mot · FW022089 · 1973-11-01 00:00:00 — av m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1973:165 med förslag till vissa ekonomisk-politiska åtgärder. Maj:ts proposition 1973:165 innefattar en rad åtgärder bl. a. syftande till ökad sysselsättning och förstärkt miljövård. Bilaga 4, nionde huvudtiteln, H Miljövård m. m. upptar sålunda förslag till förhöjda statsbidrag intill ett belopp av . till kommunala avloppsreningsverk. Av propositionen framgår att motsvarande statsbidrag de närmast föregående åren haft positiv effekt för tillkomsten av nya reningsverk, resp. ombyggnad till högre reningseffekt, liksom för sysselsättningen. Reningsverkens effektivitet liksom frågan om deras framtida utbyggnad är emellertid inte bara avhängig reningsanläggningarna som sådana utan också kvaliteten på de primära ledningsnäten. Dåliga ledningsnät innebär stora fluktuationer i spillvattenvolym vid reningsverken (t. ex. stora ökningar vid häftig nederbörd, snösmältning m. m.). Som följd härav blir reningseffekten momentant störd, som kapaciteten bestäms av toppbelastningen. Tidpunkten för en framtida utbyggnad blir sålunda bestämd av de maximala tillflöden som kan beräknas (alternativet är en icke önskvärd bräddning). I områden med stor andel äldre ledningsnät av förhållandevis dålig kvalitet är alltså från såväl samhällsekonomiska som miljömässiga synpunkter lika angeläget att ledningsnäten blir moderniserade som att reningsverken utbyggs och görs tillräckligt effektiva. Förhållandena kan illustreras i ett konkret fall genom en promemoria, som avser verksamhetsområde (bilaga). Ett vidgat stöd i motionens syfte torde kunna ske i samma former som propositionen anger avseende kommunala avloppsreningsverk och administreras enligt statens naturvårdsverks närmare bestämmande. Med hänvisning till det anförda föreslås att medger att för /74 bidrag till ombyggnad av vissa äldre kommunala avloppsledningar får beviljas intill ett belopp av . inom ramen för anslaget till bidrag till kommunala avloppsreningsverk. () () () () PM ang. inverkan av dag-, drän- och läckvatten i Käppalasystemet Avloppsreningsverkens uppgift är att rena spillvattnet från hushåll och industrier. I dagens läge får emellertid reningsverken även ta emot stora mängder dag-, drän- och läckvatten. Genom att fortfarande avloppsledningar enligt det kombinerade systemet finns, kommer avsevärda kvantiteter dagvatten in i ledningssystemet vid regn och snösmältning. Det förekommer också, att fastigheternas tak- och dräneringsledningar anslutits till spillvattennätet. Slutligen fås ett tillskott genom att ledningar och tunnlar inte är täta, utan släpper in grundvatten. Hur stort detta extra tillskott i form av dag-, drän- och läckvatten är för framgår av att förbrukades inom förbundet ca 31 Mm3 vatten i hushåll och industrier och till Käppalasystemet levererade medlemskommunerna 42 Mm3. Skillnaden mellan dessa vattenmängder (11 Mm3) är alltså dag-, drän- och läckvatten. Dagvatten och grundvatten, som kommer in i förbundets anläggningar ökar förbundets kapitalkostnader mycket kraftigt. Anläggningarna måste ju byggas ut för att klara de belastningstoppar, som uppstår vid snösmältning och större regnväder, och utnyttjningsgraden för denna toppkapacitet blir mycket låg. Av ekonomiska skäl kan man dock inte bygga ut verket, så att man har kapacitet att rena även de mest extrema topparna vid snösmältningsperioden och vid skyfall. Även ur miljövårdssynpunkt är dag- och läckvatten skadligt. Man kan bara rena avloppsvattnet till en viss resthalt av föroreningar, och denna resthalt är så gott som oberoende av föroreningshalten i det inkommande vattnet. Ju mer utspätt spillvattnet är av dag-, drän- och läckvatten, desto mer föroreningar mätt i absoluta tal släpps därför ut från reningsverket. Vid de ovan beskrivna topparna vid snösmältning och skyfall släpps en del avloppsvatten ut helt orenat i recipienten. Detta skulle inte behövas om något dagvatten inte kom ned i Käppalasystemet. Värdet av en minskning av tillförseln av dag-, drän- och läckvatten kan till en del även om uppskattningen är grov uppskattas i pengar. Om nämnda tillförsel av dag-, drän- och läckvatten minskas med t. ex. 3 Mm3 /år från 11 Mm3 /år till 8 Mm3/år innebär detta, att vattenmängden och även den erforderliga kapaciteten vid reningsverket minskar med . En utbyggnad av reningsverkets vattendel med två block utgör en ökning och kostar ca , varför ovannämnda i detta hänseende kan sägas medföra en besparing av ca . Dessutom erhålles följande fördelar, vilkas värde är svåra att uppskatta. a) Framgent inbesparas kostnaden för transport, pumpning och behandling av ifrågavarande vatten. b) Riskerna för att en del av tunnelsystemet närmast en del i skall behöva dubbleras minskar avsevärt. c) Tidpunkten för en framtida utbyggnad av verket är direkt knuten till de stora vattenmängder som inträffar i samband med snösmältningsperioden och en förbättring av standarden på kommunernas avloppsnät medger att en utbyggnad av verket utan olägenhet kan senareläggas. d) Sist men inte minst förväntas det absoluta utsläppet av föroreningar gå ned med . Här har antagits, att medlemskommunerna kunnat nedbringa tillförseln av dag-, drän- och läckvatten med 3 Mm3 /år, vilket synes kunna uppnås med måttliga insatser. Vid ytterligare förbättring erhålles givetvis proportionsvis motsvarande fördelar. Av vad ovan sagts framgår, att stora värden, både ekonomiska och miljömässiga, kan vinnas om medlemskommunerna kan minska tillförseln av dag-, drän- och läckvatten till reningsverket.