mot · FW022040 · 1973-10-30 00:00:00 — av m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1973:136 om förskoleverksamhetens utbyggnad och organisation. Ansvaret för barnens vård och fostran vilar i första hand på hem och föräldrar. Samhället skall i sin verksamhet bistå föräldrarna i deras strävan att ge alla barn en trygg och harmonisk uppväxt. Erfarenheten liksom vetenskapliga undersökningar visar entydigt på betydelsen av för barnets fortsatta utveckling. Under dessa år formas barnens förutsättningar för ett harmoniskt och välanpassat vuxet liv. Särskilt viktigt är det att barnen får möjlighet att knyta stabila känslomässiga kontakter, vilka ger den trygghet som erfordras för att klara senare påfrestningar. Det är därför angeläget att så stor del som möjligt av kan tillbringas tillsammans med föräldrar. Dessa kan bättre än någon annan ge den känslomässiga förankring som bedöms vara avgörande för barnets framtida utveckling. Denna uppfattning är bakgrunden till att moderata samlingspartiet bl. a. vill utöka föräldraförsäkringen till att gälla efter barnets födelse. Samma bakgrund har också förslagen med en bättre arbetstidsanpassning. I allt fler familjer förvärvsarbetar bägge föräldrarna. Även enföräldersfamiljerna ökar. Därigenom har det blivit vanligare att en stor del av barntillsynen måste ordnas genom samhällets försorg. Efterfrågan på daghemsplatser är stor, och det torde dröja innan behovet är fyllt. Vi anser det därför riktigt att, såsom föreslås i prop. 1973:136, en behovsredovisning kommer till stånd och vill då särskilt betona vår tidigare redovisade uppfattning att familjedaghemmen för många barn utgör ett fullgott tillsynsalternativ. Vi förutsätter därför liksom det görs i propositionen, att i den förespråkade redovisningen också behovet av familjedaghem redovisas. Den nuvarande lekskoleverksamheten har icke främst till uppgift att biträda föräldrarna med barntillsynen. Den syftar i första hand till att ge de äldre förskolebarnen möjlighet till pedagogiskt ledd verksamhet som bidrar till barnens intellektuella och sociala utveckling. Särskilt för barn som saknar stimulerande och utvecklande kontakter är det värdefullt att under något eller få möjlighet till sådan verksamhet. Vi finner det därför tillfredsställande att alla sexåringar erbjuds plats i allmän förskola, som föreslås i prop. Den i propositionen föreslagna uppsökande verksamheten erfordras för att nå kontakt med föräldrar till barn med psykiska, fysiska eller sociala handikapp. Det kan också vara värdefullt att invandrare som ofta har svårigheter att nå kontakter blir medvetna om de möjligheter som förskolan erbjuder. Denna uppsökande verksamhet är betydelsefull men skall vara rådgivande och informerande och får inte utformas så att den upplevs som påtvingande och övertalande. Förskolan skall ej av föräldrarna upplevas som ett tvång. Av särskild betydelse är att informationen också omfattar de alternativ som finns eller som enligt vår uppfattning bör finnas, t. ex. förskolor som icke drivs av kommun. I propositionens förslag till lagtext används genomgående uttrycket anvisas plats i förskolan. I specialmotiveringen däremot används det mera rättvisande ordet erbjudes. För att understryka frivilligheten i verksamheten finner vi det angeläget att anvisas i lagtexten ersättes med erbjudes. Begreppet allmän förskola bör reserveras för den kommunala verksamhet som här berörts och som huvudsakligen vänder sig till sexåringar. I övrigt anser vi att kommunens barntillsynsverksamhet bör benämnas som skett: daghem, familjedaghem, fritidshem osv. Skulle ett samlande namn erfordras, torde barnstugeverksamhet redan vara väl inarbetat. för denna verksamhet bör även i fortsättningen vara . I åtskilliga kommuner bedrivs förskoleverksamhet med annan huvudman än kommunen. Såväl kristna organisationer som studieförbund och enskilda driver på många håll en väl fungerande förskoleverksamhet som är högt uppskattad. Enligt propositionens förslag skulle sådan verksamhet icke kunna bedrivas , om den riktar sig till sexåringar och bedrivs under tid som allmän förskola pågår. Vi motsätter oss bestämt detta förslag. Föräldrarna har ansvaret för sina barn och måste själva få avgöra vilken verksamhet barnen skall ägna sig åt. Såväl alternativ förskoleverksamhet som annan verksamhet som riktar sig till barn under skolåldern skall fritt få utvecklas. I barnstugeutredningens (BU SOU 1972:27) förslag till lagtext (s. 563) används om förskoleverksamhet som icke drivs med kommunen som huvudman uttrycket övrig förskoleverksamhet. Det är beklagligt att detta uttryck i propositionens förslag till lagtext ändrats till kompletterande förskoleverksamhet. Ändringen är betingad av statsrådet förslag om att annan förskoleverksamhet icke skall få bedrivas på tid och plats som hindrar barnen att delta i allmän förskola i regi. Det är orimligt att begära att barn i förskoleåldern skall tvingas använda kvällar och för att delta i verksamhet som deras föräldrar finner angelägen. Eftersom förskolan inte är avsedd att vara obligatorisk bör inga restriktioner förekomma när det gäller att utöva förskoleverksamhet. BU vill icke, som föreslås i proposition 1973:136, göra förskolan till kommunalt monopol. Utredningen säger (s. 267): På liknande sätt som i fråga om den obligatoriska skolan skall privat institution kunna betraktas som förskola om den fyller de krav som uppställs på de samhälleliga förskolorna så som de uttrycks i förskolelagen