mot · FW021127 · 1973-01-26 00:00:00 — av fröken m. fl. angående det studiesociala stödet till utländska studerande. Genom beslut vid riksdag ändrades vissa bestämmelser i studiehjälpsreglementet och studiemedelsförordningen, vilka reglerar utländska medborgares rätt till studiestöd för utbildning i . uppdrogs nya riktlinjer för gäststipendier till utländska studerande. Beslutet hade föregåtts av ett utredningsarbete av kommittén för utländska studerande, vars förslag endast till vissa delar följdes i propositionen (1971: 81). hade studiemedelsnämnderna vanligen tillämpat gällande regler så att studiemedel i princip beviljats om utlänning vistats och förvärvsarbetat i landet . Beslutet innebar en väsentligt skärpning så till vida att krav på vistelse och förvärvsarbete i av fastställdes. Från folkpartihåll riktades stark kritik mot prop. 1971: 81, framför allt mot skärpningen av denna s. k. karenstid. De förslag till liberalare regler som vi i motionsform framlagt både vid 1971 och riksdagar, har inte vunnit beaktande. Det finns därför anledning återkomma. Föredragande statsrådet förordade i propositionen nämnda skärpning av karenstiden från ett till utan att anföra något skäl härför. I av ökad internationalisering och friare rörlighet över gränserna framstår det som omotiverat att på detta sätt försämra möjligheterna för utländska medborgare att få svenskt studiestöd. Den tidigare tilllämpade ettårsregeln anser vi vara en lämplig avvägning av de intressen som här gör sig gällande. Vi anser beslutet om tvåårsregeln olyckligt och föreslår att denna fr. o. m. ändras till krav på vistelse och förvärvsarbete i för erhållande av studiestöd. Vi ansluter oss dock till departementschefens synpunkter i propositionen att utlänning som mottagits under sådana omständigheter att det klart kan förutsättas att han kommer att stanna i bör kunna få studiestöd. Till denna kategori bör hänföras flyktingar, statslösa personer eller utländska medborgare som utan att vara flyktingar av humanitära skäl får i samt icke asylsökande flyktingar som uttas eller överförs hit av svenska myndigheter i samråd med internationella flyktingorgan. För dessa kategorier uppställes alltså inte krav på karenstid. Handläggning av ärenden om studiestöd åt utlänningar sker nu i delegationen för utländska studerande hos centrala studiehjälpsnämnden. Vid delegationens prövning av rätt till studiestöd med avseende på vistelse och förvärvsarbete beaktas arbete i hemmet endast under förutsättningen att sökanden har vård om egna barn. Utlänning i regel den kvinnliga parten i familjen som varit hänvisad till skötsel av ett hem där barn saknas beviljas därmed inte studiestöd. En sådan tolkning av begreppet förvärvsarbete i detta sammanhang är orimlig och bör rättas till. Vi vill framhålla att kulturmönstret inom många invandrargrupper är sådant att kvinnan skall stanna i hemmet och inte söka sig ut på arbetsmarknaden. Därtill kommer att det inte alltid varit möjligt för t. ex. en gift kvinna att få arbete på samma ort som maken även om hon skulle ha önskat detta. Vi menar att den part i en familj som ägnar sig åt hemmets skötsel inte skall missgynnas på detta sätt. Vi föreslår därför att hemarbete jämställes med annat förvärvsarbete vid prövning av rätt till studiestöd oberoende av om det finns barn i hemmet eller ej. De beslut som fattas i delegationen för utländska studerande kan inte överklagas. Då det kan föreligga oklarhet beträffande en sökandes status exempelvis om vederbörande skall betraktas som flykting bör det finnas rätt att överklaga. Frågan om besvärsmöjlighet bör därför utredas tillsammans med de övriga frågor för vilka utredning förordas i det följande. Utöver de utlänningar som går in under bestämmelsen vistelse och förvärvsarbete bör möjligheten för utlänningar att bedriva studier i landet kunna utökas till andra grupper. Det är enligt vår mening angeläget att främja en ökad invandring av studerande och grupper med högre utbildning. Våra högre utbildningsanstalter bör mer än vad som är fallet kunna fungera som öppna och aktiva centra för ett vidgat kulturutbyte, ökade forskningsinsatser i internationell samverkan och större internationell förståelse över huvud taget. Gäststipendier har viss betydelse i detta sammanhang, men det är dock otillräckligt. Som ytterligare stimulansåtgärd borde övervägas att i viss utsträckning utvidga det studiesociala stödet till att gälla även andra invandrargrupper än de förut angivna. studerande hade föreslagit att det skulle finnas möjlighet att invandra till för att först utbilda sig och sedan förvärvsarbeta här. Vi har i tidigare motioner anslutit oss till detta förslag. Tillträde till högre studier utan karenstid för andra än flyktingar och därmed jämställda grupper förutsätter dock någon form av reglering av antalet. studerande lade också fram ett förslag härom, som i princip tillstyrktes av flera remissinstanser. Utan att ta ställning