mot · FW02817 · 1973-01-25 00:00:00 — av m. fl. Energiförbrukningen ökar snabbt i världen. Energiproduktion baseras dels på flödestillgångar (solen, , vind etc), dels på energiråvaror som inte förnyas (kol, olja, uran etc). De förra kan endast ge oss ett begränsat tillskott, och det är främst från de senare som energi kan utvinnas i större skala. Olika beräkningar har gjorts av hur länge dessa resurser kan räcka till under olika antaganden om befolkningstillväxt och energiförbrukningsökning. Tillgångarna är begränsade, vilket antagligen leder till höjda priser. I ett längre perspektiv kan man också befara en bristsituation. Om energitillgången skall tryggas krävs nya former för energiframställning. Vi måste därför prioritera utvecklingsarbete på t. ex. bridreaktorerna, som ger oss möjlighet att utnyttja urantillgångarna på ett effektivt sätt, och på forskning kring vätekraftens utnyttjande. Framställning och förbrukning av energi medför i allmänhet miljöskador. Oljeprodukter, som används t. ex. för uppvärmning av byggnader och för drift av fordon, förintas inte. De ger upphov till utsläpp av stoft och gaser av mycket stora proportioner. Samma problem uppstår vid framställning av elenergi i kol- eller oljeeldade kraftverk. Vattenkraftsutbyggnaden medför skadeverkningar genom bl. a. reglering av vattendrag, skador som inte går att reparera. Framställning av elkraft i värmekraftverk leder till mycket stora utsläpp av uppvärmt kylvatten. Kärnkraftsproduktion medför strålningsrisker. Bristen på energi är ett problem på såväl lång som kort sikt. Vi har något berört det längre perspektivet. I det ingår också rent politiska faktorer. är det land i världen som har den största oljeförbrukningen per capita. En mycket stor del av oljan kommer från länder, där den politiska utvecklingen är svår att bedöma. Detta har varit ett av skälen till att satsar mycket hårt på kärnkraft. Men risk för energikriser föreligger också på kort sikt. råder internationellt sett viss knapphet på raffinaderikapacitet, vilket kan leda till leveransstömingar. Men även den kraftiga satsningen på kärnkraft är diskutabel. Det svenska kämkraftsprogrammet släpar efter. Man kan inte utesluta risken för ekonomiska och tekniska misslyckanden i programmet. Även miljöskäl kan bromsa dess utveckling liksom bristen på kapital och kapacitet för urananrikning. Det finns därför skäl att se allvarligt på tillgångssidan. En diversifiering av produktionen måste eftersträvas. Vi får inte göra oss alltför beroende vare sig av en form för energiframställning eller av vissa råvarusäljare. Det är ett skäl för att mer aktivt än för söka skaffa sig tillgång till bl. a. naturgas och olja från olika producenter. Det bör också stå klart att vi på olika sätt måste inrikta oss på att effektivisera vår energianvändning. Vår energikonsumtion kommer visserligen att öka, men det finns anledning att begränsa ökningstakten. Import av gas och olja Som vi antytt i föregående avsnitt är det angeläget att skaffar sig tillgång till energiråvaror från flera producenter. Det är också angeläget att undvika att vi blir alltför beroende av en metod för energiframställning. Detta öppnar nya perspektiv. Gasimport är således en intressant möjlighet. Det finns kända naturgasförekomster såväl öster och söder som väster om . Import genom rörledningar är tänkbar. Det mest aktuella är inköp av gas från . Ledningar byggs f. n. från till , och det är mycket möjligt att förlänga ledningen till . Utredningar och förhandlingar härom pågår. Det är också tänkbart att få gas till från sovjetiska fält via och . På samma sätt skulle gas från de holländska fälten kunna transporteras till . Det senare är dock tvivelaktigt eftersom efterfrågan på gas i och angränsande länder är stor. En intressant möjlighet som bör övervägas är import av gas från de norska fyndplatserna i . Från de nordligare fyndplatserna torde det vara möjligt att bygga gasledning in mot land och därigrån vidare till . En del kostnadskalkyler har gjorts, som tyder på att detta är ekonomiskt fullt möjligt. Överkapaciteten av gas kan göras flytande och exporteras exempelvis till , där stor efterfrågan på gas råder. Det bör understrykas att gas är ett miljövänligt alternativ, som utan allvarligare problem kan användas som komplement till olja. Det är inte osannolikt att oljepriserna kommer att öka ytterligare, varför gas från ovannämnda områden blir ett alltmer konkurrenskraftigt alternativ. Det finns därför skäl att vid sidan av pågående undersökningar kring köp av gas från inleda förhandlingar med för samarbete på gasområdet. Det finns också skäl för att mot bakgrund av vårt starka oljeberoende mer aktivt söka angagera sig i exploateringen av oljefyndigheter i . a. IVA framfört är ett sätt att räkna leveranser att köpa koncessioner. Till en del är detta gjort genom svenskt deltagande i konsortier, men genom att sprida den svenska prospekteringen efter olja och naturgas från och till exempelvis delar av och skulle en mer omfattande leveransspridning kunna åstadkommas. Men detta kräver statens medverkan, både för förhandlingar och kanske även