ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FW021381 · 1973-01-26 00:00:00 — om skyldighet för passagerare i taxibilars baksäten att använda säkerhetsbälte. Kravet på trafiksäkerhet ökar alltmer. Förbättringar av bilens utförande liksom information till trafikanter av olika slag måste öka trafiksäkerheten och nedbringa trafikolyckorna. De omfattande kampanjer och aktiviteter som pågått, t. ex. beträffande användningen av bilbälten, har gett ett positivt resultat. Dessa aktiviteter måste fortsätta för att nå allt flera. I vägtrafikförordningen föreskrivs att i personbil skall finnas bilbälte med upprullningsdon i framsäte för bilar av modell och för varje passagerarplats för bilar av modell. Redan nu är det emellertid angeläget att kampanjer för bilbälten även omfattar passagerare i baksäte. I de flesta bilar av nyare modell finns ju bilbälten inmonterade även i bilarnas baksäten. I taxibilar i tätortstrafik ser man sällan att bilbälten används. Visserligen är taxichaufförer skickliga yrkesförare, men det har ändå hänt att passagerare i bilens baksäte har skadats vid häftiga inbromsningar, något som kunnat undvikas om bilbälte använts. Jag anser det därför angeläget att passagerare i taxibilars baksäte använder befintliga bilbälten. Med stöd av ovanstående hemställes att hos Kungl. Maj:t begär en prövning av möjligheterna till obligatoriskt användande av bilbälten för passagerare i taxibilars baksäten.
mot · FW021383 · 1973-01-26 00:00:00 — angående huvudmannaskapet för fäijförbindelsen mellan och . Våra öar har i allmänhet vikande befolkningssiffror. Det leder ofta till svårigheter att upprätthålla den service som öbefolkningen har behov av. pärla - utgör härvidlag inget undantag, trots ansträngningar från kommunens och länsmyndigheternas sida att åstadkomma nya sysselsättningsmöjligheter på ön. Visst kan man peka på faktorer som gör det troligt att den negativa befolkningsutvecklingen kan brytas. Mycket goda förutsättningar föreligger för odling av trädgårdsprodukter. Likaså har ön utmärkta möjligheter att utveckla turism och fritidsaktiviteter. Avgörande för framtid är fastlandsförbindelsen. insättes en ny statsägd färja i trafik. Hamn och väganslutningarna kommer att rustas upp. Men kvar står en länge närd önskan att staten skall ta över huvudmannaskapet för färjeförbindelsen och därigenom ta ökat ansvar för trafiken. Leden anknyter till allmänna vägar, och det måste anses vara helt i överensstämmelse med väglagen att också färjefarten behandlas som allmän väg. Det är nämligen uppenbart att den behövs för allmän samfärdsel och är av synnerlig betydelse för det allmänna (väglagen har angett att varje tätort med minst 300 invånare bör ha en sekundär länsväg till sitt kommuncentrum. har ca 700 invånare och bör således ha en sådan kommunikation med , som är öns nuvarande centralort. Den enda överfarten till fastlandet är färjan till , och den bör därför bli klassificerad som allmän väg. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställer vi att hos Kungl. begär att färjeleden mellan och får karaktär av allmän väg med kronan som väghållare.
