ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FW021991 · 1973-05-15 00:00:00 — av m. fl. i anledning av Kungl. Majis proposition 1973:125 angående komplettering av riksstat sförslaget för /74, m. m. I motionen 1973:1990 av m. fl. redovisas moderata samlingspartiets syn på den ekonomiska politiken. I fråga om skattepolitiken innebär våra krav sammanfattningsvis: Skattepolitiken måste inriktas på att stimulera tillväxttakten på ökat sparande och samhällsekonomisk balans. En fyraårsplan för marginalskattesänkningar bör utarbetas. Omedelbara åtgärder bör vidtagas för att lätta barnfamiljernas skattesituation; ett extra familjeavdrag för enarbetstagarfamiljer bör skapas och begränsad avdragsrätt för faktiska barntillsynskostnader införas. Folkpensionen bör göras skattefri. Den faktiska sambeskattningen måste upphöra. En plan för avveckling av arbetsgivaravgiften bör fastställas. I avvaktan på en total avveckling bör arbetsgivaravgiften i första hand sänkas inom det allmänna stödområdet. En snabbutredning bör också tillsättas för att undersöka möjligheterna att ge arbetsintensiva företag en lägre arbetsgivaravgift och att ta bort den s. k. egenavgiften. Möjligheterna att differentiera mervärdeskatten genom lägre skatt på vissa livsmedel bör undersökas. Med anledning härav hemställs att i skrivelse till Kungl. Maj:t anhåller att Kungl. måtte vidtaga åtgärder i enlighet med punkterna 1-4 ovan. PER () i Gäddvik N. () i Trobro G. ()
mot · FW021996 · 1973-05-15 00:00:00 — av herrar i och i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1973:125 angående komplettering av riksstatsförslaget för /74, m. m. De senaste årens prishöjningar i kombination med ett toalt ökat skattetryck har vållat de köpsvaga grupperna i samhället främst barnfamiljer, pensionärer och andra låginkomsttagare stora bekymmer att få hushållskassorna att räcka. Årets prishöjningar som i finansplanen beräknas till kommer inte att stanna vid denna nivå. Finansministern medger i kompletteringspropositionen att prisökningen torde komma att uppgå till åtminstone . Prisstoppet på vissa basvaror på livsmedelssidan har tillfälligt bromsat just dessa varugruppers prisökningar. Andra livsmedelsvaror har dock snurrat vidare i priskarusellen. Den i livsmedelsvarorna och i andra varor inbyggda mervärdeskatten har till följd att priserna, likt en rullande snöboll, växer enbart i kraft av inflationens framfart. En prisutveckling som drabbat framför allt dem som måste disponera huvudparten av sin inkomst till inköp av dagligvaror kan inte vara försvarbar. har också tagit ett litet steg åt det hållet för att lätta på pris- och skattetrycket på vissa baslivsmedel då den anslagit särskilda medel att bromsa den förödande prisökningen på matpriserna. Men och regeringen måste enligt vår mening gå längre. Målsättningen måste vara att ta bort skatten på det dagliga brödet. Det kan ske med olika tekniska konstruktioner: att slopa moms på livsmedel, att lyfta av momseffekten genom att gå in i producentledet för vissa varugrupper etc. Det finns tekniska problem, men detta får dock inte hindra ett förverkligande av en målsättning som skulle innebära rimligare kostnader för maten. Med anledning av det anförda föreslår vi att måtte besluta att ge Kungl. Maj:t i uppdrag att till kommande riksdag föreslå åtgärder som innebär att momsen på baslivsmedel avskaffas eller att dess prishöjande effekter undanröjes.
