mot · FW02361 · 1973-01-23 00:00:00 — Det bör också påpekas att ett alltför rikligt serviceutbud i ett bostadsområde ofta leder till krav på koncentration av bebyggelsen i form av höghusbebyggelse som strider mot miljökraven. Utan tvivel föreligger ofta en konflikt mellan å ena sidan en god yttre miljö med fria ytor för barnen att röra sig på mellan husen och en i alla delar fullt utbyggd service i samma område å den andra. Bostadspolitiken måste innebära en avvägning mellan dessa delvis motstridiga målsättningar, exempelvis genom att en måttlig koncentration accepteras i anslutning till stadskärnor och centrumanläggningar. För glesbygden måste staten biträda med anslag till service. Detta bör i första hand ske till stationära anläggningar. Butiksbussar, bokbussar och annan ambulerande verksamhet måste finnas i glesbygder med särskilt stora avstånd till serviceinrättningar. Den statliga servicekommitten har i sitt arbete utgått från de syften som serviceutbudet har och konstaterar: Boendeservice är tillgång till varor, tjänster, lokaler, utrustning samt bebyggelseplanering och organisatoriska åtgärder som underlättar betungande hushållarbete, som ökar möjligheterna till personlighetsutvecklande och hälsofrämjande aktivite ter och som medverkar till ökad trygghet, gemenskap och jämlikhet. Ett sätt att komma till rätta med miljöproblematiken och skapa bostadsområden efter människornas krav är att vidga konsumentinflytandet över boendet. Demokratifrågorna upplevs som allt viktigare i vårt samhälle. Det är angeläget att medborgarnas långtgående krav på inflytande och medbestämmande över olika besluts- och planeringsskeden i all möjlig utsträckning tillgodoses. Många bostadsproducenter och bostadsförvaltare har uppmärksammat de demokratikrav som rests men har inte kommit särskilt långt i sitt arbete på att förverkliga kraven. Hyresgäströrelsen är en etablerad kanal mellan bostadsföretag och boende och uträttar i den funktionen ett värdefullt arbete. Det är angeläget att finna ytterligare nya former för att komplettera de etablerade kanalerna när det gäller hyresgästernas inflytande över ett bostadsområdes utveckling och förvaltning. De nya kanalerna bör avse olika skeden under produktionen och förvaltningen av bostäderna och också olika former av förvaltande. Vid planering av nya bostadsområden bör en utökad verksamhet med samrådsgrupper prövas. Åtgärder bör vidtas så att alla bereds möjlighet att följa planeringen. Kommunen bär huvudansvaret för att olika medborgargrupper får insyn och inflytande under planeringsskedet. Då det gäller förändringar i ett redan bebyggt område eller den slutgiltiga utformningen av vissa anordningar inom ett nyproducerat, där inflyttning helt eller delvis ägt rum, torde en aktiv planeringsdemokrati kunna praktiseras. Bostadsförvaltare bör åläggas att minst en gång anordna någon form av sammankomst till vilken hyresgästerna inbjuds eller kallas, och där aktuella frågor för bostadsområdet diskuteras. Möjligheten att delegera beslut och förvaltning när det gäller vissa gemensamma utrymmen bör kunna övervägas. Riktlinjer för en sådan verksamhet kan utarbetas i samråd mellan hyresgäströrelsen och olika bostadsförvaltares huvudorganisationer. Beslut om införande av ett sådant system skall tillkomma varje bostadsförvaltare. Även vid förändringar av befintliga boendemiljöer bör samrådsgrupper fylla en stor funktion. Mer omfattande förändringar, som bl. a. medför ändrade boendekostnader, bör genomföras i samarbete med hyresgästförening och samråd tas redan under planeringsstadiet. Samrådsgrupper skall tillsättas innan planeringen har påbörjats. Den fullständiga kontrollen av en fastighets nyttjande kan de boende självfallet endast få i en situation där de själva äger fastigheten. Ett sådant förhållande bör därför uppmuntras. Frågan om medborgarinflytande är viktig och måste stå under ständig bevakning. Den skall ses som samhällets vilja att ge människorna större möjlighet att påverka sin livssituation. Ökat inflytande medför också ett ökat ansvar för den boende. Detta ökade ansvar leder till att de boende blir mer aktsamma om miljön och de tekniska utrustningar som hör till boendet. Ett gemensamt ansvarstagande bland de boende för vissa aktiviteter skapar dessutom en naturlig förutsättning för kontakt människor emellan. Bostadskonsumenternas inflytande över boendemiljön bedömer vi vara en synnerligen viktig fråga när det gäller att skapa goda livsmiljöer för alla människor. Ett visst arbete pågår för att utveckla formerna för detta inom olika bostadsföretag. Enligt vårt förmenande är det motiverat med en samordning av dessa initiativ och försök genom en statlig utredning med representanter från de olika intressenterna på bostadsmarknaden och de politiska partierna, vilken bör ha till uppgift att utarbeta normer och rekommendationer för ett vidgat hyresgästinflytande. tillsattes