ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FW021448 · 1973-01-26 00:00:00 — Nr 1448 av m. fl. angående reglerna för stadshypoteksinstitutens kreditgivning för bostadsändamål. Att bo i småhus utanför de större tätorterna är en boendeform som har fått ökad efterfrågan. Detta är också naturligt från skilda synpunkter. Icke minst barnfamiljer föredrar den boendemiljön, som naturligt ger rika möjligheter till aktiviteter i nära anslutning till mark och natur. torde småhusbyggandets andel avsevärt understiga konsumenternas önskemål. Det måste beklagas att inte bostadsproduktionen bättre anpassats till en dokumenterad efterfrågan. En naturlig strävan i samhället måste vara att planera i anslutning till människornas önskemål och behov och därmed i detta fall garantera möjligheter till ett fritt val av boendemiljö. Bostadsbyggandet liksom andra anläggningsaktiviteter är reglerat ilag. Den nya lagen om reglerad bebyggelse i glesbygd var för vissa områden angelägen. Det måste dock bli en generös tillämpning av lagen så att en naturligt anpassad bostadsbebyggelse i byar och glesbygd inte hindras. Det finns i många delar av landet små tätorter och byar med utbyggda va-anläggningar där man väl kan komplettera bebyggelsen med ytterligare småhus. Likaså bör byggandet av friliggande fastigheter inte hindras utan väl motiverad anledning. Ett bostadsbyggnadsärende skall i planeringsavseende behandlas enligt byggnadslagen och därtill kommer, om bostadsbyggnadslån söks, en bedömning av den s. k. kreditvärdigheten. Enligt nu gällande ordning kan stadshypoteksföreningar och bostadsfinansierande kreditaktiebolag lämna lån inom orter där hälsovårdsstadgans särskilda bestämmelser för hälsovårdstätort gäller. Långivning även i andra tätare bebyggda områden får beträffande stadshypoteksföreningarna ske i den mån Kungl. Dessa bestämmelser måste anses mycket otillfredsställande. I sin tillämpning skapar bestämmelserna besvärliga gränsproblem, och därutöver centralstyr de bostadsbyggandet på ett sätt som gör att de hindrar bostadskonsumenter att välja sin boendemiljö. Även för kommunerna och dess bostadslåneförmedlingsorgan verkar bestämmelserna i många fall styrande och besvärliga i sin tillämpning. Avgörandet beträffande kreditvärdigheten bör självklart i vanlig ordning åvila kreditinstituten. Enligt vår mening är det angeläget att ifrågavarande bestämmelser angående kriterier för placering av bostadslån utgår ur stadshypoteksföreningarnas stadgar och att därvid samma förändring sker beträffande de bostadsfinansierande kreditaktiebolagen. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos Kungl. Maj:t anhåller om översyn och åtgärder så att bestämmelserna angående reglerna för stadshypoteksinstitutens kreditgivning för bostadsändamål ändras i enlighet med vad i motionen anförs. H. () () ()
mot · FW021449 · 1973-01-26 00:00:00 — av m. fl. om inrättande av ett varudeklarationsråd inom . Vi inrättandet av fördelades tjänstemännen i den forna varudeklarationsnämnden på ett flertal enheter i det nya verket. Det är ett välmotiverat konsumentintresse, att varudeklarationerna blir så relevanta, lättfattliga och homogena som möjligt. Att på det sätt som skett splittra den sakkunskap som finns inom detta område torde motverka detta syfte och är närmast att betrakta som misshushållning med tillgängliga resurser. Önskvärt vore, att man inom ramen för skapade en enhet med samma uppgifter som den forna varudeklarationsnämnden. Med stöd av vad som anförts hemställs att hos Kungl. Maj:t anhåller att det inom skapas en enhet med namnet varudeklarationsrådet, vilken skall ha samma sammansättning och samma funktion som den forna varudeklarationsnämnden. () ()
