ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FW021967 · 1973-04-27 00:00:00 — i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1973:106 med förslag till ändring av bestämmelser om extra avdrag vid inkomsttaxeringen, m. m. Vid underlåtenhet att lämna deklaration i rätt tid utgår förseningsavgift. Denna avgift är maximerad till om deklarationen kommer in efter anmaning. För aktiebolag gäller dock en fast avgift om . Om deklaration inte kommer in efter anmaning fördubblas förseningsavgiften. I proposition 1973:106 föreslås att den nuvarande möjligheten till jämkning av förseningsavgift skall försvinna. Något bärande motiv för en sådan försämring av de skattskyldigas situation har inte framkommit. Jämkningsmöjligheten bör därför även i fortsättningen kvarstå. Med stöd av vad som anförts hemställes att måtte avslå proposition 1973:106 i den del den avser ändring i 116 d § i taxeringsförordningen.
mot · FW021970 · 1973-04-27 00:00:00 — av i m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1973:109 med förslag till förordning om ändring i tulltaxan (1971:920), m. m. I propositionen 1973:109 föreslås ändring av tulltaxan 1971:920. Bland annat föreslås i propositionen att vissa oljor och fetter samt margarin skall beläggas med tull. Tullarna för råa, raffinerade och härdade oljor samt margarin föreslås bli 10, 15, . Importen av margarin, som uppgått till 5 , främst från , föreslås emellertid även få äga rum på nuvarande villkor i en omfattning som motsvarar vad som ägt rum. Maj:t föreslås få bemyndigande att vidta lämpliga åtgärder i form av kontingentering. Det är helt klart att den eventuella kontingent för margarin som beviljas ej bör belastas med fullt manufaktureringsskydd. Vi föreslår att en tull som motsvarar nuvarande avgift med tillägg för tullen för i margarinet ingående raffinerade och härdade fetter tas ut. Genom att avgiften konstrueras på detta sätt förändras ej konkurrenssituationen i förhållande till nuläget för den kvantitet som får förmånsbehandling. Vi vill dessutom framhålla att importen av margarin från aldrig varit större än . Genomsnittet av importen under de senaste tre respektive fem åren var cirka 7 000 och . Vi föreslår att genomsnittet bör ligga till grund för den eventuella kontingent som medges . Med stöd av det anförda hemställer vi att vid behandlingen av propositionen 1973:109 beslutar 1. att importen av margarin inom den eventuella kontingent som beviljas belastas med en tull som motsvarar nuvarande avgift med tillägg för tullen för i margarinet ingående raffinerade och härdade fetter, 2. att importgenomsnittet från , , får ligga till grund för den kontingent som eventuellt beviljas. () ()
mot · FW021972 · 1973-04-26 00:00:00 — i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1973:120 med förslag angående beskattning av pensionsförsäkringstagare, m. m. I propositionen 1973:120 föreslås vissa lagändringar, att tillämpas fr. o. m. Innan lagförslaget antas av har en del av det inkomstår förflutit vars beskattning taxering avser. En viss retroaktivitet blir därför följden av lagändringen. Förhållandet synes vara orimligt för de pensionsförsäkringstagare som erlagt premie före lagens ikraftträdande, ovetande om den planerade förändringen. Pensionsförsäkringstagares make, som erlagt premie , torde exempelvis icke ha rätt till premieavdrag vid taxering. Med hänsyn till det anförda hemställer vi 1. att sådan övergångsbestämmelse utformas att avdragsrätt taxering medges för premie som erlagts av pensionsförsäkringstagares make för försäkring tecknad före , även om den betalande först efter premiens erläggande men före utgången av 1973 blivit ägare till försäkringen, 2. att skatteutskottet måtte utfärda erforderlig lagtext.
