mot · FW02989 · 1973-01-26 00:00:00 — angående beräkningen av bruttonationalprodukten, m. m. Strukturomvandling har alltmer blivit en synonym för förändringar i riktning mot stordrift i syfte att bättre kunna utnyttja fördelar av specialisering och arbetsfördelning. Genom en snabb förändringstakt ökar naturligtvis också den ekonomiska tillväxten enligt de mätmetoder vi använder, där även de mest negativa värden som sjukdom, trafikolyckor, kapitalförstöring m. m. omvandlas till positiva faktorer när skadorna på miljö och människor skall repareras eller förstöringen av fast kapital skall ersättas med nytt. Det är angeläget att bättre underlag skapas för vad som egentligen är att räkna till den ekonomiska tillväxtens nettovinster. I årets finansplan berörs denna problematik med följande värdering: De negativa inslagen i omvandlingsprocessen synes mig inte ge skäl för att ifrågasätta tillväxtens nettovinster. Formuleringen är inte särskilt kategorisk och detta beror väl på att vi saknar tillförlitliga mätmetoder för att få fram ett odelat positivt mått även på välståndsutvecklingen. Så mycket kan ändå konstateras att de negativa inslagen i välståndet fördelas mycket ojämnt. De människor som drabbas av utslagning i samband med strukturomvandlingen får bära bördorna av att de flesta andra får det bättre. Även om viljan uttryckts från samhällets sida att bistå de som drabbas av problem på grund av omställningar, så kan man konstatera att detta inte har lyckats. I varje fall har de utslagna inte hållits skadeslösa i den pågående utvecklingen. I en tidigare finansplan underströks det faktum att det finns en gräns för vad samhället kan acceptera i det här avseendet, och därför är det viktigt att hålla strukturomvandlingstakten inom rimliga gränser. Därför mot bakgrund av misslyckandena på denna punkt är det anmärkningsvärt att en kritisk granskning av den hittillsvarande utvecklingen saknas i årets finansplan. Att utarbeta användbara välfärdsmått kommer att ta . I avvaktan på detta måste de mått som används ständigt kombineras med politiska värderingar med anknytning till den utveckling som kan avläsas i verkligheten för att bli någorlunda användbara. vore det naturligtvis möjligt att rensa de nuvarande BNP-talen från alla negativa faktorer som t. ex. skador på människor och natur, kapitalförstörelse samt alla de reparationskostnader som blir en konsekvens av detta. Inte minst viktigt är då att ta med strukturomvandlingens negativa faktorer, så att välståndsutvecklingens nettoeffekt kan framräknas. En sådan schablonmetod skulle ge bättre förutsättningar utan krav på exakthet för att kunna bedöma exempelvis takten i struktur Det bör upprepas att personliga lidanden och svårigheter som aldrig blir föremål för någon åtgärd fortfarande skulle ligga utanför beräkningarna. Beräkningar av strukturomvandlingens konsekvenser brådskar eftersom problemen förvärras. Enligt boken som utkommit och behandlar utslagningsprocessen anges, att av de arbetsvårdssökande har haft tidigare kontakt med arbetsvärden. De slås alltså utgång på gång. De nedslående siffrorna i utslagningsprocessen är bara till en del uttryck för högre ambitionsnivåer att ta hand om dem som inte klarar den öppna arbetsmarknadens villkor. Uppdelningen av arbetsmarknaden aktualiserar också en annan typ av strukturförändring. Det är ingenting ödesbestämt att utvecklingen ständigt skall göra det svårare för ökande grupper att göra en insats i en total gemenskap på arbetsmarknaden. Men de lönsamhetskalkyler som krävs för en långsiktigt lönsam produktion tar inte hänsyn till de negativa konsekvenserna i de fall kostnaderna bärs av samhället eller den enskilde ensam. Ett sätt att skapa andra produktionsförutsättningar som innebär ökade möjligheter för nästan alla människor att delta i en öppen arbetsmarknad måste vara att satsa på sådan teknologisk utveckling att de slitsamma processerna kan undvaras, de psykiskt och fysiskt tunga arbetena elimineras. Den prioriteringen är knappast en första handlingslinje, eftersom företagens syfte är att öka lönsamheten i produktionen. I dagens debatt om arbetsmiljön skärps kraven på inflytande över utformningen av den egna arbetsplatsen, ökade resurser och bättre, organisation för personalvård, förstärkta resurser för arbets- och yrkesmedicinen, förstärkt ställning för skyddsombuden och yrkesinspektionen, bättre introduktion i arbetslivet och information om ergonomi och arbetshygien, bättre utbildning för olika specialister inom arbetsmiljöområdet, mer resurser till forskning på nämnda områden osv. och det är utomordentligt angelägna reformer. måste man emellertid angripa förutsättningarna bakom produktionsvillkoren. Risken är annars att både arbetsmiljö- och arbetsmarknadspolitik stannar vid att försöka avhjälpa symtom på grundläggande brister. Samhället måste ha ett huvudansvar att främja 1) teknisk forskning, 2) framtagning av forskningsresultaten till praktisk användning och 3) ny teknologi i produktionen i samtliga led med målsättningen att ersätta mänskligt och miljömässigt nedbrytande teknologi med en människoanpassad. Riktlinjer för en sådan inre strukturomvandling i produktionen bör ingå som viktig del i näringspolitiken och den ekonomiska politiken och programförslag föreläggas nästa års riksdag. Med hänvisning till det anförda hemställes att hos Kungl. 1. anhåller om rensad beräkning av bruttonationalprodukten där dess negativa faktorer eliminerats och välståndsutvecklingens nettoeffekt framgår på i motionen anförda grunder, 2. anhåller om programförslag angående samhällsåtgärder för främjande av en människoanpassad teknologi och en inre strukturförändring i produktionen med syfte att bryta utvecklingen mot en alltmer uppdelad arbetsmarknad, 3. anhåller att förslag för främjande av en människoanpassad teknologi och inre strukturförändring av produktionen införes som en del av de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken i nästa års finansplan.