för kapitalanskaffning. Sådana faktorer som risken för brist på energiråvaror och den miljöförstöring som förknippas med framställning och förbrukning av energi måste starkt få påverka utformningen även av den svenska energipolitiken. Den svenska energipolitiken är av passiv karaktär. Den tillåter fri konkurrens och fritt konsumtionsval mellan olika energislag i den utsträckning detta är praktiskt möjligt. Importen av , kol och andra energiråvaror är befriad från tull. Beskattningen av energi har man sökt hålla neutral så att inget energislag fiskalt sett skall missgynnas. Den förda energipolitiken har givit oss en nästen störningsfri tillgång på energi i rikliga mängder. Energipriserna i är och har varit bland de lägsta i världen. Detta har varit av stor betydelse för svenskt näringsliv och för internationella konkurrenskraft. Energianvändningen har ett starkt samband med välståndsutvecklingen, men det kan givetvis diskuteras vilken energiförbrukning som behövs för en viss välståndsökning, särskilt som begreppet välstånd är på väg att få en delvis ny innebörd. Genom att våra nuvarande metoder att utvinna och använda energi även har negativa konsekvenser når vi med oförändrad teknik förr eller senare ett tillstånd då värdet av de positiva effekterna vid en ökad energianvändning inte längre uppväger de negativa. Det finns de som anser att man i de flesta industriländer inte minst i - mycket snart kommer att vara där. Sådana farhågor kräver ökad vaksamhet från de samhälleliga organ, som är satta att bevaka de negativa effekterna. De negativa effekterna av energianvändningen är som ovan nämnts till den övervägande delen miljö- och naturresurseffekter. Verkningarna på miljön av energiframställning och energianvändning påverkar i mycket liten utsträckning priset. Genom miljöavgifter är det här möjligt att få ett mer rättvisande pris på energi i olika former, vilket är nödvändigt bl. a. för upprättandet av miljöbudgeter. I princip måste kostnaderna för skador på miljön räknas in i energipriserna. Energianvändningen ger även upphov till andra problem än miljöproblem. Dessa kräver också reglering genom lagar och genom myndigheters tillsyn. Sådana problemområden är enligt vår uppfattning bl. a. beredskapsproblem. Landets energiförsörjning påverkas, på grund av det starka importberoendet, av störningar i omvärlden. Det finns även konsumentproblem för delar av energisektorn råder det s. k. tekniska monopol, varför konsumenterna måste skyddas och säkerhetsproblem såväl användning som produktion av energi sker med tekniskt komplicerad apparatur och får inte medföra onödiga risker för enskilda personer. För dessa problemområden finns det lagstiftning. Bevakningen sköts av myndigheter såsom överstyrelsen för ekonomiskt försvar, konsumentombudsmannen, pris- och kartellnämnden, arbetarskyddsstyrelsen, strålskyddsinstitutet, atomenergidelegationen, kommerskollegium, och . Problemen uppträder emellertid inte bara i samband med användning av energi utan också i samband med olika typer av industriell aktivitet. Bevakningen bör därför ligga hos olika problemorienterade myndigheter för att varje uppdykande problem skall kunna ges en konsekvent behandling oberoende av om det har med energiförsörjning eller någon annan näringsgren att göra. Genom att behålla den problemorienterade organisation som redan finns med definierade ansvarsområden erhåller man också den bästa kontrollen och bevakningen av de olika problemen. Energimarknaden bör tillåtas fungera inom de allmänna ramar som bl. a. utgörs av de lagar och bestämmelser som de nämnda problemområdena motiverar. Principen om ramhushållning bör även gälla energiområdet. För att den indirekta styrningen där skall fungera tillfredsställande fordras att det på energimarknaden i största möjliga utsträckning råder fri konkurrens på lika villkor. I huvudsak är dessa villkor redan uppfyllda, men i det senare avseendet kan man få förbättringar framför allt i vad gäller elförsörjningen. Den privata och kommunala kraftindustrin uppfattar vattenfallsverkets ställning som särskilt gynnad. Även här bör konkurrens på lika villkor eftersträvas. Lika villkor mellan energislagen förutsätter också neutral beskattning. är energiskatten inte avsedd för några stymingsändamål och är alltså i princip neutral. Dess konstruktion gör emellertid att den inte helt uppfyller kravet på neutralitet. Sålunda utgår energiskatten ibland som värdeskatt, ibland som viktskatt och ibland som volymskatt. Ett mera renodlat system skulle erhållas om energiskatten ersattes med mervärdeskatt. Sådan utgår inte på energi. De fördelningspolitiska och statsfinansiella följderna av en sådan omläggning måste givetvis undersökas innan ställning kan tas i denna fråga. För den styrning som är motiverad av skäl som gäller de ovan berörda problemområdena, såsom beredskap och miljö, måste även särskilda avgifter kunna tas ut. I en så renodlad energimarknad som möjligt bör energin ses som en konsumtions- eller råvara vilken som helst. Detta är fullt möjligt i , där de fundamentala energibehoven måste anses vara täckta. Det innebär att