mot · FW021878 · 1973-04-13 00:00:00 — i anledning av Kungl. Majrts proposition 1973:90 med förslag till ny regeringsform och ny riksdagsordning m. m. 1 denna motion har sammanförts en rad gemensamma förslag från och i anledning av propositionen 1973:90. I motionen behandlas frågor som rör folkomröstning i grundlagsärenden, förläggningen av de allmänna valen, propositions- och motionstiderna, lagrådets uppgifter och kvinnlig tronföljd. I grundlagarna fastläggs de väsentligaste principerna för statsskicket. Det är viktigt att dessa principer inte kan ändras utan folkmajoritetens stöd och gillande. 1 vår nuvarande regeringsform har man sökt garantera detta genom regeln om att det för grundlagsändring fordras två riksdagsbeslut med val till mellan besluten. Denna regel återfinns också i förslaget till ny regeringsform. Denna form för folklig kontroll av de konstitutionella besluten har dock påtagliga brister. I realiteten torde det knappast förekomma att medborgarnas partival i någon större utsträckning bestäms av partiernas ställningstagande i konkreta grundlagsfrågor. Dessa riskerar för övrigt alltid att bli skjutna i bakgrunden till förmån för den mångfald andra frågor som förekommer i en valrörelse och som kanske mera direkt berör medborgarnas närliggande intressen. Det är enligt vår mening angeläget att förstärka skyddet för grundlagarna och att öppna möjligheter för medborgarna att direkt ta ställning till föreslagna grundlagsändringar. Dessa syften uppnås, om man tillerkänner en minoritet av ledamöter rätt att kräva folkomröstning i grundlagsfrågor. Några praktiska svårigheter att komplettera de i propositionen föreslagna reglerna för grundlagsändring med denna initiativrätt för en minoritet föreligger inte. Om man låter ett av som vilande antaget ändringsförslag gå ut till folkomröstning uppkommer inga problem med frågeformuleringen. Inte heller behöver man komma i tvivelsmål om hur omröstningsresultatet skall tolkas. Det kan ifrågasättas om inte alla grundlagsändringar borde avgöras genom folkomröstning. Stadganden om obligatoriska folkomröstningar i konstitutionella frågor finns i en del länders författningar. Erfarenheter visar dock att folkomröstningar är föga meningsfulla om det råder en bred enighet i folkrepresentationen om ändringsförslagen. Folkomröstningar i sådan frågor möts ofta av ett ringa intresse bland medborgarna och röstdeltagandet blir lågt. Folkomröstningar bör således kunna anordnas först om en betydande minoritet i kräver det. Även i övrigt bör bestämmelserna vara så utformade att ett högt röstdeltagande befrämjas och att garantier skapas mot att en föreslagen ändring förhindras av en ringa del av de röstberättigade. Vi föreslår följande ordning: Ett som vilande antaget förslag i grundlagsärende skall underställas folkomröstning i samband med närmast följande val till , om minst en tiondel av ledamöter framställer yrkande därom och om minst en tredjedel av ledamöter vid företagen omröstning röstar därför. Folkomröstningen skall vara ett ställningstagande, ja eller nej, till det som vilande antagna förslaget. Detta förfaller om flertalet av dem som deltager i folkomröstningen röstar nej och om antalet nej-röster uppgår till mer än hälften av de röster som avgetts i det förrättade riksdagsvalet. I annat fall skall det vilande förslaget behandlas på vanligt sätt, dvs. tas upp till definitivt beslut av den nyvalda . Enligt förslaget till riksdagsordning skall de ordinarie valen liksom äga rum . Det statliga budgetåret skall som löpa per . Budgetarbetet i skall utföras . Denna ordning kan ifrågasättas. I dessa hänseenden skulle fördelar kunna vinnas, om man gick över till vårval i enlighet med vad som diskuterades i grundlagberedningens promemoria Allmänna val ? (SOU 1970:27). skulle ha den fördelen att valrörelse kunde föras i omedelbar anslutning till ett intensivt skede i riksdagsarbetet. Väljarnas och partiarbetarnas intresse för de politiska frågorna är då stort, och det är lättare att aktualisera frågornas innebörd för väljarna än efter flera månaders stiltje, som . Det skulle därmed sannolikt bli möjligt att