anförts i motionen. () i Arrie
mot · FW021409 · 1973-01-25 00:00:00 — av i Nennesholm m. fl. angående stödet till mjölkproduktion vid jordbruk med begränsade utvecklingsmöjligheter, m. m. I enlighet med beslut vid fjolårets riksdag utgår statsbidrag till jordbruk för miljövårdande åtgärder samt statligt stöd till mjölkproduktion vid jordbruksföretag med begränsade utvecklingsmöjligheter. Trots att gällande bestämmelser varit i kraft bara drygt eller från har lantbruksnämnderna fått in många ansökningar, vilket visar att det finns behov av beslut i denna riktning. Tyvärr har också lantbruksnämnderna lämnat många ansökningar utan bifall. Avslagen har i varje fall i vissa län uppgått till emellan av alla ansökningar. Även om avslagen har haft olika grund har i varje fall tre orsaker till avslag kunnat urskiljas. I första hand har jordbruksföretaget haft för liten omfattning enligt bestämmelserna eller också har kostnaden inte uppgått till de stipulerade . Det har också inträffat att ansökan avslagits med motiveringen att brukaren är arrendator och således ej äger jordbruket. Många företag som haft en storleksordning på mjölksidan av mellan 30 . har dessutom av bestämmelserna varit direkt hindrade att söka. Många av dessa företag är deltidsjordbruk, men med en klar vilja till en utökad mjölkproduktion. En utökad bidragsmöjlighet skulle ge dessa företagare en stimulans till ökade personliga insatser, där de successivt skulle kunna bygga upp ett mera bärkraftigt jordbruksföretag utan alltför stor skuldsättning, och trycket på arbetsmarknadssidan skulle minska. Därför vill vi föreslå att gränsen för att statsbidrag skall utgå ändras från nuvarande . i årsproduktion till . och att bidraget skall utgå av byggnadskostnaden och med ett minsta bidragsbelopp av . Bidrag bör kunna utgå till silos för kraftfoder och ensilage. Med hänvisning till det anförda hemställer vi 1. att beslutar om ändring av bestämmelserna för ovan angivna stöd till jordbruk med begränsade utvecklingsmöjligheter så att detta skall utgå till jordbruk med en årlig mjölkproduktion av samt 2. att det 25-procentiga bidraget till investeringar skall gälla förutom mjölkrum och gödselvårdsanläggningar också för fodersilo av olika slag och att minsta bidrag skall utgöra 1 250 kro nor samt kunna utgå också till brukare som ej äger fastigheten. () i Nennesholm () () () i Skärstad