mot · FW021386 · 1973-01-26 00:00:00 — av m. fl. angående de samhälls- och företagsekonomiska konsekvenserna av miljövårdsavgifter. har då och då frågan om införande av miljö vårdsavgift er förekommit i den politiska debatten. Det har därvid ifrågasatts avgifter på olika produkter, framför allt vissa konsumentförpackningar. Motivet har oftast varit att man genom olika graderade avgifter alltefter de olika produkternas eller materialens miljöskadlighet skulle styra konsumtionen mot från miljösynpunkt mest acceptabla förpackningstyper. Den statliga utredningen renare samhälle diskuterar i sitt betänkande, SOU 1969:18, ingående denna fråga och förordar att, om ej de av utredningen föreslagna övriga åtgärderna för miljöskydd får tillräckligt goda resultat, ett sådant system med graderade avgifter prövas. Ett annat motiv för miljövårdsavgifter framföres i reservationen som fogats till betänkandet, nämligen att kommunernas ökade renhållningsansvar motiverade en konkurrensneutral förpackningsavgift, som skulle distribueras till kommunerna för att täcka dessas ökade kostnader för miljövården. I reservationen anföres också en rad starka skäl mot majoritetsförslaget om graderade avgifter. Det är emellertid en stor brist att de samhälls- och företagsekonomiska konsekvenserna av olika tänkbara produktavgifter i miljöförbättrande och miljövårdande syfte ej har utretts. Redan relativt små avgifter kan leda till betydande omställningsbehov inom såväl produktionen som distributionen. Ett studium av sådana verkningar och dessas kostnadsföljder måste göras innan en meningsfull debatt kan föras om huruvida en del av miljövårdskostnaderna lämpligen bör bestridas medelst exempelvis miljövårdsavgifter på förpackningar. Det är särdeles angeläget att ett sådant studium görs innan vissa förpackningar blir beskattade av statsfinansiella skäl. Med stöd av det anförda hemställer vi att i skrivelse till Kungl. Maj:t måtte anhålla om att de samhälls- och företagsekonomiska konsekvenserna av miljövårdsavgifter utredes av en parlamentarisk utredning.
mot · FW021387 · 1973-01-26 00:00:00 — om åtgärder till förebyggande av kräftpestens spridning. fanns det enligt historiker och zoologer rikligt med flodkräftor i våra sjöar och vattendrag. var handeln med kräftor betydande, det visar exportsiffrorna från nämnda tid, och fick vi de första bestämmelserna om kräftfisketiden. Det dröjde till innan kräftpesten fick fotfäste i , men har vi fått bevittna hur den kraftigt har decimerat flodkräftan i våra vatten. Kräftpesten förorsakas av en mikrosvamp. En kräfta som blivit angripen av svampen ger upphov till stora mängder sporer, som sprider sig med strömmarna i vattenmassan och angriper friska kräftor. På har kräftbeståndet i stora vattenområden ödelagts med bl. a. stora ekonomiska förluster som följd. Om en sjö eller ett vattensystem drabbats eller starkt misstänkes för kräftpest utfärdas genom den berörda på förslag av och länets lantbruksnämnd föreskrifter till förebyggande av ytterligare spridning av kräftpest med hänvisning till Kungl. Maj:ts kungörelse av den (SFS 1932:370). Denna kungörelse borde vara mogen för en översyn av flera skäl: den växande arealen av kräftpestsmittade vatten, importen av signalkräftan och den stora rörligheten i insjöfiskandet med ökade smittorisker som följd. Vidare kan det påpekas att det råder delade meningar om hur pesten sprider sig mellan helt skilda vattensystem. Landskapet har med sina 1 150 sjöar på ett hektar och större liksom övriga sjöar inom N :a fiskevårdsförbunds verksamhetsområde blivit skonat från kräftpesten. Medlemmarna i fiskevårdsförbundet ser med oro hur kräftpesten kommer allt närmare, och det är framför allt förhållandet att betesfisk som fångats i användes i friska sjöar. Det torde innebära en direkt risk för spridning av pesten, då det finns till rinnande vattendrag som förklarats smittade. Vidare exempel på spridningsrisker utgör vårdslösheten och den personliga oförsiktigheten när det gäller att använda redskap från smittade vatten i friska sådana utan att dessa först desinficerats. Då kan man ifrågasätta, om det skulle vara berättigat att ägaren av ett fiskevatten skulle få utarrendera detta endast på villkor att uthyraren tillhandahåller fiskeredskap och agn för kräftfiskets bedrivande. Forskningen beträffande kräftpestens spridning bör uppmärksammas i högre grad än . Med hänvisning till det anförda hemställes att hos Kungl. Maj:t begär en översyn av bestämmelserna i kungörelsen (1932:370) med beaktande av de synpunkter som anförts i motionen till förebyggande av kräftpestens spridning. () i Ulfsbyn
