mot · FW02497 · 1973-01-23 00:00:00 — av i Arrie m. fl. angående jordbrukets rationalisering. En- och tvåfamiljsjordbruket, det egentliga bondejordbruket, har enligt vad olika undersökningar visar god konkurrenskraft gentemot större företag. Från olika utgångspunkter är det då angeläget att även för framtiden bevara familjejordbruket som dominerande företagsform i det svenska jordbruket. Det statliga rationaliseringsstödet bör sålunda vara inriktat främst på familjejordbruket. Den jordbrukspolitiska reformen 1967 innebär bl. a. att statens medverkan i arbetet med jordbrukets rationalisering i princip skall avse uppbyggnad av effektiva jordbruksföretag utan begränsning till någon särskild företagsform. Härom förelåg enighet. 1 fråga om familjejordbrukets ställning yppade sig emellertid vissa meningsskiljaktigheter. 1 propositionen, liksom sedan också i den socialdemokratiska utskottsreservation som blev beslut, var utgångspunkten att familjejordbruken under alla förhållanden för överskådlig tid skulle komma att dominera det svenska jordbruket. Med denna motivering avvisades det från vårt håll framlagda förslaget om att särskilt skulle uttala att det fortsatta arbetet för jordbrukets rationalisering i första hand borde inriktas på åstadkommandet av bärkraftiga familjejordbruk. Man behövde inte befara, hette det i den nämnda socialdemokratiska reservationen, att rationaliseringsinsatserna skulle komma att försvagas för de mindre storleksgrupperna inom jordbruksföretagen. Erfarenheten av tillämpningen av riktlinjerna för jordbrukspolitiken ger emellertid vid handen att större enheter ofta ges företräde både vid beviljande av föivärvstillstånd och kreditgarantier. Föreligger intresse till förvärv från innehavare av större jordbruk, vägras ofta innehavare av mindre eller medelstora jordbruk förvärvstillstånd för kompletteringsköp av brukningsenheter, som skulle bidragit till en successiv uppbyggnad av dessa till bärkraftiga familjejordbruk. Också beträffande kreditgarantier och rationaliseringsstödet i övrigt är dagens rationaliseringspolitik mera inriktad på ett stöd åt redan bärkraftiga enheter än en successiv uppbyggnad av sådana. Brukningsenheterna inom det svenska jordbruket består till av gårdar under 20 ha. Det primära målet för strukturrationaliseringen måste därför vara att göra sådana enheter bärkraftiga. En sammanläggning av två eller flera mindre nu icke bärkraftiga jordbruk kan i många fall innebära tillkomsten av ett rationellt, bärkraftigt familjejordbruk. Detta är enligt vår uppfattning ett naturligt led i den successiva uppbyggnaden av rationella och bärkraftiga familjeföretag som rationaliseringsverksamheten syftar till. till en sådan strukturrationalisering förminskas i samma mån som stödet förbehålles redan bärkraftiga enheter. Enligt vår mening är det anledning för att uttala, att det fortsatta arbetet för jordbrukets rationalisering bör inriktas på åstadkommande av bärkraftiga familjejordbruk. Med stöd av det anförda får vi hemställa att i skrivelse till Kungl. Maj:t uttalar att det fortsatta arbetet för jordbrukets rationalisering bör inriktas på åstadkommande av bärkraftiga och effektiva familjejordbruk i enlighet med vad som anförts i motionen. () i Arrie () ()