mot · FW021997 · 1973-05-15 00:00:00 — i anledning av Kungl. Majds proposition 1973:125 angående komplettering av riksstatsförslaget för /74, m. m. Enligt Statsföretags årsredovisning för har 29 dotterbolag. Statsföretag har från dessa bolag erhållit utdelning från endast ett . uppgår till av eget kapital 1 . fått en utdelning på av samtliga dotterbolags egna kapital hade Statsföretag erhållit ytterligare . i intäkter och haft möjlighet att själv lämna utdelning till staten. Av de 29 dotterbolagen redovisar 12 st. förluster på sammanlagt . Förlusterna som resultat före dispositioner och skatter i dessa bolag framgår av följande uppställning: Därtill kommer att Uddcomb erhållit ett statligt bidrag på . Ar 1971 började tillämpa en ordning som innebär att vissa vinstgivande dotterbolag ger moderbolaget s. k. koncernbidrag. På så sätt har , Svenska tobaksaktiebolaget, AB KABI och AB Allmänna förlaget enligt Statsföretags bokslut för överfört . till , varigenom statsverket undandragits ca . i form av minskad bolagsskatt. Huvuddelen av resterande belopp - . bör inlevereras till statsverket under rubriken för statens aktier. Det är inte lämpligt att koncernbidrag på ifrågavarande sätt skall tillämpas inom den statliga företagssektorn. Den tillämpade metoden blir så mycket orimligare med hänsyn till att inkomsterna vid så väl som Tobaksbolaget är av speciell natur. Eventuellt erforderliga kapitaltillskott till statliga företag bör ske genom direkta av beslutade bidrag eller genom tillskott till aktiekapitalet, alternativt genom upptagande av lån. På så sätt ges den kontrollmöjlighet över och insyn i den statliga verksamheten, som ur alla synpunkter har anledning att slå vakt om. får då också fortlöpande ta ställning till förändringar i driften vid bl. a. förlustbringande statliga företag. Det i kompletteringspropositionen beräknade beloppet för statsinkomsterna för /74 bör räknas upp med . avseende inkomstskatt samt med . avseende inkomst å Fonden för statens aktier. Med stöd av vad som anförts hemställes att det i kompletteringspropositionen beräknade beloppet för statsinkomsterna för /74 höjs med 170 milj. kr. P.-O. ()
mot · FW022001 · 1973-05-24 00:00:00 — av m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1973:130 angående ändringar i arbetarskyddslagstiftningen och andra åtgärder för bättre arbetsmiljö. I propositionen 1973:130 föreslås betydande utvidgning av skyddsombuds lagfästa befogenheter. a. avses ombudet få rätt att avbryta visst arbete i avvaktan på yrkesinspektionens ställningstagande, om ombudet bedömer att arbetet innebär omedelbar och allvarlig fara för arbetstagares liv eller hälsa. Av propositionen kan man få den uppfattningen att skyddsombudets verksamhet endast skulle motiveras av brister i arbetsmiljön för vilkas avhjälpande arbetsgivaren ensam bär ansvaret. Emellertid visar den omfattande erfarenhet man redan nu har av skyddsombudens verksamhet att det finns en väsentlig problematik som propositionen inte går in på. Vi avser då den omständigheten att arbetstagare emellanåt inte följer överenskomna skyddsföreskrifter och inte hörsammar skyddsombudens uppmaningar. Detta kan få fatala följder i form av svåra personskador, som åsamkar den drabbade och kanske vederbörandes omgivning mycket lidande och besvär, som samhällets ansträngda vårdresurser måste ytterligare tas i anspråk. Följaktligen bör skyddsombuden tillerkännas lagfäst rätt att hos arbetsgivare utverka avstängning från arbetet för den som inte följer överenskomna skyddsföreskrifter, trots ombudets uppmaningar, till dess vederbörande rättar sig efter ombudet. Det bör ankomma på vederbörande utskott att utarbeta erforderlig författningstext. Med stöd av vad ovan anförts hemställes att vid behandlingen av propositionen 1973:130 beslutar att skyddsombud skall tillerkännas lagfäst rätt att hos arbetsgivare utverka avstängning av arbetstagare som, trots ombudets tillsägelser, inte följer överenskomna skyddsföreskrifter, till dess vederbörande låter sig efterrätta. () ()
