mot · FW0253 · 1973-01-11 00:00:00 — av m. fl. angående utbyggnaden av Ljusnan. Att vattenkraftsepoken för vidkommande är i sitt slutskede torde nu vara allmänt erkänt. Det gäller i första hand själva utbyggnaden av vattendrag för elproduktion. På inte alltför lång sikt gäller det också vattenkraftens vikt och utnyttjande inom energiproduktionen över huvud. Enligt CDL skall vattenkraften, som 1970 svarade för av den totala el-energiförbrukningen, komma att svara för endast . Av tillväxten i el-energiförbrukning beräknas komma från andra energikällor än vattenkraft. Tillväxten i producerad vattenkraft förutsätts bli ringa och utbyggnaden därav upphöra . Denna situation har flera orsaker. Den mest näraliggande har varit att andra energikällor visat sig ekonomiskt överlägsna vattenkraften. Ett ständigt ökande antal andra skäl talar i sig själva och i kombination med de ekonomiska för en ytterst restriktiv hållning till fortsatt vattenkraftsutbyggnad. Med vattenkraftens ändrade ekonomiska position i den samlade energibudgeten förskjuts också automatiskt förhållandet mellan ekonomiska och miljömässiga aspekter på vattenkraftsutbyggnaden till de senares förmån. Det miljömässiga priset för varje given ny insats i form av vattenkraftsutbyggnad stiger i relation till den ekonomiska fördelen. Detta förhållande accentueras givetvis av det faktum att den givna insatsen, i varje fall i ett något längre tidsperspektiv, skulle ha gett större ekonomiskt utbyte om den gjorts på ett annat energiområde eller inom forskning inriktad på morgondagens energiproblem. Men även betraktade för sig själva har de miljömässiga skälen mot fortsatt vattenkraftsutbyggnad avsevärt ökat i tyngd. Detta gäller i flera olika hänseenden. Dels har den rena bevarandesynpunkten förstärkts. Endast ett ringa antal större vattendrag eller längre sträckor därav kvarstår nu oberörda av ingrepp. Den estetiska och vetenskapliga bevarandesynpunkten har i ett sådant läge starkare skäl för sig än vad som gällt i tidigare stadier av vattenkraftens utbyggnad. Dels har ingreppens verkan på det totala biologiska systemet med tiden blivit allt starkare. Forskningen har också givit ökad tyngd åt denna ekologiska totalaspekt i förhållande till den rena estetiskt-vetenskapliga bevarandeaspekten. Djupgående ingrepp i ett vattensystem rubbar i väsentlig mån grundfaktorerna i ett biologiskt system. Ingrepp i ett stort antal vattensystem förorsakar störningar i stigande progression. Ju längre ingreppen fortskrider, desto mer ökar betydelsen av att hindra djupgående störningar i totalmiljön kring och i ännu outbyggda vattensystem. Inte minst viktigt är därvid att bevara vissa för den biologiska reproduktionen speciellt viktiga landskapstyper. Dessa landskapstyper är begränsade till sin utsträckning och hör till de områden som ofta totalförstörs vid utbyggnad. Av betydelse ur totalaspekten är också att vattenkraftsutbyggnadernas verkan måste ses i kombination med andra typer av ingrepp, vilka negativt påverkar det biologiska systemet, t. ex. skogsdriften och dess många följdföreteelser. Dessa biologiska totalaspekter har inte rätt uppfattats av många anhängare till vattenkraftsutbyggnad. Detta har gett upphov till argumentet att vattenkraften är miljövänligare än annan energiproduktion. Detta gäller endast ur en mycket speciell och egentligen konstlad aspekt, nämligen att vattenkraftsproduktion i sig själv inte producerar föroreningar och att man accepterar en otillfredsställande situation i fråga om olje- och kärnkraftverkens avfallsproblem. Den bortser från förhållandet att vattenkraften vållar andra och i grunden ohjälpliga ingrepp i det biologiska systemet, som de potentiella möjligheterna att reducera föroreningsproblemet inom andra energisektorer är avsevärda. Slutligen har också vattenkraftsutbyggnad i återstående vattendrag spelat en stor roll som förment skapare av sysselsättning i ekonomiskt betryckta regioner. Också detta grundar sig på en felsyn. Det är inte endast ett mycket högt pris att betala med irreparabla ingrepp för att nå sysselsättningstillskott . Det är också ekonomiskt oförsvarligt att skapa sysselsättning genom insatser