mot · FW02837 · 1973-01-25 00:00:00 — av m. fl. om utvidgning av företagarföreningarnas rådgivning och kreditstödjande verksamhet. Enligt de riktlinjer för företagarföreningarnas organisation och verksamhet som beslutade begränsas föreningarnas verksamhet och kreditstöd till tillverkande företag inom hemslöjd, hantverk och småindustri. Företag inom transportsektorn och anläggningsverksamheten kan således inte komma i åtnjutande av föreningarnas tjänster. Detta måste betraktas som en stor brist. Entreprenörer och åkerier t. ex. fyller en viktig uppgift i produktionskedjan. Inom denna bransch finns en mycket stor andel små företag som har samma behov av rådgivning och stöd som inom den tillverkande sektorn. Som exempel kan nämnas att i finns ca 13 000 medlemmar varav är s. k. enbilsåkerier. Medeltalet bilar per företag är drygt två. Fordonsbeståndet utnyttjas ändå effektivt genom den samverkan som förekommer i de kooperativt arbetande lastbilscentralerna. Även på entreprenörsidan förekommer ett stort antal små företag som har en eller ett fåtal maskiner per företag. Företagarna inom dessa branscher har som ofta är fallet inte haft möjlighet att få en tillräcklig företagarutbildning eller fortbildning i takt med den komplicerade utveckling som skett . Kraven på bokföringsmässig och tillfredsställande redovisning har ökat i hög grad, uppgiftsskyldigheten till olika myndigheter har ytterligare försvårat de mindre företagens verksamhet. Ledarna för dessa företag uppfyller mycket högt ställda krav på branschkunnande, men av naturliga skäl kan det vara svårt att behärska administration och företagsekonomi i den utsträckning som dagens hårda villkor kräver. Det är enligt vår mening ett stort behov av ekonomisk och administrativ rådgivning inom dessa branscher, inte minst bland nystartade företag och för dem som planerar att påbörja verksamhet inom området. Likaså är de nämnda företagargrupperna i lika hög grad som andra företag beroende av kreditstöd av olika former. Dessa branscher kan sägas vara mycket kapitalkrävande i förhållande till antalet personer som arbetar i rörelsen. För en sund ekonomi behöver företagen det ordnade stöd som företagarföreningarnas kreditverksamhet innebär. Företagarföreningarna har numera stabiliserat sin verksamhet över hela landet och har goda erfarenheter och resurser att vidga sitt verksamhetsområde under förutsättning att statsmakterna medger de ökade anslag som en breddning av verksamheten kan medföra. Som ett tecken på detta kan nämnas att företagarföreningarna skall avge yttrande om de företagsekonomiska förutsättningarna vid ansökan om tillstånd till godsbefordran med lastbil. Framställningar om utvidgning av företagarföreningarnas verksamhetsområde har förekommit gång efter annan. a. i anledning av motioner 1967 uttalade på förslag av bankoutskottet att näringsgrensavgränsningen av det statliga kreditstödet till mindre företag borde omprövas i samband med utformningen av riktlinjerna för företagarföreningarnas verksamhet. Flera remissinstanser uttryckte liknande synpunkter vid remissbehandlingen av utredningsförslaget i frågan. Någon förändring kom dock då inte till stånd. Det finns, som vi ser det numera, anledning att på nytt ta upp denna fråga. De mindre företagen har ökade problem, och samhällets service bör utsträckas till flera grupper som har behov därav. Med hänvisning till vad som anförts får vi hemställa att hos Kungl. anhåller om utredning och förslag om utvidgning av företagarföreningarnas rådgivnings- och kreditstödjande verksamhet till mindre företagsamhet inom åkeri-, entreprenör- och serviceverksamheten. () i Ulfsbyn