mot · FW021691 · 1973-04-03 00:00:00 — av m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1973:50 angående medlen i den fortsatta regionalpolitiska stödverksamheten m. m. Maj:ts proposition 1973:50 till årets riksdag tar departementschefen upp frågan om startande av försöksverksamhet med statliga industricentra i vissa regioner inom det inre stödområdet. Under hänvisning till riksdagsbeslut i anledning av proposition nr 111 vid riksdag föreslås att som en första etapp i denna försöksverksamhet industricentra uppföres i och . Dessa industricentra skall planeras för ca 1 50 arbetsplatser vartdera. Det uttalas vidare att frågan om fortsatt utbyggnad i ytterligare orter bör övervägas först sedan erfarenheter vunnits av den första utbyggnadsetappen. Vi hälsar denna nya form av regionalpolitiska stödåtgärder med tillfredsställelse. Rätt utnyttjade torde dessa insatser kunna bli ett verksamt bidrag till en bättre regional balans och ett förstärkande av sysselsättningen i sådana regioner som lider av befolkningsminskning och en dålig näringsstruktur. Vi anser det även naturligt att denna försöksverksamhet påbörjas i det inre stödområdet där sysselsättnings- och serviceproblemen utan tvivel är mest markanta. Då emellertid denna nya form av stödåtgärder kan bli av ett stort intresse i den framtida regionalpolitiken, bör enligt vår mening denna verksamhet inte enbart begränsas till att gälla stödområdena i landet utan ges en mera generell karaktär och även prövas på orter utanför stödområdet som har vikande befolkningsunderlag och ett ensidigt sammansatt näringsliv. Det finns åtskilliga orter i landet i Syd- och , som inte ligger inom stödområdet men som på grund av främst jordbrukets kraftiga rationalisering kämpar med likartade svårigheter som exempelvis vissa orter inom stödområdet. Som exempel härpå kan nämnas i , som fr. o. m. 1974 nybildas genom sammanläggning av tidigare , , och kommuner. Denna nya kommun får en befolkning på 22 700 invånare och en yta av , vilket innebär att kommunen blir av utpräglad glesbygdskaraktär med en befolkningstäthet på endast 23 invånare per km2. Kommunen har dessutom ett starkt vikande befolkningsunderlag. Sålunda kan nämnas att kommunblocket 1965 hade en befolkning på 24 129, för att vid sammanläggningstillfället vara nere i ett befolkningstal på 22 700. Beträffande ålderssammansättningen i kommunen kan som exempel nämnas att antalet invånare i de aktiva åldrarna utgöres av cirka 1 100 personer, medan antalet 65-åringar och däröver uppgår till inte mindre än sammanlagt 4 500 personer. Då det gäller näringslivets sammansättning i kommunen är den i stor utsträckning dominerad av jordbruket. 1970 hade kommunen sammanlagt 8 823 förvärvsarbetande inom olika näringsgrenar. Av dessa var närmare 3 000 sysselsatta inom jordbruket, 2 000 inom tillverkningsindustrin och 800 inom byggnadsindustrin. Återstoden var sysselsatta inom handel, samfärdsel och offentlig förvaltning. Det är alldeles uppenbart att om en kommun med denna struktur och ålderssammansättning bland invånarna skall kunna leva upp till den målsättning som är primär för den nya kommunindelningsreformen, nämligen att tillförsäkra medborgarna en rimlig service på olika områden, så är det nödvändigt att aktiva insatser görs inte minst då det gäller Vi tror för vår del att det skulle vara intressant att få pröva det nya regionalpolitiska medlet som försöksverksamheten med statliga industricentra utgör även på kommuner av den struktur som här har redovisats. Med stöd av det anförda hemställer vi att vid behandlingen av Kungl. 1973:50 måtte uttala att försöksverksamhet med industri centra bör kunna prövas även i orter utanför stödområdet. () () , 73.2 710 S