mot · FW021451 · 1973-01-26 00:00:00 — av m. fl. om vidgade möjligheter för producentkooperativ ekonomisk förening att förvärva bundna aktier. Enligt lagen om vissa inskränkningar i rätten att förvärva fast egendom eller gruva eller aktier i vissa bolag (inskränkningslagen), 2 § och 18 § stycket b), får producentkooperativ ekonomisk förening, som tillhandahåller transporttjänster, inte förvärva bundna aktier. Inom svensk åkerinäring finns cirka 300 s. k. lastbilcentraler med närmare 11 000 åkerier som aktiva medlemmar. För dessa ekonomiska föreningars fortsatta utveckling som transportsäljande företag utgör inskränkningslagen ett hinder för integrering i närliggande ekonomisk verksamhet genom innehav av aktier som är bundna. lag bör således ändras i angivet hänseende. Med hänvisning till det anförda yrkas att beslutar i enlighet med vad som i motionen angivits samt att utskottet utarbetar vederbörlig lagtext. 73 3258 S 1973
mot · FW021452 · 1973-01-26 00:00:00 — om auktorisation för tillverkning av bilnycklar. Sedan de nya registreringsskyltarna för motorfordon börjat distribueras har i olika sammanhang aktualiserats det förhållandet, att uppgiften om bilens chassinummer på registreringsskylten kan medföra en ökning av bilstölderna. Uppgiften om chassinumret på registreringsskylten ökar nämligen möjligheterna för obehöriga att komma över nyckel till vederbörande bil. Även om det i och för sig kan ha sitt värde att chassinumret finns återgivet på registreringsskylten, varigenom polisen vid en kontroll lätt kan konstatera om bilen är falskskyltad eller ej, synes den risk som finns för att enstaka bilnycklar kan bli felaktigt utlämnade vara tillräcklig grund för att frågan bör tas upp till ny prövning. Även om man utgår ifrån att de flesta bilverkstäder och reservdelsförsäljare lojalt följer utfärdade rekommendationer att kontrollera på bilregistret vem som äger bilen innan nyckel utlämnas, måste man tyvärr ändå räkna med att så icke alltid sker. Det bör vara angeläget att så långt som möjligt eliminera riskerna för felaktigt utlämnade bilnycklar. I anledning av motion till föregående års riksdag om auktorisation av låssmeder beslutade att hos Kungl. Maj:t anhålla om utredning av frågan om offentlig auktorisation av låssmeder. Det hänvisades därvid bl. a. till det tilltagande antalet inbrottsstölder. En framkomlig väg beträffande skydd mot otillbörligt åtkommande av bilnycklar vore att låta denna utredning jämväl pröva frågan om rätt att tillverka bilnycklar. Med hänvisning till vad som anförts hemställes att hos Kungl. Maj:t begär att direktiven för utredningen angående offentlig auktorisation av låssmeder även skall omfatta tillverkningsrätten i fråga om bilnycklar.
mot · FW021454 · 1973-01-26 00:00:00 — om ökad teknologisk forskning rörande de mindre och medelstora företagens produktionsvillkor. Den teknologiska forskningen är i stor utsträckning avpassad till de stora företagens behov och för att utveckla stordriftsfördelar. Den helt dominerande delen av svensk företagsamhet utgörs emellertid av små och medelstora företag, som har begränsade möjligheter att dra nytta av denna forskning och små resurser att själva bedriva forskning. Med en ökad inriktning på smådriftsteknologi bör forskningen i högre grad kunna tillgodose behov, som är relevanta för svensk företagsstruktur. De små och medelstora företagens betydelse ur sysselsättningssynpunkt och deras i många delar av vårt land helt dominerande roll understryker angelägenheten av att de teknologiskt är väl rustade och att deras bärkraft understöds av en forskning, som är inriktad på deras produktionsvillkor. Med stöd av det ovan anförda hemställes att som sin mening ger Kungl. till känna att den teknologiska forskningen i högre grad bör uppmärksamma de mindre och medelstora företagens produktionsvillkor och inriktas på utnyttjandet av smådriftsfördelar.
