mot · FW02530 · 1973-01-24 00:00:00 — av i m. fl. angående den regionalpolitiska målsättningen, m. m. riksdag godtog med vissa ändringar och modifikationer propositionen 1972:111 rörande regionalpolitik och fysisk riksplanering. I propositionen ingick bl. a. generella riktlinjer för den samhälleliga planeringen i länen. Som propositionen var utformad, kom de beslutande riktlinjerna att innehålla allvarliga oklarheter och delvis rena inkonsekvenser. Detta påtalades bl. a. i kommunisternas motion. Kammardebatten gav dock inga kompletterande besked, som var ägnade att förtydliga innebörden av beslut. Den första oklarheten rör målsättningen beträffande befolkningen i olika regioner . I själva propositionen sägs uttryckligen på s. 11 att regionalpolitikens mål skall vara att alla skall kunna få arbete på bosättningsorten eller på rimligt avstånd därifrån. Sistnämnda uttryck måste rimligen tolkas som pendlingsavstånd, dvs. avstånd som inte nödvändiggör flyttning, i varje fall inte flyttning utanför den egna regionen. Detta måste innebära att främst skogslänen skall slippa nettoutflyttning. I bilaga 1 s. 456 anges övre och nedre värden för befolkningsmålsättningen 1980. De aritmetiska medelvärdena för skogslänen motsvarar mycket nära den faktiska befolkningen 1970. I en annan kolumn i samma tabell anges den prognostiserade befolkningen 1980 utan flyttningsantagande. Över lag ligger dessa senare tal högre än den faktiska befolkningen 1970 (alltså = den planerade ). Detta betyder således att befolkningsmålsättningen enligt bilagan innebär en avsevärd utflyttning från skogslänen. T. o. m. den högre ramen för befolkningsmålsättningen innebär t. ex. för en flyttningsförlust på 7 000 personer . Den nedre ramen innebär 17 000 i flyttningsförlust. Här föreligger en uppenbar motsägelse mellan propositionstextens löfte och innebörden av talen i bilagan. Vilken text skall gälla? Formellt borde propositionstexten äga företräde, men det är endast i bilagan som planeringsnivåerna är kvantitativt bestämda. godkände båda avsnitten, men det ena utesluter i praktiken det andra. Den andra oklarheten ligger i att ingenting har sagts om hur befolkningen skall fördelas vid olika nivåer för rikets totalbefolkning. Befolkningen behöver givetvis inte fördelas mellan länen i samma proportioner vid målsättningens nedre totalram som vid dess övre. Totalbefolkningen i riket påverkas i väsentlig mån av invandringen. Det är känt att invandringen i regel koncentreras till speciella regioner Betyder detta att en totalmålsättning för riket, motsvarande den högre totalramen, förutsätts innebära att tillskottet väsentligen kommer till storstäderna? Frågan besvarades ej av och kräver uppenbarligen ett förtydligande. Risken är givetvis att det blir mycket svårare för skogslänen än för andra regioner att höja länsramarna, om totalramen för rikets höjs. Uppnåendet av maximiramen i ett storstadslän kan ju mycket väl tänkas kombinerat med att ett eller flera skogslän kvarstannar vid minimiramen. En för skogslänen ogynnsammare relativ fördelning kan alltså uppstå än vad som direkt framgår av tabellerna i bilaga 1 s. 456. Var det avsikt att något sådant skulle accepteras? Den tredje oklarheten gäller ortsklassificeringen. Denna väckte betydande diskussion och kritiserades utom av vårt parti också av . majoritet godtog den i princip. Men på vilka premisser skedde godkännandet? Var premissen inga flyttningsförluster i skogslänen, eller var den oförändrad totalbefolkning? Frågan är avgörande. Idén bakom ortsklassificeringen var att skapa expansiva centra ute i regionerna för att balansera negativa tendenser. Ökar man satsningen på ett centrum i ett skogslän får detta helt olika följder, beroende på den premiss som man utgår ifrån. Om denna är utebliven flyttningsförlust, betyder detta en ökning av totalbefolkningen. Det medger i sin tur att centrum i länet kan utvecklas, men också att andra delar av länet kan tillväxa med stöd av det expansiva inflytande som centrum utövar för hela länet. Men om premissen är oförändrad totalbefolkning betyder det att tillväxten i centrum helt skall ske på andra länsdelars bekostnad och att andra kommunblock än centrum måste gå tillbaka. Ett praktiskt exempel kan hämtas från X-län. Där föreslog som storstadsalternativ, vilket godtogs av regeringen. Men gjorde sitt förslag på basis av en ökande totalbefolkning i länet , något som medgav att också andra block än kunde tänkas få del av expansionen. Regeringen har om den står fast vid talen i bilaga 1 s. 456 ändrat denna bild: skall expandera inom ramen för oförändrad totalbefolkning i länet, dvs. andra block i länet skall gå tillbaka totalt sett. Vad blir det då av t. ex. Hoforsblocket, som i förslag till handlingsprogram framhålls som objekt för speciella näringspolitiska insatser? Innebär ställningstagande att handlingsprogrammet i dessa delar överges? När länsstyrelserna accepterar ortsklassificeringen, skedde det i skogslänen över lag på målsättningsförslag som låg högre än regeringens tal. Länsstyrelsernas förslag beträffande skogslänen överensstämmer med vad som framförs i t. ex. riksplan. Skulle länsstyrelserna ha godtagit ortsklassificeringen om de vetat att den skulle göras på basis av oförändrad total befolkning i länen? Den fjärde oklarheten gäller den sysselsättningspolitiska innebörden av befolkningsmålsättningarna för skogslänen enligt bilaga 1. Oförändrad befolkning kan betyda två saker. Antingen framgår den som följd av att arbetslösheten även i expanderande delar av landet blivit så hög, att detta får en uppdämmande effekt på flyttningen dit från andra regioner. Skogslänens befolkning förblir då med att deras arbetslöshet stiger genom den uppdämda utflyttningen. Detta är till stor del vad som konkret sker. Alternativt är den oförändrade totalbefolkningen en följd av att sysselsättningen ökat i skogslänen så att den på positiv väg förmår hindra utflyttning eller folkminskning. Vilken av dessa båda vägar förutsätts ligga bakom den antagna målsättningen? Om det är den senare, varför saknas då i riksdagsbeslutet varje som helst kalkyl över hur många nya arbetstillfällen som måste skapas för att uppnå målsättningen för skogslänen ? Hur mycket måste satsas för att skapa dem och hur stora kostnader kan tänkas ikläda sig och nationen för att nå målsättningen? Att den inte kan uppnås av den i alla regionalpolitiska sammanhang så ofta omtalade spontana utvecklingen torde vara uppenbart för alla; förtydliganden krävs. Av ovanstående framgår hur tvetydiga och svävande viktiga delar av riksdagsbeslutet rörande regionalpolitiken faktiskt var. Vi vill med detta som utgångspunkt föreslå 1. att uttalar att full sysselsättning utan flyttningsförluster skall vara den regionpolitiska målsättningen för skogslänen, 2. att ortsklassificeringen upphävs och fördelningen av resurser och befolkning inom länen blir föremål för ny förutsättningslös behandling. (vpk) i (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) (vpk)