ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FW02415 · 1973-01-24 00:00:00 — av i Agnäs m. fl. angående kortvågslyssning som medel för u-landsinformation. Då det gäller svensk u-hjälp kom missionen först. Detta visar historien och har ofta betonats. Man tänker då gärna på evangelisation och sjukvård, vilka givetvis är missionens primära insatser, men de är inte hela insatsen; teknik och hantverk och industri har främjats. Vi vill här påminna om att missionen även varit pionjär, då det gällt att bygga radiostationer i . En av dessa stationer är Radio Voice of the Gospel i , som haft regelbundna radiosändningar . av dess program är av upplysande och undervisande karaktär. 16 nyhetsprogram radieras . Man håller på principen att dessa skall vara objektiva, pålitliga, välbalanserade, fullständiga och dagsaktuella. Den sänder till och och når en tredjedel av jordens befolkning, en imponerande siffra. I stöds Radio Voice of the Gospel av , , mission, Bibeltrogna vänner och programproduktionen av De kristna samfundens nykterhetsrörelse (DKSN). Flera svenska riksdagsledamöter har haft tillfälle att besöka radiostationen, bland dem undertecknarna av denna motion. Vi har funnit den betydelsefull, aktuell och väl skött, och vi har fått en god inblick i massmediernas betydelse då det gäller bildningsverksamhet och information i . Denna station har visserligen inte sina sändningar riktade mot , men det har visat sig att den kan avlyssnas här. Kortvågslyssnare populärt kallade DX-are tar in programmen, vilket kan vara av stor betydelse då det gäller att vidga kunskapen om dessa länder, deras miljö, språk och problem, ja, t. o. m. deras musik och etniska särart. Vi har behov av att stärka intresset för den svenska hjälpen, och här finns en framkomlig väg. Vårt land har ca 50 DX-klubbar anslutna till , som 1973 har ett internationellt år för vänskap och kontakt över gränserna och en stor konferens i . Med anledning av detta internationella år och för att uppmuntra unga människors u-landsintresse vore det lämpligt att SIDA ställde priser till förfogande för lyssnare inom DX-klubbar och ungdomsorganisationer som lyssnar till program från . Det skulle vara värdefullt om SIDA gjorde skolorna uppmärksamma på möjligheten att vid fritt valt arbete kortvågslyssning kan ingå. Detta har redan försökts bl. a. på och i . Skolorna kan då liksom DX-klubbarna sända lyssnarrapporter till radiostationerna, som med ledning av dem kan göra tekniska förändringar till förbättring av räckvidd och hörbarhet. SIDA har haft svårt att väcka levande intresse bland unga människor för det arbete som SIDA utför. Det är värdefullt med en aktivitet som breddar kontakten mellan svensk ungdom och SIDA:s mottagarländer. Med hänvisning till det anförda hemställs att föreslår att som ett led i SIDA:s information må ingå stöd åt DX-klubbar och andra kortvågslyssnare i enlighet med vad i motionen anförts och att SIDA informerar skolorna om möjligheten att låta kortvågslyssning ingå i fritt valt arbete () i Agnäs () PER ()
mot · FW02416 · 1973-01-24 00:00:00 — av herrar i och i om förbud mot civilförsvarsförråd i skolor och ålderdomshem. Inom civilförsvaret har man ett stort antal förråd utplacerade över hela landet. I dessa förvaras mycket material som till sin sammansättning är både lättantändligt och explosivt. Även om inga sprängämnen förvaras i förråden så torde annan materiel i samband med lagerhållning, t. ex. etylen- och gasolgastuber, utgöra explosionsrisk. Vid bränder som förekommit i civilförsvarsförråd, bl. a. i , har det visat sig att brandutvecklingen varit mycket häftig. Genom att kommunerna enligt civilförsvarslagen är skyldiga att i viss utsträckning medverka vid anskaffning av förrådslokaler