förkorta valrörelsen utan att minska dess effektivitet. skulle på det hela taget öka det politiska intresset och stimulera den politiska debatten. Frågorna om tiden för de allmänna valen, om budgetårets förläggning och om tiden för budgetarbete hänger nära samman. Det är sannolikt svårt att förlägga valen och behålla det nuvarande budgetåret. En omläggning av budgetåret så att det kommer att sammanfalla med kalenderåret ger i sin tur möjligheter till vissa vinster i fråga om planläggningen av arbetsår. Budgetpropositionen kan läggas fram för vid början av , och den allmänna motionstiden kan löpa då. Koncentrationen av budgetarbetet kommer att leda till en jämnare fördelning av arbete. Som grundlagberedningen påpekat är frågan om en omläggning av statens budgetår utomordentligt komplicerad. Dessutom är härvid budgetperiodiciteten inom EG av viss betydelse. Flera skäl talar för övergång till vårval. Vissa av de komplikationer som sammanhänger med vårval har dock icke kunnat klarläggas. Frågan om övergång till vårval och en därmed eventuellt sammanhängande ändring av budgetåret bör därför bli föremål för visst ytterligare utredningsarbete. Arbetsförhållandena i är inte tillfredsställande. Särskilt under slutet av vårsessionen inträffar regelmässigt en kraftig anhopning av ärenden, vilket innebär att drabbas av tidsnöd. Arbetet måste forceras starkt och kammarbehandlingen får ofta ske under sena nattplena. En väsentlig orsak till den besvärande arbetstoppen utgör, som bl. a. grundlagberedningen framhållit, dröjsmålen med avlämnandet av propositioner . Propositionerna förser tillsammans med de till propositionerna knutna följdmotionerna med det mest omfattande arbetsmaterialet. Det är för partigruppernas arbete och för arbetet och arbetsplaneringen i utskott och kammare utomordentligt viktigt att propositionerna avlämnas före den tidpunkt då senast måste träffa sitt avgörande. Gällande grundlagar uppställer också vissa tidsfrister för propositionsavlämnandet, vilka inte får överskridas utan särskilda skäl, om regeringen anser att propositionerna skall slutbehandlas under vårsessionen. Erfarenheten visar dock att dessa tidsfrister är alltför generöst tilltagna, alltför många propositioner kommer under vårsessionens slutskede, och det förekommer att tidsfristen överskrids. Detta är ingen acceptabel ordning. Grundlagberedningen föreslog också enhälligt betydande skärpning av de nu gällande reglerna. Propositionstiderna skulle enligt beredningens förslag avkortas betydligt, och ett överskridande av de fastlagda propositionstiderna skulle bli beroende av uttryckliga prövning. Regeringen har emellertid i propositionen avvisat grundlagberedningens förslag, huvudsakligen med hänvisning till de arbetstekniska förhållandena inom kanslihuset. Regeringsförslaget innebär i huvudsak att de nuvarande tidsfristerna kommer att kvarstå. Vi kan inte dela regeringens uppfattning i dessa frågor. Om man skall kunna åstadkomma någon mera påtaglig förbättring av arbetsläget i under vårsessionens slutskede är det nödvändigt att också regeringen tar hänsyn till arbetsförhållanden. Grundlagberedningens förslag bör därför genomföras. Vi föreslår således att de av regeringen föreslagna bestämmelserna om propositionsavlämnandet ersätts med de förslag som grundlagberedningen framlagt. För att ledamöter skall ha möjlighet att mera ingående granska regeringens propositioner och i anledning härav utarbeta alternativa förslag är det av stor betydelse att tiden för väckande av följdmotion inte är för kort. Enligt förslaget till ny riksdagsordning skall huvudregeln vara att följdmotion får väckas . gäller att motionstiden är men att den kan utsträckas till femton efter särskilt beslut av . Eftersom yrkande om förlängd motionstid i flertalet fall brukar beviljas innebär de nu föreslagna bestämmelserna inte någon större reell förbättring. Motionstiden kan också enligt förslaget i undantagsfall förkortas. Däremot öppnas inga möjligheter till en förlängning av motionstiden. I vissa fall är det enligt vår mening berättigat med en förlängning av motionstiden utöver de som propositionen