mot · FW021456 · 1973-01-26 00:00:00 — av m. fl. om vidgade möjligheter till lån från stadshypotekskassa och stadshypoteksförening. Svårigheterna att placera långfristiga lån på fastigheter som ligger utanför hälsovårdstätort blir alltmer påtagliga för bankerna. I samma mån som jordbruksfastigheter rationaliseras genom sammanläggning eller nedläggning friställs ofta bostadshus, som det finns spekulanter på, om det bara funnes rimliga lånemöjligheter till förvärv och renovering. När det gäller bostadshus utanför hälsovårdstätort, finns ingen möjlighet till avlyft av bottenlån till gällande ränta. Det intresse som föreligger att inköpa och rusta upp äldre bostadsfastigheter i mera glesbygdsbetonade områden blir ofta omöjligt att tillmötesgå därför att acceptabla lånemöjligheter icke föreligger. Det finns för övrigt åtskilliga exempel på bostadshus inom relativt centralt belägna områden, där bankerna saknar möjligheter att lämna rimliga krediter. Det gäller lägen strax intill hälsovårdstätort och det kan vara lägen mitt i redan befintlig bebyggelse låt vara av mindre omfattning. Det är således inte endast fråga om fastigheter i glesbygd, snarare rör det sig mera om s. k. mellanbygder, ofta endast någon mil från stora kommuncentra. Med tanke dels på det allt större intresse som visas för bosättning i sådana områden, dels värdet som ligger i att många äldre fastigheter här blir upprustade och bebodda, är det en stor brist att inget kreditinstitut finns för avlyft av bottenlån i sammanhanget. Det innebär i realiteten att endast människor med innehav av ansenligt kapital eller möjligheter till privatlån kan inköpa respektive bygga sin bostad inom område som icke är att hänföra till hälsovårdstätort. Vissa affärsbanker har löst problemet genom att låna ut medel även till bottenlånedelen till hög ränta och med hårda amorteringskrav. För de flesta låntagare är denna lösning helt omöjlig. Det är sålunda av största vikt att bestämmelserna för möjligheterna att erhålla bottenlån på sedvanliga villkor ändras, så att dessa lån kan beviljas objekt som ligger utanför hälsovårdstätort. Med hänvisning till det anförda hemställes att förordningarna om stadshypotekskassa och om stadshypoteksföreningar ändras så att låneverksamhet får bedrivas utanför hälsovårdstätort.
mot · FW02146 · 1973-01-18 00:00:00 — om beaktande av försäkringsfrågor vid översynen av giftorättsinstitutet. Familjelagssakkunniga tar i sitt betänkande SOU 1972:41 i huvudsak upp frågor kring äktenskapets ingående och upplösning. Förslag angående äktenskapets ekonomiska rättsverkningar kommer efter fortsatt utredning att läggas fram . regler om giftorättsgemenskap mellan makar går ut på att all egendom som make hade då äktenskapet ingicks eller som han senare förvärvade i princip är underkastad giftorätt. Då äktenskapet upplöses genom skilsmässa eller den ena makens död sker som regel en hälftendelning mellan makarna av deras sammanlagda giftorättsgods. Egendom kan undantas från giftorätt genom äktenskapsförord, testamente eller villkor som är förknippad med gåva. I direktiven till familjelagssakkunniga, riksdagsberättelsen 1970: 52, framhålls att en begränsning av giftorättsinstitutet bör prövas för att komma till rätta med en av det nuvarande giftorättsinstitutets ofta påpekade avigsidor: att make kan skilja sig till pengar. I direktiven nämns inte försäkringsfrågor. En sådan fråga som inte beaktats synes vara försäkringar av sådan art att de ej sällan utfaller med stora engångsbelopp. Orsaken kan vara olycksfall och invaliditet, enskilt eller i förening. Skulle ett äktenskaps upplösning i tiden sammanfalla med utbetalning av dessa försäkringsbelopp, kan hälften komma att tillfalla andra maken såsom giftorätt enligt nuvarande äktenskapslagstiftning. Om beloppet avser t. ex. rehabilitering eller invaliditet, synes det obilligt att i samband med äktenskaps upplösning halva beloppet skulle kunna tillfalla icke avsedd fullt frisk person. Sådana försäkringsbelopp borde kunna anses såsom enskild egendom. Problemen i dessa sammanhang bör beaktas i det pågående utredningsarbetet. Med stöd av ovanstående motivering anhålls att ger till känna vad i motionen anförts om utredning av försäkringsfrågor vid prövning av giftorättsinstitutet.
