mot · FW021918 · 1973-04-24 00:00:00 — av m. fl. i anledning av Kungl. Majrts proposition 1973:95 angående transportstöd som regionalpolitisk! I den statliga regionalpolitiken, vars syfte är att stimulera näringslivet i undersysselsatta regioner, har betonat vikten av att stödet får sådan utformning att det står till alla företags förfogande. Med en sådan generell utformning av det statliga stödet minskar riskerna för snedvridning av konkurrensvillkoren på grund av olikartad behandling från statens sida av olika företag. Transportstödet är ett exempel på sådant stöd. har därför föreslagit att denna stödform skulle byggas ut för att ge näringslivet i norra förbättrade villkor. Kritiken mot den nuvarande utformningen har främst gällt restriktionerna i fråga om minsta vikt per försändelse och minsta fraktavstånd samt den begränsning som legat i att stöd inte utgått för transport till stödområdet av råvaror som skall bearbetas. Det är därför självfallet tillfredsställande att förslag nu lagts fram som i långa stycken innebär ett tillmötesgående av våra tidigare framförda krav. Enligt vår mening återstår emellertid alltjämt allvarliga begränsningar i bestämmelserna för stödet. Merkostnaden bör elimineras genom höjda bidrag De långa transporterna från norra till de större marknaderna i södra och är en starkt konkurrensförsämrande faktor för företagen i norr. Den merkostnad som en lokalisering till norra innebär jämfört med en lokalisering till mellersta eller bör därför elimineras. Syftet med en subvention av transportkostnaderna skall alltså vara att göra betingelserna för företagsamhet i de norra regionerna mera likvärdiga dem som föreligger för företagen i övriga landet. Hur stor denna merkostnad är varierar naturligtvis mellan företag och branscher. I propositionen har ett mått på denna skillnad presenterats. Transportkostnadernas andel av omsättningen har där beräknats för företag inom stödområdet. Som jämförelse har ställts upp motsvarande beräkning för företag i . Skillnaden i transportkostnader som på detta vis uppkommer uppgår till mellan av omsättningen. En merkostnad av den storleksordningen kan företagen inom många branscher inte bära. Som framgår av propositionen överskrider merkostnaden rörelseöverskottet räknat i procent av omsättningen i ett flertal branscher. Livsmedelsindustrier, snickeriindustrier, byggnadsmaterialindustrier, viss kemisk industri m. fl. har i genomsnitt rörelseöverskott som är mindre än denna merkostnad. att små marginella kostnadsreduceringar kan få stor reell betydelse för utsikterna att i norra bedriva lönsamma företag. I genomsnitt för hela stödområdet och för alla branscher var transportkostnaderna 1971 av omsättningen. Motsvarande andel för företag i var . Merkostnaden, som med detta mått var , reducerades genom transportstödet med hälften eller . Det finns naturligtvis invändningar mot det här sättet att mäta effekterna av transportstödet. Skillnaderna mellan olika branscher och företag i olika län är stora. Det är ändå enligt vår mening ett acceptabelt sätt att beräkna hur omfattande stödet bör och kan vara för att reducera transportkostnadsskillnadema utan att snedvrida konkurrensen. Man bör emellertid vara observant på enskilda fall, för vilka ett så generellt utformat stöd som det här är fråga om kan komma att få icke avsedda effekter på kostnadsrelationerna mellan två företag i samma bransch. Som framgår av de nämnda siffrorna har det nuvarande fraktstödet endast reducerat den regionalt betingade kostnadsskillnaden med hälften. Det finns alltså motiv för att höja bidragsprocenten. Bidragen är f. n. för och , för och samt för övriga stödområdet. En differentiering synes enligt den i propositionen lämnade redovisningen ha varit ändamålsenlig. När effekterna av de ändringar som nu kommer att besluta kan överblickas bör därför frågan om höjning av bidragsprocenten på de olika avstånden övervägas. Värdet av transportstödet kan emellertid förbättras ytterligare jämfört med det framlagda förslaget, om den sträcka som godset skall transporteras för att bidrag skall utgå kortas av. Enligt propositionen skall sträckan vara . är denna kvalifikationssträcka . Den senare har motiverats med att genomsnittslängden för SJ-transporter av gods för hela landet legat omkring denna siffra. Av de godstransporter som är berättigade till stöd går emellertid en dryg tredjedel på lastbil. Genomsnittssträckan för lastbilstransporterna är avsevärt kortare än järnvägstransporterna. Bland annat av dessa skäl anser vi att som lägsta kvalifikationssträcka för transportstöd skall gälla . Lägsta vikt per försändelse Även den lägsta vikten per försändelse har reducerats i propositionen. gäller att varje försändelse skall väga över taxerad vikt för att transportstöd skall utgå. Denna lägsta vikt sänks i regeringsförslaget till . Motivet för en minimivikt per försändelse är att stimulera företagen att ordna sina transporter rationellt. Detta motiv förefaller konstruerat. Vad sorn är rationell transportplanering varierar mycket från företag till företag. Det rationella för varje företag är att minska tiden från den tidpunkt då produkten lämnar tillverkningsstadiet