mot · FW021244 · 1973-01-26 00:00:00 — om översyn av formerna för statligt stöd till ungdomsorganisationernas lokala verksamhet. har en intensiv diskussion förts om det statliga s. k. aktivitetsstödet till ungdomsorganisationernas lokala verksamhet. Utgångspunkten har främst varit bidragsgivningens utfall under /72. Som följd av anslagsformen och bidragskonstruktionen blev det utgående bidragsbeloppet mycket skiftande för olika organisationer. Kritiken mot stödformen har innehållit åtskilliga övertoner. Delvis har den grundats på bristande kännedom om bidragsbestämmelser etc. Den har dessutom varit ensidig så till vida som att man i diskussionen bortsett från att samhället lämnar betydande ekonomiskt stöd till organisationerna också i andra fornér än som verksamhetsbidrag. Vidare bör erinras om att kritiken grundar sig på endast erfarenheter och att alltför långtgående slutsatser därför inte bör dras. Inte desto mindre talar enligt min bedömning skäl för att man nu bör inleda en översyn av stödformen i fråga. Emellertid bör utgångspunkten därvid vara att pröva möjligheterna till bättre samordning mellan statens och kommunernas bidrag till lokal, gruppinriktad aktivitet. Betstämmelserna på det primärkommunala planet är mycket varierande. I vissa fall utjämnas, i andra fall förstärks de skevheter som på vissa punkter följer av den statliga bidragsgivningens former och utfall. En och samma verksamhet, bedriven av lokalavdelningar inom en och samma riksomfattande organisation, kan därför berättiga till mycket skiftande ekonomiskt stöd. (Skillnaderna torde för övrigt vara minst lika stora som de som föranlett den inledningsvis nämnda kritiken mot den statliga bidragsgivningen till samma ändamål.) Över huvud taget kan det ifrågasättas om det är rationellt att med statsmedel stimulera en så utpräglat lokal och av detaljbestämmelser reglerad verksamhet som den här aktuella. Inte minst från tillsyns- och kontrollsynpunkt borde en överflyttning av ansvaret till lokala kommunala organ böra prövas. En sådan ordning förutsätter dock en väsentlig ändring av nuvarande system för huvudmannaskapet och bör omsorgsfullt vägas mot värdet av att riksorganisationerna för ungdomsverksamhet själva svarar för de med bidragsförmedlingen förenade uppgifterna. En översyn i enlighet med de skisserade riktlinjerna aktualiserar också en överflyttning av kostnadsbördan för det lokala aktivitetsstödet från staten till kommunerna. Enligt min bestämda mening kan någon sådan övervältring inte godtas. Även om det skulle vidga och fördröja översynsarbetet bör därför prövas i vad mån staten kan ta över motsvarande kostnader som kommunerna nu bär för ledarutbildning m. m. Mot den angivna bakgrunden finner jag det också ytterst tveksamt att, såsom uttalas i propositionen (s. 116), nu flytta det statliga bidraget till idrottsrörelsens lokala ungdomsverksamhet till nionde huvudtiteln. Inte minst verkningarna av en sådan överföring på kommunernas handläggning av motsvarande bidragsgivning måste omsorgsfullt övervägas. En eventuell ändring bör därför genomföras först efter samråd med . Med hänvisning av vad som anförts hemställs att hos Kungl. begär en översyn av formerna för stöd till ungdomsorganisationernas lokala verksamhet enligt i huvudsak de riktlinjer som anges i motionen.