mot · FW021460 · 1973-01-26 00:00:00 — av herrar Gadd och om beredskap för civilt inriktad produktion inom krigsindustrin. Det svenska försvaret kräver, liksom andra länders krigsmakter, en stark industriell kapacitet. Nya vapensystem utprovas av tekniskt välutbildad personal, dessa vapensystem sätts i produktion och tar väsentliga resurser i anspråk såväl personellt som produktionstekniskt. I är flera orter i hög grad beroende av sysselsättningen i industrier som bygger sin verksamhet på beställningar från försvaret. Som exempel kan nämnas , och . I den mån en avspänning kommer till stånd ute i världen blir det aktuellt att trappa ned de höga utgifterna för försvaret. Visar det sig då att en nedskärning leder till svårbemästrade sysselsättningspolitiska problem, skulle ett svenskt militär-industriellt komplex kunna bromsa en önskvärd nedrustning. På grund av sysselsättningspolitiska skäl får en krigsmaterielproduktion fortsätta utan att försvarspolitiska skäl föreligger. För att undvika att detta inträffar bör parallellt med planeringen för försvarets normala anslag och deras utveckling planering äga rum av möjliga civila ersättningsarbeten för dem som binds till krigsmaterielproduktionen. En kraftig satsning på moderna stridsmedel där olika avancerade tekniska system är inbyggda kräver åratal av planering. När de en gång skall sättas i produktion kan det tänkas att en ny situation har uppstått och att en allmän avspänning i omvärlden gör dessa resurskrävande vapensystem onödiga. En flygplanstyp kan vara i produktion och ge sysselsättning för många människor på en ort. En önskad fredlig utveckling gör produktionen i ett sådant fall meningslös. Om sådana situationer uppstår är det nödvändigt att det finns planer och projekt i beredskap så att resurserna snabbt kan förflyttas till civilt inriktad produktion. För att uppnå ett sådant läge borde varje års anslagsäskande för försvaret kompletteras med anslag för att upprätthålla en beredskap av civila sysselsättningsaltemativ för dem som har sin utkomst i produktion för krigsmakten. Med hänvisning till ovanstående hemställes att uttalar som sin mening att regeringen i fortsättningen kompletterar sina anslagsäskanden till försvaret med äskanden om resurser för att upprätthålla en beredskap av civilt inriktad produktion för sysselsatta i krigsmaterieltillverkning. () ()
mot · FW021463 · 1973-01-26 00:00:00 — av herrar och i Ulfsbyn om inrättande av ett teknikvärderingskontor. Med den höga tekniska utvecklingstakt som räder är det mycket svårt att erhålla en snabb, säker och tillräckligt omfattande bedömning av nyttograder eller riskmoment vid nya tekniska idéer, kombinationer eller produkter. För att kunna ta ställning till den tekniska utvecklingens inverkan på människor och samhälle behöver politiker och övriga samhällsansvariga tillgång till lämpligt utvärderingsorgan för hithörande frågor. Viss sådan verksamhet uppnås nu bl. a. genom RIFO-samverkan. Denna verksamhet är dock av frivillig karaktär och ej i form av beställningsarbete och ålagda instruktioner. Genom att tekniska ärenden nu fördelas på olika utskott sker också en viss utspridning av dessa. Det ligger frestande nära att föreslå inrättandet av ett tekniskt utskott i , men detta får anstå. I stället bör inrättas ett teknikvärderingskontor (eller annan lämplig benämning) som bland annat bör stå till förfogande för marknadsundersökning och teknisk utvärdering ur olika aspekter. Det ligger nära till hands att upprätta detta organ i anslutning till IVA:s ordinarie verksamhet. Närmare uppgifter, instruktioner och verksamhetsformer i förhållande till ledamöter m. fl. Det är känt att den amerikanska kongressen har antagit ett lagförslag om att etablera ett eget teknikvärderingskontor. Även från och inom EEC har uppmärksammats intressen i denna riktning. Med hänvisning till ovanstående hemställer vi att hos Kungl. begär att förutsättningarna för inrättande av ett svenskt teknikvärderingskontor blir föremål för prövning. () ()
