mot · FW02900 · 1973-01-26 00:00:00 — av och om vidgad rätt till semester. Enligt semesterlagen utgår semester för varje kalendermånad av kvalifikationsåret, under vilken arbetstagaren för arbetsgivarens räkning utfört arbete på minst . Den som arbetat minst 8 och under en kalendermånad har rätt till en semesterdag. Som arbetad dag räknas också dag då den anställde varit borta från arbetet på grund av någon av följande orsaker: semester, sjukdom, havandeskap och barnsbörd samt viss militärtjänstgöring och tjänstgöring i civilförsvaret (s. k. priviligierad frånvaro). Frånvaron är priviligierad oavsett om den anställde uppbär lön eller inte. En arbetstagare som är sjuk får enligt lagens huvudregel bara tillgodoräkna sig av kvalifikationsåret som semesterkvalificerande. Därefter inträffad frånvaro på grund av sjukdom får tillgodoräknas endast om frånvaron föranletts av yrkesskada. Kvalifikationsregeln verkar på så sätt att en person, som varit sjuk på grund av yrkesskada i början av , inte kan få tillgodoräkna sig en därefter inträffad frånvaro på grund av vanlig sjukdom, medan däremot en person, som varit borta från arbetet på grund av vanlig sjukdom under början av kan tillgodoräkna sig en därefter inträffad frånvaro på grund av yrkesskada. Mot dessa bestämmelser kan göras åtminstone två invändningar. För det första är huvudregelns bestämmelse om att sjukdom bara är semesterkvalificerande inte tillfredsställande. Den som varit sjuk av kvalifikationsåret har som regel ett minst lika stort semesterbehov som de friska arbetskamraterna har. För det andra är det inte rättvist att ordningsföljden mellan yrkesskada och annan sjukdom skall ha betydelse vid beräkningen av semester. En ökning av antalet semesterkvalificerande sjukdagar till 180 skulle innebära en betydelsefull förbättring och minska samordningsproblemen mellan yrkessjukdom och annan sjukdom. Den semesterkvalificerande tiden i samband med havandeskap och barnsbörd är inskränkt för varje havandeskap. På samma sätt som när det gäller sjukdom kan hävdas att den som varit havandeskapsledig inte har ett mindre semesterbehov under påföljande år än de arbetskamrater som har varit i arbete utan längre avbrott. Det finns därför starka skäl att havandeskapsledighet skall kvalificera till semester . utfärdade regeringen direktiv till en utredning om semesterlagstiftningen. Utredningens uppgifter är framför allt att söka medverka till en samordning av de nordiska semesterreglerna, att söka anpassa den svenska lagstiftningen till en internationell konvention om semester samt att i anslutning härtill göra en översyn med hänsyn till de erfarenheter som tillämpningen av lagstiftningen i övrigt givit upphov till , då semesterlagen tillkom. Beträffande utredningens räckvidd anförde departementschefen följande: Vissa frågor såsom om ytterligare förlängning av den lagstadgade semestern för äldre arbetstagare och om lagstadgad minimisemester oavsett omfattningen av det arbete som utförts under kvalifikationsåret, är emellertid av vidare innebörd och främst att se som frågor om samhällsprioritering. Sådana frågor är inte av den karaktär att de bör tas upp i detta sammanhang. Eftersom utredningsdirektiven tyder på att de förslag som diskuteras i denna motion inte utan vidare kommer att realbehandlas av den tillsatta utredningen kan det vara lämpligt med en särskild framställning till Kungl. att hos Kungl. Maj:t begär en översyn av semesterlagens bestämmelser om kvalificeringstid vid priviligierad frånvaro med sikte på en utökning av antalet dagar som kvalificerar till semester.