mot · FW022003 · 1973-05-25 00:00:00 — Motioner nr 20032004 ar 1973 av i m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1973:130 angående ändringar i arbetarskyddslagstiftningen och andra åtgärder för bättre arbetsmiljö. Arbetsmiljöfrågorna behandlades i en under vårriksdagens allmänna motionstid väckt partimotion (1973:662) från . Motionens riksdagsbehandling är skjuten till höstsessionen. I motionen hemställdes att hos Kungl. Maj :t anhåller 1. att arbetsmiljöutredningen genom vidgade direktiv ges i uppdrag att utarbeta ett handlingsprogram utifrån en totalsyn på arbetsmiljön, 2. att arbetsmiljöutredningen utökas med parlamentariker, 3. att en målsättning för arbetsmiljön inom den statliga sektorn utarbetas, 4. om utfärdande av sådana bestämmelser för statliga fonder och för företagens investeringsfonder att arbetsmiljöfrågorna beaktas vid beviljande av medel, 5. om utredning av frågan om hur företagshälsovården skall lösas för egenföretagare, 6. att förslag snart föreläggs om stöd till åtgärder för bättre arbetsmiljöer inom industrin i fråga om arbetslokaler och andra arbetsanordningar efter samma grunder som gäller för anslaget under nionde huvudtiteln , Bidrag till miljövårdande åtgärder inom industrin, m. m. I stora miljömotion 1962:11:587, där åtgärder för trygghet i vidaste bemärkelse behandlades, upptog arbetsmiljöproblemen en framträdande plats. Denna viktiga motion blev tyvärr avslagen av majoritet. Avslaget medförde att lösningen på bl. a. arbetsmiljöproblem fördröjdes. motion framhölls att arbetslivet för många människor medför avsevärda, ibland hälsovådliga psykiska påfrestningar. Arbetslivets stress behandlades. Det betonades att man med kraft borde gå in för åtgärder som syftar till en psykohygienisk sanering av arbetslivet. Därigenom skulle man kunna förebygga olika förslitningssjukdomar och öka arbetstrivseln. Som en huvudprincip framhölls i motionen att man vid planeringen av en arbetsuppgift mera skulle ta hänsyn till vad människan tål och trivs med inte bara fysiskt utan även psykiskt. Det finns arbetsuppgifter som upplevs negativt av flertalet människor. Sådana uppgifter måste i all möjlig utsträckning planeras om och i övrigt förbehållas det lilla fåtal individer som verkligen tål belastningen och trivs med den. Det framhölls motion att den börda som många upplever i en påfrestande arbetsmiljö måste motverkas, dels genom förändringar i arbetssituationen, dels genom noggrann anlagsprövning, yrkesvägledning, yrkesrådgivning och arbetsanalys - uppgifter som förutsätter en välorganiserad och samordnad arbetspsykologisk forskning. I motionen betonades angelägenheten av rätt man på rätt plats, anpassning av arbetsuppgifterna till individens totala biologiska förmåga och behov och en konstruktiv personalvård. Alla försök att förbättra människans anpassning i arbetslivet borde bygga på den arbetspsykologiska och arbetsfysiologiska forskningens resultat. Arbetsmiljöfrågorna har varit allvarligt försummade och har först vunnit mera allmän uppmärksamhet. Vissa betydelsefulla reformer har beslutats. Men fortfarande finns det stora och oacceptabla brister i många arbetsmiljöer. Det gäller såväl den fysiska som psykosociala miljön. Från både sociala och näringspolitiska utgångspunkter är det nödvändigt att krafttag tas för förbättrade arbetsmiljöer. I propositionen 1973:130 framläggs betydelsefulla förslag till förbättring av de fysiska arbetsmiljöerna. Vi hälsar detta med tillfredsställelse men konstaterar att åtskilligt återstår innan totalt tillfredsställande arbetsmiljöer kan sägas vara garanterade. Insatser har gjorts av myndigheter, arbetsgivare och fackliga organisationer för att eliminera hälsoriskerna på arbetsplatserna. Bland samhälleliga åtgärder kan nämnas arbetarskyddsstyrelsens och yrkesinspektionens insatser. Kartläggning av olika arbetsmiljöproblem har gjorts av arbetsmedicinska institutet och sedermera arbetarskyddsstyrelsens arbetsmedicinska avdelning. Arbetarskyddsfonden har tillkommit för