mot · FW021469 · 1973-01-26 00:00:00 — a. arbetsmöjligheter beredas enskilda innovatörer. Ett nära forskningsmässigt samarbete mellan universitet, högskolor och företag är angeläget. Den tekniska utvecklingen inom industrin är i hög grad ett resultat av en sådan samverkan. a. påpekas i STU:s petita har emellertid uppdragsforskningen vid universitet och högskolor fortfarande en relativt begränsad omfattning. F. n. torde den utgöra av universitetens omslutning. Den ringa andelen uppdrag beror bl. a. på oklarheter mellan beställare, uppdragstagare och läroanstalt. Det är därför angeläget att de organisatoriska och administrativa förhållandena kring uppdragsforskningen klargörs. Detta sker inom ramen för en utredning som görs i samarbete mellan STU och UKÄ. 1 fjolårets forskningsmotion framhöll vi att mycket talar för att uppdragsforskningen organiseras i form av särskilda institut knutna till universitet och högskolor. Därigenom undgår man risken att forskningsverksamheten vid dessa genom en alltför omfattande uppdragsforskning styrs bort från den mer grundläggande och kritiska forskningen. I STU:s och UKÄ:s översyn bör därför särskilt möjligheterna att slussa uppdrags forskning via särskilda institut, som kan ackumulera erfarenheter av hur man löser olika administrativa och ekonomiska problem, studeras. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att 1. under trettonde huvudtiteln till Styrelsen för teknisk utveckling: Teknisk forskning och utveckling utöver vad Kungl. Maj:t föreslagit anvisar 5 milj. kr. för teknisk grundforskning, 2. hos Kungl. Maj:t begär att förslag föreläggs om a) system för statliga beställningar av civila FoU-arbeten hos industrin, b) utformningen av uppdragsforskningen vid universitet och högskolor. /ENKEL (fp) () () ()
mot · FW02147 · 1973-01-25 00:00:00 — av herrar och i om statligt förarskydd för förare av spårbundet fordon. I kunglig kungörelse , första paragrafen, sägs följande: Förare av motorfordon som staten äger eller nyttjar eller brukas för ändamål som anges i 1 § lagen (nr 776) med vissa bestämmelser rörande trafikförsäkring å motorfordon, som nyttjas av staten, m. m., åtnjuter statligt förarskydd enligt denna kungörelse. Vid olycksfall som medför förlust av arbetsförmåga för framtiden kan som ersättning utbetalas belopp upp till kr 150 000. Vid dödsfall i samband med olycksfall vid förande av motorfordon utgår ersättning till dödsboet med kr 50 000. Motsvarande förarskydd finns inte för lokförare. Det synes orimligt att förare av annat fordon än motorfordon icke skall vara berättigad till samma ekonomiska trygghet. Orimligheten framträder särskilt tydligt om t. ex. arbetsoförmågan eller dödsfallet är en följd av kollision mellan statligt ägd landsvägsbuss och rälsbuss vid korsning mellan landsväg och järnväg och likvärdiga skador uppstår för de båda förarna bussföraren omfattas av kungörelsen och får ersättning, rälsbussföraren däremot inte. Med hänvisning till vad ovan sagts hemställer vi att begär hos Kungl. Maj: t att kungl. ändras därhän att även förare av spårbundet fordon blir berättigad till förarskydd.