föreslår. Enligt 3 kap. 2 § tredje stycket i förslaget till riksdagsordning skall regeringen redovisa de långtidsplaner som ligger till grund för propositionsförslagen. Det kan förutsättas, att propositioner med sådana långtidsplaner kan komma att kräva avsevärd tid för granskning och bedömning från riksdagsledamöternas sida, innan de kan ta ställning till förslagen och till utformningen av eventuella följdmotioner. I de fall som här avses bör det därför finnas möjlighet till en utökad motionstid, och vi föreslår att bestämmelser som möjliggör en förlängning av motionstiden införes i 3 kap. 11 § riksdagsordningen. I 8 kap. 18 § förslaget till regeringsform finns bestämmelser om lagrådet intagna. Dess uppgift är enligt stadgandet att avge yttrande över lagförslag, i första hand till regeringen men även till riksdagsutskott. Om lagrådets sammansättning stadgas att domare i högsta domstolen och i regeringsrätten ingår i rådet. I stadgandet saknas regler om över vilka lagförslag lagrådet skall yttra sig. Likaså synes meningen vara att i lagrådet skall kunna ingå också andra personer än domare i nämnda båda högsta instanser. Lagrådets hörande har kommit att i svensk lagstiftningstradition bli en garanti för att ett lagförslag fyller även högt ställda krav i kvalitativt hänseende. Den noggranna tekniska granskning ett lagförslag underkastas i lagrådet har inneburit att mindre väl genomtänkta lagförslag stoppats och behövliga omarbetningar genomförts. Detta förhållande har varit till gagn för alla. Denna viktiga funktion i lagstiftningsarbetet vill departementschefen nu beteckna som att lagrådet blott avger ett remissyttrande bland många andra (s. 326). Detta ståndpunktstagande får anses innebära en nedvärdering och ett förringande av betydelsen av det viktiga led i lagstiftningsarbetet som består i att tillse att en lagstiftningsprodukt är tekniskt oklanderlig och står i samklang med den redan existerande lagstiftning i vilken den skall inordnas. Denna granskningsfunktion kan icke karakteriseras som avgivande av ett remissyttrande utan utgör ett viktigt och nödvändigt led i själva lagstiftningsproceduren. Den har därför en given plats i regeringsformens kapitel om normgivningen. Mot den nu angivna bakgrunden bör i grundlagen inskrivas i vilka fall lagrådets yttrande skall inhämtas. 1 princip bör lagrådet medverka inom vad som betecknats som det obligatoriska lagstiftningsområdet, dvs. 8 kap. 2 och 3 §§ beskrivna området med undantag för föreskrifter om skatt. Vidare bör från lagrådets hörande kunna undantagas sådana det nämnda lagstiftningsområdet tillhörande lagförslag, vilka är av ringa betydelse. I vad gäller lagförslag, över vilka efter vad nu sagts lagrådets yttrande skall inhämtas, bör regeringen i de fall då regeringen lägger fram förslag för - införskaffa sådant yttrande innan proposition avlämnas till . Grundlagsförslaget bör omformuleras i enlighet med det nu anförda. Även frågan om lagrådets sammansättning bör uppmärksammas. är det i realiteten så att högsta domstolen och regeringsrätten själva bland sina medlemmar utväljer dem som skall ingå i lagrådet. Vid en allmän grundlagsändring, då domsmakten även formellt skiljes från regeringsmakten, såsom nu föreslås, bör också sammansättningen av lagrådet bli en sak som de båda högsta instanserna själva bör ha att avgöra. får stadga närmare därom i lag. I grundlagen torde vara till fyllest att ange att medlemmar av lagrådet utses av högsta domstolen och regeringsrätten. 1 den särskilda lagen kan sedan föreskrivas hur många av medlemmarna i lagrådet som tillika skall vara ledamöter av envar av de båda högsta instanserna. Grundlagberedningens majoritet har ansett att det saknas anledning att göra ändring i nuvarande regler om tronföljden, som utestänger kvinnor. Departementschefen finner i den föreliggande propositionen inte heller någon anledning att ändra tronföljdsreglerna. Vi anser för vår del att det inte finns något godtagbart skäl att utestänga kvinnliga medlemmar av kungahuset från tronföljd. Full jämställdhet mellan könen bör råda. Nuvarande tronföljares rätt bör dock inte