till civilförsvaret har sådana i viss utsträckning blivit förlagda till kommunala byggnader. Det har gällt skolor, ålderdomshem, kommunala förråd o. d. Man har även tagit i anspråk företagslokaler belägna i större och mindre tätorter. De förråd som finnes i skolor och ålderdomshem är som regel förlagda i källarutrymmen. Även om civilförsvaret från beredskapssynpunkt behöver ha förråden snabbt tillgängliga kan lämpligheten ifrågasättas av att förlägga dessa i byggnader som i övrigt inrymmer skolor och ålderdomshem. Därest brand inträffar vet man av erfarenhet att det ofta är förenat med stora svårigheter att utrymma lokaler där barn och gamla vistas. Särskilt ålderdomshem har visat sig vara svåra att utrymma vid brand, vilket också många tragiska händelser bekräftar. Det synes därför vara föga förenligt med kravet på ansvar och hög brandsäkerhet att förlägga civilförsvarsförråden i källarlokaler avsedda för skolor och ålderdomshem. Åtgärder måste därför vidtagas för att förråden flyttas till från brandsynpunkt säkrare byggnader. Med hänvisning till vad som anförts hemställer vi att uttalar att civilförsvarsförråden ej får inrymmas i byggnader avsedda för skolor och ålderdomshem. . () i HANS () i
mot · FW02418 · 1973-01-24 00:00:00 — av m. fl angående utbildningen av flygförare. En alltför stor del av olyckorna med mindre flygplan synes bero på förarfel. Det förefaller därför som om den utbildning av flygförare som sker genom flygklubbar och liknande behövde byggas ut, lämpligen genom någon sammanhållen och kontrollerad del omfattande en bestämd tid. Genom begränsningen i den militära flygutbildningen torde i varje fall under en betydande övergångstid lärarkapacitet bli tillgänglig för en kompletterande utbildning, exempelvis i internatform vid lämplig flygflottilj. att hos Kungl. Maj:t begär en undersökning av möjligheterna att utnyttja tillgänglig kapacitet inom försvaret för att komplettera den utbildning av flygförare som bedrivs av flygklubbar och liknande.
mot · FW02419 · 1973-01-23 00:00:00 — av m. fl. om vidgad rätt till änkepension. Bestämmelser om änkepensionering inom den allmänna försäkringen har varit gällande fr. o. m. 1948, och all sådan pension var inkomstprövad. I samband med pensionsreform, som bygger på principbeslut vid riksdag, avskaffades inkomstprövningen för de kvinnor som blev änkor efter . uttalade att inkomstprövningen för bl. a. änkepensioner borde successivt avskaffas, och man kan konstatera att beslutet var ett steg i denna riktning. Enligt nu gällande bestämmelser utgår således änkepension till de kvinnor som är berättigade till sådan och blivit änkor efter utan inkomstprövning, oavsett hur deras inkomstförhållanden kan vara, under det att inkomstprövningen kvarstår för dem som blivit änkor . Även om reglerna för denna prövning genom senare riksdagsbeslut blivit gynnsammare, uppfattas de olika bestämmelserna som en orättvisa mot en viss grupp. har i sitt slutbetänkande SOU 1971:19, i vilket även frågan om änkepensioneringen behandlats, anfört att starka skäl talar för att inom ett folkpensionssystem samma regler skulle gälla för alla kategorier änkor oberoende av tidpunkten för änkeblivande. som en rättvisefråga mellan olika kategorier änkor är alltså nuvarande regler helt naturligt att betrakta som mindre tillfredsställande. anför också i sitt slutbetänkande att enligt dess uppfattning änkepensioneringen i ett framtida reformerat familjepensionssystem borde ersättas med en försörjarpension och ökade barnpensioner. Men framhålles att änkepensioneringen fortfarande fyller ett stort socialt behov, och med hänsyn härtill måste vid en reformering genomförandet ha en lång övergångstid. Först skulle den sista änkepensionen till