boendeutredningen med uppgift att utreda frågor rörande bostadsbyggandets omfattning och inriktning. Enligt vår mening bör denna utredning genom vidgade direktiv ges i uppdrag att initiera forskning om boendemiljön. Utredningen bör vidare framlägga förslag till förbättringar i boendemiljön i vid bemärkelse. I uppdraget bör ingå speciell utvärdering av de följder som byggandet av stora stadsdelar får för miljön. Utredningsarbetet bör leda fram till ett program för en god boendemiljö innehållande normer och regler för byggandet. beslutade om det s. k. paritetslånesystemet med bl. a. det uttalade syftet att hålla nere hyreskostnaderna i nyproduktionen. Genom att erforderliga korrigeringar av systemet inte gjorts har paritetslånesystemet haft som effekt att en reeell skuldökning kommit till stånd vissa räntekostnader har kapitaliserats. Mot bakgrund av bl. a. de problem som paritetslånesystemet har fört med sig konstaterar vi med tillfredsställelse att bostadsfinansieringsutredningen har tillkallats. Vi förutsätter att denna utredning kommer att arbeta skyndsamt. En ränta på låg nivå är en förutsättning för att ett bostadslånesystem skall fungera så att boendekostnaderna inte blir höga. Om en sänkning av räntan inte kommer till stånd och blir bestående, är det knappast möjligt att lösa den nuvarande situationen utan att avstå från viktiga bostadssociala målsättningar. bör enligt vår mening uttala detta som sin mening. I vad gäller de olika lånegränserna vill vi understryka vikten av att dessa utformas så att en effektiv konkurrens mellan såväl producerande som förvaltande företag åstadkommes. Vi finner det mot den bakgrunden vara väl motiverat att lånegränsen för enskilt ägda flerfamiljshus höjs till , vilket skulle stimulera till ökad konkurrens. Beträffande småhus som bebos av låntagaren har det varit vanligt att den blivande egnahemsägaren har bidragit till kontantinsatsen genom eget arbete på fastigheten. Införandet av moderna byggmetoder har gjort det svårare att utnyttja den möjligheten. Vi anser det vara angeläget att den enskildes möjligheter till egnahemsägande underlättas. Det är därför motiverat att höja den övre lånegränsen från . Förutsättningarna för bostadslån i fråga om varaktigt behov, god bostadsstandard och god bostadsmiljö gäller inte för sådan ombyggnad av småhus för vilken låneunderlaget är högst . Denna beloppsgräns har gällt . Från denna tidpunkt och till har byggnadskostnaderna ökat . Fram till beräknas de ha ökat . Mot den bakgrunden har föreslagit en höjning till . fr. o. m. . Departementschefen anför att mot bakgrund av att låneunderlagsnivån för småhus höjts är det inte motiverat med en större uppräkning än till . Vi menar att om inte förutsättningarna för dessa låns utnyttjande skall urholkas måste beloppsgränsen justeras utifrån de faktiska kostnadsökningarna. Vi finner därför den teknik för beräkning som använt vara den mest korrekta. är därför motiverad. Förräntning av vissa äldre bostadsbestånd Genom beslut av riksdag slutreglerades de tilläggslån som utgått , varvid huvuddelen återkrävdes och resten efterskänktes. riksdag beslöt att genomföra en begränsad amortering av de utbetalade provisoriska tilläggslånen med ett belopp motsvarande det kapitaliserade värdet av ett årligt bidrag av en krona per m2 lägenhetsyta. Någon ränta skulle inte utgå, och amorteringstiden bestämdes till . beslöts att äldre tilläggslån skulle återbetals intill ett belopp av per m2 lägenhetsyta. Överskjutande belopp skulle alltjämt vara räntefritt och stående; 1961 beslöts emellertid att de till amortering uppsagda delarna skulle förräntas . De årgångar av flerfamiljshus det gäller åtnjuter betydande förmåner emedan tertiärlåneräntan är bunden vid , medan man i senare och med högre byggkostnad uppförda hus betalar . En höjning av räntan på de utestående tilläggslånen till är därför motiverad och leder till minskade hyresklyftor mellan dessa hus och senare uppförda. Med anledning av ett motionsyrkande till riksdag anförde statsutskottet bl. a. att det i och för sig är motiverat att villkoren för äldre lån regleras när hyrespolitiskt utrymme uppstår. Utskottet hemställde om utredning och förslag till efterföljande års riksdag i fråga om sådana ändringar av räntevillkoren. har gjort en utredning om dessa lån och framhållit att ingenting i riksdagebesluten eller i de föreskrifter som med anledning härav utfärdats antyder att statsmakterna skulle ha avsett att ändra beslutens innebörd. Departementschefen ansåg att anfört vägande skäl och framlade därför inte något förslag om ändrade räntevillkor. Vi delar inte departementschefens uppfattning i detta avseende. har tidigare ansett sig kunna ändra lånevillkoren, exempelvis när de till amortering uppsagda tilläggslånen åsattes ränta . Riksdagsbesluten har heller aldrig innehållit något uttalande som har gett intryck av att