rubbas. Med hänvisning till vad som anförts i motionen hemställer vi att med ändring av propositionens förslag till ny regeringsform och ny riksdagsordning för sin del beslutar 1. att i 8 kap. regeringsformen till 15 § fogas två nya stycken av följande lydelse: Vilande beslut i grundlagsärende underställs folkomröstning i samband med närmast följande val till , om minst en tredjedel av ledamöter vid omröstning förenar sig därom. Vid folkomröstningen äger de vid valet röstberättigade tillkännagiva huruvida de instämmer i det vilande beslutet eller ej. Beslutet förfaller, om flertalet av dem som deltager i omröstningen, till antalet motsvarande minst vid valet avgivna och godkända röster, röstar mot beslutet. Ytterligare bestämmelser om folkomröstning meddelas i riksdagsordningen och annan lag. 2. att i 3 kap. riksdagsordningen efter bestämmelsen om motion i anledning av händelse av större vikt (15 §) infogas en ny paragraf 16 av följande lydelse: Förslag om folkomröstning i grundlagsärende enligt 8 kap. 15 § andra stycket regeringsformen får väckas gemensamt av minst en tiondel av ledamöter efter det att beslutat att som vilande antaga förslag om ändring av grundlag. Förslag om folkomröstning enligt första stycket skall ligga på kammarens bord till det andra sammanträdet efter det då förslaget framställdes och ställdes under omröstning senast vid det därpå följande sammanträdet. 3. att efter denna nya paragraf 16 infogas en tilläggsbestämmelse 3.16.1 av följande lydelse: Förslag som avses i 16 § avlämnas till talmannen och anmäles av denne i kammaren när det delats ut till ledamöter. 4. att de därefter följande paragraferna i 3 kap. riksdagsordningen numreras 1721 §§. 5. att 3 kap. 2 § riksdagsordningen andra stycket får följande lydelse: Annan proposition angående anslag för det närmast följande budgetåret skall avlämnas , såvida regeringen icke finner att propositionens behandling kan uppskjutas till följande . 6. att 3 kap. 3 § riksdagsordningen får följande lydelse: Annan proposition än sådan som avses i 2 § skall avlämnas senast den , om regeringen anser att propositionen bör behandlas under pågående . 7. att 3 kap. 4 § 3 mom. riksdagsordningen får följande lydelse: om har medgivit undantag innan propositionen avlämnas. 8. att i 3 kap. riksdagsordningen till 4 § fogas som 4 mom. bestämmelse av följande lydelse: om regeringen anser att propositionen måste behandlas skyndsamt och medgivande från inte kan avvaktas utan avsevärt men. 9. att i 3 kap. riksdagsordningen till 4 § införes en tilläggsbestämmelse 3.4.1 av följande lydelse: Framställning från regeringen om medgivande att få avlämna proposition efter utgången av föreskriven tid göres i skrivelse till . Skrivelsen anmäles i kammaren så snart den kommit till handa och hänvisas därefter till talmanskonferensen för yttrande. Frågan om medgivande tages upp på föredragningslistan till det sammanträde med kammaren vid vilket den skall avgöras. 10. att i 3 kap. till 11 § fogas ett nytt stycke av följande lydelse: Motionstiden för motion som väckes i anledning av proposition med redovisning av plan enligt 3 kap. 2 § tredje stycket riksdagsordningen kan efter beslut av förlängas . 11. att 8 kap. 18 § regeringsformen får följande lydelse: För att avge yttrande över lagförslag skall finnas ett lagråd. Lagrådet skall yttra sig över lagförslag i ämne som angives i 2 och 3 §§ i detta kapitel, dock med undantag för lagförslag med föreskrifter om skatt. Är lagförslaget av ringa vikt behöver lagrådet ej höras. Yttrande av lagrådet inhämtas av regeringen. Även riksdagsutskott får inhämta yttrande av lagrådet enligt vad som närmare angives i riksdagsordningen. Lagrådets medlemmar utses av högsta domstolen och regeringsrätten. Närmare bestämmelser om lagrådet meddelas i lag. 12. att hos Kungl. Maj:t begär att frågan om övergång till vårval göres till föremål för ytterligare utredning. 13. att hos Kungl. Maj:t anhåller om utredning och förslag till sådan ändring av tronföljdsreglerna att kvinnor i fråga om tronföljden jämställs med män, dock utan rubbning av nuvarande tronföljares rätt. GOTAB 73 3728 S 1973