de s. k. övergångsänkorna ha slutat utgå genom att inga fler änkor inom denna grupp skulle finnas kvar. De motionsyrkanden om avskaffande av inkomstprövningen för övergångsänkor som framförts vid ett flertal riksdagar har avvisats av . Det är anmärkningsvärt att under den successiva reformering av vårt pensionssystem som ägt rum denna rättvisefråga dock inte bringats till en lösning. De skäl som anförts för att lösa denna fråga är alltfort bärande, i all synnerhet då denna orättvisa kommer att kvarstå under ytterligare avsevärd tidsrymd. En förnyad översyn är därför enligt vår uppfattning starkt motiverad. Denna bör lämpligen kunna göras av den tillsatta pensionsålderskommittén, som ännu inte slutfört sitt arbete. Med hänvisning till det anförda hemställes att anhåller om förnyad översyn och förslag till ändring av gällande regler för erhållande av änkepension i syfte att avskaffa inkomstprövningen för dem som blivit änkor före . /ENKEL (fp)
mot · FW0242 · 1973-01-11 00:00:00 — av herrar Henmark och i om utsträckt giltighet av det s. k. 67-kortet vid SJ. Det s. k. 67-kortet, som infördes , innebär att personer som fyllt eller fyller berättigas till 5 resor på enkel biljett eller turochreturbiljett avdrag i andra klass. Samma förmån gäller för personer med förtida uttag, förtidspensionerade samt personer med sjukbidrag, invaliditetsersättning eller hustrutillägg. Kortet är giltigt och kostar . såldes 218 336 67-kort, varav 189 045 till ålderspensionärer. företogs sammanlagt 1 120 450 rabattresor till ett pris av . Genomsnittskostnaden per resa blir . Sammanlagt fanns 948 726 ålderspensionärer. Detta innebär att icke fullt var femte ålderspensionär begagnar sig av rabattmöjligheten. Enligt vad vi erfarit har SJ framhållit att det relativt ringa utnyttjandet skulle bero på ökade pensionsförmåner, innehav av egen bil eller tillgång till möjlighet att medfölja bil. Enligt vårt förmenande är en sannolikare orsak att rabatten icke gäller kortare resor. Innan rabatten över huvud taget gör sig gällande, måste kostnaden överstiga . Medelkostnaden har 1971 tydligen varit . För pensionärerna har varje resa i medeltal kostat . För en pensionär, utan annan inkomst än folkpensionen eller med en ringa sidoinkomst, är kostnaden såväl för inköp av 67-kortet som för rabattgivande resa icke obetydlig. För flertalet pensionärer torde dessutom hälsotillstånd etc. göra längre resor mindre attraktiva. De nuvarande priserna och reglerna diskriminerar de ekonomiskt och ur hälsosynpunkt svagare bland pensionärerna. Sannolikt skulle antalet resor öka betydligt om a) 67-kortet utbyttes mot ett identitietskort, motsvarande det som gäller för studeranderabatt, eller eventuellt belädes med lågt pris, b) 67-koret, därest det skall behållas, får gälla , exempelvis , för obegränsat antal resor. Eftersom järnvägs- och busslinjer ändå måste fungera och erfarenheten visar att beläggningen i de flesta fall är relativt gles, bör varje tillskott i biljettintäkter avräknas på de rörliga kostnaderna. Blir ökningen så stor att de ökade biljettintäkterna överstiger intäkterna av försålda 67-kort, är åtgärden företagsekonomiskt motiverad. Man intjänar då bl. a. kostnaden för tillhandahållandet av 67-korten. För att icke SJ skall stå några ekonomiska risker i samband med åtgärder av här angivet slag, bör staten ställa garantier för de eventuella förluster som försöket skulle kunna medföra. Utvärdering bör snart kunna ske. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att beslutar att hos Kungl. Maj:t hemställa att Kungl. Maj:t uppdrar åt SJ att försöksvis 1. ersätta 67-kortet med ett identitetskort eller 2. sänka priset på 67-kortet till exempelvis . med giltighet till obegränsat antal resor .
