mot · FW02868 · 1973-01-25 00:00:00 — angående stödet till allmänna samlingslokaler. statsverksproposition har chefen för lagt förslag till nytt stöd åt allmänna samlingslokaler. Förslaget utgår från det överlämnade betänkandet från samlingslokalutredningen (SOU 1971:92). Med tillfredsställelse noteras att ett bifall till departementschefens förslag innebär väsentligt ökade ekonomiska resurser för samlingslokalstödet. Departementschefen har delat flertalet av utredningens principiella värderingar och även tagit till vara flertalet av dess förslag. Särskilt finns det anledning att uppmärksamma det kraftiga förord för föreningslivets huvudmannaskap för de allmänna samlingslokalerna som uttalas och som tillmötesgår de synpunkter som kommit till uttryck inte bara i utredningen utan även i det övervägande flertalet remissyttranden. I vissa fall har avvikelserna ingen principiell betydelse utan får ses som uttryck för statsmaktens önskan att skapa en enkel och överskådlig organisation och administration. På några punkter finns dock skäl att närmare behandla departementschefens förslag i de delar där det skiljer sig från utredningens och av flertalet remissinstanser tillstyrkta förslag. Maximering av det statliga stödet Enligt utredningen skulle någon maximering av låneunderlaget på vilket det statliga anordningsbidraget beräknas icke göras. Man har haft negativa erfarenheter av det existerande lånetaket, och åtskilliga samlingslokalanläggningar i orter med ett stort samlingslokalbehov har till följd av lånetaket fått en otillräcklig finansiering. Man kan även anföra principiella skäl för ett avskaffande av lånetaket. Man har rätt att kräva motiv för en samlingslokalanläggnings storlek; men om samlingslokalnämnden, som har att ta ställning till framställning om bidrag till anläggningen, bedömer den motiverad och till sin storlek rimlig för den ort vari den planeras, bör bidraget från statens sida ges på lika grunder oavsett storleken. Den prioritering som den beslutade instansen har att göra bör grunda sig på konkreta projektbedömningar och icke på schablonmässigt tillämpade maximigränser. Departementschefens förslag i detta avseende, att ett högsta låneunderlag på 6 milj. kr. inskrivs i författningen, synes oss principiellt sämre än nuvarande ordning med ett lånetak. Lånetaket anger högsta möjliga bidrag inom ramen för disponibla resurser, medan maximeringen i departementschefens förslag måste uppfattas som ett uttryck för en principiell uppfattning beträffande allmänna samlingslokalanläggningars storlek. därutöver anföra att samlingslokalanläggningar av ett utförande, som möjliggör bred aktivitet och integrerad verksamhet, även på mindre orter kan dra kostnader som överstiger av departementschefen angiven ram. Jag finner det därför rimligt att utredningens förslag på denna punkt bifalles och sålunda samlingslokalnämnden ges möjlighet att lämna stöd åt samlingslokalanläggningar efter prövning av varje projekt för sig. Det är uppenbarligen önskemål att förenkla förfarandet i bidrags- och låneärenden som motiverat inordnandet av samlingslokalnämnden som en delegation i . Departementschefens förslag att delegationen skall innefatta företrädare för de samlingslokalägande riksorganisationerna ger uttryck för uppskattning av den sakkunskap som finns i den nuvarande nämndorganisationen och vittnar om en önskan att bevara de fördelar den nuvarande nämndsammansättningen har i en ny organisation. Jag kan emellertid icke underlåta att med viss förvåning notera departementschefens uttalande i propositionen, att delegationen bör utöva beslutanderätt i samtliga samlingslokalärenden med undantag av frågor av principiell art och andra frågor av större vikt, vilka skulle avgöras av styrelsen. Enligt min uppfattning bör en delegation med den sammansättning departementschefen föreslagit vara beslutande organ även i principiella frågor, eftersom man då har möjlighet att utnyttja den särskilda kunskapen och erfarenheten. Jag finner det vidare naturligt att man, mot bakgrund av det starka förordandet för föreningslivets huvudmannaskap för samlingslokaler, hade vidblivit den nuvarande organisationen med den självständiga nämnden, varigenom folkrörelsernas ansvar för verksamheten starkare hade kunnat markeras. Jag förordar fördenskull att utredningens förslag på denna punkt bifalles. Förslaget innebär att ett upprustningsbidrag med i allmänhet högst av kostnaderna för upprustning och betalning av äldre skulder skall kunna utgå. Bidraget skall kunna kombineras med eftergift av tidigare beviljat statslån. Detta stöd skall utgå av . Bidraget utgår endast om kommunen ger ett stöd svarande mot av det statliga bidraget. 1 vad gäller upprustningsbidraget har departementschefen icke velat tillmötesgå de starka krav som rests i ett stort antal remissyttranden att upprustningsbidrag skall kunna utgå av i stället för av föreslagna 5. Jag har förståelse för departementschefens önskemål att en övergångsform icke skall tillämpas men anser att många skäl talar för att upprustningsbidrag utgår av . Jag vill bl. a. peka på de svårigheter som möter till följd av kommunsammanläggningar och den sannolikt hårt ansträngda kommunala ekonomin, eftersom kommunerna förutsätts medverka i betydande grad med egna insatser i upprustningen av samlingslokalerna. Jag förordar fördenskull att upprustningsbidrag beviljas . Med hänvisning till vad som i motionen anförts hemställs 1.att det låneunderlag på vilket bidrag och lån till allmänna samlingslokaler beräknas icke i författningen maximeras, 2. att samlingslokalärenden läggs under en självständig styrelse och icke utgör en delegation i , 3. att upprustningsbidrag får utgå under en övergångstid i stället .