att ge forskning, utbildning och information ökade resurser. Genom förändringar i lokaler och utrustning har många allvarliga hälsorisker undanröjts på arbetsplatserna. Inte minst viktigt är att nya arbetsprocesser i stor utsträckning eliminerat eller förändrat tidigare tunga och farliga arbetsuppgifter. utgör dock bristerna i den fysiska arbetsmiljön ett omfattande problem där mycket återstår att göra. 1 form av onödiga ansträngningar och påfrestningar. Redan detta är allvarligt, men ännu allvarligare är det när miljöbristerna leder till olycksfall och yrkessjukdomar. Antalet yrkesskador har varit relativt med variationer mellan 125 000 och 135 000. ökade antalet fall av yrkessjukdomar från 1 264 till Yrkesskadornas karaktär har också förändrats. Antalet invaliditetsfall beroende på yrkessjukdomar i huden ökade exempelvis från 9 fall Dessutom kan man utgå från att antalet sjukdomsfall som helt eller delvis förorsakats av brister i arbetsmiljön i praktiken är betydligt större än vad som framgår av statistiken. LOs arbetsmiljöenkät Riskerna i Jobbet ger en bild av hur de LO-anslutna arbetstagarna upplever sina miljöproblem. Enligt denna enkät ansåg sig många av de tillfrågade vara i hög grad besvärade av några av de miljöproblem som togs upp. De största miljöproblemen angavs vara belastningar, buller, drag, temperatur och eksemrisker. Detta anger också några av de huvudområden som måste angripas för att en bättre arbetsmiljö skall erhållas, nämligen lokalernas utformning från ljud- och klimatsynpunkt, maskinernas konstruktion, handhavandet av kemikalier och kanske framför allt själva arbetets utformning och tillgången till lämpliga redskap. Vidare visar undersökningar att yrkesskador är ofta förekommande hos egna företagare, framför allt i mindre företag. Sålunda är allvarliga förslitningssymtom vanliga bland äldre sysselsatta inom jordbruket. Vissa arbetsmiljöproblem framkommer inte i olycksfallsfrekvensen och inte heller i någon större utsträckning i enkätsvaren. Dit hör t. ex. ljusproblem. Dålig belysning kan bidra till att öka olycksfallsriskerna och skapa onödig trötthet. kan det också leda till synskador. I vissa branscher som är särskilt drabbade när det gäller yrkesskador blir speciella insatser nödvändiga för att effektivt motverka skador. Det är självklart att de allvarligaste konsekvenserna av en bristande arbetsmiljö är de som drabbar den enskilde. Mer än 1 800 invaliditetsfall och ca 250 dödsfall förorsakade av yrkesskador (utom färdolycksfall) är siffror som talar om mänskliga tragedier som borde ha kunnat undvikas. Vi kan dessutom räkna med att en stor mängd ytterligare sjukdomsfall hade kunnat undvikas eller lindras med en bättre arbetsmiljö. Yrkesskadorna medför stora samhällsekonomiska konsekvenser. kostnader för yrkesskador uppgår till ca . Detta är dock bara en del av totalkostnaderna för yrkesskadorna. Därtill kommer kostnader för den enskilde såsom inkomstbortfall och icke ersatta vårdkostnader. Samhället har kostnader utöver de som bestrids av för sådant som omskolning, socialvård, arbetsvärd och administration. Gjorda undersökningar ger vid handen att de verkliga totalkostnaderna för de rapporterade yrkesskadorna i vårt land ligger . Dessa summor gäller dock endast de i statistiken redovisade yrkesskadorna. Som tidigare framhållits måste man räkna med att brister i arbetsmiljön helt eller delvis förorsakat långt fler sjukdomsfall än vad 1 * 1973. som försäkringsmässigt hänförs till yrkesskador. Av samhällets totalkostnad för arbetsbortfall på grund av sjukdomar, ca , finns det därför skäl att räkna med att en inte obetydlig del förorsakas av dåliga arbetsmiljöer. Intrycket förstärks om man tar hänsyn till att ca en tredjedel av dessa kostnader beror på sjukdomar förorsakade av stress. Brister i arbetsmiljön, felaktigt utformade arbetsprocesser, oklara arbetsdirektiv och instruktioner tillhör de vanligaste orsakerna till skadlig stress. Åldrandet innebär förändringar i förutsättningarna för den enskildes