mot · FW021973 · 1973-04-27 00:00:00 — av i Arrie m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1973:120 med förslag angående beskattning av pensionsförsäkringstagare, m. m. I propositionen 1973:120 föreslås att rätten att göra avdrag vid beskattning för makes pensionsförsäkringspremie slopas. Avdragsrätten för premie för egen försäkring begränsas till högst skillnaden mellan det sammanlagda beloppet av inkomster från olika förvärvskällor och övriga allmänna avdrag. Förslaget i propositionen är i första hand motiverat av att nuvarande regler kan utnyttjas i skatteundandragande syfte. Rätten till avdrag för makes premie möjliggör i kombinationen med den individuella beskattningen av de utfallande beloppen inkomstöverföringar mellan makarna, som kan utnyttjas för att uppnå skattelättnader. Ett sådant regelsystem är givetvis inte tillfredsställande. Avdragsrätten bör sålunda i princip slopas, som en konsekvens av övergången till individuell beskattning. Detta förutsätter emellertid enligt vår uppfattning att särskilda åtgärder vidtas för att skydda de inkomsttagare som fortfarande sambeskattas för arbetsinkomster. Det gäller i första hand jordbrukare och rörelseidkare, där bägge makarna arbetar i det egna företaget. Familjeinkomsten utgör i dessa fall resultatet av båda makarnas arbete, även om den deklareras och beskattas i sin helhet hos mannen. Ett borttagande av avdragsrätten för makes pensionsförsäkringspremie ter sig i dessa fall inte motiverad. Som framhållits i det utredningsförslag som ligger till grund för propositionen och vid remissbehandlingen av detta skulle den nu aktuella frågan också kunna lösas genom ändrad gränsdragning mellan A- och B-inkomster. Därvid skulle man till A-inkomst bara hänföra sådan pension som härrör från arbete. En sådan lösning skulle bl. a. tillgodose de faktiskt sambeskattade på ett bättre sätt än förslaget i propositionen. bör man emellertid beakta att hela frågan om den faktiska sambeskattningen håller på att utredas, vilket bör kunna leda till en ändrad lagstiftning . Dessutom förutsätts den i propositionen föreslagna lagstiftningen få provisorisk karaktär. Mot den bakgrunden föreslår vi att de faktiskt sambeskattades situation nu i stället beaktas på så sätt att avdragsrätten för makes pensionsförsäkringspremie bibehålls för faktiskt sambeskattade men slopas i övrigt. Avdragsrätten får därvid prövas på ansökan av den skattskyldige i varje enskilt fall. Med hänvisning till vad som har anförts i motionen hemställer vi att vid behandlingen av propositionen 1973:120 beslutar att rätten till avdrag för makes pensionsförsäkringspremie bibehålls för makar med s. k. faktisk sambeskattning i enlighet med i motionen angivna grunder. () i Arrie
mot · FW021976 · 1973-05-02 00:00:00 — av m. fl. i anledning av Kungl. Majrts proposition 1973:115 med förslag till åtgärder för att bekämpa brottsligheten och förbättra den allmänna ordningen. Under hänvisning till vad som anförts i motion 1973:1975 av m. fl. att hos Kungl. 1. anhåller att Kungl. Maj:t ger i uppdrag att skyndsamt utreda huruvida barnavårdsnämndernas verksamhet står i överensstämmelse med intentionerna i barnavårdslagen, 2. ger till känna vad i motionen 1973:1975 anförts angående vård av narkotikamissbrukare. PER () i Gäddvik N. () i Trobro G. ()
