mot · FW021971 · 1973-04-27 00:00:00 — av m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1973:111 angående godkännande av konvention om förhindrande av havsföroreningar till följd av dumpning av avfall. I propositionen nr lil föreslås att tillträder en global konvention om dumpning av avfall i haven. Det är självfallet angeläget att ansluter sig till konventionen och att denna snabbt får bred anslutning. Konventionen är ett medel för att begränsa föroreningarna av haven. Kritik kan givetvis riktas mot konventionen. Den är i vissa avseenden vag. Förteckningen över förbjudna ämnen borde vara mer omfattande. Konventionen får dock ses som ett steg i rätt riktning. Vi förutsätter att den verkar för att konventionen utvidgas och konkretiseras. Enligt svensk lag är det förbjudet att dumpa den typ av ämnen det här är fråga om från svenska fartyg. I konventionens artikel lil under 1 . (a)(i) anges att med dumpning förstås bl. a. avsiktlig kvittblivning av avfall eller andra ämnen från fartyg, luftfartyg, plattformar eller andra konstruktioner till havs. Även i andra artiklar nämns plattformar. Det är alltså tydligt att konventionen jämställer fartyg och t. ex. oljeborrningsplattformar. Detta är riktigt, eftersom borrning efter olja till havs redan fått en betydande omfattning och kommer att få en mycket stor omfattning. Det är över huvud taget angeläget att ta upp frågan om föroreningar i samband med borrning efter olja vare sig dessa föroreningar består av oljeprodukter eller av annat avfall. Från sida har vi uppmärksammat riskerna med oljeutsläpp i samband med borrning såväl genom olyckshändelser, blow-outs som genom allmänt spill. I en folkpartimotion till årets riksdag (1973:794) begärs åtgärder från svensk sida för att skapa bättre beredskap mot tänkbara oljekatastrofer i samband med borrningarna i . Frågan är för svensk del nu synnerligen aktuell. kommer borrningar att påbörjas från svensk sida i . I propositionen 1973:112 föreslås att Kungl. Maj:t får bemyndigande att godkänna ett avtal mellan vattenfallsverket och en del privata intressenter om bildande av ett bolag som skall prospektera olja och naturgas i första hand i . Riskerna för oljeskador är onekligen mycket omfattande i samband med borrningar och vid upptagning och landtransport av olja. Det är också känt att vattenområden som och är mycket känsliga för oljeutsläpp och dumpning av andra ämnen. Reglerna och bestämmelserna för arbetet på borrplattformarna är inte särskilt omfattande. Ofta hänvisas till att vi i följer internationell praxis på området och skärper våra bestämmelser efter hand som det behövs. Det finns dock inte någon anledning att från svensk sida bara avvakta utvecklingen. Tvärtom har vi av såväl allmänt ekologiska skäl som mer egoistiska Nordsjöolja kan driva i land även på den svenska anledning att ställa krav på andra länder och att uppställa hårda krav på våra egna borrningsföretag. Borrning i svensk regi är alltså förestående i och kan genom det nya bolaget bli aktuell även i . Det är därför angeläget att svensk lagstiftning som avhandlar dumpning och utsläpp av föroreningar från fartyg görs tillämplig även för oljeborrtorn och andra typer av plattformar och konstruktioner. Som koncessionsnämnden för miljöskydd anfört i sitt remissyttrande torde så inte vara fallet . Departementschefen anför att en svensk anslutning till konventionen torde kunna ske utan att någon komplettering av den interna lagstiftningen på området behöver göras. Även om detta är riktigt är det dock inte något argument för att en sådan komplettering inte bör ske. Vi hemställer därför att förslag föreläggs med innebörd att lagen om förbud mot dumpning av avfall i vatten samt lagen om åtgärder mot vattenförorening från fartyg kommer att omfatta även utsläpp från plattformar till havs. Genom tillämpningsföreskrifter skulle mer effektiva regler kunna uppställas. Sådana skulle bl. a. kunna ange hur borrning får ske, hur oljeavfall skall behandlas, hur avfall från plattformarna skall behandlas, vilka säkerhetsoch kontrollåtgärder som skall vidtas. Dumpningskonventionerna omfattar inte kvittblivning av avfall som härrör från eller sammanhänger med den normala driften av fartygen. Härmed avses bl. a. toalettavfall och hushållsavfall. I trånga och hårt trafikerade farvatten skapar även dessa utsläpp betydande problem och olägenheter. I och med att internationella överenskommelser träffats och kommer att träffas om förbud mot dumpning och oljeutsläpp är det angeläget att också ta upp dessa andra avfallsproblem internationellt. Här gäller också att det i hamnarna bör finnas mottagningsanordningar för avfall. Moderna fartyg har ofta anordning för omhändertagande av avfallet ombord. De modernaste färjorna mellan och har t. ex. vakuumtoaletter och uppsamlingstankar ombord. I hamnarna finns dock inga mottagningsanordningar utan avfallet tappas ut till havs. Kommuner eller företag skulle mot avgift kunna ta emot sådant avfall. Föreskrifter kan utfärdas som rör svenska fartyg. Det är dock angeläget att överenskommelser träffas internationellt och i första hand för om åtgärder för att förhindra utsläpp av sådana föroreningar som alltså inte går in under dumpningskonventionerna. bör i internationella sammanhang ytterligare uppmärksamma dessa problem. Bestämmelser rörande svenska fartyg och förhållandena i svenska hamnar bör skärpas bl. a. så att toalettavfall tas emot. Med hänvisning till vad som anförts hemställer vi 1. att med bifall till propositionen 1973:1 11 som sin mening ger Kungl. Maj:t till känna vad i motionen anförts rörande förorening i samband med utnyttjande av borrplatt formar och åtgärder för att förhindra förorening av havet genom toalett- och hushållsavfall från fartyg; samt 2. att hos Kungl. Maj:t begär att förslag föreläggs med innebörd att lagen om förbud mot dumpning av avfall i vatten och lagen om åtgärder mot vattenförorening från fartyg görs tillämpliga även för plattformar till havs. () () ()