vilkas ekonomiska utbyte är sämre än andra insatsers. Dessutom är det en tvivelaktig metod att tillfälligt bota arbetslöshet med medel som intet har att göra med orsakerna till arbetslöshetens uppkomst. Detta tjänar väsentligen till att offra vattendrag för att skyla politiskt betingade brister i den ekonomiska planeringen. och utbyggnaden av Ljusnan Ett av de vattendrag som befinner sig i centrum för debatten om energi- och miljöpolitik är Ljusnan. Särskild vikt har härvidlag den utomordentligt starka lokala folkopinion haft vilken velat slå vakt om ännu outbyggda delar av älven. Liksom det funnits skäl att ovan skissera den allmänna energipolitiska och ekologiska bakgrunden till problemet kan det här vara skäl att något rekapitulera attityd till utbyggnadsfrågorna allmänt och i fråga om Ljusnan. Även har under innevarande mandatperiod manifesterat sin restriktiva syn på fortsatt vattenkraftsutbyggnad. Då det gällde fallet Ritsem, godtog vårriksdag en ytterligare utbyggnad endast sedan ett reviderat projekt framlagts och beslutet i övrigt försetts med garantier. Till garantierna hörde främst att Kaitum älv icke skulle i Även med dessa revideringar i förslaget var majoriteten för Ritsemutbyggnaden knapp. Vid höstriksdag förelåg motion i anslutning till proposition 111 (fysiska riksplanen) med förslag om att skydda älv mot utbyggnad. Trots att utskottsskrivningen icke uttalade sig om konkreta utbyggnadsfall utan endast förordade utredning och samlad bedömning rörande resterande utbyggnadsmöjligheter biföll med klar majoritet reservationen, som yrkade stopp för utbyggnad av älv. Också frågan om Ljusnan berördes vid samma tillfälle. Den juridiska situationen var emellertid här mer komplicerad. Utbyggnadsfrågan låg under handläggning i vattendomstol. Enligt utskottsmajoritetens mening var därför förhindrad att med gällande lag politiskt besluta i frågan. Majoritetsskrivningen innefattade emellertid ett avsnitt om retroaktiv verkan av den nya bestämmelsen om överprövning hos Kungl. Maj:t, som då alltså skulle gälla även för fall där ansökan till vattendomstol inlämnats under äldre bestämmelser. På grund av utskottsmajoritetens bedömning av det juridiska utgångsläget och genom den något komplicerade omröstningsproceduren nåddes icke något beslut i själva sakfrågan rörande Ljusnan, ehuru de ledamöter som önskade stoppa utbyggnaden torde ha varit i majoritet vid tillfället. Vad som skapades med beslutet var å andra sidan en sådan ändring i bedömningsgrunderna, att det slutliga beslutet kunde fattas av politiska instanser. 1 och med detta måste rätt att hos Kungl. tillkännage en uppfattning i själva sakfrågan vara oomtvistad. Frågan om Ljusnans utbyggnad kan därmed i praktiken avgöras av . Det torde inte vara vanligt att så många klara meningsyttringar föreligger i en utbyggnadsfråga som fallet är när det gäller Ljusnan. Som regel är sådana fall mer omtvistade. Ljusnanutbyggnaden har väckt starkt motstånd både bland officiella instanser och inom allmänna opinionen. Kommunalfullmäktige i har uttalat sig mot utbyggnad. i stöder utbyggnaden, men i verksstyreisen finns reservanter, och även majoritetsutlåtandet refererar starka skäl mot utbyggnad. Kammarkollegiet avstyrker utbyggnad, likaså . Först och sist har dock den lokala befolkningen slutit upp bakom skyddet för älven i en utsträckning som utan överdrift får betecknas som överväldigande. Trots det besvärliga sysselsättningsläget i denna typiska avfolkningsregion har befolkningen förmått se frågan från miljömässiga synpunkter och i ett bestående framtidsperspektiv. Engagemanget för skydd mot fortsatt utbyggnad har varit starkt och uppriktigt. En rad aktioner har genomförts för att ge eftertryck åt opinionens krav. 23 000 personer har satt sina namn på listor med krav att bevara återstående delar av älven. Utgångsläget i Ljusnanfrågan är såväl juridiskt som politiskt klart bör ta konsekvenserna härav och i en viljeyttring uttala sig mot Ljusnans fortsatta utbyggnad. att ger Kungl. Maj:t till känna sin uppfattning, att inga ytterligare kraftutbyggnader eller därmed jämförliga ingrepp bör förekomma i Ljusnan. (vpk) i (vpk) (vpk) PER (vpk)