mot · FW021978 · 1973-05-02 00:00:00 — i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1973:115 med förslag till åtgärder för att bekämpa brottsligheten och förbättra den allmänna ordningen. 1 nybyggda stadsdelsområden med stor inflyttning är ordningsförhållandena ofta mycket besvärliga. Familjer flyttar dit från olika håll och känner sig främmande i den nya miljön. Ungdomarna samlas i och vid tunnelbanan eller busstation och vid affärscentra. Trots att kommunerna ofta erbjuder goda lokaler och ungdomsledare, känner sig ungdomarna rotlösa och har ingenting positivt att sysselsätta sig med. Det uppstår gäng som ägnar sig åt skadegörelse, snatterier och störande uppträdande, öldrickande och sniffning är utbrett. Exemplen på sådana områden är många. Stadsdelarna i är sådana snabbt expanderande områden. Företrädesvis är det unga familjer med barn som flyttar in. Andelen invandrare är mycket stor; av eleverna i rektorsområde är invandrare. Ungdomarna och polisen har inte sådan kontinuerlig kontakt att de lär känna varandra. Polismännen växlar ständigt beroende på olika kommenderingar och stora distrikt att arbeta inom. Personkännedom och upprepade kontakter är av stort värde i polisarbetet. En lokalt bunden och med en stadsdel väl förtrogen polisman skulle otvivelaktigt vara till hjälp och nytta för ungdomarna och för ordningen och trivseln inom området. Föräldrarna i rektorsområde har genom Hem och skola-föreningen hemställt hos om stadsdelspoliser i och men fått avslag med hänvisning till bristfälliga personalresurser. Då nu en personalförstärkning föreslås i propositionen 1973: 115 bör det vara möjligt att i nya områden med speciella problem arbeta efter stadsdelsprincipen. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställes att hos Kungl. Maj:t uttalar att vid fördelningen av tjänster bör beakta behovet av stadsdelspoliser i nybyggda områden med speciella problem, t. ex. stadsdelarna i . GOTAB 73 3806 S 1973
mot · FW021979 · 1973-05-03 00:00:00 — i anledning av Kungl. Majrts proposition 1973:123 med förslag till ändring i tryckfrihetsförordningen. Regeringsförslaget innebär bl. a. den ändring i tryckfrihetsförordningen att det skall kunna i lag föreskrivas förbud mot kommersiell annons i tryckt skrift för alkoholhaltiga drycker och tobaksvaror. Propositionen bör i denna del avslås. Tryckfriheten är ett för stort och i en demokrati som vår värdefullt begrepp för att det skall tolereras att det plottras sönder med särbestämmelser om än det ena än det andra av ytterst sekundärt intresse. Tillkännagivanden och information genom annons bör f. ö. åtnjuta grundlagsenlig! skydd genom tryckfrihetsförordningen i likhet med det tryckta ordet i övrigt. I sak ter det sig inkonsekvent att stadga förbud för annons för varor som fritt får saluföras. Om man vill söka reducera förbrukningen av alkohol och tobak vilket givetvis är önskvärt bör detta ske med andra metoder. Sådana finns och har förelagts för prövning. Med åberopande av det anförda hemställer jag att måtte besluta att, med bifall till propositionen nr 123 i övrigt, avslå dess förslag i vad avser införande i tryckfrihetsförordningen av stadgande för möjliggörande av föreskrift i lag om förbud mot annons i tryckt skrift för alkoholhaltiga drycker och tobaksvaror. GOTAB 73 3811 S 1973
mot · FW021981 · 1973-05-07 00:00:00 — av m. fl. i anledning av Kungl. Maj :ts proposition 1973:123 med förslag till ändring i tryckfrihetsförordningen. I propositionen 1973:123 föreslås ett stadgande i tryckfrihetsförordningen som innebär att det i lag kan föreskrivas förbud mot kommersiell annons i tryckt skrift i den mån annonsen används vid marknadsföring av alkoholhaltiga drycker eller tobaksvaror. Vidare innehåller propositionen förslag till stadgande i tryckfrihetsförordningen som gör det möjligt att ingripa mot kreditupplysningar i tryckt skrift. Det kan finnas skäl för viss begränsning av det område av yttrandefriheten som regleras genom tryckfrihetsförordningen. Särskilt om grundlagsskyddet skall utsträckas till att omfatta yttrandefrihet även i andra massmedier än tryckta skrifter en reform som massmedieutredningen (MMU) har i uppdrag att förbereda kan det