mot · FW02564 · 1973-01-25 00:00:00 — av m. fl. I bilaga 9 till statsverkspropositionen redovisas (s. 59 ff.) ett av generaltullstyrelsen framlagt förslag till ny distriktsorganisation för . Enligt förslaget, som i princip förordas av finansministern, skulle tullkamrarna på 17 orter i riket komma att ersättas med tullstationer, medan de på två platser helt skulle dras in. Med genomförandet av denna omorganisation skulle ett stort antal kommuner förlora den service som en på orten belägen tullkammare ger näringslivet. Den väsentliga skillnaden mellan tullkammare och tullstation är nämligen att den senare icke är bemannad med tulltaxeringsutbildad personal. Motivet bakom omorganisationen vara effekten av den nya tullag som antog . Genom denna lag överförs till importörerna en stor del av det taxeringsarbete utfört. Genom det nya systemet, som kallas hemtagningsförfarande, skulle man enligt generaltullstyrelsens prognoser uppnå en personalbesparing om 330 personer, varav 270 tulltaxeringsutbildade tjänstemän, dvs. den mest kvalificerade personalkategorin skulle reduceras kraftigt med . Även om man måste uppskatta ambitionen hos det ämbetsverk som lägger fram planer på omorganisationen innebärande så betydande personalminskningar, kan vi icke finna att tiden nu är den rätta för att genomföra så drastiska personalinskränkningar. Vi vill här peka på vad vissa av remissinstanserna anfört. anser sålunda i sitt remissyttrande, när det gäller bedömningen av personalbehovet, att säkerheten i resursberäkningarna inte kan bedömas. finner, bl. a. från den principiella synen på betydelsen av den kontrollfunktion måste utöva, att det föreliggande förslagets bedömningar i vad gäller personalbehovet kan ifrågasättas. De organisationer som företräder näringslivet, , exportråd och , framhåller i sitt gemensamma remissyttrande att den föreslagna minskningen av tulltaxeringspersonalen måste anses som utomordentligt allvarlig. Skälet härtill är dels den utökade service som företagen kommer att behöva från för att den nya tullagen i praktiken skall kunna fungera, dels de kraftigt ökade arbetsuppgifterna för tullen till följd av det nya ursprungsregelsystemet sorn följer av frihandelsavtalet med . När det sedan gäller frågan om genomförandet av omorganisationen framhåller kommerskollegium att man icke nu bör fastställa det långsiktiga behovet av tulltaxeringsutbildad personal utan att man i stället bör avvakta utvecklingen inom frihandelsområdet. Tills vidare bör enligt kollegiums uppfattning den kvalificerade personalen behållas även vid tullkammare som berörs av indragningarna. Näringslivets organisationer framhåller att det inte blott är under en övergångstid som lokal tullexpertis behövs. Behovet kvarstår så länge ursprungsreglema och dokumentationskraven gäller i vår handel med EEC och EFTA. Organisationerna finner behov av ökad service från lokala tullmyndigheter och motsätter sig bestämt indragning av tullkammare, innan tillräcklig erfarenhet vunnits av de ändrade förhållandena för näringslivet. Ovanstående sammanfattar finansministern i orden: »Remissinstanserna tillstyrker huvudprinciperna i förslaget.» Vi har svårt att läsa de i propositionen redovisade remissyttrandena på samma sätt. Sedan finansministern slagit fast att det ankommer på Kungl. Maj:t att fastställa antalet tullkammare, anser han att omorganisationen bör genomföras per , dvs. som den nya tulllagen träder i kraft och blott tre kvartal efter det reellt börjat tillämpas. De krav på service som näringslivet med rätta ställer på för att den nya tullagen skall fungera och för att det krångliga ursprungssystemet i vårt avtal med EEC skall kunna bemästras anser finansministern kunna tillgodoses, till och med väl tillgodoses, inom den föreslagna nya organisationen. Vi delar inte denna uppfattning. Vi har fattat beslut om två så väsentliga saker som en ny tullag och ett frihandelsavtal med EEC. Vilka praktiska konsekvenser dessa beslut medför för den svenska industrin är omöjligt att överblicka. Det är förvisso sant att statsmakterna genom att ta en ny tullag överfört en hel del av arbetsuppgifter på näringslivet. Men klarar näringslivet detta i inledningsskedet och kanske också utan intimt samarbete med lokal expertis, dvs. tulltaxeringsutbildad personal på orten? Det är f. n. många bestämmelser som inverkar på avgiftsbeläggningen beroende på om godset kommer från a) EEC-land. b) Efta-land (rest-Efta). c) U-land. d) övriga länder. Därtill kommer den speciella grupp varor som är tullfria. Denna omfattar ca 200 stat.nr som helt eller delvis är tullfria. I vad gäller är det ingalunda blott det formella utfär dandet av varucertifikat som skall skötas av . Dessa rutinåtgärder skulle förmodligen kunna av den personal som skulle finnas på de till tullstationer omvandlade tullkamrarna. Den service näringslivet främst kommer att efterfråga är i stället hjälp med klassificering av råvaror och därav framställda exportprodukter samt tolkning av regler. För dessa arbetsuppgifter krävs personal med tulltaxeringsutbildning, sådan man nu vill dra in på inte mindre än 19 orter. Det bör härvid observeras att det ofta är omöjligt att ge sådan service per telefon; för fastställande av tulltaxenummer måste ofta varan besiktigas av en kvalificerad tulltjänsteman. Resultatet blir att det berörda företaget får sända någon med prov på varan till närmaste tullkammare eller, om detta ej är möjligt, begära att vederbörande tullkammare sänder någon tjänsteman till företaget för att hjälpa till med klassificeringen. Med den föreslagna organisationen blir det ofta synnerligen långa resor och andra kostnadshöjande och besvärande olägenheter. Vi uppskattar i princip finansministerns ambition att stödja strävanden att rationalisera verksamheten, men med beaktande av alla de frågetecken som finns i vad gäller vinsterna förenade med den föreslagna organisationen och den effekt denna kan få för näringslivets vidkommande är det enligt vår uppfattning oklokt att nu fatta beslut om denna organisation. Först efter det att den nya tullagen och vårt varit i kraft kan man bedöma huruvida den föreslagna omorganisationen av verkligen är rationell och ändamålsenlig. Ett genomförande av den nya organisationen /74 kan enligt vår uppfattning leda till betydande problem för såväl som näringslivet. Vi får därför hemställa att måtte avslå finansministerns yrkande om godkännande av de riktlinjer för organisation som anförts i bilaga 9 till prop. () . ()