mot · FW021804 · 1973-04-10 00:00:00 — Motioner nr 18041806 är 1973 av m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1973:41 angående industripolitisk verksorganisation, m. m. I propositionen 1973:41 föreslås inrättandet av en ny myndighet statens industriverk. Verket avses handha bl. a. branschundersökningar och långsiktig prognosverksamhet samt överta den pågående utredningsverksamheten rörande mindre och medelstora företag. Verket föreslås vidare överta vissa uppgifter från kommerskollegium, nämligen omställningsfrämjande åtgärder för vissa industribranscher, administration av de statliga industrilånegarantierna, tillsynen av företagarföreningarna och den verksamhet som kollegiets bergs- och elbyråer nu svarar för. avses även från kommerskollegium överta funktionen som chefsmyndighet för sprängämnesinspektionen, bergsstaten och statens elektriska inspektion. För industriverket beräknas /74 1 13 tjänster, vilket innebär att verket tillförs 41 tjänster för tillkommande arbetsuppgifter. Vidare förordas att () integreras i industriverket fr. o. m. /75. I propositionen föreslås också inrättandet av en ny fond statens utvecklingsfond med syfte att stödja riskbetonade investeringar inom industrin för utveckling av nya produkter, processer eller system. I propositionen anges att ett väsentligt motiv för inrättandet av ett nytt industripolitiskt verk är behovet av att samordna och förstärka de utredande och planerande funktionerna inom industridepartementets verksamhetsområde. En högre grad av kontinuitet i bevakningen av olika branscher eller branschövergripande frågor sägs bli möjlig genom skapandet av ett nytt ämbetsverk. Vi ifrågasätter starkt det motiverade i att bilda ett verk för att bedriva branschinriktade utredningar. Självfallet kan statsmakterna finna att sådana undersökningar är önskvärda från allmän synpunkt, och det är naturligt att möjligheter bör finnas att initiera sådana undersökningar. Sådana möjligheter finns också i tillräcklig omfattning. Det är emellertid både naturligt och önskvärt att sådana undersökningar genomförs i nära samverkan med näringslivet och dess branschorganisationer för att tillvarata vad departementschefen (s. 91) anger som det kunnande, den erfarenhet och den kompetens som finns inom företagen. I varje företag finns betydande kunskaper om branschens utvecklingslinjer, och sammanfattande bedömningar görs också inom näringslivets branschorganisationer, där tillgång finns på utredningsunderlag. Att inom ett nytt verk bygga upp en fast kader av branschutredare synes därför vara en ineffektiv och dyrbar metod att skaffa nödvändig information. Departementschefen har själv (s. 105) påpekat att behovet av branschutredningar varierar och att det därför behövs en flexibel organisation. Den föreslagna lösningen synes emellertid inte ha påverkats härav. Det föreligger också en betydande risk för att resultaten av utredningarna, om de bedrivs inom ett industriverk, blir verklighetsfrämmande och att de åtgärder som kommer att föreslås som ett resultat av utredningarna i alltför hög grad kommer att bestå i nya selektiva åtgärder. Vi anser därför att dylika undersökningar bör initieras av industridepartementet och genomföras med deltagande av berörda parter i en för varje särskilt ändamål bildad grupp. Vi finner det heller inte motiverat att överföra den verksamhet som bedrivs av delegationen för de mindre och medelstora företagen till ett industriverk. I propositionen föreslås att en mängd uppgifter överförs från kommerskollegium till det föreslagna industriverket. Enligt vår mening saknas i propositionen övertygande bevis för att detta kommer att medföra effektivitetsvinster. Någon kritik mot kommerskollegiums sätt att sköta dem anförtrodda uppgifter har inte framförts. Det bör också vara av värde att man inom samma myndighet har uppsikt över såväl den inhemska industrins utveckling som förändringarna på handelsområdet. För ett land som vårt med så stor utrikeshandel är detta särskilt betydelsefullt. Vi vill erinra om att kommerskollegieutredningens betänkande byggde på liknande synsätt och att det stora flertalet remissinstanser ställde sig positiva till utredningens förslag. Riskerna för dubbelarbete blir i vart fall inte mindre genom att vissa uppgifter överflyttas till ett industriverk. Det faktum att kommerskollegium