mot · FW021899 · 1973-04-24 00:00:00 — av i m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1973:73 angående riktlinjer för den offentliga upphandlingen. Propositionen 1973:73 anger riktlinjerna för statlig och upphandling utan att redovisa förslag till kungörelse för upphandling. Maj:ts anförda riktlinjer grundar sig emellertid på upphandlingskommitténs betänkande, Offentlig upphandling, regler och riktlinjer för stat och kommun, SOU 1971:88, i vilket betänkande ingår Förslag till kungörelse om upphandling för statens behov (upphandlingskungörelse) liksom Förslag till reglemente för upphandling. Båda förslagen grundar sig på upphandlingskommitténs betänkande och är därigenom tämligen lika. En viktig skillnad föreligger emellertid när det gäller konkurrensjämlikhet beträffande mervärdeskatt. I förslaget till statlig upphandlingskungörelse anger 16 § att momsbefriade anbudsgivares anbud vid konkurrens med momspliktiga företag skall räknas upp motsvarande momsen. Dock sägs inte att handläggande tjänsteman efter justeringen av momsen skall ta hänsyn till det bästa resultatet. § 16 har följande utformning: § 16 Vid jämförelse mellan anbud från anbudsgivare som är skatteskyldig enligt förordningen (nr 430) om mervärdeskatt och anbudsgivare som ej är skatteskyldig enligt nämnda förordning skall sistnämnda anbudsgivares anbud vara beräknat så att däri ingår belopp motsvarande den mervärdeskatt anbudsgivare haft att erlägga, om han varit skatteskyldig. Någon motsvarighet till 16 § förekommer inte i det kommunala upphandlingsreglementet. Resultatet blir att enskilda företag som konkurrerar med egenregiverksamhet ofta hamnar i klart underläge vid anbudsgivningen, eftersom de enskilda företagen måste debitera moms. Exempel på enskilda verksamheter där denna olikhet skapat konkurrenssnedvridning är tvätterier, åkeriföretag och företag som levererar mat till barnbespisning. Eftersom den kommunala upphandlingen torde vara av ungefär dubbelt så stor omfattning som den statliga i kronor räknat och f. n. uppgå till ca 16 000 milj. kr. anser vi att en paragraf motsvarande den ovan anförda (16 §) bör inarbetas i reglementet för den kommunala upphandlingen. Paragrafen bör dessutom formuleras så att handläggande tjänsteman efter uppräkning av momsen är skyldig att välja det på olika sätt förmånligaste anbudet. Beträffande frågan om den betydelse som skall ges regionalpolitiska hänsyn vid upphandlingsärenden önskar vi framhålla nödvändigheten av klara och precisa regler för de fall avvikelser mot kungörelsen görs. Om detta inte tillgodoses kan osäkerhet skapas hos både beställare och leverantör om upphandlingskungörelsens värde som rättesnöre för en affärsmässig och objektiv handläggning. Gentemot den stora upphandling som äger rum inom är det även av stor vikt att klara regler förekommer hos oss. Utlänningar kan i annat fall få den i och för sig oriktiga uppfattningen att den svenska upphandlingskungörelsen frångås av nationella skäl. Detta kan som omedelbar konsekvens få att svenska företag, särskilt inom verkstadsindustrin, missgynnas vid upphandling från bl. a. EG-blocket. För anbudsgivarna är det vidare av bl. a. rättssäkerhet och kostnadsskäl av största vikt att där upphandlingsärendena av skilda skäl skall underställas Kungl. Maj:t detta sker på ett så tidigt stadium som möjligt, dvs. på planeringsstadiet före anbudsgivningen. I den mån affärsmässiga skäl frångås är det rimligt att de anbudsgivare, som skulle ha kommit i fråga men som avvisas, erhåller ersättning för de kostnader som anbudsgivningen fört med sig. I annat fall kan risk föreligga att berörda anbudsgivare känner sig diskriminerade och fortsättningsvis inte återkommer med offerter till myndigheter. Detta gäller givetvis även för företag i utlandet. Med stöd av ovan hemställes att hos Kungl. 1) att 16 § förslaget till kungörelse om upphandling för statens behov även skall gälla reglementet för upphandling samt paragrafen utformas så att handläggande tjänsteman vid avvägning mellan olika anbud även åläggs att ta hänsyn till det på olika sätt förmånligaste anbudet, 2) att upphandlingskungörelserna för stat och kommun ges precisare innehåll för de fall de affärsmässiga principerna frångås av regionalpolitiska skäl, 3) att anbudsgivare som skulle kommit i fråga vid en affärsmässig bedömning men avvisats på grund av regionalpolitiska hänsyn erhåller ersättning för de kostnader anbudsgivningen medfört. . () i