mot · FW021493 · 1973-01-01 00:00:00 — om ökat anslag till geologiska undersökning: Prospektering. Den mångåriga negativa befolknings- och sysselsättningsutvecklingen i Norrlandslänen har hårt drabbat enskilda människor, men också kommunala och andra myndigheter. Avfolkningen har inneburit ökade ekonomiska svårigheter och åstadkommit problem beträffande möjligheterna att tillhandahålla befolkningen nödvändig service. I , en norrbottnisk inlandskommun med stora tillgångar i skog, malm och vattenkraft, har denna utveckling varit starkt accentuerad. Nyetableringar av mindre industrier och ökad satsning på turistisk verksamhet har inneburit en viss förbättring av sysselsättningsläget i kommunen. Men en fortsatt positiv utveckling i Arjeplogsbygden kräver betydligt mer omfattande åtgärder. I kommunens yttrande över Länsplan 1970 har olika möjligheter angetts. Vi vill i det här sammanhanget framhålla de fyndigheter som gjorts av koppar, molybden och uran i Arjeplogsområdet. Med tanke på den betydelse som öppnandet av en gruva i det här området skulle ha för sysselsättningssituationen finns det alla skäl att öka den pågående prospekteringsverksamheten och förbättra möjligheterna till en snabb teknisk och ekonomisk undersökning av olika fynds brytningsförutsättningar. geologiska undersökning (SGU), som gjort uraninventeringar med hjälp av flygradiometriska mätningar, har efter gjorda fyndigheter i området Arjeplog-Arvidsjaur-Moskosel, föreslagit en koncentration av tillgängliga resurser för malmprospektering just till detta område. De fyndigheter som gjorts består av ett flertal samlingar av rikt uranmineraliserade malmblock. Dessa har legat i öppen dager vid Harrejokk, Pläutajokk och sjön nordväst om . Vid Pläutajokk har man kunnat lokalisera själva fyndigheten, och inom SGU är man optimistisk inför möjligheterna att även kunna lokalisera fyndigheterna vid Harrejokk och Grutaure. Malmblocken inom dessa områden är nämligen spridda inom förhållandevis små sektorer, och blocken kan inte ha transporterats mer än två från den plats där de bröts loss. Så länge man inte påträffat denna eller eventuellt dessa platser och fått möjlighet att göra provborrningar där kan man inte uttala sig om vilka kvantiteter uran Provborrningar har redan inletts vid Pläutajokk, men dessa har pågått i alltför begränsad omfattning för att ge ett begrepp om fyndighetens storlek. Eftersom takten i det här arbetet i hög grad bestäms av de ekonomiska resurserna, ter det sig därför angeläget att SGU får de anslag som begärts för /74, dvs. Genom den begränsning av anslagsramen som föreslås i årets statsverksproposition skulle SGU tvingas inskränka sin fortsatta undersökningsverksamhet i Arjeplogsområdet till att omfatta de redan påbörjade provborrningarna vid Pläutajokk. För en utveckling av verksamheten just på detta område talar också det förhållandet att man vid analyser av de malmblock som påträffats i har funnit att uranhalten i dessa är avsevärt mycket högre än i den skiffer som bryts vid . Medan den senare i genomsnitt innehåller uran per ton malm, visar analyserna att malmblocken i håller en uranhalt på mellan ett och per ton. Den högsta halt som analyserats i uppgår till , dvs. uran per ton malm. Kända uranförekomster runt om i världen håller normalt en halt på ungefär 0,8-1,uran per ton malm. beslutade om riktlinjerna för framtida försörjning med kärnbränsle. Enligt detta skall behovet av uran tills vidare helt täckas genom import. Detta förhållande kan enligt vår mening inte få bli långvarigt detta med hänsyn till att det inte kan vara riktigt att blir beroende av utlandet när det gäller den framtida användningen av uran. Aktuella beräkningar av energiförbrukningen visar att denna skall öka , och därvid förutsätts att den fortsatta utbyggnaden av energiproduktionen huvudsakligen skall täckas genom kärnkraft. Starka skäl talar således för svensk utvinning av uranmalm, och torde det också bli aktuellt med en anrikningsanläggning inom landet, förslagsvis i . 1972: 57, som låg till grund för det ovannämnda riksdagsbeslutet, säger departementschefen bl. a. följande i frågan om behovet av ökade anrikningstjänster: Anrikningsfrågan är av central försörjningspolitisk betydelse för vårt land. Den stora utbyggnaden av kärnkraftverk i är helt beroende av att tillgång till anrikningstjänster kan säkras. Målet bör vara att tillräcklig kapacitet skall finnas tillgänglig för vårt lands behov och att denna skall stå till förfogande för svenska kraftföretag på rimliga villkor. Departementschefen uppehöll sig också vid det industripolitiska intresset av att svenska industriföretag förvärvar kunskaper och erfarenheter på området och framhöll därvid att detta är betydelsefullt inte minst med hänsyn till möjligheterna att på få till stånd en anrikningskapacitet inom landet. Miljöfrågorna är i detta sammanhang av största vikt. väsentligt att också bygga ut den försöksverksamhet som skall bedrivas vid Ranstadsanläggningen vid för att få fram hur gruvdrift påverkar miljön. Med hänvisning till det anförda hemställs att , med avslag på den i statsverkspropositionen föreslagna begränsningen av anslagsramen för SGU:s prospekteringsarbeten (prop. 1973: 1, bil. 15, punkten C 4), beslutar att öka anslaget till : Prospektering med för provborrningar i Arjeplogsområdet. (vpk) (vpk)