mot · FW027 · 1973-01-11 00:00:00 — av m. fl. om rätt till avdrag vid taxering till statlig inkomstskatt av gåvor till religiösa ändamål m. m. De fria trossamfundens ekonomiska ställning har kraftigt försämrats genom de nya utgifter som orsakats dem genom skyldigheten att erlägga mervärdeskatt och arbetsgivaravgift. beredning om stat och kyrka har i sitt slutbetänkande aktualiserat kravet på större jämställdhet mellan och övriga trossamfund, bl. a. genom successivt ökat stöd från det allmänna till de fria samfunden. Vi finner det angeläget, att de fria samfundens ekonomiska förhållanden redan nu förbättras, att frågan om avdragsrätt vid inkomstbeskattning för gåvor till bl. a. religiösa ändamål utreds samt att de principiella frågor som sammanhänger med tillämpningen av reglerna för arbetsgivaravgift, mervärdeskatt och arvsskatt på de fria samfunden klarläggs. En utredning av i denna motion berörda frågor bör komma till stånd. Dess uppgift bör vara att med utgångspunkt i de fria trossamfundens ekonomiska förhållanden pröva möjligheten att dels medge avdragsrätt för gåvor bl. a. till religiösa ändamål, dels på lämpligt sätt kompensera samfunden för den extra ekonomiska belastning som orsakas dem genom skyldigheten att betala arbetsgivaravgift och genom den successiva övergången från direkt till indirekt skatt, dels upphäva skyldigheten förde fria samfunden att erlägga arvsskatt. Då denna utredning måste ta i anspråk yrkar vi i en särskild motion till årets riksdag att ett reservationsanslag av . måtte anvisas till bidrag till de fria samfunden. Vi ansluter oss när det gäller motiven för den föreslagna höjningen av detta bidrag till frikyrkoråds samarbetsnämnd, som i skrivelse till Konungen hemställt om en väsentlig höjning av bidraget. beredning om stat och kyrka har från olika utgångspunkter fäst uppmärksamheten på den insats som de fria kristna samfunden gör i det svenska samhället. Beredningen har i sitt slutbetänkande aktualiserat kravet på större jämställdhet mellan och de övriga trossamfunden. Den har också uttalat att dessa samfunds ekonomiska villkor bör kunna förbättras genom successivt ökat stöd från det allmänna. I en motion till riksdag (1972:7) utgick vi från att visst utredningsarbete rörande möjliga åtgärder i syfte att förbättra de fria samfundens ekonomiska villkor skulle komma att utföras inom ramen för statkyrka-beredningens arbete. Beredningen har i sitt slutbetänkande angett värdefulla principiella riktlinjer för de ställningstaganden rörande de fria samfundens ställning som måste göras i samband med förändringen av relationerna mellan staten och . Beredningen har däremot inte närmare berört de olika frågor som vi aktualiserade i vår motion. Den grundinställning till trossamfundens och de ideella rörelsernas verksamhet som tidigare kommit till uttryck i motioner från angående trossamfundens ekonomi har i det antagna nya partiprogrammet uttryckts bl. a. på följande sätt: De ideella rörelserna bör ges ekonomiskt stöd och allmänt goda arbetsförutsättningar. Avdragsrätt vid beskattning för gåvor till ideella och humanitära organisationer bör införas. Vårt lands historia och den rådande gemenskapen kring etiska värden som kristendomen främjar innebär förpliktelser för stat och kommun mot trossamfunden och deras fostrande och ungdomsvårdande insatser. bör beredas goda möjligheter att bedriva sin verksamhet över hela landet. De andra trossamfunden skall ges en med likvärdig behandling. Enligt vår uppfattning är det naturligt att frågor rörande de fria samfundens ekonomiska villkor och ställning i stort i det svenska samhället får sin lösning parallellt med att de framtida relationerna mellan staten och beslutas och börjar tillämpas. Enligt beredningens förslag kommer detta att ske stegvis. Det kommer alltså att ta jämförelsevis innan de förändringar blir helt genomförda som kan förutses när det gäller relationerna mellan staten och och därmed trossamfundens ställning i stort i vårt samhälle. Det av stat-kyrka-beredningen angivna målet om ökad jämställdhet mellan och övriga trossamfund måste enligt vår uppfattning gälla även ekonomiska villkor. Detta mål kan som vi ser det inte nås genom förverkligande av krav på lika behandling. Hänsyn måste tas till och övriga trossamfunds olika historiska bakgrund och till de principiella skillnader som existerar i fråga om bedömningen av olika sätt att finansiera kyrkligt arbete. Siktet måste därför ställas in på likvärdiga snarare än lika villkor. Denna uppfattning har också kommit till uttryck i statkyrka-beredningens slutbetänkande: Principen om likvärdig