mot · FW022004 · 1973-05-25 00:00:00 — Arbete för emellertid med sig också yrkessjukdomar och hälsoskador, som inte är ersättningsbara enligt nuvarande regler men som minskar arbetsförmågan. Vilka kostnader som den enskilde, näringslivet och samhället belastas med för dessa av arbetet eller arbetsförhållandena betingade sjukdomar och hälsoskador är svårt att ange, men de uppgår till mycket betydande belopp. Effektivitetsnedsättning på grund av t. ex. buller, dålig belysning och dålig luft förorsakar också förluster som kan ligga i storleksordningen . Dålig arbetsmiljö leder också till större sjukfrånvaro och större personalomsättning, vilket drar med sig stora kostnader. Vid en rad företag har man kunnat konstatera att sjukfrånvaro och personalomsättning gått kraftigt ned efter det att arbetsmiljöförbättringar genomförts. En rimlig uppskattning är att de samhälleliga kostnaderna för dålig arbetsmiljö uppgår till . Självfallet skulle det betyda oerhört mycket för vår samhällsekonomi om vi drastiskt kunde minska dessa förluster. Såväl för staten som för företagen är det därför angeläget att arbetsmiljöerna förbättras. Utöver de rent mänskliga skälen finns alltså även rent ekonomiska. Det är av samhällsekonomiska skäl omöjligt att genomföra en totalsanering av arbetsmiljön. Det är dock nödvändigt att få fram ett klart underlag som visar var riskerna är störst och var insatserna i första hand bör sättas in. Ett betydande utrymme för arbetsmiljöinvesteringar bör finnas , vilket är av stort värde även från sysselsättningssynpunkt. I propositionen finns mycket litet omnämnt om de ekonomiska aspekterna på arbetsmiljön. Vi finner det angeläget att dessa utreds ytterligare. Förslag bör föreläggas om ekonomiska stimulansåtgärder i syfte att skapa bättre arbetsmiljöer, varvid de principer som skisserats i motionen bör vara vägledande. Med hänvisning till det anförda hemställer vi 1. att måtte uttala att det i motionen redovisade programmet skall ingå i grunderna för det fortsatta arbetet på att skapa bättre arbetsmiljöer, 2. att måtte uttala att den kommande arbetsmiljölagen skall garantera de anställda en position jämställd med arbetsgivarens i vad avser det reella inflytandet över arbetsmiljön i vid mening, 3. att uttalar att kommunerna skall ges full kostnadstäckning för den kommunala tillsynen, 4. att hos Kungl. Maj:t begär att förslag om koncessionsförfarande vid vissa arbetsställen föreläggs , 5. att hos Kungl. Maj:t begär att en översyn görs av undervisningen i arbetarskydds- och arbetsmiljöfrågor inom alla utbildningsformer, varvid särskilt behovet av vidareutbildning och fortbildning av yrkesverksamma tekniker beaktas, 6. att förslag föreläggs om ekonomiska stimulansåtgärder med syfte att skapa bättre arbetsmiljöer i enlighet med vad i motionen anförts. /ENKEL (fp) GOTAB 73 3935 S 1973
mot · FW022026 · 1973-10-30 00:00:00 — av herrar i och i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1973:129 med förslag till lag om anställningsskydd, m. m. äldrelagar trädde i kraft och innebar bl. a. förlängda uppsägningstider för arbetstagare från och med : vid fyllda , fyra vid fyllda och vid fyllda . Avsikten var att förbättra de äldres arbetsmarknadssituation. Den avsedda effekten har inte uppnåtts, utan de förlängda uppsägningstiderna har tvärtom försvårat anställningen av äldre arbetskraft. Om äldrelagarnas konsekvenser står det att läsa i LO:s konjunkturinformation Ekonomiska utsikter : De förlängda uppsägningstiderna som gäller äldre arbetskraft, får inte resultera i ökade svårigheter att bereda dessa personer anställning. (s. 20) I SAP:s och LO:s näringspolitiska arbetsgrupps rapport och med riksdagsman () som ordförande talas om de ökade svårigheterna för de äldre att få arbete: En effektivare konjunkturpolitik hjälper troligen dessa grupper avsevärt mer än de olika lagstiftningsåtgärder som kommit att vidtagas. (s. 19) I föreliggande