mot · FW021232 · 1973-01-26 00:00:00 — av tander m. fl. angående och det ideella föreningslivet. Det är en välkänd erfarenhet att det omfattande ideella föreningslivet i vårt land har varit och är av utomordentlig betydelse både för dem som deltar däri och för hela samhället. Under de många ungdomsdiskussionerna brukar man också kunna påvisa att ungdom som tidigt kommer med i aktivt föreningsliv löper mindre risk att fastna i dåliga vanor än ungdom som står utanför föreningarna. Men dagens ideella föreningsliv arbetar under svåra konkurrensförhållanden. Idrottsrörelsen och de politiska föreningarna är, glädjande nog, livligt uppmärksammade i massmedia och har lätt att dra till sig intresset hos både yngre och äldre. Värre är det för ideella föreningar av andra slag. Storstadspressen fäster sig sällan vid vad som förekommer i detta föreningsliv. Radions tre kanaler, liksom TV-kanalerna, kan då och då ta upp föreningsaktiviteter som har nyhetens behag, t. ex. byalagen och miljövårdsgrupperna. Allt detta är tillfredsställande. Men hur kan det komma sig att radion och televisionen så dåligt speglar vad som sker inom föreningslivet i allmänhet, bortsett från de ovan nämnda områdena? Det finns i vårt land något tusental lokala hembygdsföreningar, vilkas arbete blir av allt större betydelse i som kännetecknas av förändringar på alla områden, inte alltid till det bättre. Hembygdsrörelsen torde få ännu större betydelse när alla kommunblocken förvandlats till kommuner och man mer än förr behöver ett forum för vården av delkommunen, dess miljö och minnen. Men hembygdsrörelsen har ytterst svårt att fånga upp intresset hos ungdomen. Detta beror, förefaller det oss, bl. a. på att radio-TV nonchalerar detta föreningsliv. De flesta ungdomar får knappast reda på vilka möjligheter till den egna bygdens vård och vilka fritidsintressen hembygdsrörelsen erbjuder. Ett annat exempel är nykterhetsarbetet. Oavsett nykterhetspolitisk inställning och personlig hållning till alkoholkonsumtion torde de flesta medborgare inse att förebyggande arbete är av stor betydelse, inte minst för ungdomsvärlden. Men har svårt att göra sig gällande. Till en del beror detta på att mellanölet fångade in tonåringarna. En annan anledning är utan tvivel att radio-TV sällan bryr sig om vad som händer inom denna rörelse. Både radio och TV har nedlagt ett bra arbete på att skildra följderna av alkoholmissbruket och släppt fram debatten om bättre vård av alkoholskadade; (i någon mån har också trafiknykterhetsfrågorna uppmärksammats). Varför då denna nonchalans inför det arbete som syftar till att försvåra uppkomsten av alkoholmissbruk? Det vore lätt att fortsätta resonemanget kring andra slags föreningar med ideell syftning, t. ex. folkbildningsorganisationerna med studiecirklar och kurser, sångkörer, husmodersföreningar, den opolitiska bondeungdomsrörelsen, djurskyddssammanslutningar, föreningar för invandrare, pensionärsföreningar, föräldraföreningar, de frivilliga försvarsrörelserna etc. Endast glimtvis har radio-TV något att berätta från de nämnda områdena, medan enstaka initiativ från bullrande, kanske revolutionära grupper tycks kunna påräkna uppmärksamhet. Det är av utomordentlig betydelse att det folkliga föreningslivet i vårt land får tillfälle att utvecklas och engagera så många som möjligt med hänsyn till olika personliga intressen. Men hur skall föreningarna nå ut till flera människor, hur skall de berätta om sin existens, om våra främsta massmedia knappast berör vad som sker inom detta föreningsliv? På detta område har av anledningar som här inte skall diskuteras försummat sin uppgift. Det vore enligt vår mening rimligt att riksdag gjorde en påminnelse härom. Under hänvisning till det anförda föreslår vi att måtte besluta att ge Kungl. till känna att och TV på ett bättre sätt bör följa arbetet inom det ideella föreningslivet och beakta de i motionen framförda synpunkterna. () () () () ()