mot · FW021389 · 1973-01-26 00:00:00 — om höjning av statsbidragen till miljövårdande åtgärder. I syfte att dels stimulera sysselsättningen, dels påskynda utbyggnaden av avloppsreningen har och på tilläggsstat anvisat nära 500 milj. kr, för förhöjda statsbidrag (högst ) till kommunala avloppsreningsverk. När fördelning hade skett av det belopp på 100 milj. kr. som anvisats för detta ändamål under innevarande budgetår återstod ansökningar som ej bifallits på mer än 150 milj. kr. Beslutsramen för normalt bidrag (högst ) är också i stort sett ianspråktagen. En framställning från om utökad beslutsram har avslagits av Kungl. Ytterligare reningsverk kan därför inte påbörjas , trots att kommunerna har startklara objekt. är arbetslösheten inom byggnads- och anläggningssektorn fortfarande oroande hög i stora delar av landet. Enligt vår mening måste därför ytterligare åtgärder vidtas i sysselsättningsskapande syfte. I detta läge vill vi förorda att den av begärda ökningen av medelsramen med 150 milj. kr. för förhöjda bidrag beviljas. Den tidigare fastställda tidsgränsen för påbörjande och färdigställande till bör förlängas till . En förlängning bör också ske av tidsgränserna för beställning och leverans av inventarier. Slutregleringen av tidigare lämnade, förhöjda bidrag kommer efter hand att binda en betydande anslagsvolym. Den slutreglering, liksom utbetalningen av förskott på nya bidrag, måste ske så att kommunernas likviditet inte ansträngs, eftersom de då kan tvingas senarelägga andra sysselsättningsskapande investeringar. Även medelsramen 100 milj. kr. för förhöjda bidrag till miljövårdande åtgärder inom industrin är helt ianspråktagen. Med en utökad medelsram och en utvidgning av medelsanvändningen till att avse även arbetsmiljöförbättrade investeringar kan en betydande sysselsättningsstimulans erhållas. För detta ändamål förordar vi att medelsramen ökas med 30 milj. kr. Även här bör tidsgränserna förlängas . De av oss förordade höjda medelsramarna leder till att investeringar av storleksordningen en kvarts miljard kronor kan påbörjas och till huvuddelen genomföras . Med hänvisning till det anförda hemställer vi att vid behandling av prop. 1. medelsramen för förhöjda bidrag till kommunala avloppsreningsverk m. m. ökas med 150 milj. 2. medelsramen för förhöjda bidrag till miljövårdande åtgärder inom industrin m. m. ökas med 30 milj. 3. bidragsvillkoren ändras så att de anvisade medlen till miljövårdande åtgärder inom industrin får utnyttjas även för arbetsmiljöförbättrande investeringar i enlighet med vad som anförts i motionen.
mot · FW02139 · 1973-01-18 00:00:00 — om höjning av avdraget vid taxeringen för underhållsbidrag till barn. Högsta tillåtna avdrag vid taxering för underhållsbidrag till barn uppgår f. n. till per barn. Att icke hela det utbetalda beloppet är avdragsgillt motiveras med att även hemmavarande barn kostar att underhålla och att bidragsgivaren slipper denna kostnad. Det finns ingenting att erinra mot denna princip. Genom att underhållsbidraget numera är sammankopplat med ATP:s basbelopp sker ju en fortlöpande uppräkning av tidigare fastställt belopp utan att motsvarande uppräkning sker i vad beträffar avdragsrätten. Skall rättvisa skipas bör enligt vårt förmenande dels den eftersläpning som föreligger elimineras genom att en uppräkning av högsta tillåtna avdrag sker med per barn, dels avdragsrätten i fortsättningen sammankopplas med ATP:s basbelopp på samma sätt som skett med bidragsbeloppet. Med hänvisning till det anförda hemställes att beslutar 1. att höja nu utgående högsta avdrag i taxeringen från till per barn, 2. att detta avdrag i fortsättningen ändras i takt med ATP:s basbelopp samt 3. att dessa ändringar träder i kraft fr. o. m. innevarande beskattningsår. () K.-A.