visa sig nödvändigt eller önskvärt att begränsa ämnesområdet till informations- och åsiktsfrihet i frågor som kan anses centrala och väsentliga för ett demokratiskt samhälle och dess medborgare. Det är då inte orimligt att tänka sig att kommersiell annonsering, oavsett om den sker i tryckt skrift eller annat medium, kan komma att lämnas utanför grundlagsskyddet och i stället få regleras genom vanlig lag. Denna fråga bör emellertid prövas i ett större sammanhang. MMU:s förslag tar också upp den kommersiella annonseringen i större omfattning än den nu föreliggande propositionen. Enligt vår mening finns det intet skäl till särbehandling av annonseringen just för sprit och tobak. En betydande sanering av denna reklam har skett genom överenskommelser med producenter och distributörer. Marknadsföringslagen har visat sig användbar för att komma till rätta med överdrifter i reklamen. Vi anser därför att eventuella ytterligare lagstiftningsåtgärder utan negativa konsekvenser kan anstå tills frågan om yttrandefrihet i massmedier tas upp i sin helhet. I vad gäller den föreslagna bestämmelsen i TF om kreditupplysningsverksamhet i tryckt skrift delar vi MMU:s i remissyttrande uttryckta uppfattning att åtgärder av detta slag är ägnade att väcka betänkligheter från tryckfrihetssynpunkt. Avvägningen mellan pressens allmänna informationsrätt, å ena sidan, och den enskildes behov av skydd mot integritetskränkningar genom uppgifter i pressen, å andra sidan, är en av TF:s viktigaste uppgifter. Om begränsningar i pressens allmänna informationsrätt erfordras, har dessa sin naturliga plats i 7 kap. TF. Angelägenheten av att upprätthålla grundsatsen om pressens allmänna informationsrätt är enligt MMU:s 1* 1973. mening av sådan samhällelig vikt, att något undantag från TF:s exklusivitet inte bör göras beträffande kreditupplysningspublikationerna. MMU bör få i uppdrag att i samband med redovisningen av hela sitt arbete föreslå behövliga ändringar i TF för att förhindra integritetskränkningar mot enskild person genom kreditupplysning i tryckt skrift. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att avslår propositionen 1973:123. HANS () () ()
mot · FW021983 · 1973-05-07 00:00:00 — av herr tredje vice talmannen och i Gäddvik i anledning av Kungl. Majrts proposition 1973:124 angående förvärv av aktier i . 1 propositionen 1973:124 föreslås att staten skall förvärva Svenska utvecklingsaktiebolagets aktier i flygbolaget dvs. och att ägaransvaret för denna aktiepost skall läggas hos Kungl. Maj:t genom försvarsdepartementet. I samband med förvärvet föreslås en utökning av aktiekapitalet och att staten skall ikläda sig borgen för lån till bolaget. Som skäl till åtgärderna anges dels att de på ett smidigt sätt skulle tillgodose försvarets behov av flygtransportresurser i händelse av beredskapstillstånd eller krig, dels att den nuvarande militära flygtransportorganisationens kapacitet kommer att nedgå och att avsikten då är att vid behov komplettera den med civila flygtransporter. Inget av dessa skäl synes oss bärkraftigt. Under beredskap eller i krig tillgodoses därav föranledda exceptionella anspråk regelmässigt genom rekvisition av erforderliga resurser. Så torde med fördel kunna ske även i detta fall. Behovet av förstärkning under fredstid av den militära transportorganisationen torde, när det uppkommer, bäst täckas genom fri upphandling av transporttjänster. Det har i pressen meddelats att avsikten är att låta Crownair övertaga trafiken på vissa anslutningslinjer som hälftendelägaren i Crownair nu driver med betydande förlust. Crownair skulle, menar man, ha flygplanstyper som är bättre lämpade för trafiken på dessa linjer och skulle därmed kunna eliminera förlusterna. I vilken mån sådana