mot · FW021471 · 1973-01-26 00:00:00 — av m. fl. om överförande av hela energisektorn i offentlig ägo. Den fortgående diskussionen om den framtida energiförsörjningen har ställt en rad allvarliga frågor och klargjort flera betydelsefulla fakta. Till de erkända energipolitiska problemen hör konsekvenserna av knappheten på olja och de väntade stegringarna av oljepriset. Detta accentuerar behovet av att avancera inom bl. a. kärnkrafttekniken. Den dåliga råvaruhushållningen vid existerande kärnkraftproduktion liksom den erkända långsiktiga knappheten på uran gör behovet av förstärkt satsning och offentlig kontroll av energiproduktionen uppenbar. Ett särskilt allvarligt avsnitt av energiproblematiken är dess maktpolitiska aspekt. Den som kontrollerar energikällorna, kontrollerar en avgörande maktpolitisk grundfaktor. Det är mot denna bakgrund högst betänkligt, att regeringen lämnat över så stor del av insyn, forskning och utvecklingsarbete inom energisektorns olika avsnitt åt multinationellt inriktade svenska storföretag eller amerikanska företag. Vad som gör en samlande hand och en stor offentlig insyn nödvändig i fråga om energiproduktionen är också det nutida och framtida intresset av besparingar inom energisektorn. De stora kraftproducenterna de privata, blandade, kommunala liksom har alltför mycket fått låta sina expansions- och affärsintressen dominera kraftsektorn. En annan struktur är nödvändig som lösgör energisektorn från ensidigt producenttänkande. Ett första led häri utgör ett överförande av hela energisektorn i offentlig hand. I samband härmed bör fastslås att principen för energiproduktionen bör vara en hushållning med resurser, inte en maximering av försäljning från producenterna. att hos regeringen begär överförande av hela energisektorn i offentlig hand och i sådana former att långsiktiga hushållningsaspekter kan bli vägledande och att forskning och utveckling kontrolleras av offentliga institutioner i . (vpk) i (vpk) i PER (vpk) (vpk) 1973 3 sami.
mot · FW021473 · 1973-01-26 00:00:00 — av m. fl. om förstatligande av läkemedelsindustrin. Allt fler organisationer och enskilda reser kravet om förstatligande av läkemedelsindustrin. Härför talar en rad medicinska, sociala och ekonomiska skäl. Läkemedelsproduktionen bedrivs huvudsakligen av kapitalistiska företag i profitsyfte som vilken produktion som helst. Säkerheten för patienter mot skadliga biverkningar etc. kan därför stundom åsidosättas. Läkemedelsföretagen försöker vara först på marknaden med nya preparat, vilket kan förhindra en tillfredsställande kontroll. Genom att profitjakten styr läkemedelsproduktionen förekommer det att många läkemedel används i onödan genom reklamskapande behov. Det gäller i första hand en mängd receptfria medel men även receptbelagda. På marknaden florerar en rad läkemedel med olika namn men med samma funktioner. Någon priskonkurrens mellan de olika läkemedelsföretagen förekommer endast undantagsvis varför förekomsten av samma preparat under olika namn är överflödig. Läkemedelsbranschen domineras av en handfull storkoncerner med internationell verksamhet. I är det största läkemedelsföretaget , vars agerande bl. a. i det uppmärksammade neurosedynmålet visar att företaget inte är ute i annat syfte än att jaga profiter. Priserna på läkemedel i har stigit mycket brant sedan apoteksväsendets förstatligande. Detta hänger samman dels med den bristande priskonkurrensen, dels med att läkemedelsföretagen stöds med skattemedel genom att sjukkassorna betalar det mesta av den medicin som köpes, varför de egentliga konsumenterna inte märker av prisstegringarna. Genom ett statligt ägande av läkemedelsindustrin skulle dubbelförekomsten under olika namn av samma läkemedel kunna begränsas och detta lurendrejeri avskaffas. Forskningen skulle heller inte behöva inriktas på kommersiella fördelar, utan forskningsresurserna skulle kunna styras in på att utveckla läkemedlen och kontrollera och minska eventuellt skadliga biverkningar. Ytterligare argument för ett förstatligande finns. Som en känd läkare påpekat: Samhällets direkta insyn över hela läkemedelsmarknaden skulle också göra det möjligt att snabbt registrera konsumtionsmönstret och strypa import eller tillverkning om allvarliga biverkningar misstänks. Med hänvisning till bl. a. dessa skäl föreslås att hos regeringen begär förslag om ett förstatligande av läkemedelsindustrin i . (vpk) i (vpk) (vpk) (vpk) i (vpk) (vpk)