mot · FW02911 · 1973-01-25 00:00:00 — av m. fl. om ökning av antalet stipendier för forskarutbildning, m. m. skedde en mycket snabb ökning av antalet studerande vid universitet och högskolor. Den kraftiga och i huvudsak oplanerade tillströmningen ställde universiteten inför besvärliga anpassningsproblem på grund av knappa resurser på en rad olika områden. Att problemen på undervisningssidan åtminstone nödtorftigt kunnat bemästras kan till stor del tillgodoskrivas den s. k. universitetsautomatiken enligt vilken institutionerna tilldelats undervisnings- och assistenttimmar i förhållande till det beräknade antalet studerande. Genom denna universitetsautomatik har till institutionerna knutits ett stort antal unga människor som vid sidan av arbetet med undervisning och administration också bedrivit en omfattande forskning. Eftersom forskarstipendieringen varit helt otillräcklig, har anställning som amanuens, assistent eller extra lektor varit ett sätt att bidraga till försörjningen av doktorander . Under senare är har studenttillströmningen minskat - i en del ämnen mycket kraftigt och det förefaller troligt att denna utveckling fortsätter, åtminsotne under närmast överblickbar tid. Det innebär att automatiken nu skall tillämpas i nedförsbacke, och därmed försvinner underlaget för många av de ovan nämnda lärarnas och forskarnas anställning. Det problem som här skisserats har i hög grad varit aktuellt under nu löpande budgetår. Det uppmräksammades i motioner och riksdagsdebatter under vårsessionen 1972, vilket ledde till att vissa åtgärder vidtogs efter beslut av Kungl. Maj:t för att mildra verkningarna av den minskade studenttillströmningen, bl. a. ställdes medel till förfogande för en ökad stipendiering. Dessa åtgärder var dock av engångsnatur och innebar således ingen lösning av problemen på litet . Den fortsatta nedgången av antalet studenter ger vid handen att ytterligare ett betydande antal extra lektorer, assistenter och amanuenser kommer att bli utan anställning under nästa läsår. Detta har självfallet lett till ängslan och oro bland de direkt drabbade och till särskilda bekymmer för de organ som har ansvar för planering av undervisning och forskning. Vid en del institutioner uppfattas situationen som närmast katastrofal. Flertalet av de berörda är inne i en egen utbildningsgång med sikte på doktorsexamen. Många är involverade i vittomfattande forskningsprojekt som riskerar att splittras eller läggas ner. Särskilt hårt drabbade är vissa naturvetenskapliga institutioner, t. ex. matematiska och biologiska. Drastiska minskningar av antalet anställda och motsvarande bantningar av driftkostnadsanslag kan få allvarliga långsiktiga konsekvenser för såväl undervisning som forskning vid de Det bör ankomma på Kungl. att överväga särskilda åtgärder för att undvika att plötsliga och kraftiga nedgångar i studenttillströmningen och ovillkorligt leder till nedskärningar av vid institutionerna anställd personal. För att kunna fullfölja utbildning och forskning är de flesta som inte kan beredas anställning vid institutionerna hänvisade till ytterligare upplåning, arbete utanför universiteten eller stipendiering. En ytterligare upplåning ter sig för de flesta avskräckande med hänsyn till osäkerheten på arbetsmarknaden för de färdigutbildade. Arbete utanför universiteten är dels svårt att få under rådande konjunkturläge, dels synnerligen svårt att kombinera med avancerade studier. Och konkurrensen om forskarstipendierna är utomordentligt hård. Antalet forskarstuderande är ca 14 000. Det totala antalet stipendier för forskarutbildning under innevarande läsår är endast 1 183. Endast en ringa del av de forskarstuderande har således möjlighet att få något stipendium som möjligheterna att få anställning vid institutionerna starkt försämras. En av målsättningarna vid forskarutbildningsreform varatt huvudparten av de studerande genom ett utbyggt stipendiesystem skulle få möjlighet att bedriva studier på heltid. Detta skulle, menade man, befrämja en bredare rekrytering till högre studier, möjliggöra en rationellt upplagd utbildning och säkerställa en snabb genomströmning. Denna målsättning har inte kunnat realiseras. Den årliga ökningen av antalet stipendier - 50 stipendier - har inte tillnärmelsevis svarat mot ökningen av antalet forskarstuderande. I årets budgetförslag föreslås en ökning av antalet stipendier med 70. Vi anser att detta är en alltför låg ökningstakt inte minst med hänsyn till de ovan berörda försämrade möjligheterna till anställning vid institutionerna. Vi föreslår därför att medel anvisas för en ökning av antalet stipendier för forskarutbildning med ytterligare 150 utöver propositionens förslag. Med hänvisning till vad som anförts föreslår vi 1. att hemställer att Kungl. Maj:t vidtar särskilda åtgärder för att undvika att plötsliga och kraftiga minskningar av studenttillströmningen och ovillkorligt leder till nedskärningar av vid institutionerna anställd personal, 2, att till Stipendier för främjande av högre vetenskapliga studier för /74 anvisar ett reservationsanslag av . 73 3201 S 1973