mot · FW021512 · 1973-01-26 00:00:00 — av m. fl. om utveckling av underleverantörssystemet inom näringslivet. En av de stora samhällsfrågorna är hur vi skall kunna öka tillväxten inom näringslivet och behålla konkurrenskraften mot utlandet och därmed kunna erbjuda en tillfredsställande sysselsättning och trygghet för den enskilde. En väsentlig faktor för att uppnå och behålla en god konkurrenskraft är att man kan öka effektiviteten i näringslivet samt att resurserna i fråga om lokaler, maskiner, tekniskt kunnande och den mänskliga arbetskraften genom ett väl fungerande samspel kommer till bästa produktivitet. Ett väl utvecklat samarbete mellan berörda parter, mellan företag och anställda, mellan små och stora företag, mellan expansiva och undersysselsatta regioner osv. betraktar vi som en mycket väsentlig produktionsfaktor. Kan detta leda till en gemensamhetskänsla, en vianda inom näringslivet, innebär det en stimulans att öka ansträngningarna mot ett gott gemesamt produktionsresultat. Ett delområde där samarbetet bör ha stora förutsättningar att utvecklas och ge goda resultat är samverkan inom underleverantörssystemets ram. En intensivare samverkan mellan olika företag av olika storlek och med olika tillgångar av maskiner, utrustning och kunnande bör kunna leda till bättre lönsamhet och därmed bättre konkurrenskraft, ökad produktion och därmed ökad sysselsättning. Underleverantörssystemet kan leda till längre gående specialisering, varje företag får koncentrera sig på utveckling av sitt speciella område, vilket bör leda till snabbare vidareutveckling och möjlighet att hålla sig i främsta ledet. För de mindre företagen innebär systemet att de trots sin litenhet kan bli specialister, de kan bli stora inom sitt område. Stordriftens fördelar kan i större omfattning komma till utnyttjande över hela näringslivet. Specialiseringen leder vidare till att den administrativa och mindre produktiva delen kan hållas lägre. Nackdelarna med underleverantörssystemet ligger främst i förhållandet att underleverantörerna ofta blir starkt beroende av huvudleverantören, det beställande företaget. Vid konjunkturnedgång eller vid strukturförändringar, utslagning av en produkt osv. blir det ofta underleverantören som först »friställs». Han blir således utsatt för växlingar i produktionen och måste planera på kort sikt. Han blir också sårbar därigenom att han inte har egna och varierande produkter som kan bilda tillverkningsreserv. Trots dessa nackdelar, det finns självfallet också flera, anser vi att underleverantörssystemet har övervägande fördelar och att det finns goda skäl att ägna intresse åt att vidareutveckla systemet och öka dess användning. Framför allt ser vi en sådan utveckling vara angelägen från de mindre och medelstora företagens synpunkt. Det finns från regional utjämningssynpunkt stora fördelar vid en breddning av underleverantörssystemet. Man kan föra över produktion från stockningsområden till undersysselsatta områden. Härigenom motverkas bristsituationer som kan vara inflationsdrivande och ha andra negativa effekter. Man vinner ökad sysselsättning i de svaga områdena. Samhället har efter hand ökat sin service på olika områden, så även till näringslivet. För oss framstår detta som en riktig utveckling, och denna service bör öka. En utveckling av underleverantörssystemet finner vi vara en lämplig uppgift för denna samhällsservice. Det bör givetvis ske i samverkan med näringslivets organ. Arbetet på en utveckling kunde bl. a. omfatta bättre informationskanaler mellan sökande och erbjudande företag inom systemet. Vidare borde samarbetsformema och avtalsfrågoma studeras och förbättras så att man här kunde uppnå större långsiktighet i samarbetet samt ökad trygghet för parterna. Någon form av reservuppgifter borde kunna hållas i beredskap att sättas in när hastiga förändringar ställer företag i svåra situationer som kan innebära friställning av personal. Samarbetsformema mellan olika regionala områden borde också studeras och förslag framläggas. Till företag inom systemet vore det önskvärt att kunna erbjuda service för anbudsgivning, kalkylering och andra praktiska frågor. Målsättningen för ett utredningsarbete om underleverantörssystemet bör vara önskemålet om en kraftig utveckling av detsamma för att härigenom uppnå ökad effektivitet och lönsamhet inom näringslivet med ökad sysselsättning som följd. Det bör också syfta till ökad långsiktighet i planeringen samt sådana samarbetsformer och avtal som skapar trygghet för de ingående företagen och deras anställda. Med hänvisning till det anförda hemställes att hos Kungl. Maj: anhåller om utredning och förslag om allsidig utveckling av underleverantörssystemet i näringslivet samt om samarbetsformer som medger ökad trygghet för ingående parter. () i Holmgården