mot · FW0297 · 1973-01-16 00:00:00 — av herrar och i om omvandling av kammarrättsfilialen i till självständig kammarrätt. Genom beslut 2.6. 1971 (KU 1971:36) skedde en omfattande reform av förvaltningsrättskipningen i landet. a. kom tyngdpunkten i den domstolsmässiga besvärsprövningen i förvaltningsärenden att flyttas från regeringsrätten till kammarrätt. Till skillnad mot vad tidigare gällt kom därmed kammarrätt att få ställning av allmän förvaltningsdomstol närmast under regeringsrätten och med i stort sett samma målområde som regeringsrätten. Reformen medförde att kammarrättsorganisationen måste byggas ut och förstärkas i väsentlig utsträckning. Antalet kammarrättsavdelningar som dittills totalt varit 9 ökades till 15. Dessa fördelades på två kammarrätter med placering i och mot tidigare en. Två av avdelningarna tillhörande kammarrätten i förlädes till . Vidare skedde en förstärkning av kammarrättsavdelningarnas organisation. Den nya organisationen inrättades från 1.1 1972 och har successivt byggts upp under detta år. I vad gällde frågan om uppdelning av kammarrättsverksamhet på flera än en kammarrätt anförde departementschefen i propositionen (prop. 1971:30 del 2 s. 86) bl. Enligt min mening är det en riktig tanke att försöka undvika att koncentrera den kvalificerade förvaltningsrättskipning som skall utövas inom den nya kammarrättsorganisationen till en enda plats. Denna min uppfattning grundas inte i första hand på önskemål om att underlätta genomförandet av muntliga förhandlingar i kammarrätt. Jag utgår nämligen från att sådana förhandlingar kan väntas förekomma förhållandevis sparsamt även i det nya systemet. I stället vill jag fästa vikt vid de gynnsamma återverkningar som regionala kammarrätter skulle kunna ha bl. a. på den regionala och lokala förvaltningsverksamheten. Jag tänker här bl. a. på den utbildning av unga jurister som en kammarrätt bedriver. Kammarrätten kan då bli en värdefull rekryteringskälla när det gäller kvalificerade uppgifter inom den allmänna förvaltningen. Likaså kan den regionala förvaltningen erbjuda en naturlig rekryteringsbas för kammarrätten. Departementschefen framhöll vidare att förutsättningarna för att genomföra ett system med flera regionala kammarrätter var begränsade, att man icke borde gå längre än till en uppdelning på två kammarrätter, att kammarrättsverksamhet dock även borde förläggas till någon plats i och att två avdelningar därför borde förläggas till . I den i anledning av propositionen avlämnade motionen 1971:1395 hemställde vi på anförda skäl att vid behandlingen av propositionen bl. a. skulle besluta att de till Sundsvall förlagda kammarrättsavdelningarna skulle organiseras som en självständig kammarrätt. fann i sitt ovan nämnda betänkande att åtskilliga skäl talade för inrättande av en tredje självständig kammarrätt, för . Emellertid ansåg utskottet att erfarenheter från den nya kammarrättsorganisationen först borde inhämtas innan beslut fattades om en eventuell ytterligare kammarrätt. Därefter borde enligt utskottet förutsättningarna att omvandla Sundsvallsfilialen till en självständig kammarrätt för norra prövas. Kammarrättsfilialen i har varit i verksamhet. Enligt vår mening talar de skäl vi anförde i motionen 1971:1395 alltjämt minst lika starkt för inrättande av en självständig kammarrätt i . 1 denna motion anförde vi bl. Flera skäl talar dock enligt vår uppfattning för att kammarrättsorganisationen i utformas så att den får en självständig och med de båda andra föreslagna kammarrätterna jämbördig ställning. Ur den berörda personalens synpunkt torde det vara en fördel att kunna påräkna fast placering på en ort och inte löpa risk att med vissa intervaller tvingas flytta mellan olika orter. Ett filialsystem gör en sådan risk för flyttning mellan huvudort och filialort påtaglig. Det bör vidare framhållas att den direkta dagliga ledningen av verksamheten vid de två utplacerade avdelningarna måste utövas av befattningshavare på orten t. ex. vid tillfälliga omdisponeringar av verksamheten och avdelningarnas sammansättning vid sjukdom, semestrar, partiella tjänstledigheter i samband med komplicerade mål osv. Med det föreslagna filialsystemet kan det antas att denna uppgift kommer att åvila den äldste kammarrättslagmannen som sålunda i viss grad kommer att fullgöra samma uppgifter som kammarrättspresidenterna men utan deras lön och ställning. En kammarrättsenhet, som betecknas som en från huvudstaden utflyttad filial, kan vidare komma att ehuru sakligt oberättigat betraktas som varande av lägre dignitet och få mindre auktoritet i sin dömande verksamhet än övriga administrativt självständiga kammarrättsenheter. Beträffande spörsmålet huruvida en kammarätt med endast två avdelningar är av tillräcklig storlek för att vara administrativt självständig vill vi påpeka att hovrätterna i och var och en har två avdelningar, vilket ansetts tillräckligt för dem för att arbeta som administrativt självständiga enheter. Det kan här anmärkas att hovrätten i av sin verksamhet bestod av endast en avdelning. En jämförelse med hovrätterna är naturlig särskilt som det i propositionen framhålls att den nya kammarrättsorganisationen på olika sätt bör ha hovrätterna som förebild. Det väsentliga i invändningen om att två avdelningar inte är tillräckliga för att utgöra en lämplig administrativ enhet torde vidare försvinna om kammarrättsorganisationen i vad gäller dess administration kommer att ingå i ett blivande domstolsverk. Även om vi anser att de två avdelningar som föreslås förlagda till utgör tillräckligt underlag för att de skall bilda en självständig kammarrätt vill vi även peka på möjligheterna av att domkretsen för den norrländska kammarrätten tillförs områden från , i första hand , så att domstolen får ett sådant målantal att den kan arbeta med fler än två avdelningar. Målantalet från Norrlandslänen synes för övrigt enligt kammarrättsorganisationskommitténs uppgifter vara stigande . Enligt vår mening bör nu beslut fattas om att omvandla kammarrättsfilialen i till en självständig kammarrätt. Det torde ankomma på vederbörande utskott att utarbeta erforderliga ändringar av författningstexter. Med hänvisning till vad sålunda anförts hemställes att beslutar omvandla kammarrättsfilialen i till en självständig kammarrätt.