och i tillsynsmyndighetens råd och anvisningar. Vi biträder denna uppfattning. Enligt lagen om församlingsstyrelse har befogenhet att bedriva bl. a. verksamhet bland barn och ungdom. befogenhet gäller i den mån det är fråga om verksamhet som inte enligt lag eller annan författning tillkommer annan. I propositionen understryks med all rätt att ett åläggande för kommunerna att anordna viss förskoleverksamhet inte hindrar församlingarna att bedriva verksamhet bland barn i förskoleåldern. Men den klara religiösa prägeln diskvalificerar enligt propositionen församlingens förskolor från att vara alternativ till de borgerliga kommunernas förskola. Resonemanget förutsätter enligt försmlingsstyrelselagen obligatorisk förskola, något som icke föreslås i propositionen och något som vi bestämt skulle motsätta oss. Att förskoleverksamhetens övergripande målsättning icke skulle kunna omfatta förskoleverksamhet som bedrivs av kristna och ideella organisationer är ett påstående som icke motiveras med annat än att dessa också har en speciell inriktning. Monopoliseringen av den allmänna förskoleverksamheten i fråga om tid och plats innebär en tolkning av församlingsstyrelselagen som icke kan biträdas. Vi anser också att kyrkokommuner skall ha rätt att med uttaxerade medel driva förskolor, liksom att bildningsförbund och andra organisationer samt enskilda skall ha rätt till statliga och kommunala bidrag. Det är betydelsefullt att man försäkrar sig om en från kvalitativ synpunkt högtstående förskola. Detta kan man göra genom att se till att det finns icke-kommunala förskolor som kan bidra till ett pedagogiskt utvecklingsarbete och till en nyttig konkurrens. För att få förskolan väl anpassad till behoven bör man också se till att kommunerna har en vidsträckt beslutanderätt om de kommunala förskolornas utformning. I propositionen föreslås att kommunerna i enlighet med BU skall själva bestämma i kvalitetsfrågorna för förskolan i vad avser personaltäthet, fördelning av tjänstetyper o. d. Vi delar den uppfattningen. Tyvärr har dock i propositionen denna hänsyn till den kommunala självstyrelsen icke fullföljts då det gäller utformningen av förskolan lokalmässigt. Det är vår uppfattning att det inte behövs någon ritningsgranskning av utan att kommunerna ges förtroendet att själva fatta beslut. Detta är också vad BU föreslog. De krav som kan behöva uppställas för rätt till statsbidrag kan utformas som allmänna riktlinjer. Att ge kommunerna dessa befogenheter är i överensstämmelse med kraven på en decentralisering av beslutsfattandet och kommunalt självstyre. Även för att undvika att förskolan blir ekonomiskt mycket betungande är det lämpligt att kommunerna själva har en vidsträckt beslutanderätt. De krav som kommunerna uppställer för de kommunala förskolorna kan fungera som riktlinjer för de icke-kommunala förskolor som kan bli berättigade till stöd från det allmännas sida. Föräldrarna bör ges möjlighet att påverka såväl det pedagogiska innehållet som den praktiska utformningen av förskoleverksamheten. Ett nära samarbete mellan personal och föräldrar är nödvändigt och kan förhindra konflikter och bidra till att sådana löses om de uppstår. Förskolan måste visa en öppen attityd gentemot föräldrarna och bistå dessa med hjälp med de problem de kan ha i sin föräldragäming. Gemensamt skall man samverka till barnets bästa. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs 1. att beslutar att 2, 4, 5 och 10 §§ i förslag till lag om förskoleverksamhet skall erhålla följande lydelse: Förskoleverksamhet enligt denna lag bedrives i form av förskola, daghem samt familjedaghem och övrig förskoleverksamhet. Förskola kan för daghem. Barn skall erbjudas plats i förskola från och med höstterminen det år då barnet fyller . Sådan förskola skall omfatta minst . Kan förskola på grund av barnets restider eller annat skäl icke bedrivas i den omfattning som sägs i första stycket, får kommunen dela upp förskolan . Barn som berörs av sådan uppdelning skall erbjudas plats i förskolan från och med höstterminen det år barnet fyller . Sådan förskola skall omfatta sammanlagt minst . Barn som av fysiska, psykiska, sociala, språkliga eller andra skäl behöver särskilt stöd i sin utveckling skall så långt möjligt erbjudas plats i förskola tidigare än som anges i 4 § första stycket, om ej barnets behov av sådant stöd tillgodoses på annat sätt. Kommunen skall enligt första stycket. Kommunen skall verka för att barn som avses i 4 och 5 §§ utnyttjar den erbjudna platsen och informera föräldrarna om verksamheten i förskolan och syftet med denna. I varje kommun för förskoleverksamheten. redovisas behovet av förskolor, daghem, familjedaghem och övrig förskoleverksamhet inom kommunen samt i vilken utsträckning och på vilket sätt behovet skall tillgodoses. Planen skall avse en period av ., 2. att ger Kungl. Maj:t till känna vad i motionen anförts beträffande uppsökande verksamhet, 3. att beslutar att av , andra kristna samfund och ideella organisationer bedriven förskola skall resursmässigt inräknas i kommunernas förskoleplaner i den mån de uppfyller föreskrivna krav i fråga om personal och lokaler, 4. att beslutar att kommunala och statliga bidrag skall kunna beviljas icke-kommunal förskoleverksamhet efter samma normer som gäller för de kommunala förskolorna, 5. att hos Kungl. Maj:t uttalar att kommunerna skall vara ritningsgranskningsmyndighet för förskolelokaler. () () PER () i Gäddvik N. () i Trobro G. () GOTAB 73 5349 S