mot · FW02420 · 1973-01-24 00:00:00 — av m. fl. om vidgad rätt till pension åt handikappade. Med hänvisning till vad som anförts i motion 427 hemställer vi att beslutar att hos Kungl. Maj:t hemställa om översyn av pensionsreglerna för handikappade i syfte att 1. möjliggöra för personer med partiell förtidspension att tillgodoräkna sig ATP-poäng för inkomst av förvärvsarbete för att höja dels ålderspensionen, dels den utgående förtidspensionen, 2. personer som uppbär förtidspension under del av år skall kunna tillgodoräkna sig pensionspoäng för inkomst under den återstående delen av året. () () . () () () ()
mot · FW02423 · 1973-01-23 00:00:00 — av i m. fl. om vidgad rätt till änkepension. Änkepension inom folkpensioneringen utgår utan inkomstprövning till kvinnor, vilkas män avlidit efter . Har makens bortgång inträffat är änkepensionen behovsprövad. En relativt stor grupp änkor drabbas hårt av dessa regler, vilket vid olika tillfällen påtalats i . Det finns ca 40 000 ensamstående kvinnor, som blivit änkor före . Av dessa saknar ungefär hälften änkepension. För dessa kvinnor är det ytterst svårt att konkurrera om arbetstillfällena ute på arbetsmarknaden för att dryga ut sina knappa tillgångar. I de flesta fall gäller det dessutom hemarbetande kvinnor som saknar yrkesutbildning och den grundutbildning som är nödvändig även inom mindre kvalificerade arbetsområden. För dem återstår att anlita den sociala hjälp som står till buds. Från samhällsekonomisk och humanitär synpunkt men framför allt av rättviseskäl bör dessa s. k. övergångsänkors pensionsförhållanden rättas till. har tidigare avvisat krav på ändringar i pensionsreglerna i detta syfte med hänvisning till pågående utredning. Någon lösning av frågan har emellertid ännu inte kommit till stånd. Vi finner detta synnerligen beklagligt och vill upprepa vårt krav på att frågan löses. Med stöd av vad ovan anförts hemställes att hos Kungl. Maj: t anhåller om en snabb översyn av gällande regler för erhållande av änkepension i syfte att eliminera de orättvisor som gällande bestämmelser innebär i de fall då makens död inträffat före . () () () i Arrie
mot · FW02424 · 1973-01-23 00:00:00 — av herrar och i om ändrade regler för frivillig pensionsförsäkring. 1 motion 1972: 81 hemställdes bl. a. att temporär ålderspension (tariff T 3) i likhet med vad som gäller i fråga om de livsvariga pensionerna skall kunna innefatta avgiftsåterbetalning vid dödsfall. Motionen avslogs i detta avsnitt med motiveringen dels att endast av dem som innehar frivilliga pensionsförsäkringar hos är anslutna till den temporära försäkringsformen, dels att en temporär försäkringsform med återbetalning vid dödsfall skulle vara svårhanterlig i beskattningsavseende. Om man gör en statistisk jämförelse med motsvarande temporära försäkringsform som de enskilda bolagen meddelar, finner man att motiveringen icke är hållbar. Genom att de enskilda bolagen meddelar en försäkringsform, som innebär en garanterad utbetalning till den försäkrade eller om denne avlidit tidigare eller avlider till hans efterlevande, har tvärtom denna försäkringsform blivit tämligen populär. Detta gäller främst för de personer som genom tungt eller osäkert arbete, t. ex. artister, är osäkra om de orkar eller kan arbeta till 67, alternativt . Om nu den temporära ålderspensionen (tariff T 3) kompletterades med samma garanterade utbetalning som tillämpas av de enskilda bolagen, bortfaller också alla svårigheter i beskattningsavseende. Med hänvisning till det anförda hemställes att hos Kungl. Maj:t anhåller att livförsäkringsskattekommittén får i uppdrag 1. att låta utreda frågan om en kompletterande temporär pension med garanterad återbetalning enligt denna motions grunddrag, samt 2. att föreslå lämpliga övergångsformer för försäkrade, som önskar övergå från tariff T 3 till denna nya temporära försäkringsform med garanterad återbetalning. HANS () i
