mot · FW02790 · 1973-01-24 00:00:00 — av m. fl. om ett system med auktoriserade uppfödare av försöksdjur. Behovet av s. k. försöksdjur är för läkarvetenskapen en nödvändighet tyvärr, skulle man kunna säga, ty estetiskt och moraliskt är denna situation föga tilltalande, den att behöva utnyttja oskäliga varelser för experiment, ibland av mycket plågsam karaktär. Emellertid är dylika experiment nödvändiga för läkarvetenskapens framåtskridande. Att utnyttja människor såsom försöksdjur torde med mänskliga ögon sett vara ännu mera otillfredsställande, för att inte säga orealistiskt. Om man sålunda måste acceptera utnyttjandet av s. k. försöksdjur inom läkarvetenskapen måste man å andra sidan konstatera att anskaffandet av dylika djur i vissa fall måste anses vara mindre tillfredsställande. De flesta institutioner av olika slag inom den medicinska forskningen erhåller sina försöksdjur via uppköpare eller också bl. a. genom annonsering. Någon enstaka institution har egen försöksdjursuppfödning, dock i mindre skala. har en viss skärpning i kraven angående uppköpare kommit till stånd, men fortfarande kvarstår brister. Enär det i praktiken är mycket svårt att kontrollera varifrån försöksdjuren verkligen härstammar, ägarmässigt sett, inträffar numera alltför ofta att stulna djur utbjudes till institutionerna. Detta är från bl. a. tre synpunkter både beklagligt och skrämmande. För det första måste det från allmän rättssynpunkt vara alldeles oacceptabelt att stjäla djur över huvud taget. Att dessa sedan utnyttjas för vivisektion gör saken på sätt och vis ännu värre. Antalet försvunna hundar exempelvis är inom vissa trakter så betydande att detta uppmärksammats i pressen. Exempel finns på leverantörer, som tillhandahållit hundratals hundar utan att själva ha uppfött några djur. Vissa uppköpare har underleverantörer osv. varför det är omöjligt att fastställa varifrån och hur djuren kommit uppköparen till handa. ID-märkningen av försöksdjur, som skall tillämpas i hela landet, är visserligen ett försök att hindra nyssnämnda stölder men kan trots detta inte på långa vägar få denna kriminella handel ur världen. För det andra uppstår genom nyssnämnda handel ett alldeles onödigt lidande för djuren, som på detta sätt plötsligt ryckes ut ur en hemvan miljö, sättes i burar och fraktas till olika bestämmelseorter, ett förfarande som i detta fall bör betraktas som rent inhumant. Även ägarna av djuren utsätts för lidande, givetvis av helt annat slag men ändock! För det tredje, slutligen, om man ser det från rent vetenskaplig synpunkt blir materialet, försöksdjuren, av ganska heterogen typ, vilket inte kan gagna vetenskapsmännen eller läkarna. Funnes däremot ett system så utformat att de olika institutionerna genom kontrakterade, auktoriserade uppfödare finge sina behov av försöksdjur fyllda, skulle alla nämnda olägenheter till största delen elimineras. Dels bleve det inte längre ekonomiskt intressant att stjäla djur för vidare transport till olika institutioner, då ju behovet redan vore täckt på legal väg, dels kunde de kontrakterade uppfödargårdarna ligga på sådant avstånd från respektive institution att t rans port proh lem ej behövde uppstå, till gagn för djuren, som dessutom från födelsen på dessa gårdar levat i lämpliga burar och sålunda ej utsättes för miljöchocker vid förflyttningen. Slutligen kunde härvidlag institutionerna alltid räkna med att ha tillgång till för respektive vetenskap och forskning lämpligt djurmaterial av ett relativt homogent slag. Det borde vara till fördel för vetenskapsmän och läkare att veta att det material man arbetar med är garanterat till ålder och över huvud taget kondition. Kostnaderna för respektive institutioner torde också bli lägre enär mellanhänder ej blir nödvändiga. Varje institution skulle också själv kunna bestämma just den typ av material man vill ha uppfött. De auktoriserade uppfödarna skulle kunna utgöras av förut djurhållande jordbrukare. Detta torde garantera god och djurvänlig djurhållning. Det skulle också kunna ge en ofta välkommen extrainkomst för exempelvis brukare av en mindre gård. Med stöd av ovanstående hemställs att hos Kungl. anhåller om en utredning om de praktiska och ekonomiska möjligheterna att förverkliga ett system med kontrakterade, auktoriserade uppfödare av s. k. försöksdjur. . NISSER (m) () ()