till dess den nått slutlig adressat. För vissa företag kan det därför vara rationellt att sända kontinuerligt men i relativt små poster. Med den nuvarande avgränsningen ställs många små företag utanför denna stödform. Det är mycket allvarligt, eftersom en framgångsrik regionalpolitik i hög grad är avhängig expansionskraften och etableringsfrekvensen hos de minsta företagen. Vi anser att den nu föreslagna sänkningen är otillräcklig för detta syfte och föreslår därför att den sätts till . I propositionen föreslås vidare att stödet för godstransporter från skall höjas från till av de taxor som gällde vid ingången av . Vi har i motioner slagit fast, att principen för taxesättningen för transporter till och från bör vara den kostnad som transport motsvarande sträcka på fastlandet skulle betinga. Staten bör bära de merkostnader för gods, fordon och passagerare som beror på att ingen vägförbindelse mellan fastlandet och är möjlig. För att genomföra en sådan taxesättning måste hänsyn tas till kostnader för lägre utnyttjandegrad av fordon, högre personalkostnader etc. Detta bör därför utredas i särskild ordning. Detta krav har vi väckt i separat motion till årets riksdag (1973:745). Om villkoren för befolkningen och näringslivet i norra skall bli mer jämbördiga med dem i södra och mellersta delarna av landet krävs också att kostnaderna för persontransporterna sänks. I motionerna 1973:225 och 1973:1760 har föreslagit sänkta taxor för tele-, flyg- och tågförbindelserna över längre avstånd. Vi ser de beslut som regeringen tagit beträffande tele- och flygtaxorna som ett steg i den riktningen. För en sänkning av tågtaxorna har emellertid regeringen inte visat något intresse. Detta är anmärkningsvärt, eftersom de flesta resor med kollektivt transportmedel över längre avstånd sker med tåg. En sänkning av priset för tågresor skulle därför få stor betydelse för många människor. Det finns också trafikpolitiska motiv för en rejäl sänkning av tågtaxorna. De kollektiva transportmedlens förutsättningar att erövra nya marknader bör förbättras. Det minskar kravet på samhälleliga investeringar i vägar och på privatpersoners utlägg för bilar. Det ger förutsättningar att öka trafiksäkerheten på vägarna. Några mer omfattande försök med taxesänkningar för tågresor har inte gjorts i . Det är därför svårt att mera exakt bestämma hur stor en prisreduktion måste vara för att påverka den enskildes val mellan olika transportmedel. erfarenheterna från transportstödet för gods vet vi emellertid att även en måttlig sänkning av transportkostnaderna kan få en avgörande effekt för ett företags möjligheter att fritt välja lokaliseringsort. För företag med omfattande personkontakter med mellersta och skulle följaktligen ett transportstöd för persontransporter innebära att nackdelarna med en lokalisering i norra minskade. Det ger större expansionskraft och stimulerar i sin tur etablering av nya företag. För alla privatresor är fördelarna uppenbara. Lägre priser betyder att fler får råd att oftare hälsa på släktingar och vänner som bor långt borta. De lägre priserna har alltså en betydande social effekt, som bör väga tungt. Med sänkta persontaxor kan det återigen bli intressant även för större familjer att överväga att resa med tåg i stället för att ta bilen. Vi föreslår av dessa skäl att hos Kungl. begär att förutsättningarna för en icke obetydlig sänkning av biljettpriserna för tågresor över längre avstånd utan dröjsmål övervägs. En sådan reform bör vara enkel för att snabbt kunna genomföras. En metod som uppfyller det kravet är att sänka alla biljettpriser över en viss sträcka med en enhetlig procentsats. Detta kan emellertid ge tröskeleffekter som inte är önskvärda. En stegvis ökning av procenttal ger en jämnare övergång. Denna metod kan kombineras med ett pristak. En prissänkning av det här slaget kan sannolikt inte genomföras utan att det i ett första skede innebär intäktsbortfall. Å andra sidan kan inte en sjunkande resefrekvens med tåg botas med ideliga prishöjningar. För den intäktsminskning som kan bli följden av dessa taxeminskningar bör övergångsvis särskilt statsbidrag utgå. måste en mera realistisk prissättning leda till ökad trafik och därmed ökade intäkter. Vi är övertygade om att man med sänkta priser och bättre service kan erövra nya marknader. Vi har i en annan motion till årets riksdag i tio punkter pekat på några möjligheter att stärka SJ:s konkurrenskraft. Vi vill i detta sammanhang påpeka betydelsen av att avkorta restiderna mellan de större städerna i landet. Regeringen bör därför ta de initiativ som behövs för att påskynda införandet av snabbtåg på de mest trafikerade sträckorna. Det är naturligt att man börjar med förbindelserna till . Med kombinationen snabbtåg-sänkta biljettpriser skulle ett betydande steg tas mot ett rundare . Med hänvisning till det anförda hemställs A. att beslutar 1. att den lägsta viktgränsen för stödberättigad sändning fastställs till taxerad vikt, 2. att den kortaste stödberättigade transportsträckan fastställs , B. att hos Kungl. Maj:t begär att förutsättningarna för en sänkning av taxorna för tågresor övervägs i enlighet med vad i motionen anförs.