arbetsinsatser. Utvecklingen av arbetsprocesserna inom framför allt industrin har haft en ogynnsam effekt på de äldres situation. De har fått det svårare att hävda sig på arbetsmarknaden, och en växande utslagning har följt. Samma utveckling som har förvärrat situationen för de äldre har också gjort det allt svårare för personer med handikapp att hävda sig på arbetsmarknaden. har man försökt att hjälpa de människor som av ålder eller i övrigt nedsatt arbetsförmåga slagits ut från den öppna marknaden, framför allt genom skyddat arbete eller pensionering. Systemet med s. k. halvskyddat arbete markerar enligt vår uppfattning ett steg i rätt riktning. Därigenom bereds arbetstagaren med stöd av samhället arbete på den öppna arbetsmarknaden. Skapandet av en god arbetsmiljö måste ses som en gemensam uppgift för arbetstagare, arbetsgivare och samhälle. Det är genom samarbete på de lokala arbetsplatserna som de positiva arbetsförhållandena skall skapas. De grundläggande principerna för en god arbetsmiljö måste fastläggas i lagstiftningen. Samhället måste ha tillräckliga resurser för att ge råd och anvisningar om hur lagstiftningen skall tillämpas i varje enskilt fall och tillse att lagarna efterlevs. Arbetsmiljöforskningen måste ges tillräckliga resurser. En stor del av ansvaret för ett utvecklingsarbete utöver vad som är fastställt i lag måste vila på arbetsmarknadens parter. Personalorganisationerna måste såldes ha möjligheter att förhandla med arbetsgivarparten om arbetsmiljöfrågor. Det måste anses självklart att en intensifierad satsning på bättre arbetsmiljö gäller alla företagsformer oavsett ägandeförhållanden. Den viktigaste delen av arbetsmiljöutvecklingen måste baseras på samarbete mellan arbetsgivare och arbetstagare på de olika arbetsplat Detta samarbete måste utgå från arbetsgivarnas ansvar för personalens trivsel och välbefinnande och från arbetstagarnas ansvarstagande för och intresse av företagets fortbestånd och utveckling. En fördjupad företagsdemokrati är en förutsättning för att arbetsmiljön skall kunna utvecklas tillfredsställande. Endast genom de anställdas aktiva medverkan och inflytande kan man på varje enskild arbetsplats skapa en miljö som är anpassad till just de människor som arbetar där och den verksamhet de bedriver. Upplevelser av fysiska påfrestningar är också i hög grad beroende av i vilken mån arbetet uppfattas som meningsfullt. Samhället kan medverka i detta utvecklingsarbete genom rådgivning och genom att ställa forskningsresultat och utbildningsresurser till förfogande. Företagshälsovården måste utvecklas så att den kan omfatta alla yrkesverksamma. Det är nödvändigt att erbjuda också dem som arbetar i mindre och medelstora företag möjligheter till en god företagshälsovård. En stor del av landets yrkesverksamma har över huvud taget inte tillgång till företagshälsovård. Det gäller främst anställda i småföretag, egna företagare och verksamma inom företag med mycket spridda arbetsplatser som t. ex. skogsbruk och vissa transportnäringar. Vi hänvisar till yrkande i motionen 1973:662. Den utbyggda företagshälsovården måste stödjas av yrkesmedicinska kliniker. Erfarenheterna från det fåtal kliniker som finns visar att man genom en riktig och tidig behandling av yrkesskador kan undvika onödiga invaliditetsfall. Genom ökade yrkesmedicinska vårdresurser kan man således undvika många mänskliga tragedier och bespara samhället stora kostnader. Det lokala arbetarskyddet måste vara det viktigaste ledet i skyddsverksamheten. Det är baserat på skyddsombud och skyddskommittéer. Skyddsombudens ställning föreslås i propositionen förstärkt. Detta kommer bl. a. att ske genom att skyddsombudet ges möjlighet att stoppa en verksamhet som bedöms farlig för den arbetande. För att kunna fullgöra sina uppgifter är det viktigt att skyddsombudet får en kontinuerlig utbildning i arbetarskyddsfrågor och arbetsmiljöfrågor. Skyddsombuden och skyddskommittéerna måste beredas möjlighet att aktivt påverka arbetsmiljön. Det gäller