formellt lyder under kan inte tillmätas avgörande vikt. Vi förutsätter att samarbetet inom regeringen är så gott att allvarligare konflikter av denna anledning inte behöver uppstå. Departementschefens bedömning av ansvarsuppdelningen gällande det finansiella företagsstödet stöder vår uppfattning härvidlag. En ändring av nuvarande myndighetsorganisation avstyrks i propositionen trots att verksamheten är splittrad mellan olika departement och trots att kommerskollegieutredningen föreslagit en samordning av detta stöd inom kommerskollegium. Vi anser således att de funktioner som ligger hos kommerskollegium även med fördel kan handläggas där. Företagsservice anges i propositionen omfatta information, utbildning, rådgivning i form av konsulttjänster och tekniska tjänster av olika slag. Vi delar uppfattningen att behovet av sådana tjänster stadigt växer men vill kraftigt understryka departementschefens allmänna överväganden om att den övervägande delen av utbudet av företagsservice i kommer från privata företag eller intresseorganisationer. Där ett sådant utbud existerar och fungerar väl är behovet av ett statligt engagemang begränsat. Statliga insatser bör således endast komma i fråga där service saknas eller är bristfälligt utvecklad och där skäl finns att anta att ett tillfredsställande serviceutbud ej heller kan framkomma de statliga insatserna förutan. Försiktighet bör därför iakttagas ivad avser verksamheten med subventionerade konsulttjänster i statlig regi och det i all synnerhet som det är av vikt att gränslinjen mellan utövandet av statliga funktioner och av staten bedriven näringsverksamhet hålls klar. Av propositionen kan klart utläsas en vilja att också på detta område bygga ut den statliga verksamheten. De konkreta riktlinjerna för verksamheten är emellertid till ytterlighet vaga. Således sägs verket skola svara för samordning och övergripande planering av statens insatser och att dessa på lämpligt sätt samordnas och utvecklas (s. lil). Företagarföreningarna har viktiga uppgifter inom regionalpolitiken. erhöll företagarföreningarna från landstingen ca 8 milj. kr., medan motsvarande statliga bidrag uppgick till 10 milj. kr. I propositionen aviseras en uppräkning av det statliga anslaget med 2,5 milj. kr. Vi finner denna uppräkning motiverad med hänsyn till de svårigheter som företagsamheten i synnerhet de mindre och medelstora företagen arbetar under. Vi finner emellertid departementschefens inriktning av verksamheten avsikten sägs vara att förstärka och bredda den allmänt utvecklingsbefrämjande verksamheten vara något vag. Vi har inget att invända mot departementschefens bedömning att samtliga föreningar skall kunna få bidrag under förutsättning att de presenterat ett tillfredsställande förslag motsatsen hade vi funnit mer märklig. Vi delar departementschefens uttalande om vikten av att företagarföreningarnas personal har en så bred kunskaps- och erfarenhetsbakgrund att de på ett riktigt sätt kan förstå och analysera företagens problem och att detta också är en förutsättning för att deras rekommendationer och förslag skall uppfattas som realistiska av företagsledarna. 1 propositionen föreslås att industriverket övertar de tillsynsfunktioner som åvilar kommerskollegium. Inte heller på denna punkt har vi funnit att övertygande skäl härför förebragts, varför vi anser att kommerskollegium även i fortsättningen bör handha denna verksamhet. Det är därvid av vikt att kommerskollegium får resurser som möjliggör en utjämning uppåt av de nu betydande skillnader som enligt delegationen för de mindre och medelstora företagen föreligger olika företagarföreningar emellan, både kvalitetsmässigt och resursmässigt. SIFU, med sammanlagt cirka 230 anställda, varav 195 i , har enligt vad som anges i propositionen svårigheter att nå ut till de mindre och medelstora företagen med sina fortbildningstjänster. I propositionen förutskickas en regionalisering av SIFU:s verksamhet. Departementschefen anser sig emellertid inte nu kunna ta ställning till SIFUis framtida organisation. För detta ändamål bildas en särskild Däremot föreslås i propositionen att SIFU inordnas i industriverket med hänsyn till bl. a. vikten av nära samarbete med företagarföreningarna. bör enligt vår mening bibehålla ställningen som ett fristående institut med uppgift att ge service åt främst mindre och