proposition förlängs generellt uppsägningstiderna från fyllda varigenom uppsägningstiden blir . Vunna erfarenheter ger vid handen att de äldres arbetsmarknadssituation härigenom kommer att försvåras. Det vore mer verkningsfullt att på olika sätt göra den äldre arbetskraften attraktiv. Ett steg i denna riktning är att sänka de äldres ATP-avgift, dock utan att beröra deras pensionsförmåner. Sänkningen av avgiften skulle förslagsvis kunna utformas på så sätt, att för arbetstagare mellan 55 och 59 skulle halv ATP-avgift erläggas och för år då den försäkrade fyller 60 skulle avgiften upphöra således än vid nuvarande system. Utan att ändra på tilläggspensionssystemets principer skulle alltså dessa ändringar kunna genomföras och, om det visar sig möjligt, utan att höja de yngre försäkringstagarnas avgifter. Det förutsätts här att företagare etc., som inbetalar egenavgifter till tilläggspensionssystemet, skulle beröras av motsvarande ändringar i avgiftssystemet. Med stöd av det anförda hemställs att hos Kungl. Maj:t anhåller om prövning av möjligheterna att differentiera avgiften till tilläggspensioneringen för äldre arbetskraft med bibehållen pensionsrätt, innebärande att avgiften förslagsvis halveras för arbetstagare 3 sami Nr 2026-2028 och egenavgiftsinbetalare samt att avgiften slopas vid fyllda . () ()
mot · FW022036 · 1973-10-30 00:00:00 — av m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1973:129 med förslag till lag om anställningsskydd, m. m. Maj:ts förslag till lag om anställningsskydd § 42 skall mål om tillämpningen av den nya lagen handläggas av allmän domstol om målet rör oorganiserade arbetstagare och av arbetsdomstolen om målet rör organiserade arbetstagare. I många punkter är det osäkert hur domstolarna kommer att tolka den nya lagen, särskilt och då prejudikat saknas. Det förefaller mindre lämpligt att olika tolkningar av lagen skulle kunna ske i olika domstolar. Prejudikatets situation skulle dessutom bli oklar om prejudikat skulle kunna skapas på två skilda vägar. I propositionen understryks på ett flertal punkter det angelägna i att mål om tillämpningen av lagen om anställningsskydd handläggs med stor skyndsamhet. Om processen förs i allmän domstol, skall enligt lagförslaget möjlighet ges att överklaga underrätts dom till hovrätten. Detta förhållande, liksom det faktum att de allmänna domstolarna ävenledes är belastade med ett stort antal andra mål som kräver skyndsam handläggning, innebär att en handläggning i arbetsdomstolen av alla mål rörande lagen om anställningsskydd skulle ge bättre möjligheter att tillgodose önskemålet om en snabb handläggning. I vissa fall torde det även vara okänt för arbetsgivaren huruvida arbetstagarna är organiserade eller ej, vilket innebär att arbetsgivaren ej vet vilken domstol som är rätt forum. Även detta förhållande talar för att alla mål skall handläggas av samma domstol. Då arbetsdomstolen är speciellt inrättad för att handlägga arbetsrättsliga tvister och besitter speciell kompetens i dessa frågor, förefaller det rimligt att arbetsdomstolen skall utgöra rätt forum i samtliga mål om tillämpningen av den nya lagen om anställningsskydd. Mot bakgrund av det anförda hemställs att i anledning av proposition 1973:129 måtte besluta att § 42 i lagen om anställningsskydd, med avslag på Kungl. Maj:ts förslag till motsvarande del, skall ha följande lydelse: Mål om tillämpningen av denna lag prövas av arbetsdomstolen. Tvist får genom avtal hänskjutas till avgörande av skiljemän. I fråga om talans väckande och utförande gäller § 13 lagen 1928:254 om arbetsdomstol även om målet ej är sådant som avses i den lagen. () . () () P.-O. ()