inte bara att eliminera uppenbara olycksfalls- och hälsorisker. Det är viktigt att de också lämnar förslag till metoder att minska belastningen på de anställda. tillbudsanalyser i skyddskommittéernas och skyddsombudens regi kan ett utvecklingsarbete igångsättas. Förändringar i arbetsförhållandena, vare sig det gäller arbetsredskap eller arbetsmetoder, bör ske i samråd med skyddskommittéerna. I små företag, där det inte är motiverat med särskilda samrådsorgan, fylls skyddskommitténs uppgifter gemensamt av alla dem som arbetar i företaget. En förbättrad yrkesskaderapportering och statistik är nödvändig. har gjort betydande insatser för ett bättre arbetarskydd. Det har dock i många fall visat sig att varken resurser eller befogenheter har varit tillräckliga. En fortsatt utbyggnad är nödvändig. 1 propositionen förordas en ökning av antalet yrkesinspektionsdistrikt från nuvarande 11 till 19. Vi anser denna åtgärd angelägen. En ytterligare utbyggnad av denna verksamhet bör ske när resurserna så medger. Sålunda bör eftersträvas en regional indelning av yrkesinspektionsdistrikten som överensstämmer med länsindelningen. En sådan indelning kan skapa goda förutsättningar för samarbete mellan yrkesinspektionens distrikt och landstingen. Vi vill understryka vikten av att yrkesinspektionen regelbundet besöker arbetsplatserna. Möjligheterna att snabbt göra föreläggande eller påfordra rättsligt ingripande måste finnas där uppenbar fara för de anställdas hälsa föreligger. bör yrkesinspektionen i första hand genom råd och anvisningar medverka till en successiv förbättring av arbetsmiljön. Vi vill understryka angelägenheten av att yrkesinspektionen har god tillgång till ergonomisk expertis. Det är angeläget att sådana specialister som inte kan finnas på varje yrkesinspektionsdistrikt placeras så att flera distrikt gemensamt använder en specialist som är placerad på något av de samverkande distrikten. Utbildningen måste tillmätas en nyckelroll i arbetet för att förbättra arbetsmiljön. I propositionen framläggs förslag om utbildningsinsatser för framför allt skyddsombuden. Utbildningskostnader skall bl. a. bestridas av medel från arbetarskyddsfonden. Vi vill i sammanhanget understryka angelägenheten av att nyanställda arbetstagare får en introduktion där skyddsfrågor, ergonomiska frågor och hygien behandlas. Likaså bör arbetstagaren informeras om hur arbetarskyddet och företagshälsovården fungerar och vilka medel som står till förfogande i arbetet för att förbättra arbetsmiljön. Vi vill också understryka angelägenheten av att alla fackmän vilkas verksamhet påverkar arbetsmiljön får en gedigen utbildning i arbetsmiljöfrågor. Det gäller konstruktörer, tekniker av olika slag, arkitekter, läkare, personer i olika planeringsfunktioner, upphandlare m. m. Detta innebär att arbetsmiljöfrågor måste introduceras i det vanliga utbildningsväsendet på både gymnasial och postgymnasial nivå. Likaså är uppföljande utbildning nödvändig. En ökad satsning på arbetsmiljöfrågor kommer att öka behovet av fackmän såsom skyddsingenjörer, ergonomer och specialutbildade läkare. Vid planeringen av den utbyggda arbetsmiljöutbildningen är det viktigt att ta hänsyn till de varierande problem som finns i olika branscher. En hämmande faktor för en positiv utveckling av arbetsmiljön är bristen på kunskap. Ökade resurser måste därför ges åt arbetsmiljöforskningen. Beträffande forskningens inriktning är det viktigt att satsa på utveckling av praktiska metoder att eliminera arbetsmiljöbrister av olika slag. Kartläggningen av arbetsmiljöproblemen har kommit förhållandevis långt, men mycket återstår när det gäller utveckling för utrustning, bättre lokalplanering, lämpligare arbetsmetoder osv. Det är viktigt med ett väl fungerande samband mellan den högre arbetsmiljöutbildningen, forskningen och övrig utbildningsverksamhet, dels för att förse utbildningen med aktuellt kunskapsunderlag, dels för att säkerställa forskarrekryteringen. Ett mål för arbetsmiljöpolitiken måste vara att ingen