medelstora företag inom industri- och hantverkssektionerna. Företagen inom dessa viktiga delar av näringslivet är mest betjänta av ett serviceorgan, som kan arbeta smidigt och effektivt och i nära och fortlöpande kontakt med näringslivets huvudorganisationer och branschförbund. Enligt vår bedömning skulle ett inlemmande av SIFU i ett stort ämbetsverk kunna komma att medföra mindre handlingsfrihet, längre kontaktvägar och minskad självständighet vid handläggningen och genomförandet av samarbetsprojekt mellan SIFU och avnämargrupperna. Av dessa skäl bör SIFU ej inordnas i ett nytt industriverk. Även av andra skäl synes ett sådant beslut felaktigt eller i vart fall förhastat. Den föreslagna omlokaliseringen av delar av SIFU liksom det faktum att departementschefen själv anser att om organisationsfrågorna bör överses gör ett ställningstagande nu felaktigt. Vi anser därför att formerna för anknytningen mellan SIFU och företagarföreningarna bör studeras av den föreslagna organisationskommittén. Styrelsen för teknisk utveckling (STU) har bl. a. till uppgift att i ett tidigt skede lämna finansiellt bistånd i form av bidrag eller lån med villkorlig återbetalningsskyldighet till utvecklingsprojekt. På ett senare stadium har och även Investeringsbanken möjlighet att medverka vid industrins utvecklingsinvesteringar. I realiteten har emellertid Investeringsbankens utlåning endast till ringa del gått till nya, oprövade projekt med stora risker och möjligheter. föreslås en fond med uppgift att medverka under mellanliggande skeden av ett projekts utveckling från idé till marknadsförd produkt. Forskningen utgör en av framåtskridandets starkaste krafter. Om svensk industri skall kunna framgångsrikt konkurrera på världsmarknaden under villkor som ger utrymme för stigande löner, är en av förutsättningarna att de svenska produkterna är av hög teknisk kvalitet. Statens ansvar för forskningen är betydande. Vi vill här erinra om betydelsen såväl av att den forskning som bedrivs vid universitet och högskolor får tillräckliga resurser som av att företagens lönsamhets- och finansieringssituation är sådan att forskning och utveckling kan bedrivas i tillräcklig omfattning. För en rätt bedriven forskning kan ett statligt stöd av den typ som förutses i den nu föreslagna utvecklingsfonden visa sig betydelsefull i många fall. Vi är emellertid av den uppfattningen att statens medverkan härvidlag i princip endast bör ske när förutsättningar saknas att på vanligt sätt genom krediter eller aktieteckning finansiera ett projekt. Vi vill kraftigt understryka departementschefens uttalande om att det är främst genom enskilda individers och företags agerande som innovationer kommer till stånd. Vi anser således att statligt stöd till nya projekt i de fall detta är motiverat inte får leda till att staten successivt tar över en avsevärd del av det ekonomiska livet. 1 vad gäller utvecklingsfondens administrativa förankring finns det enligt departementschefen skäl som skulle tala för såväl STU, Investeringsbanken som industriverket. Departementschefen finner emellertid de skäl som talar för industriverket överväga. Vi finner departementschefens motiveringar härför inte bara svaga utan direkt felaktiga. Utvecklingsfonden bör enligt vår mening inte arbeta bransch- och sektormässigt konsekvent, koncentrerat och långsiktigt vad som kan avses med detta är oklart utan bör givetvis bedöma varje särskilt projekts möjligheter att nå framgång. Vi finner inte heller behovet av en samhällsekonomisk analys av exempelvis projektets branschekonomiska konsekvenser vara påkallat från den synpunkt från vilken utvecklingsfonden bör granska projekt. Enligt departementschefen kommer den kompetens som STU besitter att vara av stort värde för fondens verksamhet. Vi delar den uppfattningen och föreslår därför att fonden knyts till STU i stället för till det föreslagna industriverket. Inrättandet av ett statens industriverk Vi har ovan granskat det nya verkets arbetsuppgifter och underlydande myndigheter var för sig. Slutsatsen därav blir att de sakliga skälen för bildandet av ett nytt ämbetsverk är synnerligen svaga. Det förefaller onödigt att inrätta ett verk med dessa uppgifter. Det är svårt att värja sig för tanken att propositionens löst hopkomna förslag mindre har att göra med sakliga överväganden än med en önskan att