kraft- och annan energiförsörjning inte skall ha någon priviligierad ställning när det gäller kapitalanskaffning. Därigenom erhålls bästa möjliga fördelning av resurser på olika samhällssektorer. En annan förutsättning för resursfördelningen mellan olika sektorer är att energiföretagen tillämpar normala förtagsekonomiska vinstkriterier givetvis med hänsyn till sin långsiktiga inriktning. Priser och taxor bör inte subventionera vissa konsumenter. Undantag kan vara motiverade då det gäller elförsörjning i glesbygd. Hänsyn måste också tas till prisets ransonerande funktion, varför s. k. kollektiv debitering bör undvikas. En korrekt prissättning av energi medverkar till att driva fram teknik för effektivare energiomvandlingar, dvs. energibesparing, och till att göra rationella avvägningar mellan hur stora resurser av energi, kapital och arbetskraft som skall sättas in i olika projekt. För uppförande av anläggningar med mycket lång ekonomisk livslängd måste energibehovet och dess prisutveckling under objektets avskrivningstid söka bedömas. Det anses allmänt att energi jämfört med många andra varor kommer att bli dyrare . Med anledning härav kan man förutsätta att de normer som gäller för värmeisolering av byggnader kan behöva ses över, eftersom de baseras på vissa förutsättningar om uppvärmningskostnader och därmed på förhållandet mellan drift- och kapitalkostnader. Detta är en form av sparsamhet med energi. Även i andra sammanhang finns möjligheter att stimulera sparsamhet, t. ex. genom utvecklingsarbete för begränsning av överföringsförluster, tillvaratagande av överskottsvärme och utnyttjande av energisparande metoder inom industrin och återvinning av förbrukat material i stället för nyproduktion. Den allt snabbare utvecklingen på alla områden och samhällets ökade komplexitet ställer allt större krav på det underlag som behövs för åtgärder och beslut. Det gäller inte minst de organ som skall bevaka olika problemområden, energimarknadens köpare och säljare och de myndigheter som utformar lånebestämmelser för bostäder samt ger forsknings- och utvecklingsanslag m. m. För att ta fram sådant underlag behövs det ett nytt organ, som inom energiområdet utför prognoser, utredningar och även utredningar av den karaktär som brukar kallas framtidsstudier. Ett sådant organ bör få formen av ett särskilt . skulle ett sådant institut kunna byggas ut för gemensamma nordiska uppgifter. Det är viktigt att ett energiinstitut inte ges någon annan maktposition än den som skapas av de kunskaper och fakta som framkommer genom utredningar, diskussioner eller genom eventuella forskningsinsatser som utförs på institutets initiativ. Institutet måste därför få en självständig ställning i förhållande till myndigheter, företag och organisationer. Det bör ges en stark ankytning till de praktiska problemen och därför kompletteras med rådgivande organ, vari olika intressen kan representeras. Den av begärda parlamentariska kan exempelvis ingå i institutets ledning. Nämnden torde genom det föreslagna institutet få underlag för sin verksamhet. Institutet, som inte behöver vara särskilt stort, bör ha intim kontakt med teknisk och ekonomisk fakultet. En viss personalgemenskap med dessa fakulteter genom deltidsarrangemang kan övervägas. Därigenom kan institutet tillgodose önskemål om specialutbildning i allmän energiekonomi och allmän energiteknik. arbetsuppgifter bör i första hand vara en allmänt och vetenskapligt inriktad utredningsverksamhet inom energiområdet, speciellt med avseende på energins användning under olika former, exempelvis som elkraft eller som fjärrvärme för byggnadsuppvärmning, eller med avseende på olika produktions- och överföringsalternativ. studera möjligheterna att utnyttja miljöavgifter på energiområdet och möjligheterna att på olika sätt spara energi. Institutet bör vidare bedriva en rullande prognosverksamhet på energiområdet. Utredningar kan antingen initieras inom institutet eller beställas utifrån. Bland övriga angelägna arbetsuppgifter för ett sådant institut kan särskilt nämnas internationella översikter och bedömningar av vad ekonomiska blockbildningar kan innebära för energiförsörjningen översikter och bedömningar som saknas och analyser av hur sambandet mellan ekonomisk utveckling och energianvändning ser ut för länder med olika struktur och utvecklingsnivå. Givetvis bör institutet ha täta och goda kontakter med företag och organisationer inom energisektorn. Genom framåtsyftande utredningsverksamhet kan t. ex. brist på energiråvaror förutses. Utvecklingsinsatser kan sättas in så att alternativa former för energiproduktion kan hinna vara färdiga när bristsituationen uppstår. verksamhet kan finansieras genom en särskild avgift på energiförbrukningen. Ett sådant system skulle likna det som existerar för finansieringen av byggnadsforskningen. Med hänvisning till det anförda hemställer vi 1. att beslutar att ett fristående energiinstitut med i motionen angivna arbetsuppgifter inrättas, 2. att begär att den undersöker förutsättningarna för nordiskt samarbete i vad gäller exploateringen av gas- och oljefyndigheter i . () ()