förhoppningar kan vara realistiska kan vi inte bedöma, men riskerna för fortsatta förluster torde ingalunda kunna uteslutas. Att mot denna bakgrund lägga det statliga ansvaret för bolaget inom försvarsdepartementet synes oss oriktigt. Åtgärden är oförklarlig, om inte avsikten är att ålägga de militära myndigheterna att vid behov anlita bolaget. Detta skulle i så fall enligt vår mening strida mot de krav som man med rätta ställer på myndigheterna, nämligen att genom förnuftig upphandling nå lägsta kostnader. Men även om ett sådant åläggande skulle utfärdas så kommer de militära transporterna att utgöra endast en ringa del av bolagets kapacitet. Det kan under sådana omständigheter inte vara tillfredsställande att bolagets eventuella förluster får belasta försvarets huvudtitel. Vi anser därför att Svenska utvecklingsaktiebolagets aktier i tills vidare icke bör övertagas och att försvarets behov av civila flygtransporter skall tillgodoses genom fri upphandling. Med stöd av det anförda yrkar vi att avslår Kungl. G. () PER ()
mot · FW021984 · 1973-05-07 00:00:00 — Nr 1984 av m. fl. i anledning av Kungl. Maj ds proposition 1973:124 angående förvärv av aktier i . Förslaget i propositionen 1973:124 att avveckla flygvapnets flotta av flygplan typ finner vi välbetänkt liksom att denna flygtjänst i fortsättningen på affärsmässiga grunder tillhandahålls av . Propositionen förefaller oss emellertid endast medföra en dellösning för en rationell ordning av försvarets behov av flygtjänster av civil typ. Sålunda torde den vid organisationen för transportflyg placerade flottan av plan typ DC 3 visa sig vara högst oekonomisk vid en fullständig kostnadsredovisning. Den borde därför avvecklas . Om planerna på att utrusta med plan av - t. ex. Twin genomförs, bör flygvapnets DC 3-flotta kunna avvecklas snabbare än som angivits i propositionen 1973:124. Flygvapnet förfogar också över två transportflygplan typ och två plan av typ Caravelle. I förhållande till användningen torde också Herculesplanen vara dyra. Det vore därför angeläget att användningen av dessa plan utökades genom att de även utför civila transportuppgifter. Planen är mycket lämpliga för fraktflyg, då de är lättlastade och endast kräver korta start- och landningssträckor. Däremot är de inte isolerade och inredda för passagerarflygning. Om även Herculesplanen överförs till skulle en civil transportanvändning kunna medföra bättre ekonomi. Självfallet borde härvid tillförsäkras ersättning för den militära beredskapstjänst som bolaget finge sig förelagd. Under angivna förutsättning borde även de två planen av typ Caravelle överföras till och där, i den mån de kan disponeras därför, även användas i civil chartertrafik. Med de angivna åtgärderna skulle efter viss övergångstid flygvapnets organisation för transportflyg kunna avvecklas och ersättas med en verksamhet i affärsmässiga former i . att hos Kungl. Maj:t begär en utredning av den vidare avvecklingen av försvarets transportflyg i enlighet med vad i motionen anförts.
mot · FW021987 · 1973-05-07 00:00:00 — i anledning av Kungl. Majrts proposition 1973:126 med förslag om särskilt forskningsavdrag och exportkreditstöd för industrin. I propositionen 1973:126 föreslås att särskilda forskningsavdrag skall införas för industriföretagen. Som detta i och för sig lovvärda förslag om stöd åt industriell forskning och utveckling har konstruerats innebär det en uppenbar favorisering av de stora, redan kapitalstarka företagen med vanligtvis god räntabilitet. Med anledning därav hemställer jag att hos Kungl. Maj :t anhåller om ett kompletterande förslag till riksdag, innefattande ett forskningsstöd som kan utnyttjas också av de mindre företagen, vilka som regel ej kan redovisa beskattningsbara vinster.
