mot · FW02912 · 1973-01-25 00:00:00 — om ökat utrymme åt undervisning i arbetsmiljöfrågor. Arbetsmiljön och frågor som har anknytning till denna är som aldrig förr föremål för intresse och engagemang bland många människor. har kommit med sitt första betänkande som är ute på remiss, och flera utredningar arbetar med frågor som också berör arbetsplatserna. Allt detta som en strävan mot bättre arbetsmiljöer. Skall vi nå detta mål krävs dels en grundläggande utbildning för alla elever i grundskola, gymnasier och högskolor samt universitet, dels också en fördjupad kunskap om arbetslivet och dess miljöfrågor. Detta gäller speciellt för de grupper som i sin kommande yrkesutövning skall ägna sig åt projekterings-, planläggnings- och konstruktionsuppgifter. Den undervisning i arbetsmiljöfrågor som förekommer i anslutning till allmänutbildning och yrkesutbildning kan inte tillgodose de anspråk som måste ställas. (Detta konstaterar också arbetsmiljöutredningen.) Omfattningen är otillräcklig och undervisningen sker efter ett splittrat mönster. I sker viss undervisning bl. a. inom samhällskunskap och i gymnasieskolans linjer med teknisk och praktisk inriktning under ämnet ergonomi och arbetslivsorientering. och högskolor finns praktiskt taget ingen undervisning i arbetarskydd och ergonomi enligt en enkät som gjordes 1971 av arbetarskyddsstyrelsen. Kleverna i börjar redan i årskurs fyra syssla med slöjd och verkstadsarbete. Det är också i mellanstadiet de flesta olyckorna sker. Således har elever skadat fingrarna, och flera elever har fastnat med sitt hår under arbete vid svarv och skadat hårbotten. Detta tyder på att man fått otillräcklig undervisning i vikten av att följa de skyddsföreskrifter som bör finnas. Det är också troligt att det brister i tillämpningen av de råd och anvisningar som gett ut till lärarna. För att den enskilda människan skall stå ordentligt när det gäller kunskaper i arbetarskydd och vara väl informerad om vikten av en god arbetsmiljö och om hur nödvändigt det är att följa givna föreskrifter ute på arbetsplatserna krävs det grundläggande kunskaper i arbetarskyddsfrågor i större utsträckning än vad som är fallet. Utbildningen bör schemaläggas redan i mellanstadium, gärna redan i lågstadiet, och sedan öka i timantal i de högre klasserna. I gymnasieskolans tvååriga linjer, som har praktisk eller teknisk inriktning, behandlas arbetsplatsens skyddsfrågor . Detta anser vi klart otillräckligt. Även om ämnet finns integrerat i andra ämnen än det tekniska så beror den undervisningen i stor utsträckning på lärarens kunnighet och intresse för dessa frågor. Undervisningen blir på så sätt mycket ojämn. Inriktningen inom de olika utbildningsnivåerna skiftar betydligt, synbarligen starkast på de högre nivåerna. Ofta täcks bara ett begränsat kunskapsområde. Det är även svårt att finna lärarkrafter med behövlig teoretisk och praktisk kompetens. Särskilda åtgärder måste vidtas för att förbättra situationen. Utbildningssektom får inte till någon del stå isolerad från miljöfrågorna i arbetslivet. Insatser och samverkan på skilda plan är nödvändiga för att säkra en framträdande plats åt arbetsmiljöfrågorna inom utbildningsområdet. påpekar i sitt framlagda betänkande de brister på utbildningens område som motionen tar upp men säger: Det ligger emellertid inte inom ramen för utredningens uppdrag att gå närmare in på de problem som här föreligger. Med hänvisning till vad som anförts hemställes att måtte besluta att ge Kungl. Maj:t i uppdrag att medverka till att i samråd med arbetarskyddsstyrelsen gör en översyn av nuvarande läroplaner som berör arbetsmiljön och vidtar erforderliga åtgärder för att säkra en framträdande plats åt arbetsmiljöfrågorna inom hela utbildningsområdet.