mot · FW021390 · 1973-01-26 00:00:00 — av herrar Grebäck och Antby om inrättande av en tjänst som universitetslektor i lantbruksbyggnader vid . Styrelsen för har i sina petita för /74 begärt att en befattning som universitetslektor i lantbruksbyggnader skall inrättas vid högskolan. Departementschefen har dock inte ansett sig kunna tillstyrka yrkandet. Undervisning i lantbruksbyggnader bedrivs dels vid den byggnadsteknik som finns i , dels vid . Chef för institutionen är en professor. Han är också den ende läraren på institutionen, vilken har en omfattande försöksverksamhet, och svarar i huvudsak för undervisningen i . Däremot finns det ingen fast lärare för undervisningen i , vilken omfattar . Högskolan har provisoriskt ställt medel till förfogande, men styrelsen framhåller att det nu saknas medel för ändamålet. En fast lärare bör också finnas, om undervisningen skall kunna bedrivas på ett tillfredsställande sätt. Byggnadskapitalet utgör en betydande del av det samlade lantbrukskapitalet. Den tekniska utvecklingen på byggnadsområdet har också mycket stor betydelse för jordbrukets driftsförhållanden. Det är därför angeläget att undervisningen för agronomstuderandena i detta ämne kan hållas på en hög nivå. Den av styrelsen för högskolan begärda universitetslektorstjänsten bör därför inrättas fr. o. m. /74. Kostnaderna har beräknats till . Med hänvisning till vad som har anförts i motionen hemställer vi att beslutar 1. att bemyndiga Kungl. Maj:t att inrätta en tjänst som universitetslektor i lantbruksbyggnader vid , 2. att till : Förvaltningskostnader för /74 anvisa ett i förhållande till Kungl. Maj:ts förslag med . förhöjt förslagsanslag av . () () 1 * 1973.
mot · FW021391 · 1973-01-26 00:00:00 — av herrar Grebäck och Antby om inrättande av en tjänst som statsagronom i produktkvalitet vid . Styrelsen för har i sina petita för /74 begärt att en tjänst som statsagronom i produktkvalitet skall inrättas vid högskolan. Departementschefen har dock lämnat framställningen utan beaktande. Den föreslagna tjänsten skulle ingå som ett led i den pågående upprustningen av forsknings- och försöksresurserna på husdjursförädlingens område. Enligt 1964 framlagt utredningsförslag borde en omfattande upprustning ske. Styrelsen för högskolan betonar nu vikten av att resurserna kan förstärkas i enlighet med den plan som sedermera utarbetat på uppdrag av . har endast inrättats två tjänster som statsagronom, varav en för mjölk- och köttproduktion samt en för ägg- och fjäderfäproduktion. Kvalitetsfrågorna tilldrar sig ett allt större intresse hos jordbrukarna, inom livsmedelsindustrin och bland konsumenterna. Användningen av nya fodermedel, det allt intensivare avelsarbetet och ändrade förhållanden inom livsmedelshandeln är några faktorer som kan väntas stimulera detta intresse ytterligare. I den situationen är det enligt vår uppfattning mycket angeläget att forskningen och försöksverksamheten på området kan byggas ut. Som styrelsen för framhållit i samband med sina anlsagsäskanden är det nödvändigt med ett mer omfattande utvecklingsarbete för bedömningen av olika kvalitetsegenskaper. Avdelningen för produktkvalitet vid högskolan är således inte bara avsedd för undersökningar av mera grundläggande karaktär utan också för undersökningar i samarbete med andra försöksavdelningar inom högskolan. En del av högskolans verksamhet på detta område kommer att vara förlagd till den försöksslaktavdelning som skall byggas vid slakteriet i . Den begärda befattningen som statsagronom i produktkvalitet bör därför enligt vår uppfattning inrättas fr. o. m. nästa budgetår. Kostnaden har beräknats belöpa sig till . Med hänvisning till vad som har anförts i motionen hemställer vi att beslutar 1. att bemyndiga Kungl. Maj:t att inrätta en tjänst som statsagronom i produktkvalitet vid , 2 att till : Förvaltningskostnader för /74 anvisa ett i förhållande till Kungl. Maj:ts förslag med . förhöjt förslagsanslag av .