mot · FW022041 · 1973-10-30 00:00:00 — 2. att uttala att möjligt skall beredas tillfälle att ta ställning till förslag om allmänna målsättningar för den fortsatta förskoleverksamheten, 3. att ge Kungl. Maj:t till känna vad som i motionen anförts beträffande förskoleverksamhetens framtida utveckling i innehållsmässigt och organisatoriskt avseende, 4. att i förskolelagen klart skall anges att barn som har särskilda behov och barn som vistas på sjukhus, barnhem eller annan anstalt skall beredas förskoleplats respektive skall få tillfälle att delta i verksamhet motsvarande förskola, 5. att syskongrupp skall omfatta högst 15 barn och att överinskrivning därutöver om särskilda skäl finns må kunna medges, 6. att uttala att då integration av barn med särskilda behov påkallar detta antalet barn i förskolegrupp skall sättas ner eller personalförstärkningar ske på annat sätt, 7. att hos Kungl. Maj:t begära att förslag skyndsamt utarbetas till samlad plan för hur tillgången på personalresurser snabbt skall förbättras, 8. att hos Kungl. Maj:t begära att och ges i uppdrag att i sambarbete med utarbeta anvisningar för samverkansformer mellan de sociala och pedagogiska sektorerna på det lokala planet i enlighet med vad som anförts i motionen, 9. att hos Kungl. Maj:t begära initiativ till att barn på låg- och mellanstadiet skall kunna erbjudas en meningsfull fritidsaktivitet, 10. att uttala att familjedaghemmen också i fortsättningen har en viktig funktion från barnets synpunkt och bör bli föremål för kvalitetshöjande åtgärder, 11. att ge Kungl. Maj:t till känna vad som i motionen anförts beträffande kyrkans, samfundens och de ideella organisationernas möjlighet att bedriva barnverksamhet, 12. att fatta principbeslut om att skjutsverksamheten för förskolan skall vara statsbidragsberättigad. () i Glömminge () i Lane-Herrestad
mot · FW022045 · 1973-10-30 00:00:00 — av m. fl. i anledning av Kungl. Majds proposition 1973:136 om förskoleverksamhetens utbyggnad och organisation. Såväl i barnstugeutredningens betänkande som i proposition nr 136 betonas behovet av nära kontakt mellan den allmänna förskolan och lågstadieskolan. Det är därvid av stor vikt att detta kontaktbehov även tillgodoses genom att den centrala tillsynen utövas av gemensam tillsynsmyndighet. Förskolans pedagogiska inriktning syftar bl. a. till att lära barnen förstå grundläggande begrepp, utveckla dem intellektuellt och socialt och underlätta deras framtida inlärande. Den allmänna förskolan för sexåringar blir därmed förberedande för den riktiga skolan och skall också enligt målsättningen verka för att övergången mellan de två skolformerna göres mjuk. Barn som kommer till lågstadiet skall i förskolan ha fått lära sig att koncentrera sig på en uppgift, och förmågan att ge och ta emot i en gruppsamvaro skall ha utvecklats. En positiv attityd till bör skapas i den allmänna förskolan. , Utredningen om skolans inre arbete (), TCO, , , , , och Blivande lärares riksförbund m. fl. framförde alla i sina remissyttranden över BU:s betänkande att den bästa garantin för kontinuitet, kontakt och samverkan skulle skapas genom gemensam huvudman. Under åberopande av det anförda hemställes att i skrivelse till Kungl. Maj:t måtte uttala att den centrala tillsynen över den allmänna förskolan för sexåringar skall utövas av . () () () () () P.-O. () GOTAB 5351 S 1973
mot · FW022048 · 1973-10-30 00:00:00 — av i m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1973:136 om förskoleverksamhetens utbyggnad och organisation. För en individs psykiska och fysiska utveckling spelar miljön en mycket stor roll. Åtskilliga undersökningar har visat hur brist på stimulans påverkar barnets utveckling. Även för föräldrar som är medvetna om detta kan det vara svårt att veta hur och när de skall stimulera sitt barns utveckling. Som vuxen upplever man personliga svårigheter och problem i anpassningen både till andra människor och till samhället. Dessa besvär kan ofta härledas från barndomsmiljön. Trots det stöd samhället kan ge i form av barnstuge- och skolverksamhet bär föräldrarna huvudansvaret för barnets uppfostran och utveckling. Med den samhällsutveckling vi genomgår får unga människor inte samma fostran till föräldrarollen som de stora barnfamiljerna gav. ger inväxandet i föräldrarollen i de former