mot · FW02659 · 1973-01-25 00:00:00 — av m. fl. angående utbetalningen av bostadstillägg till barnfamiljer, m. m. I proposition 1973:1 bilaga 7 föreslås under C 3 Bostadstillägg m. m. dels ändrade regler för utbetalning av bostadstillägg till barnfamiljer, dels att bidragssystemet skall utvidgas till att omfatta även låginkomsttagare utan barn. I propositionen föreslås att det hyresanknutna statskommunala bostadstillägget i fortsättningen skall utbetalas till hyresvärden att avräknas från hyran, medan det statliga bostadstillägget liksom skall utgå direkt till den bidragsberättigade familjen. Liknande förslag har med anledning av motioner behandlats av . Motionerna har då på förslag av ett enhälligt socialutskott avslagits. I riksdagsdebatterna har bl. a. hävdats att många familjer med bostadstillägg skulle försumma att betala hyran och därigenom antingen åsamka bostadsföretagen stora förluster eller tvinga kommunerna att i form av socialhjälp betala en utgift till vilken bidrag av statliga och kommunala medel redan utgått. Detta motiv anföres inte i propositionen, naturligt nog sedan familjepolitiska kommitténs undersökningar visat att det inte går att belägga, att hyresförsummelserna är så vanliga eller gäller så stora belopp att de rimligen motiverar en så genomgripande och kostnadskrävande åtgärd som att ändra utbetalningsrutinen för alla de ca 600 000 familjer som åtnjuter bostadstillägg. Av propositionen och de remissyttranden varpå propositionen stöder sig framgår klart, att huvudmotivet till förslaget om ändrade utbetalningsregler är en önskan att så långt möjligt för hyresgästerna dölja de höga hyror som blivit följden av en misslyckad bostadspolitik. Vidare önskar man, med bostadstillägget som lockbete, förmå familjerna att efterfråga de mycket dyra och ofta föga attraktiva bostäder som står outhyrda. Vi anser det inte lämpligt att för sådana syften använda ett bidrag som bör vara ett konsumtionsneutralt ekonomiskt stöd till barnfamiljer. Moderata samlingspartiet har i många sammanhang hävdat att samhällets familjepolitiska insatser bör inriktas på att skapa ökad valfrihet för familjerna. Att med ekonomiska eller andra medel styra konsumtionsvalet är ett allvarligt ingrepp i familjernas självbestämmanderätt. Tillskyndare av en sådan styrning just i frågor om bostadskonsumtionen brukar hävda att en god bostad är en så exklusivt nödvändig förutsättning för ett gott familjeliv att styrningen måste anses motiverad. bostaden är en mycket viktig del av familjens konsumtion, men i varje fall mat och kläder är minst lika nödvändiga, och ändå har ingen föreslagit att t. ex. de allmänna barnbidragen skulle utbetalas direkt till någon som tillhandahåller dessa nyttigheter. För övrigt visar gjorda undersökningar att en god och rymlig bostad av nästan alla barnfamiljer prioriteras så högt, att de även utan att samhället tar till pekpinnen försöker skaffa sig den bästa bostad som egna tillgångar och samhällets stöd medgiver. Propositionen lämnar inga uppgifter om den ökning av administrationskostnaderna som måste följa med de föreslagna nya utbetalningsrutinerna. Denna kostnadsökning måste bli betydande. har föreslagit att utbetalning av samtliga bidrag inom det familjepolitiska systemet skall överföras till försäkringskassorna och att utbetalningen skall ske med endast en utbetalningshandling per familj. Den s. k. , som undersökt möjligheterna till en sådan rationalisering av utbetalningen och preliminärt beräknat kostnaderna, har påvisat att vaije avvikelse från enhetliga utbetalningsregler medför mycket stora kostnader i förhållande till totalkostnaden. Att skilja ut en del av bostadstillägget och sända den delen till en särskild adressat är just en sådan kostnadskrävande avvikelse. Det är inte osannolikt att statens kostnader för att uppträda som inkasserare åt hyresvärdarna skulle bli större än bostadsföretagens samlade förluster på grund av bristande hyresbetalning från barnfamiljer med bostadstillägg i så fall en sällsynt dålig affär. har föreslagit att bostadstilläggen även i fortsättningen skall utbetalas direkt till familjerna, dock med det tillägget att det statskommunala bostadstillägget skall kunna betalas ut till hyresvärden i de fall familjens hyresbetalningar uteblivit eller mer. Vi anser detta förslag väl avvägt och förordar att det läggs till grund för beslut. Förslag om bostadsbidrag till låginkomsttagare