mot · FW021393 · 1973-01-26 00:00:00 — av m. fl. om ökade statsgarantier för förluster på försöksfiske. Från fiskarna, framför allt på , har det omvittnats att den nu utgående garantiramen om . för förluster på försöksfiske är för liten. har också i sina anslagsframställningar begärt att den för nästa budgetår bör höjas till . Denna höjning skulle mera motsvara dagens krav. Men departementschefen går emot den höjningen, med hänvisning till att denna statsgaranti för förluster på försöksfiske höjdes . Enligt vår mening är detta inte ett godtagbart argument för att gå emot begäran, varför vi föreslår en höjning för nästa budgetår till . Med stöd av vad här anförts hemställs att för /74 beslutar höja ramen för statsgarantier för förluster på försöksfiske . () i Heden N. () i Trobro () i Ulfsbyn
mot · FW021394 · 1973-01-26 00:00:00 — av m. fl. om åtgärder för att främja fritidsfisket. Möjligheten till fritidsfiske i de svenska kustvattnen skiljer sig starkt mellan olika delar av landet. Vid de flesta kuststränder är vattnet allmänt, dvs. fiskerätten är fri. Detta gäller vid såväl , sydkusten som . Undantag utgör kusten utanför kommun, och vidare i huvudsak kusten ner till sydgräns, där fiskerätten för t. ex. vanligt spöfiske begränsas till vattenrättsinnehavare. För att fiska på dessa vatten krävs tillstånd från fiskerättsinnehavaren, vanligen i form av fiskekort. Fiskemöjligheterna har härigenom blivit omgärdade av en flora av svåröverskådliga regler. Detta förhållande kan uttryckas så, att äganderätten till strandmark givits ett annat innehåll för ostkusten från och söderut än i landets övriga delar. Begränsningen av fiskerätten till vattenrättsinnehavaren i dessa områden går tillbaka till en historisk tradition som anses ha till bakgrund kronans anspråk på fisket, som tillkom under tid. Genom i första hand och fiskeristadgor samt lag om rätt till fiske och sedermera genom den nu gällande lagen av om rätt till fiske, har denna tradition sålunda lett till en begränsning av fiskerätten på ostkusten. Det är av principiella skäl betänkligt att äganderätten till mark genom historiska traditioner inte fått en enhetlig innebörd i hela landet. Det är vidare ett klart samhällsintresse att skärgårdarnas stora möjligheter för friluftsverksamhet skall kunna tillvaratas på ett bättre sätt än , inte minst med hänsyn till det starkt ökade intresset för fritidsfiske som finns i , men även i landet i övrigt. En översyn bör därför, enligt motionärernas mening, göras av lagen om rätt till fiske för att åstadkomma för hela landet enhetliga regler i syfte att underlätta allmänhetens möjligheter till fritidsfiske. Med stöd av ovanstående hemställer vi att hos Kungl. begär översyn av lagen av om rätt till fiske i syfte att åstadkomma för hela landets kuster enhetliga regler, varigenom möjligheterna till fritidsfiske kan underlättas för allmänheten.
