mot · FW021718 · 1973-04-03 00:00:00 — av m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1973:55 angående omlokalisering av viss statlig verksamhet. I proposition 1973:55 med förslag till omlokalisering av viss statlig verksamhet föreslår Kungl. att skall avvakta förslag från en tillsatt utredning innan slutlig ställning tas till statens bakteriologiska laboratoriums lokalisering till . I denna prövning bör frågan om en delning av SBLs riksfunktion och den regionala funktionen för prövas. Enligt en aktuell redogörelse för statens bakteriologiska laboratorium (nr 9, 1973) tillämpar laboratoriet följande programindelning: 1) diagnostiska undersökningar, 2) preparatförsörjning, 3) epidemiologisk verksamhet, 4) försvarsmedicinsk verksamhet och 5) service till utomstående. Programindelningen motsvarar emellertid inte SBLs organisation på åtta avdelningar. Preparatförsörjningen torde kunna förflyttas från utan nackdelar och det finns därför ingen anledning att beröra denna del av verksamheten. Motionen utgår ifrån att omlokaliseringen av de fyra andra funktionerna endast gäller SBLs riksfunktion medan den regionala funktionen för i någon form måste stanna kvar. Därigenom tryggas också sysselsättningen för den del av personalen som ombesörjer denna verksamhet. Ett antal föreståndare för humanbakteriologiska och humanvirologiska laboratorier har i en skrivelse yrkat att funktionsmöjligheterna för som centrallaboratorium särskilt inom epidemiberedskapen hålles intakta samt att de nödvändiga laboratoriefaciliteterna förlägges så att transporttiderna från landets folkrikaste delar inte förlänges. Dessa påpekanden är sakligt befogade men utgör inte några specifika skäl för SBL:s lokalisering till . En förutsättning för en tillfredsställande diagnostisk verksamhet är dock, liksom , att transport av prover kan ordnas på ett tillfredsställande sätt. Man måste därför diskutera både behovet av epidemidiagnostik och kraven på transporterna. På grund av den höga hygieniska standarden i uppkommer epidemirisker främst genom resande från andra länder. Så länge tåg och båt utgjorde de huvudsakliga samfärdsmedlen fanns det vissa skäl att koncentrera epidemiberedskapen till hamnar och gränsstationer. I dagens läge utgör emellertid charterresenärer med flyg en stor andel av de potentiella smittobärare som kan bli epidemirisker. Som en följd av detta ändrade resmönster och de, jämfört med inkubationstiderna, korta restiderna måste man numera räkna med att epidemier kan utbryta i vilken del av landet sorn helst. Detta har beaktats i den regionala sjukvårdens organisation, och de regionala bakteriologiska laboratorierna är därför utrustade att klara diganos av bl. a. salmonella- och shigellainfektioner. Det finns emellertid också andra epidemikällor, vilket bevisas av exemplet med tularemiepidemin i övre , en av de största epidemier som drabbat under det senaste årtiondet. Redan den omedelbara akutsjukvården vid misstanke om infektionssjukdom, vare sig den är epidemisk eller inte, kräver tillgång till bakteriologisk diagnostik, vilket tillgodosetts vid regionlaboratorier. För SBL:s funktion som centrallaboratorium är tillfredsställande transporter av mikrobiologiska prover väsentliga. Det bör emellertid framhållas att transporttiderna är kritiska endast för vissa typer av prov, i andra fall är denna faktor utan avgörande betydelse. Det må framhållas att transportsituationer existerar även mellan södra eller norra och liksom, i fråga om marktransporter, i . Linjeflyg är efter vad vi inhämtat berett att ordna transporter av bakteriologiska prover som s. k. P-frakt, vilket innebär företräde även före persontransporter. I vissa fall är transporterna in särskilt snabba, och en allmän översyn av provtransportproblemet är berättigad. Det bör framhållas att har endast ett centralt (federalt) laboratorium, nämligen (tidigare ) i , , som