den beslutade räntan aldrig skulle ändras. Vi föreslår därför att räntan på dessa lån fr. o. m. höjs från . En sådan höjning bör innebära en årlig inkomstökning för staten på ca 12 milj. kr. Lägenhetsstorlek m. m. Genomsnittsstorleken på lägenheterna i flerfamiljshus har successivt minskat. Även i lägenheter med givet antal rum har en minskning skett. Denna tandens är emellertid inte så kraftig att några årgärder kan anses vara nödvändiga. Vi kan också konstatera att totalt sett har dock en ökning av bostadsytan per lägenhet inträffat, och den kan förklaras med den ökade andelen småhus. Genom en minskning av lägenhetsytan i flerfamiljshus och en ökning av ytan i småhus kan en icke önskad social skiktning uppkomma. Den tendens som kan noteras i detta avseende måste följas mycket noga. Åtgärder kan behöva vidtas så att åtminstone olika lägenhetsstorlekar i småhus byggs inom samma område. Förbättringslån utgår till kommun eller allmännyttigt bostadsföretag för förbättring och i vissa fall uppförande av bostad för åldringar och vissa andra grupper. Enligt beslut av riksdag utgår förbättringslån endast till pensionärer samt till vissa grupper, såsom samer, zigenare och handikappade. Lånet är stående och räntefritt intill ett belopp av . i normalfallet och . för samer i de fyra nordligaste länen. Under höstriksdagen 1972 beslöts om vissa förändringar i förbättringslånen, huvudsakligen i överensstämmelse med saneringsutredningens förslag. Genom detta beslut ökades möjligheterna att få förbättringslån. Från har betonats det angelägna i att en omfattande förbättringsverksamhet kommer till stånd. Det är en verksamhet som lämpar sig synnerligen väl för den äldre byggarbetskraften och utgör därmed en möjlighet att rädda sysselsättningen för dem. Vi har också betonat att bostadsförbättringsverksamheten måste inriktas främst på de sämst boende. Mot den bakgrunden framstår det som fekaktigt att förbättringslån inte skall kunna utgå på lika villkor till skilda kategorier. En mycket stor del av de bostäder som är i behov av upprustning finns i stadskärnorna och är i enskild ägo. Om dessa hus utestängs från långivning blir bostadsförbättringsverksamheten inte av önskvärd omfattning. Vi vill betona att samhället måste skapa garantier för att förbättringslånen inte blir ett stöd till fastighetsägaren utan ett stöd för de boende. Förbättringslånen innehåller en icke obetydlig subvention, vilket vi finner vara helt riktigt med tanke på att många av de boende i dessa nedslitna saneringsfastigheter inte kan betala de hyror som erfordras efter den temporära upprustningen. Det måste därför poängteras att den subvention som utgår är avsedd för den boende och inte för fastighetsägaren. Subventionen måste alltså påverka hyressättningen. Vi är inte främmande för att skapa en garanti för detta genom ett direkt bidrag till hyran. har föreslagit att maximibeloppet för räntefria förbättringslån höjs till . i normalfallet och till . för samer i de fyra nordligaste länen. Detta förslag har tidigare avvisats med motiveringen att beloppet höjdes så sent som . Mot bakgrund av de stegrade byggnadskostnaderna och angelägenheten av att åstadkomma en förbättringsverksamhet finner vi en höjning vara väl motiverad och föreslår en sådan enligt tidigare framförda förslag. Under hänvisning till vad som anförts hemställs 1. att styckebyggda - icke gruppbyggda småhus skall kunna belånas med bostadslån utan hinder för rambegränsningar, 2. att anbudskonkurrens bör gälla som villkor för statligt bostadslån, 3. att hos Kungl. Maj:t anhålla om åtgärder för att stimulera till en sådan ökning av småhusbebyggandet att småhusandelen blir i överensstämmelse med konsumenternas krav, 4. att en första målsättning måste vara att av antalet producerade lägenheter är småhus, 5. att hos Kungl. Maj:t anhålla om tilläggsdirektiv till boendeutredningen med uppgift att dels initiera forskning om boendemiljön, dels lägga fram förslag till program för boendemiljön enligt i motionen anförda grunder beträffande miljö-, service- och inflytandeaspekter, 6. att som sin mening ge Kungl. till känna vad som i motionen anförts om räntans betydelse för paritetslånesystemets användning, 7. att medgiva att övre lånegränsen för statligt bostadslån höjs till för småhus som bebos av låntagaren och för enskilt ägda flerfamiljshus, 8. att låneunderlagsnivån för lån till ombyggnad av småhus som inte uppfyller kravet på varaktigt behov höjs från . 9. att räntan på nu amorteringspliktiga tilläggslån skall vara mot nuvarande och att denna subventionsminskning skall träda i kraft , 10. att förbättringslån ges på lika villkor till skilda kategorier låntagare på sätt som anges i motionen, 11. att maximibeloppet för de förbättringslån som är stående och räntefria höjs till . i normalfallet och till . för samer i de fyra nordligast länen. () i Luttra () i Glömminge . () i Skegrie