arbetslokal får byggas och ingen ny utrustning eller produktionsteknik sättas i drift som inte är lämplig från arbetsmiljösynpunkt. I propositionen föreslås skärpta regler om förhandsprövning av arbetslokaler och tillhörande anordningar. När det gäller maskiner och redskap är det viktigt att man kan ingripa på ett tidigt stadium. Erfarenheter talar för att en tidig besiktning skulle vara eftersträvansvärd. Vi föreslår därför att regler för typbesiktning av maskiner och vissa redskap utformas. De krav på godkännande som skall gälla för utrustning skall självfallet också gälla för arbetsmaterial. Det är angeläget att den planerade utvidgade kontrollen av kemikalier ges tillräckliga resurser och snabbt får full effekt. Huvudprincipen bör vara att arbetsmiljökostnaderna skall betraktas som en produktionskostnad. En snabb upprustning av arbetsmiljön kan dock i många företag medföra så stora kostnader att en nedläggning framtvingas. Därmed skulle en satsning på arbetsmiljö i praktiken komma att påskynda den utslagningsprocess som vi finner angeläget att förhindra. Arbetsmiljöerna måste förbättras om de inte är tillfredsställande. Detta bör kunna ske utan att företagens fortbestånd hotas. För förbättringar av arbetsmiljön vid befintliga anläggningar bör stöd utgå till åtgärder i fråga om arbetslokaler, maskiner och andra arbetsanordningar enligt samma grunder som gäller för åtgärder för vattenoch luftvård. Vi hänvisar till det förslag som väcktes i partimotion 1973:662. Frågan om kostnaderna för den kommunala tillsynen har tagits upp av LO i dess remissyttrande. ansåg att denna fråga bör prövas i samband med andra överväganden om kostnadsfördelningen mellan stat och kommun. LO anser att det är direkt olämpligt att skjuta denna fråga . Man antar att den kommunala tillsynen inte kommer att utvecklas förrän statsbidragsfrågan fått en för kommunerna acceptabel lösning. Vi delar uppfattningen att statsbidrag bör utgå till kommunerna för den kommunala tillsynen. De psykiska eller psykosociala arbetsmiljöproblem som gäller arbetets och arbetsmiljöns psykiska inverkan på människan har med den utveckling som skett i näringslivet blivit alltmer omfattande och svårbemästrade. De fysiska påfrestningarna har genom teknikens utveckling i många fall minskat, men har de psykiska påfrestningarna ökat i olika avseenden. Det Finns flera orsaker bakom denna utveckling. Arbetet har i industrier med s. k. löpande band delats upp i avskilda moment, som gör individens uppgift ensidig och monoton och försvårar för honom att se sin insats som meningsfull. För många har det blivit svårt att se den egna arbetsinsatsens samband med en färdig slutprodukt. Denna utveckling har drivits mycket långt på vissa stora arbetsplatser. Sådana arbetsmiljöer kännetecknas också av svårigheter att skapa gemenskap i arbetet. Därtill kommer faktorer som ackordslönesystem och kontinuerlig drift, som medverkar till en skadlig stress i arbetslivet. Olika undersökningar har visat att en mycket stor del av människorna i arbetslivet upplever arbetet som stressande och att arbetsförhållandena är en dominerande orsak till psykisk ohälsa. Vissa bedömare säger att psykiska besvär och fysiska sjukdomar med psykiska orsaker föranleder ca en tredjedel av all sjukfrånvaro. Den synnerligen viktiga frågan om hur den psykiska arbetsmiljön bör utformas har inte närmare behandlats i propositionen. Man kan naturligtvis inte dra någon skarp skiljelinje mellan fysisk och psykisk miljö. Den fysiska arbetsmiljön inverkar i hög grad på de psykiska förhållandena. Ett arbete som är förenat med olycksfallsrisker medför ökad psykisk belastning. Samma effekt har medvetandet om att arbetsmiljön på kan vara skadlig för hälsan. står det också klart att en psykiskt tillfredsställande arbetsmiljö minskar även de fysiska olycks- och skaderiskerna. De instrument och åtgärder som föreslås i propositionen bör i väsentlig utsträckning kunna användas även för tillgodoseende av kravet på goda psykiska