manifestera en vilja att omforma vårt ekonomiska system i socialistisk riktning. I propositionen lämnas en redogörelse för huvuddragen av de senaste årens statliga näringspolitiska åtgärder. Vi vill erinra om att vi från moderata samlingspartiet i andra sammanhang kritiserat många aspekter av denna utveckling, och vi avstår därför från att nu upprepa denna kritik. Det är emellertid nödvändigt att peka på att tillskapandet av ett industriverk inte kan ses från i första hand administrativ eller organisatorisk synpunkt. Inrättandet av ett statens industriverk måste i stället, sett också mot bakgrunden av det aviserade förslaget om aktieköp för medel ur AP-fonden, uppfattas som ytterligare ett steg i riktning mot ökad statlig styrning och kontroll av vårt lands näringsliv och ekonomi. Att utvecklingen sker steg för steg innebär inte att man kan bortse från de faror och olägenheter en sådan utveckling har, sett . De administrativa vinsterna av de föreslagna förändringarna är ringa och i stor utsträckning obevisade. ekonomi bör även i fortsättningen bygga på enskilt ägande, fri prisbildning och konkurrens, och man bör i möjligaste mån undvika att bruka sådana selektiva medel som riskerar att leda till vad som i den allmänna debatten går under benämningen mygelekonomi. Denna inställning är väl förenlig med uppfattningen att det är samhällets uppgifter att dra upp de ramar inom vilka företag och enskilda får agera. Det är naturligt att regler skapas till skydd för t. ex. miljöintressen och möjligheter för en balanserad regional utveckling. Likaså är det nödvändigt och ett uttryck för samhällets solidaritet att stat och kommun tar på sig ansvaret för att de människor som drabbas av den för allas välståndsutveckling alltid pågående omvandlingen av vårt lands näringsliv ges behövligt stöd. En konsumentpolitik som syftar till att öka medborgarnas möjlighet att via sina köp styra produktionen efter sina egna preferenser och önskemål ligger också väl i linje med vår uppfattning om samhällets roll som givare av de ramar inom vilka ett fritt näringsliv bör verka. Gemensamt för dessa exempel på åtgärder som samhället bör vidtaga är att de så långt möjligt bör ges en generell utformning. Vi ställer oss avvisande till statliga detaljregleringar. Av dessa skäl och med hänvisning till vad som tidigare anförts om de mer administrativt betonade frågorna avstyrker vi inrättandet av ett statens industriverk. Som följd därav avstyrker vi även de genom bildandet av ett industriverk föranledda lagändringarna. I konsekvens härmed föreslår vi att den föreslagna statens gruvegendom anknyts till kommerskollegium liksom att kostnaderna för expertis inom omställningsprogrammet för gjuteribranschen bestrids med kommerskollegiums anslag. De av oss föreslagna ändringarna får konsekvenser även beträffande vissa anslagsfrågor. Det i propositionen föreslagna anslaget på 8,2 milj. kr. till : Förvaltningskostnader och 2,2 milj. kr. till : Utredningar m. m. föreslås således utgå. Våra förslag föranleder också en uppräkning av anslaget till kommerskollegium. För /73 uppgick detta anslag till cirka 11,6 milj. kr. Vi beräknar för /74 behovet av medel för den verksamhet som enligt ovan bör bedrivas av kollegiet till 12,8 milj. kr., vilket är cirka 4 milj. kr. mer än enligt Kungl. Med stöd av vad ovan anförts hemställs 1. avslår propositionens förslag i vad avser inrättandet av ett statens industriverk, 2. ger Kungl. Maj:t till känna vad i motionen anförts beträffande , 3. ger Kungl. Maj:t till känna vad i motionen anförts beträffande ökad regional företagsservice, 4. ger Kungl. Maj:t till känna att fonden för stöd till industriellt utvecklingsarbete knyts till styrelsen för teknisk utveckling, 5. ger Kungl. Maj:t till känna vad i motionen anförts beträffande statens gruvegendom, 6. avslår propositionens förslag om ändring i lagen (1902:71 s. 1) innefattande vissa bestämmelser om elektriska anlägg 7. avslår propositionens förslag om ändring i gruvlagen (1938: 314), 8. avslår propositionens förslag om ändring i lagen (1886:46 s. 1) angående stenkolsfyndigheter m. m., 9. avslår propositionens förslag om ändring i uranlagen (1960: 679), 10. avslår propositionens förslag om ändring i lagen (1966:314) om kontinentalsockeln. 11. till för /74 anvisar ett förslagsanslag av . N. () i Trobro PER () i Gäddvik G. ()