behandling av olika trossamfund innebär en strävan att finna stödsystem där de förmåner som erbjuds olika samfund är lika i den betydelsen att de uppfattas som lika mycket värda, trots att ett sådant värde inte kan mätas med en objektiv norm. Stat-kyrka-beredningen har sett de bidrag till de fria samfunden som först beslutades av riksdag som ett principiellt viktigt steg på vägen mot ökad jämställdhet mellan och övriga trossamfund. För att på förverkliga de nu angivna intentionerna om ökad jämställdhet är det emellertid angeläget att de fria samfundens ekonomiska villkor inte försämras i första hand generellt men också i jämförelse med de ekonomiska villkor under vilka har att existera. De fria samfundens arbetsvillkor har emellertid kommit att starkt försämras till följd av ökade kostnader. Denna utveckling är till stor del en följd av att trossamfunden genom nya skatter och avgifter kommit att belastas av kostnader som det tidigare för deras del inte funnits någon motsvarighet till. De fria samfundens ekonomiska svårigheter har markant ökats genom den fördubbling av arbetsgivaravgiften som trädde i kraft . Till belysning av detta förhållande kan nämnas att den extra ekonomiska belastningen till följd av fördubblingen av arbetsgivaravgiften uppgår till 2,5 milj. kr. Den i årets statsverksproposition föreslagna höjningen av bidraget till de fria samfunden med 2 milj. kr. svarar alltså inte ens mot den ökade ekonomiska belastning som drabbar samfunden. Än mindre ger den den förbättring av samfundens ekonomi, som enligt vår uppfattning är väl motiverad. har upprepade gånger - senast vid riksdag haft att ta ställning till motionsledes framförda krav på utredning angående rätt till avdrag vid inkomstbeskattning för gåvor till bl. a. religiösa ändamål. Trots stundom klart positiva skrivningar från vederbörande utskott har en riksdagsmajoritet avvisat utredningskravet. Det har i tidigare motioner utförligt redovisats att sådan avdragsrätt, som det här är fråga om, införts i en rad olika länder och att erfarenheterna därav genomgående varit goda. Enligt vår uppfattning talar olika skäl starkt för att en utredning bör komma till stånd. frikyrkoråd och de fria samfunden har vid upprepade tillfällen deklarerat, att de i första hand önskar det allmännas medverkan för att förbättra samfundens ekonomiska villkor i form av skattebefrielse och avdragsrätt för gåvor. synes vara beredda att acceptera tanken på någon form av direkt statligt stöd. Det finns emellertid samfund inom vilka man hyser en stark, principiellt grundad tveksamhet inför tanken på direkt statligt stöd, medan avdragsrätt för gåvor däremot framstår som en acceptabel och önskvärd form för ekonomiska lättnader. Vi menar att hänsyn bör tas till detta förhållande, när frågan om utredning om avdragsrätt för gåvor till bl. a. religiösa ändamål bedöms. frikyrkoråd gav i sitt yttrande till skatteutskottet i anledning av motionen 1971:322 av m. fl. uttryck för uppfattningen att frågan om avdragsrätt för gåvor bör utredas, innan de ekonomiska relationerna mellan staten och trossamfunden fastställs i anslutning till de förslag som statkyrka-beredningen nu framlagt: frikyrkoråd hävdar att en ordentlig utredning rörande införande av rätt för fysiska personer till avdrag vid den statliga inkomstbeskattningen för gåvor upp till viss maximigräns till u-hjälp och andra humanitära, kulturella, religiösa, vetenskapliga eller eljest uppenbart allmännyttiga ändamål, är ett krav som måste ställas innan de ekonomiska relationerna mellan samhället och trossamfunden i anslut ning till stat-kyrka-beredningen slutgiltigt skall fastställas. Utan en sådan utredning finns enligt Rådets uppfattning icke ett tillfredsställande underlag för beslutsfattannde. Vi delar denna uppfattning och anser att det genom beredningen aktualiserade kravet på ökad jämställdhet mellan och övriga trossamfund tillsammans med önskemålet att ta hänsyn till samfundens olika karaktär vid utformningen av det allmännas stöd talar starkt för att det uttalade kravet på utredning angående avdragsrätt för gåvor nu beaktas. Vi finner det naturligt att en sådan utredning får gälla avdragsrätt för gåvor jämväl till u-hjälp och andra humanitära, kulturella, vetenskapliga eller eljest uppenbart samhällsnyttiga ändamål. Den allmänna arbetsgivaravgiften löneskatten upplevs särskilt sedan den nu fördubblats till främst av två skäl som en mycket tung pålaga för de fria samfunden. Samfunden får vidkännas speciella påfrestningar genom arbetsgivaravgiften därför att de med hänsyn till verksamhetens totala omfattning har ett mycket