arbetsmiljöer. Skyddsombud, skyddskommittéer och yrkesinspektion bör ha som målsättning att forma arbetsplatser och arbetsprocesser så att de blir tillfredsställande inte enbart från fysiska utan även från psykiska synpunkter. Företagshälsovården och utbildningen bör inriktas på att även tillgodose de psykosociala kraven. bör understryka detta. För det fortsatta reformarbetet finner vi det angeläget att i detta sammanhang särskilt framhålla vissa förhållanden av betydelse för psykisk trygghet i arbetet. Det är framför allt viktigt att strävandena inriktas på att bemästra den skadliga stressen i arbetslivet. Allmänt trivsamma arbetsplatser och trivsamma personalutrymmen är härvid en förutsättning. Men särskilt gäller det att forma arbetsprocesserna så, att individen finner sin insats meningsfull. Det gäller vidare att utforma lönesystemet så att det inte föranleder skadlig stress. Allt detta är uppgifter som i första hand bör kunna tas upp av arbetsmarknadsparterna. Men i vissa avseenden torde det bli nödvändigt med en övergripande ramlagstiftning. För att målsättningen om tillfredsställande psykosociala arbetsmiljöer skall kunna tryggas krävs emellertid att den direkta arbetsmiljöpolitiken samordnas med andra politiska verksamheter. Hit hör i första hand åtgärder för utveckling av företagsdemokratin, som då kan betraktas som en del av arbetsmiljöpolitiken. Den ställning som skyddsombuden och skyddskommittéerna nu får betyder en utveckling av företagsdemokratin. Det väsentligaste är dock att individen får så goda förutsättningar som möjligt till inflytande över sin egen arbetssituation. Det är härvid angeläget att pröva systemet med självstyrande grupper. En i denna riktning utvecklad företagsdemokrati är nödvändig för att individen skall kunna uppleva sin insats som en betydelsefull del av det gemensamma arbetet. Detta är i första hand ett problem för de stora arbetsplatserna. Långa och besvärliga arbetsresor till följd av stora bebyggelsekoncentrationer får negativa konsekvenser för den psykosociala miljön. En aktiv regionalpolitik, som motverkar en geografisk näringslivskoncentration, är alltså väsentlig för målsättningen. Detsamma gäller om en aktiv näringspolitik, som är inriktad på att ge förbättrade förutsättningar för mindre företag, där de psykosociala problemen är mindre framträdande än på stora arbetsplatser. En praktisk jämlikhetspolitik, som minskar klyftorna och förbättrar den sociala kontakten, är också av mycket stor betydelse i sammanhanget. Vad vi ovan diskuterat är problem som måste utforskas väsentligt mera ingående . För det fortsatta reformarbetet i fråga om arbetsmiljöerna och då särskilt med avseende på de psykosociala förhållandena måste forskningen intensifieras. Det är då fråga om en tvärvetenskaplig forskning, där arbetsmedicinen samordnas med t. ex. psykologi och sociologi. Uppgifter för denna forskning är exempelvis undersökningar av vilken betydelse arbetsprocessernas utformning, olika lönesystem, arbetsplatsernas storlek och bebyggelsekoncentrationens täthetsgrad har för den psykiska tryggheten i arbetslivet. Vad vi ovan anfört bör läggas till grund för det fortsatta reformarbetet genom tilläggsdirektiv till arbetsmiljöutredningen. Under hänvisning till det anförda hemställs att vid behandlingen av Kungl. Maj:ts proposition nr 130 beslutar 1. att uttala sig för en sådan decentralisering av yrkesinspektionen att varje län får ett yrkesinspektionsdistrikt, 2. att hos Kungl. uttala sig angående yrkesinspektionsdistriktens samarbete om specialisttjänster i enlighet med vad i motionen anförts, 3. att hos Kungl. anhålla om förslag till ett system för typbesiktning av maskiner och redskap, 4. att statsbidrag skall utgå till kommunerna för kostnaderna för den kommunala tillsynen över arbetsmiljön, 5. att hos Kungl. uttala att de i motionen anförda riktlinjerna för en bättre arbetsmiljö läggs till grund för det fortsatta reformarbetet genom vidgade direktiv till arbetsmiljöutredningen. () i Nennesholm () i Öskevik