det nu sker en effektiv indoktrinering där i regel konservativa mönster dominerar. Den hila familjen kan utöva starkare press i riktning mot ytliga och konventionella livsuppfattningar. I den frivilliga studieverksamheten ordnas bampsykologi- och föräldrakurser. Liksom i andra sammanhang kommer de föräldrar som redan är medvetna om vad föräldrarollen innebär och som är måna om att ge sina barn en positiv utveckling att delta i sådana kurser. Utbildning måste ges till alla föräldrar och på ett sådant sätt att de upplever det positiva i föräldraskapet. Möjligheten att ge alla undervisning om föräldrakunskap är störst i den obligatoriska skolan. Den vänder sig då till blivande föräldrar, som fortfarande befinner sig i barnrollen. En viss utbildning sker redan nu . Men motivationen för denna undervisning är då låg. Föräldraskapet är avlägset. Att informera föräldrar om andra åldrar och andra problem än de som för tillfället kan vara aktuella är inte heller meningsfullt. Man minns inte det som för tillfället inte intresserar en. Föräldrautbildningen måste därför ske kontinuerligt och i sådana former att den inte upplevs betungande vare sig tids- eller kostnadsmässigt. För att nå alla föräldrar måste den ske vid sådana institutioner som de flesta föräldrar kommer i kontakt med: BB, mödravårdscentralerna, barnavårdscentralerna, barnstugorna och skolorna. Målsättningen bör vara att alla föräldrar aktiveras i verksamheten. Föräldrautbildningen har varit på tal i olika sammanhang, och både barnstuge- och socialutredningen uppges syssla med frågan. Det är emellertid önskvärt med ett uttalande från sida om nödvändigheten av sådan utbildning. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att i skrivelse till Kungl. Maj:t uttalar sig om önskvärdheten av att föräldrautbildningen utreds.
mot · FW022050 · 1973-10-30 00:00:00 — i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1973:136 om förskoleverksamhetens utbyggnad och organisation. Maj:ts proposition 1973:136 om förskoleverksamhetens utbyggnad och organisation berörs (s. 76 f.) i all korthet religionsorientering, etiska spörsmål och religion samt önskvärdheten av att personalen i nära samarbete med föräldrarna försöker möta barnen i deras frågor. För all undervisning inom det svenska skolväsendet gäller för lärarna kravet på största möjliga objektivitet i undervisningen. Uppenbart är dock att det i fråga om religionskunskap och livsåskådningsfrågor finns en form av objektivitet som kan kallas en passiv objektivitet. Den består i att man så mycket som möjligt negligerar hithörande frågor, behandlar dem överlägset eller nedlåtande, bagatelliserar problemen och inom den s. k. objektivitetens ram låter de unga förstå, att en del tror si och en del så, men att i grunden det hela är tämligen ovidkommande. Motsatsen till denna form av objektivitet är den aktiva objektiviteten, den som låter ungdomen förstå, att här rör det sig verkligen om för alla människor väsentliga frågor, oavsett vilken lösning individen sedan kommer fram till i ett personligt ställningstagande. I barnstugeutredningens betänkande, Förskolan del I, (s. 225 f.) talas om frågor kring etiska spörsmål och religion. Där framhålls bl. a. vikten av att besvara barnens frågor så ärligt och allsidigt som möjligt utan att föra in abstrakta resonemang eller grovt förenklade liknelser. De sistnämnda formuleringarna ter sig i viss mån oklara. Sanning, rättvisa, godhet, snällhet, oärlighet utgör dock abstrakta begrepp! Och vad menas med grovt förenklade liknelser? Här behöver klarare och fastare riktlinjer utformas. Då det synes väsentligt att nya generationer bibringas en känsla av ansvar och respekt för livsåskådningsfrågor och religiösa livsmönster hemställs att fastslår att av de anvisningar och riktlinjer som kommer att utarbetas för förskolan klart och tydligt skall framgå förskolans uppgift att med positiv objektivitet bibringa barnen insikt i och respekt för de religiösa livsmönstren.