torde fylla bl. a. samma referensdiagnostiska funktioner som SBL i . Såvitt bekant fungerar detta laboratorium tillfredsställande trots transporter över avstånd motsvarande längd. Något behov att placera detta laboratorium centralt på den amerikanska kontinenten eller i de folktätaste områdena har uppenbarligen inte förefunnits. De delstatliga laboratorierna torde närmast motsvara de ovannämnda regionlaboratorierna i . Den diagnostiska metodutvecklingen utgör en viktig del av SBL:s verksamhet. Detta utvecklingsarbete är till övervägande del inriktat på att förbättra, förenkla och förbilliga identifieringen av de smittämnen, som är så vanliga att de normalt identifieras på de regionala sjukhuslaboratorierna. Den mera forskningsbetonade utprovningen av denna verksamhet bör tillfredsställande kunna göras i den skala som det regionala underlaget i medger. Då en metod är färdigutvecklad är det emellertid angeläget att pröva den på ett större provmaterial än det regionala. I ett sådant läge bör SBL antingen kunna rekvirera prover från andra regioner eller decentralisera försöksverksamheten genom att förlägga provserier till olika regionlaboratorier. Det senare alternativet kan kräva tillfälliga förstärkningar på olika regionlaboratorier, något som bör kunna administreras av SBL. Förutsättningarna för en sådan decentraliserad utprovning av nya diagnostiska metoder är synnerligen goda. Den vetenskapliga kompetensen och specialinriktningen hos flera av överläkarna vid regionlaboratorierna har för övrigt redan nu medfört att SBL:s diagnostiska verksamhet i praktiken kompletteras genom undersökningar vid de regionala laboratorierna där överläkarna specialiserat sig på den ifrågavarande diagnostiken. Den försvarsmedicinska verksamheten vid SBL är en väsentlig länk i det svenska totalförsvaret. Det är emellertid knappast en hemlighet att en krigsplan finns och att denna går ut på en decentralisering av verksamheten. Detta synes innebära att både flyttningsproblem och transporter under försvårade förhållanden i princip redan måste vara lösta. Ett beslut om omlokalisering av SBL bör ta hänsyn till försvarsmedicinska synpunkter. 1 sitt remissyttrande över SOU 1972:55 har framhållit att SBL:s regionala serviceverksamhet är svår att ersätta . Om denna tidpunkt beaktas vid en eventuell flyttningsplanering är det uppenbart att framtida diagnosbehov kan tillgodoses. Det kan fortsättningsvis knappast vara rimligt att staten via SBL subventionerar med service som andra landsting själva fått svara för. fick genom ursprungliga beslut en klar markering av de kemiska, biologiska och medicinska områdena. Denna planering har förstärkts av de senare besluten om omlokalisering av skogshögskolan, och tillkomsten av en arbetsvetenskaplig filial och en god forskningsmiljö har därför uppstått för de områden som är av betydelse för SBL. Vid finns professurer eller biträdande professurer i mikrobiologi, klinisk bakteriologi, virologi, oral mikrobiologi, genetik, populationsgenetik, medicinsk genetik, biokemi, analytisk kemi samt ytterligare tre kemiämnen, vartill kommer forskningsresurser i andra ämnen som indirekt berör SBL. Genomsnittligt framläggs en doktorsavhandling . Det är också relevant att två läkemedelsindustrier redan har etablerat sig i . Då en ytterligare lokalisering av forskningsintensiv läkemedelsindustri kan tänkas ter det sig angeläget att SBLs verksamhet i dess helhet förläggs till . Därigenom skulle en grund skapas för en fruktbar samverkan mellan universitetsforskning, statligt utvecklingsarbete samt statlig och privat läkemedelstillverkning. Med stöd av det anförda hemställs att vid behandlingen av proposition 1973:55 med förslag till omlokalisering av viss statlig verksamhet måtte beakta vad i motionen anförts angående möjligheterna att till lokalisera statens bakteriologiska laboratoriums riksfunktion. JAN-1VAN () i