utan barn har motionsvägen förelagts . Förslagsställarna hade då uppenbarligen den uppfattningen att ett sådant bostadsstöd skulle kunna bli en effektiv hjälpform för ett betydande antal låginkomsttagare. Något liknande torde ha föresvävat finansministern, då han aviserade ett förslag till riksdag och därvid uppskattade kostnaderna till ca 300 milj. kr. Det nu föreliggande förslaget räknar med 70 000 bidragstagare och en totalkostnad på 65 milj. kr., alltså ett väsentligt blygsammare belopp än finansministern bedömde som erforderligt. Förklaringen härtill är att det visat sig omöjligt att med denna bidragsform nå mer än en liten del av den grupp man från början tänkte sig som bidragsmottagare. Det jämförelsevis lilla antal låginkomsttagare som skulle få del av den nya bidragsformen är ingalunda de mest behövande. Snarare får man räkna med att endast de som ligger vid eller ovanför den föreslagna övre inkomstgränsen för oreducerat bidrag skulle få bostadstillägg av någon betydelse. Hushåll i än lägre inkomstklasser kan inte förmodas, ens med den hjälp bostadstillägget skulle ge, ha råd att efterfråga bostäder med så hög hyra att nämnvärt bostadstillägg skulle kunna utgå. Att tillföra de relativt bäst ställda i den stora gruppen låginkomsttagare bidrag med i genomsnitt . är, enligt vår uppfattning, inte en reform som är värd sitt pris vare sig i pengar eller i administrativt krångel och besvär. De föreslagna bidragsreglerna är oklara och lämnar stort utrymme för godtycke och s. k. skälighetsprövning. Om en ogift man sammanbor med en kvinna utan egen inkomst i en lägenhet som kostar . skall, vid en årsinkomst för mannen av , bostadstillägg utgå med . (av hyran ). Om de två samboende gifter sig sjunker bostadstillägget till . (av hyran ). Om de, med eller utan äktenskap, får ett barn blir det statskommunala bostadstillägget också . vartill kommer statligt bostadstillägg med , summa . Jag delar, skriver föredragande statsrådet i propositionen, arbetsgruppens bedömning att stödet alltid bör öka när ett barn tillkommer! Alla samboende utom de gifta (och de som enligt skattereglerna jämställs med gifta) skall få bostadstillägg efter individuell inkomstprövning och med utgångspunkt i den faktiska inbördes fördelningen av bostadskostnaden. Här lämnas obegränsat utrymme för manipulationer. Den faktiska hyresfördelningen bhr givetvis den som är gynnsammast från bidragssynpunkt. Visserligen skall orimliga fördelningar kunna korrigeras av den bidragsbeviljande myndigheten efter skälighetsprövning. En sådan prövning kan emellertid knappast bli annat än godtycklig, och det finns ingen garanti för enhetlig bedömning i olika kommuner. Ett bidragssystem som ger så relativt obetydlig hjälp till så få och som i övrigt har så negativa konsekvenser som de föreslagna bostadstilläggen till barnlösa hushåll fyller ingen rimlig funktion. Vi föreslår därför att avslår propositionen i denna del. Då bortfaller också behovet av den föreslagna sänkningen av den nedre hyresgränsen för bostadstillägg till ensamstående med barn. Detta förslag är uteslutande föranlett av önskan att bidraget inte skall minska om bidragsmottagaren får ett barn. Ensamstående barnförsörjare har visserligen oftast en mycket svag ekonomi, men detta beror på att de genomgående har låga inkomster. De har inte svagare ekonomi och större bidragsbehov än tvåförälderfamiljer i samma inkomstläge, snarare tvärtom. Det finns alltså ingen anledning att ensamstående med barn skall ha . högre bostadstillägg än en tvåförälderfamilj med samma inkomst, vilket skulle bli följden av den föreslagna nya regeln. Vi föreslår att avslår propositionen även i denna del. Härav följer att anslaget C 3 Bostadstillägg m. m. kan uppföras med ett 50 milj. kr. lägre belopp än det i propositionen föreslagna. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att A. med avslag på proposition 1973:1 i motsvarande del beslutar att statskommunala bostadstillägg till barnfamiljer även utbetalas till de bidragsberättigade familjerna, dock att utbetalning till hyresvärden skall kunna ske i de fall hyresbetalningar uteblivit eller mer; B. avslår förslagen i proposition 1973:1 rörande 1. statskommunala bostadstillägg till låginkomsttagare utan barn, 2. ändrad nedre hyresgräns för statskommunala bostadstillägg för ensamstående med barn; C. till Bostadstillägg m. m. för /74 anvisar ett förslagsanslag av .