mot · FW021438 · 1973-01-26 00:00:00 — av herrar Tobé och om bättre skydd för fågelskyddsområde och . instiftades 1909 i syfte att bevara högnordiskt fjällandskap i dess naturliga tillstånd. Verkligheten har blivit en annan. utbröts en del av för en första vattenreglering. Nya regleringar följde, varvid nya områden omvandlades. En rad ytterligare ingrepp har gjorts i samband med kraftutbyggnaden såsom överdämningar, vägdragning, ledningsdragning och annan hårdexploatering. Stora delar av befinner sig långt från något naturligt tillstånd. fågelskyddsområde sträcker sig som en kil i riktning mot den norska gränsen från järnvägen PorjusGällivareFjällåsen och gränsar i söder till . Det innehåller största orörda myrområde. Området är internationellt känt för sina utomordentliga biologiska värden. Delar av området är upptaget på den s. k. CW-förteckningen. är ett av de sista tillflykts- och reproduktionsområdena för en rad sällsynta och utrotningshotade djurarter. Sjaunjaområdet hör onekligen till vad som kan betraktas som de sista vildmarkerna i vårt land. Men för hur länge? Hot mot området föreligger. Den av stoppade Kaitumöverledningen skulle, om den tillåtits, ha medfört svåra skador på området. Området tål inte heller en ohämmad turism eller fritidsvistelse, om det även för framtiden skall kunna förbli en replipunkt för utrotningshotade djur och fåglar. Ett ökat skydd för området måste skapas. Nationalparker bildas för att för framtiden bevara särskilt värdefulla områden. Värdet i en fridlysning ligger bl. a. i den respekt vi kan visa de regler och författningar som gäller för nationalparkerna. Den respekten skadas när man förfar med en nationalpark på sätt som skett i . Nationalparksidén har där ständigt fått vika för exploateringsintressen. Hela kärnan i har genom kraftverksutbyggnad och annan exploatering mist sitt värde som naturvårdsobjekt, vilket inte hindrar att området som sådant har betydande turistiska värden. Det kan därför ifrågasättas om som sådan längre har sitt berättigande. gränsar i söder till och nationalparker. De södra delarna, som innehåller bl. a. delar av Akkamassivet, är alltjämt relativt opåverkade och kan med fördel införlivas med dessa nationalparker. Därigenom skulle de orörda områdena ges ett skydd. Återstående delar av är hårt exploaterade. kommer samtliga sjöar att vara reglerade. går genom hela området. Norra stranden av Akkajaure, som för övrigt starkt kommer att påverkas av det varierande vattenståndet, skärs sönder av väg och kraftledning. Området upp mot sjön i norr påverkas kraftigt av vägar och dammbyggnader. Områdena kring sjön och dalgången Vietasvagge är redan tillspillogivna från naturvårdssynpunkt. De norra delarna av är således så påverkade av exploatering att det knappast längre finns skäl att bevara dem som nationalpark. Detta område skulle i stället med fördel kunna göras till naturreservat, vilket ger ett begränsat skydd för området. Genom att detta område är tillgängligt genom vägar etc. kan det utnyttjas som turistområde. Kring Vietas finns turistanläggningar, fjällflyg och annan service. Tanken har också väckts att upprätta en naturvetenskaplig forskningsstation vid Vietas. Fjällvärlden får inte enbart förbehållas vandringsturism eller annan personligen krävande turism. Självfallet måste dock stor restriktivitet råda när det gäller att öppna fjällområden för tung turism, baserad på bil, buss och flyg. Nya vägdragningar i fjällen bör inte komma till stånd. Kärnområdena i Sarek och en del andra områden bör heller inte byggas ut med nya vandringsleder och övemattningsstugor. Men ett varierat utbud måste finnas. Området norr om och Akkajaure skulle med fördel kunna utnyttjas för ytterligare turism, t. ex. genom utbyggd båttrafik på sjöarna, bussturer längs , för dagsutflykter till fots från Saltoluokta, Ritsem och Akkastugoma söder om . fågelskyddsområde tål dock inte ytterligare störningar. Redan nu är skotertrafiken in i området besvärande. Utan tvekan krävs ett bättre skydd för detta område, lämpligen genom att området görs till nationalpark. Detta bör knappast leda till större konflikter med andra intressenter. Samernas rättigheter inskränks inte genom att området görs till nationalpark. Vi har här skisserat möjligheter att bevara det som bevaras kan av det som återstår av och pläderat för att fågelskyddsområde ombildas till nationalpark. Konkreta förslag i detta syfte har utarbetats av föreningen , men ytterligare utredningar krävs. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att hos Kungl. begär att frågan rörande det fortsatta skyddet för fågelskyddsområde och utreds, varvid de synpunkter som framförts i motionen beaktas. () ()