mot · FW02425 · 1973-01-23 00:00:00 — av herrar i och om vidgad rätt till studielån. Det studiesociala stödet är onekligen av stort värde. Det vidgar möjligheterna för den studerande ungdomen att utnyttja samhällets utbud av studiemöjligheter. Systemet har verkat och justerats i flera avseenden. Men alltfort kvarstår gränser som givit anledning till kritik. Inte minst åldersgränsen när det gäller möjligheten att erhålla det högre beloppet i studielån har vållat irritation. Reglerna för studielån till studerande, som ej fyllt , vid gymnasier, fackskolor, yrkesskolor m. fl. skolor är synnerligen restriktiva, och lånemöjligheterna påverkas i alltför stor utsträckning av föräldrarnas ekonomi. Reduceringen med hänsyn till föräldrarnas inkomst och förmögenhet blir för många elever synnerligen betungande. Det belopp på högst , som elev i åldern får låna reduceras i första hand med studiebidraget och det inkomstprövade tillägget. Det belopp som återstår sedan denna reducering skett minskas av den del av föräldrarnas till statlig skatt beskattningsbara inkomst som överstiger . Om föräldrarna har förmögenhet överstigande . jämställs av det överskjutande beloppet med inkomst. Det gäller även om förmögenheten är bunden, t. ex. i en fastighet av något slag. Denna restriktivitetsverkan ökar till följd av penningvärdeförsämringen men också på grund av väsentligt höjda taxeringsvärden. Bestämmelsernas negativa verkningar drabbar särskilt elever från glesbygder och områden med ofullständiga gymnasier. Dessa elever måste ofta för fullföljande av sina gymnasiestudier söka sig till orter så långt bort från hemmet att inackordering blir nödvändig, och därmed uppkommer inte sällan behov av studielån. De restriktioner beträffande lånemöjligheterna som gäller tar enligt vår mening inte tillräcklig hänsyn till föräldrarnas faktiska möjligheter att hjälpa en studerande son eller dotter. Därtill kommer att ungdomar i många fall har lämnat sitt föräldrahem och lever sitt eget, av föräldrarna oberoende, liv. Enligt vår mening är en ändring av här berörda reduceringsregler angelägen. Föräldrarnas inkomst och förmögenhet kan inte på sätt som sker få bestämma över t. ex. 1819-åringamas möjligheter att erhålla studielån. Med hänvisning till det anförda hemställes att hos Kungl. Maj: t anhåller om att reglerna för erhållande av studielån ändras på så sätt att föräldrarnas inkomst och förmögenhet ej får den reducerande effekt som gäller. () ()
mot · FW02426 · 1973-01-23 00:00:00 — om ersättning till gravida kvinnor för resor i samband med tandvård. Enligt lagen om allmän försäkring äger kvinna erhålla gratis tandvård enligt folktandvårdstaxan eller efter förlossningsdagen. Om tandvården ej nödvändiggör specialistbehandling vid centraltandpoliklinik eller tandläkarhögskola utgår ingen reseersättning vid behandlingen av den gravida kvinnan eller nyblivna modern. Beroende på avståndet till tandläkaren eller det medicinska tillståndet hos den försäkrade kan resorna till behandlingen stiga till belopp, som avsevärt överstiger kostnaden för den direkta behandlingen. Detta medför i många fall att den gravida kvinnan, efter att ha fått kännedom om behandlingsprogrammet och det antal besök detta kommer att föra med sig, inte anser sig kunna klara resekostnaden och tvingas avstå från denna för hennes framtida hälsa så nödvändiga tandvård. I sammanhanget bör också påpekas att de stora resekostnaderna i särskilt hög grad drabbar glesbygdens befolkning. En utredning har klarlagt att tandstatus hos glesbygdens människor är avsevärt sämre än hos tätortens, bl. a. beroende på de högre totala kostnader dessa måste vidkännas för resor till tandläkare eller uppehåll på annan ort för tandvård. Det måste betraktas som ytterligt angeläget att ovan berörda ekonomiska handikapp undanröjes för glesbygdens kvinnor under den för tandbeståndet känsliga havandeskapstiden. Med stöd av det ovan anförda hemställes att hemställer om förslag till ändring i lagen om allmän försäkring, så att reseersättning kan utgå till tandvård för havande kvinnor eller efter förlossning.