mot · FW021988 · 1973-05-07 00:00:00 — i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1973:126 med förslag om särskilt forskningsavdrag och exportkreditstöd för industrin. I propositionen 1973:126 föreslås skatteregler som medför stöd till forsknings- och utvecklingskostnader. Detta är en mycket välkommen reform, eftersom insatser på detta område är av avgörande betydelse för framstegstakt och sysselsättning. Vissa begränsningar har dock gjorts, vilka i onödan minskar värdet av de nya reglerna. Således är begränsningen av avdragsrätten till företag som driver industriell produktion alltför snäv. Som lantbrukets skattedelegation påpekar är det omöjligt att avskilja de olika leden inom råvaruproduktion, förädling, distribution och försäljning av produkter på sätt som gjorts i förslaget. Forsknings- och utvecklingsarbete i jordbruk och skogsbruk bör därför få motsvarande stimulansavdrag som föreslås för industrin. Förslaget innebär också att de mindre företagen diskrimineras. Dessa företag har sällan personal som praktiskt taget enbart sysslar med forskning och utveckling. Trots detta kan dylik verksamhet utgöra en mycket viktig del i ett litet företags verksamhet. Många nya idéer har först tagits fram inom ett litet företag. Forskningsavdrag bör därför få åtnjutas även av företag med anställd forskningspersonal som inte uteslutande arbetar inom området forskning och utveckling. På vederbörande utskott torde få ankomma att utarbeta erforderlig författningstext. Med stöd av vad ovan anförts hemställs att beslutar 1. att stöd skall utgå även till forskning och utveckling inom jord- och skogsbruket, 2. att avdrag bör få åtnjutas även i de fall anställd personal inte uteslutande arbetar inom området forskning och utveckling. GOTAB 73 3822 S 1973
mot · FW021990 · 1973-05-15 00:00:00 — Kravet på sammankallande av en stabiliseringspolitisk konferens med representanter för regeringen, de demokratiska oppositionspartierna och arbetsmarknadens parter är enligt vår uppfattning fortfarande aktuellt. En uppgift för en sådan konferens bör vara att undersöka hur arbetstagarna skall kunna beredas en rimlig reallöneförbättring efter skatt inom ramen för det löneutrymme som bl. a. den internationella konkurrensen skapar. En annan uppgift kan vara att skapa en högre konjunkturberedskap med bl. a. sparstimulerande åtgärder. Sammanfattningsvis innebär våra krav: Regeringen bör kalla representanter för oppositionspartierna samt parterna på arbetsmarknaden till överläggningar om den ekonomiska politiken. Den ekonomiska politiken måste i högre grad inriktas på att återställa full sysselsättning och att bevara penningvärdet. Härför erfordras en bättre konjunkturpolitisk beredskap samt snabbt insatta insatser av finanspolitisk, skattepolitisk och näringspolitisk natur. En parlamentarisk besparingsutredning bör tillsättas med uppgift att granska den offentliga sektorns expansion, föreslå besparings- och rationaliseringsåtgärder, klarlägga vad som behöver göras för att bryta den hittillsvarande automatiken i det allmännas utgiftsutveckling. För att minska byggarbetslösheten bör åtgärder vidtagas bl. a. för att stimulera ett ökat småhusbyggande och ökad reparations- och ombyggnadsverksamhet. Arbetsförmedlingarnas möjligheter att klara bl. a. tjänstemännens och de yngre akademikernas sysselsättningsproblem måste förbättras. Särskilt den mindre och medelstora företagsamhetens situation måste förbättras. Återlånerätten från AP-fonden bör ökas och ytterligare medel kanaliseras till näringslivet bl. a. genom AB Industrikredit och AB Företagskredit. Möjligheterna att genom skattelättnader stimulera till ett ökat nyföretagande bör utredas. För att motverka den ökade regionala obalans, som en konjunkturuppgång enligt all erfarenhet kan komma att medföra, fordras höjd handlingsberedskap, innefattande bl. a. sänkt eller avvecklad arbetsgivaravgift i stödområdet. Åtgärder bör vidtagas för att uppmuntra enskilt sparande. På kreditpolitikens område är det nödvändigt att restriktioner såsom det s. k. idiotstoppet 1970 med svåra återverkningar för särskilt de mindre företagen undviks. En bättre balans skall eftersträvas mellan finanspolitik och penningpolitik. Den långa kapitalmarknadens funktionsförmåga måste återställas. I annan motion har vi framfört krav på skattepolitikens område. Med anledning av vad ovan anförts hemställs att hos Kungl. Maj:t ger till känna vad som i motionen anförts beträffande riktlinjer för den ekonomiska politiken. () () () () () () () N. () PER () G. ()