mot · FW021831 · 1973-04-10 00:00:00 — av m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1973:56 med förslag till lag om arbetslöshetsförsäkring m. m. Enligt proposition 1973:56 om kontant stöd vid arbetslöshet kommer väsentliga ändringar att ske inom den frivilliga arbetslöshetsförsäkringen från . Villkoren kommer i vissa stycken att bli gynnsammare för medlemmarna än i den nuvarande försäkringen. Förslagen har dock i vissa avseenden sådan innebörd att det administrativa arbetet i arbetslöshetskassorna kommer att öka. Som exempel på detta kan nämnas verkan av de i och för sig välmotiverade förlängningarna av ersättningstiderna. Utredningen kunde förutse en viss ökning av administrationsarbetet. Dessutom framstod som en angelägen uppgift att åstadkomma en avgiftsutjämning mellan olika medlemsgrupper inom kassakollektivet. Till följd härav föreslog bestämmelser som skulle medföra något bättre statsbidrag än enligt nuvarande förordning, framför allt för kassor med stor arbetslöshet. Arbetslöshetskassornas anspråk på medverkan från samhällets sida för att åstadkomma ett bättre försäkringsskydd för de arbetslösa ansågs därmed bli tillgodosett i sådan utsträckning som kan krävas . I förslag till statsbidrag ingick förmodligen icke någon beräknad kompensation för det merarbete som arbetslöshetskassorna kommer att få genom att ersättning vid arbetslöshet skall betraktas som skattepliktig inkomst enligt regeringens förslag. Arbetet med skatteavdrag, redovisning, kontrolluppgifter m. m. torde komma att bli mycket omfattande i kassor med stor arbetslöshet. Det är stor risk för att detta kommer att medföra att avgiften måste höjas i kassor där man har de högsta avgifterna inom försäkringen. Visserligen har i propositionen godtagits förslag till högre bidrag till kassornas förvaltningskostnader än vad som f. n. utgår. Sålunda kommer förvaltningsbidraget att vara differentierat på visst sätt efter arbetslöshetens omfattning i respektive kassa. Då förslaget innebär att bidraget skall räknas ut på antalet årsmedlemmar i kassan, kommer inte bidraget att täcka någon större del av de centrala och lokala administrationskostnaderna i de små och medelstora kassorna som har hög utbetalningsfrekvens. Höjningen av förvaltningsbidraget skall naturligtvis inte undervärderas. Å andra sidan måste framhållas att storleken på det progressiva statsbidraget har en mycket större betydelse för den totala kostnadstäckningen i arbetslöshetskassor som har hög arbetslöshet, t. ex. Skogsarbetarnas erkända arbetslöshetskassa. Där är dagpenningen f. n. Barn tillägget kommer att försvinna. Med hänsyn till detta och till att dagpenningen måste bestämmas till belopp som kan anses lämpligt vid skattebeläggning får bruttobeloppet i den nya försäkringen inte understiga per dag, vilket motsvarar netto efter skatteavdrag enligt sjukpenningutredningens tabell. Detta kommer att kräva en avgiftshöjning av i denna kassa om man vill tillgodose mycket lågt ställda anspråk på förstärkning av kassans försäkringsfond. I propositionen begränsas statsbidraget i förhållande till förslag. Begränsningen gäller slopande av grundbidragets procentdel. Ännu viktigare är dock förslaget i propositionen att maximera progressivbidraget vid i stället för 85 som har föreslagit. Progressivtabellen i det senare förslaget skulle innebära att avgiftshöjningen kunde begränsas till tvåtre kronor för kassor som dels har stora utgifter, dels normalt också har höga avgifter. Det är enligt vår mening nödvändigt att i samband med behandlingen av proposition 1973:56 fästa uppmärksamhet på att det kan komma att bli nödvändigt med en justering av progressivbidragsreglerna och att man åtminstone i övergångsskedet måste räkna med ytterligare anslag med hänsyn till de olika kassornas skilda utgångslägen. Flera av de fackförbund som redovisar höga arbetslöshetssiffror kommer inte ens vid en högkonjunktur att nämnvärt kunna förbättra sin ekonomi. Enligt de prognoser som finns utarbetade kommer skogsarbetet att drabbas av rationaliseringar med åtföljande hög arbetslöshet bland förbundets medlemmar. Det är därför nödvändigt att redan nu införa sådana regler som syftar till att undvika onormalt stora avgiftshöjningar. De bestämmelser som redan nu finns om sådan särskild kompensation torde behöva en översyn och på ett annat sätt än nu inordnas i arbetslöshetsförsäkringssystemet. Under åberopande av det anförda hemställer vi att som sin mening uttalar att särskild kompensation inom ramen för arbetslöshetsförsäkringen skall kunna lämnas till arbetslöshetskassor som redovisar påtagligt höga arbetslöshetsutgifter och för vilka maximeringen av progressivbidraget vid får en särdeles ogynnsam effekt. () () GOTAB 73 3698 S 1973