mot · FW021889 · 1973-04-13 00:00:00 — av i och fröken i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1973:90 med förslag till ny regeringsform och ny riksdagsordning m. m. I propositionen 1973:90 har departementschefen accepterat förslaget om att den nuvarande ordningen för prövning av valbesvär i regeringsrätten skall ersättas med ett system med en särskild av utsedd valprövningsnämnd. Det avgörande motivet är att departementschefen finner det viktigt att ett medborgar- och lekmannaelement får göra sig gällande vid de för demokratins funktionssätt viktiga avgöranden som det här kan vara fråga om. Vad man vill vinna med att flytta över valbesvären från en rent juridisk instans till en riksdagsvald nämnd är att få utrymme för synpunkter där mera allmänna erfarenheter och en uppfattning om vad som är rimligt spelar in. Risken för att partipolitiska hänsyn skulle spela in vid ställningstagandena i nämnden avvisar departementschefen som överdrivna. Departementschefen tror sig veta att en stark strävan till objektivitet och till enighet torde komma att göra sig gällande i nämnden. När man skall bestämma hur valbesvären skall avgöras torde i första hand vara att beakta vilka typer av frågor som kan väntas komma upp till prövning. Erfarenheten har visat att det i hög grad är tekniska spörsmål som kommer upp där det gäller att avgöra lagens innebörd i förhållande till de komplikationer som inträffat. I relativt få fall är det fråga om en sådan mera lekmannamässig bedömning som föranlett att man i svensk rättsordning insatt lekmän i domstolsinstanser för att medverka vid en rättslig bedömning. På det hela taget torde de valtekniska spörsmål som kommer upp i valbesvär mera ägna sig för en rättslig bedömning, självfallet under beaktande av vanligt sunt förnuft, än för en lekmannabedömning. Departementschefen torde starkt ha underskattat risken för partipolitiskt inflytande i valprövningsnämnden. Det får anses som sannolikt att majoriteten i försäkrar sig om majoriteten också i den valprövningsnämnd som väljs för att bedöma besvär över ett förestående riksdagsval. Att denna skulle underlåta att ta i betraktande hur ett upphävande av ett val skulle påverka den politiska situationen är icke troligt för att icke säga otroligt. Det nya valsystemet innebär att omgörande av ett riksdagsval i någon valkrets framtvingar en ny fördelning av utjämningsmandaten. Att den partigrupp som haft fördel av den fördelning av utjämningsmandaten som skett skulle underlåta att i valprövningsnämnden verka för att valet blir ståndande är självklart liksom att den som har motsatt intresse här ser en ny politisk möjlighet. Erfarenheterna från utlandet, där i allmänhet valklagomål avgöres av parlamentet självt, visar undantagslöst på att frågor om valklagomål alltid blir indragna i den partipolitiska debatten, även om formellt andra skäl framföres. Det syns principiellt betänkligt att flytta den nuvarande besvärsprövningen från en opartisk domstolsinstans, som utan anmärkning handhaft dessa besvär , till ett politiskt organ. Väljarna måste ha anspråk på att ev. fel vid valförfarandet prövas av utanförstående opartiska organ och icke av dem som själva är direkt berörda av utgången av besvärsprövningen. De praktiska svårigheter som visat sig i långsam handläggning i regeringsrätten kan numera lösas. Tiden som åtgår för prövning av dylika besvär behöver icke bli längre i regeringsrätten än i en valprövningsnämnd, snarare blir det möjligt att fortare avgöra frågan i en domstol som är samlad än i ett specialorgan som skall tillkallas särskilt. I propositionens förslag bör 3 kap. 11 § regeringsformen ändras i enlighet med det sagda. Följdändringar erfordras bl. a. i 4 kap. 7 § andra stycket regeringsformen samt i 1 kap. 5 § och 7 kap. 5 § i riksdagsordningen. På vederbörande utskott torde få ankomma att vidtaga härav föranledda förändringar i propositionens författningsförslag. Av de skäl som sålunda anförts föreslås att vid behandlingen av proposition 1973:90 beslutar att 3 kap. 11 § skall ha följande lydelse: till får överklagas hos regeringsrätten. Den som har valts till riksdagsledamot utövar sitt uppdrag utan hinder av att valet har överklagats. Ändras valet, intager ny ledamot sin plats så snart ändringen har kungjorts. Vad nu sagts om ledamot äger motsvarande tillämpning på ersättare. () MAJ () 1* 1973.