mot · FW021395 · 1973-01-26 00:00:00 — av herrar Hyltander och om ett pantsystem för engångsglas. Engångsförpackningar av sådana material som ej lätt förstöres då de är använda är ett natur- och miljövårdsproblem. Detta gäller särskilt ölburkar och engångsflaskor, där innehållet initierar till stor spridning. Betydande skador på såväl människor - särskilt barn som djur kan påvisas av bortkastade och splittrade glasförpackningar. Även i de fall som engångsförpackningarna hanteras med ansvar innebär de en stor belastning på sophämtning och renhållning med ty åtföljande kostnader, som man i vissa resonemang har en viss förmåga att bortse från, speciellt när det gäller hanteringskostnaderna för returglas respektive engångsglas. Flera förslag att minska skaderiskerna har framförts tidigare, och ett betydande utvecklingsarbete har nedlagts på att försöka få fram lämpliga förpackningar i lättförstörbart material och ändå hållbart för sitt ändamål. Undersökningar, som gjorts i samband med städaktioner, har visat att det är just engångsglas som är den helt dominerande delen av de tomflaskor som kastas, skräpar ner och splittras till skaderisker. I avvaktan på att man lyckas få fram idealförpackningen för drycker som kan ersätta engångsglasen och då effektivare åtgärder tydligen låter vänta på sig, även om skatt på engångsförpackningar är på förslag, anser vi att man bör pröva någon form av pantsystem för engångsglasen samt driva fram standardisering till ett fåtal kanske rent av ett pär typer av glasförpackningar. I anslutning till vad som ovan anförts hemställer vi att måtte besluta att hos Kungl. Maj:t begära åtgärder som innebär pant av lämplig storlek på engångsglas och återlösningsskyldighet för dem som kommersiellt handskas med dem samt standardisering till ett fåtal glastyper. () ()
mot · FW021397 · 1973-01-25 00:00:00 — av herrar Jadestig och angående anslaget till Befrämjande av husdjursaveln m m. Enligt statsverkspropositionen 1973, 9, Befrämjande av husdjursavel m. m (2), Stöd av hästaveln, föreslår lantbruksstyrelsen att för /74 stödet åt hästaveln utgår med samma belopp som /1973. Departementschefen föreslår att stödet åt hästaveln minskas med . på grund av minskat behov av medel för hingsthållingsbidrag. För /73 står ett belopp av . till styrelsens förfogande. reserverade medel, som får användas för bidrag till hingsthållningen. På grund av nedgången av antalet kallblodshingstar hade även 1971/bidrag minskats med . som kallblodsaveln minskat har emellertid aveln av varmblodiga hästar ökat avsevärt. Det är därför angeläget att det minskade stödet åt hingsthållningen icke går ut över denna avelsgren varmblodsaveln. En sådan minskning skulle motverka det stöd i form av regleringsmedel från jordbruket införselavgifter som riksdag beviljade i anledning av motion 1972: 1632 för att bibehålla såväl kvalitativt som kvantitativt arméns ackordhästorganisation och i sinom tid överföra densamma på annan myndighet eller organisation. Bland de bärande argumenten för en ökad bidragsgivning anföres att man genom ackordhästorganisationens bevarande hade möjligheter förse våra ridskolor, främst , och våra ryttarföreningar med lämpliga lektionshästar. Härigenom möjliggjordes den fostrande idrottsverksamhet, som utövas av mer än 90 000 häst- och ridintresserade ungdomar. Icke minst på grund härav är det av stor betydelse att den föreslagna minskningen av hingsthållningsbidraget icke drabbar varmblodshingstarna. På grund av vad ovan anförts hemställes att med bifall till propositionen i övrigt måtte som sin mening ge till känna att den föreslagna minskningen av bidragen med icke skall gå ut över hållningen av varmblodiga hingstar eller den expanderande ridhästaveln.