till utformningen av en sådan reglering anser vi att frågan bör närmare övervägas och föreslår att den blir föremål för utredning. De nya gäststipendier, som inrättades med riksdagsbeslutet , innebär förbättring jämfört med tidigare stipendiegivning. Begränsningen till framstår dock som alltför snäv. Syftet med stipendierna måste vara att ge gäststudenten studiefinansiella möjligheter att avlägga akademisk examen. Detta torde knappast vara möjligt, då ett av de tre åren torde åtgå för inhämtande av tillfredsställande kunskaper i svenska. Även på denna punkt förordas ytterligare utredning. Av central betydelse för utländska studerandes studieframgång är kunskap i svenska. Några generella krav härom har dock inte uppställts. Många utlänningar påbörjar därför studierna utan att ha de verkliga förutsättningarna att följa med i undervisningen. Bristande kunskap i svenska är utan tvivel den främsta orsaken till många av de studiemisslyckanden och allmänna anpassningsvårigheter som kunnat konstateras bland utländska studerande. Enligt uppgift från universitetshåll förekommer det att t. ex. studenter från slaviska språkgrupper, som på grund av för dåliga kunskaper i svenska misslyckas med påbörjade studier, i stället börjar läsa något slaviskt språk. Detta kan inte vara någon lösning på deras problem då förutsättningarna för dem att få användning för dessa kunskaper är mycket små. Universitetskonsistorierna är medvetna om dessa problem. Med stöd av ett uttalande i prop. 1971: 81 har man därför fastställt krav på förkunskap i svenska motsvarande svenska 13 för tillträde till universitetsstudier. Vi ser detta som ett minimikrav. Man bör överväga att även svenska 4 skall ingå som förberedelse till universitetsstudier. I anknytning till denna undervisning bör stort utrymme ges för information om det svenska samhället. UKÄ föreslår i årets petita kursverksamhet i engelska för vissa utländska studerande. Detta förslag har strukits i statsverkspropositionen. Även om numera svenskspråkig litteratur blir allt vanligare vid våra universitet utgör fortfarande engelskspråkig litteratur en stor och viktig del av kurslitteraturen i åtskilliga ämnen. Utan kunskap i engelska är det därför nästan omöjligt att bedriva universitetsstudier. har i sitt betänkande SOU 1970: 21 föreslagit att kraven på kunskaper i engelska bör vara desamma beträffande invandrare som svenska studerande. Det är även vår uppfattning att kunskaper i engelska är viktiga för en universitetsstuderande. Vi föreslår att kraven på förkunskaper i svenska och engelska samt utformningen av den erforderliga undervisningen blir föremål för förnyade överväganden. Invandrarstudenter har sällan fått yrkesvägledning före påbörjandet av högre studier på samma sätt som deras svenska kamrater. Därför har de utländska studenterna dålig information beträffande framtidsutsikterna för de ämnen de väljer. I många fall är det inte frågan om rationellt val, snarare slumpen som avgör. Risken att efter avslutade stu dier inte erhålla arbete där förvärvade kunskaper kommer till användning är därför större för utländska än för svenska studenter. Detta kan också innebära ekonomiska svårigheter. Studiesituationen kan särskilt för utländska studerande betyda anpassningsproblem, som kan påverka studieresultaten i negativ riktning. Det är därför mycket viktigt att utöka den studierådgivande och kurativa verksamheten bland utländska studerande. Man kan inte acceptera studiemisslyckanden föranledda av brister på dessa områden. På studieorterna bedrivs viss kurativ verksamhet bekostad av kårortsnämnderna, i något fall med ekonomiskt stöd från kommunen. Denna verksamhet är långtifrån tillräcklig. 1971: 81 gjordes ett allmänt uttalande att det fanns motiv för vidgade insatser i dessa avseenden men något konkret förslag framfördes inte. Vi anser att frågor rörande yrkesvägledning och kurativ verksamhet måste bli föremål för utredning . Studievägledningens centrala roll i utbildning av alla slag har understrukits i olika sammanhang. Behovet av studievägledning är särskilt framträdande beträffande icke svensktalande studerande. UKÄ föreslår i årets petita under E 32 delposten 2 c) Studievägledning m. m. ett anslag på . Man avser att organisatoriskt knyta denna verksamhet till språkkurserna för utländska studerande. Departementschefen har strukit detta anslag. Vi menar att studievägledning är särskilt viktig för invandrarstudenter och föreslår därför att det begärda anslaget på beviljas. Med hänvisning till det anförda hemställes1 att uttalar 1. att som villkor för utlännings rätt till studiestöd för annan än flykting och övriga i prop. 1971: 81 exemplifierade grupper skall fr. o. m. gälla att vederbörande skall ha vistats och förvärvsarbetat i 2. att vid bedömningen beträffande kravet på förvärvsarbete hemarbete skall jämställas med förvärvsarbete oberoende av om barn finns i hemmet eller ej. () . () () () 1 (Se även motion 1973:1260.)