mot · FW02429 · 1973-01-24 00:00:00 — Motioner nr 429436 ar 1973 av herrar Henmark och angående anslaget till Bidrag till Länkrörelsen m. fl. I motion 226 till riksdag framhöll vi betydelsen av den uppsökande och rehabiliterande verksamhet beträffande alkohol- och narkotikaskadade som vissa kristna och ideella organisationer bedriver och som utgör ett viktigt komplement till myndigheternas åtgärder på detta område. Vi beskrev också vissa organisationer, såsom för filantropisk verksamhet, Stiftelsen , verksamhet och välkända uppsökande och hjälpande verksamhet. Till dessa vill vi foga det arbete De kristna samfunden Riabyråer utför på ett flertal platser i landet och som omvittnas vara av stor betydelse för många människor. Vi framhöll också de rent samhällsekonomiska resultaten av dessa initiativ, som mer än väl motsvarar statligt stöd. uttalade sig positivt om syftet med vår och ett par andra motioner av likartat innehåll men ville icke föreslå medel i dåläget. yttrade emellertid socialutskottet: Däremot bör det vara möjligt att senast i nästa års statsverksproposition ge frågan en sådan prioritet att ett nytt anslag kan ställas till förfogande för ändamålet. I årets statsverksproposition har inget nytt anslag upptagits. Däremot har departementschefen räknat upp det tidigare bidraget till Länkrörelsen m. m. med . och ändrat benämningen på anslaget till Bidrag till Länkrörelsen m. fl. Den verksamhet som de kristna och ideella organisationerna bedriver i uppsökande och rehabilitering av alkohol- och narkotikaskadade är till innehåll och metoder ganska avvikande från Länkrörelsens, varför vi anser det svårt att inom samma anslag göra avvägningar till förmån för den ena eller den andra gruppen av bidragstagare. Enligt vår uppfattning är SoU:s förslag om ett nytt anslag från denna synpunkt väl motiverat. Huruvida det med hänsyn till Länkrörelsens m. fl., alltså förutvarande bidragstagares, behov är möjligt eller lämpligt att bryta ut viss del för att skapa det nya anslaget är från vår synpunkt svårt att avgöra. Vi anser det angeläget att Länkrörelsens verksamhet icke beskärs genom nedskurna anslag. Däremot bör de delar av anslagsökningen på . som departementschefen avsett för nytillkommande bidragstagare kunna utgöra grunden till det nya anslaget. Med hänsyn till vad som anförts hemställs att av det utökade anslaget, som statsrådet benämner Bidrag till Länkrörelsen med flera organisationer, ställer 3 sami Nr 429-436 till förfogande för alkoholistoch narkomanvård bedriven av kristna och ideella organisationer.
mot · FW02433 · 1973-01-24 00:00:00 — angående utbildningen av ambulanspersonal. Det dör många människor i onödan i svenska ambulanser! Mer än var femte som avlider under transport till sjukhus skulle ha kunnat räddas. Men myndigheternas likgiltighet för problemet är enormt. Ovan citerade uttalande tillskrivs av en stor veckotidning brandchefen i en av rikets största städer. Brandchefen anmärker i tidningsreportaget på att många ambulanstransporter företrädesvis i glesbygder görs med enbart förare och utan någon som kan ägna sig åt den sjuke. Vidare framhålls att ambulanspersonalen får på tok för kort utbildning, vilket innebär att vederbörande saknar möjlighet att bistå patienterna i erforderlig utsträckning. Det borde vara självklart att all ambulanspersonal finge en grundläggande obligatorisk utbildning samt att enhetliga regler utformades för hur en ambulans skall vara beskaffad. Sådana saknas nu om man bortser från bestämmelsen om att alla utryckningsfordon skall vara utrustade med roterande varningsljus. Det torde vara lämpligt att uppdra åt både att fastställa de minimikrav som bör ställas på ambulanspersonal och att ge anvisningar om hur fordonen skall vara utrustade med avseende på medicinsk apparatur o. d. Åberopande det anförda hemställer jag att anhåller hos Kungl. om åtgärder för att tillgodose motionens syfte angående utrustningen av ambulanser m. m.
mot · FW02434 · 1973-01-18 00:00:00 — av m. fl. angående huvudmannaskapet för dövpsykiatriska avdelningen vid , m. m. Psykiatrisk vård bygger i stor utsträckning på samtal. Barndomsdöva personer är ofta beroende av teckenspråk i sin kommunikation. Detta innebär att döva personer med psykiska problem behöver teckenspråkskunnig personal för att få adekvat psykiatrisk vård. Vid en avdelning på i pågår en dö vpsy kia trisk försöksverksamhet som även i viss mån omfattat döva utanför sjukhusets ordinarie upptagningsområde. Ansvarig för avdelningen är en teckenspråkskunnig psykiater, som emellertid endast kunnat ägna en tredjedel av sin tid åt den dövpsykiatriska avdelningen. Avdelningen borde bli en självständig enhet med hela landet som upptagningsområde och staten som huvudman, den teckenspråkskunniga psykiatern borde få ägna avdelningen hela sin tid, avdelningen borde få en psykolog som speciellt ägnade sig åt dövfrågor och vidare borde vårdpersonalen utökas med ett par tjänster. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att hos Kungl. Maj: t anhåller om skyndsam utredning om att den dövpsykiatriska avdelningen vid får staten som huvudman och hela landet som upptagningsområde. () ()