stort antal anställda. Arbetsgivaravgiften har också för de fria samfunden kommit att framstå som särskilt betungande och orättvis därför att den infördes för att kompensera en skatteavlastning för det svenska näringslivet i samband med övergången från allmän varuskatt till mervärdeskatt. Den uttalade avsikten var inte då att införa en allmän löneskatt. Arbetsgivaravgiften uppfattas som en extra pålaga som rätteligen inte skulle drabba denna kategori av arbetsgivare. De fria samfundens skyldighet att betala arbetsgivaravgift liksom skyldigheten att betala mervärdeskatt har medfört att samfundens verksamhet successivt kommit att belastas med kostnader som det tidigare för deras del inte fanns några motsvarigheter till. Vi har tidigare framfört förslag om att de fria trossamfunden på lämpligt sätt skulle kompenseras för de ökade kostnader som arbetsgivaravgiften och mervärdeskatten innebär för dem. beräknas den ökade ekonomiska belastningen enbart genom den nu fördubblade arbetsgivaravgiften uppgå till ca 5 milj. kr. Detta förslag har avvisats bl. a. med hänvisning till att det är önskvärt att de här aktuella beskattningsformerna så långt som möjligt tillämpas utan undantag. Enligt vår uppfattning är det otillfredsställande att enbart till följd av en omläggning av skattesystemet och en övergång från direkt till indirekt skatt en stor merkostnad orsakas organisationer, som har att finansiera sin verksamhet med i huvudsak frivilligt insamlade medel. Vi anser att sådana åtgärder bör vidtagas att samfunden befrias från denna extra ekonomiska belastning. har haft att ta ställning till förslag om att arvsbeskattningen för testamente till förmån för religiösa och ideella ändamål skulle upphöra. Enligt vår uppfattning finns det nu starkare skäl än tidigare att aktualisera denna fråga. Enligt nu gällande ordning finns det två grunder för befrielse från arvsskatt som ligger de fria samfundens förhållanden nära. Dels tillämpas arvsskattebefrielse för i dess egenskap av statsorgan, dels medges arvsskattefrihet för sammanslutning eller stiftelse som bedriver en i hög grad samhällsnyttig verksamhet. Oavsett att grunden för arvsskattefrihet är dess karaktär av statsorgan framstår det som allt naturligare att jämföra dess verksamhet med den verksamhet som bedrivs av de fria samfunden och att eftersträva så likartade ekonomiska villkor som möjligt för och övriga trossamfund. De fria samfunden är i här berört avseende sämre ställda än såväl som en rad ideella organisationer utan att detta förhållande kan förklaras med hänvisning till skillnaden i verksamhetens syfte eller till olika grader av samhällsnytta. 1 väsentliga avseenden sammanfaller syftet med de fria trossamfundens verksamhet med det syfte som bestämmer inriktningen av verksamheten inom de sammanslutningar och stiftelser som medges arvsskattefrihet. Det ter sig mot bakgrund av vad som här anförts som angeläget att sådana ändringar genomförs i lagstiftningen om arvsskatt, att de påtalade olägenheterna undanröjs och att de fria samfunden i likhet med dels , dels sammanslutningar och stiftelser som bedriver en i hög grad samhällsnyttig verksamhet befrias från arvsskatt. De s. k. invandrarkyrkorna som är att betrakta som inhemska kyrkosamfund har genom den stora invandringen till vårt land kommit att spela en allt större roll i det svenska samhällslivet. Inte minst deras kurativa verksamhet bland till invandrade utländska medborgare är av stor betydelse. Dessa kyrkor hör principiellt sett till de fria samfunden, och deras ekonomiska villkor och ekonomiska problem överensstämmer i många avseenden med dem som i denna motion redovisats gälla de samfund som traditionellt brukar falla under beteckningen de fria samfunden. I väsentliga avseenden bör invandrarkyrkornas ekonomiska villkor regleras och efter samma normer som de övriga fria samfundens. Yrkande om bidrag till invandrarkyrkornas verksamhet framställs i en särskild motion till årets riksdag. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs att hos Kungl. anhåller om utredning rörande 1. införande av rätt för fysiska personer till avdrag för gåvor upp till en viss maximigräns till bl. a. religiösa ändamål vid den statliga inkomstbeskattningen; 2. kompensation på lämpligt sätt till de fria samfunden för den extra ekonomiska belastning som orsakats dem genom skyldigheten att erlägga arbetsgivaravgift och genom den successiva övergången från direkt till indirekt skatt; 3. befrielse för de fria samfunden innefattande även deras regionala och lokala organisationer från att erlägga arvsskatt. () () () () () PER () () ()