mot · FW02336 · 1973-01-23 00:00:00 — av m. fl. om åtgärder mot luftföroreningar från motorfordon. I de bensindrivna bilamas avgaser finns 150200 olika ämnen. Åtskilliga av dem är giftiga eller skadliga. Ensamma eller tillsammans med andra luftföroreningar skapar de allvarliga påfrestningar på människors hälsotillstånd. Forskningens rön är tillräckliga för att motivera kraftfulla insatser för att begränsa omfattningen av dessa föroreningsutsläpp. De åtgärder som krävs måste sättas in på flera plan. Dels måste konventionella bensinmotorer förses med avgasrenare, dels krävs ett intensifierat utvecklingsarbete för att få fram andra från miljösynpunkt lämpligare motortyper. Men det krävs också insatser för att genom trafikplanering etc. minska riskerna där de nu är störst: i tätorterna. Maximiregler för utsläppen av koloxid och kolväten har i införts fr. o. m. Dessa normer är dock av marginell betydelse. En arbetsgrupp inom föreslog skärpta regler i två etapper, fr. o. m. 1974 respektive bilmodeller. Dessa ansluter till federala normer i med eftersläpning. Från regeringens sida visade man dock ett betydande ointresse för dessa viktiga insatser mot luftföroreningarna. Först sent beslöt man införa något skärpta avgasbestämmelser. Dessa skall gälla först fr. o. m. Reglerna motsvarar ungefär dem som gäller fr. o. m. bilmodeller i och som av utredningen föreslogs införda i fr. o. m. Från sida har krävts ett snabbt införande av skärpta avgasreningsnormer. Dessa krav har avslagits. Vår principiella ståndpunkt har varit att bör hålla samma takt när det gäller nedskärning av avgasutsläppen som . Det kan motiveras med att föroreningssituationen i en del svenska tätorter liknar den amerikanska och att den teknik som tvingas fram genom den amerikanska lagstiftningen borde få ett mer allmänt genomslag. I en reservation till jordbruksutskottets utlåtande 1972:27 framhöll representanter att det bör vara möjligt att införa hårdare normer i som i . Utskottsmajoriteten hänvisade till vad utskottet anfört vid riksdag, nämligen att alla möjligheter att påskynda reformarbetet skulle tillvaratas. Regeringsbeslutet tillgodoser enligt vår mening inte de synpunkter som jordbruksutskottet anförde 1971 och än mindre kraven i reservatio nen i jordbruksutskottet . Skälen för förseningen är inte särskilt vägande. Det står klart att de företag som vill sälja sina bilar på den amerikanska marknaden, vilket torde vara de allra flesta, ändå måste ta fram motortyper som klarar de amerikanska kraven. Genom att ansluta sig till dessa krav har goda möjligheter att fortsätta sälja bilar i . Det torde påskynda utvecklingen mot avgasrening i hela . Det påskyndar utvecklingsarbetet på nya och billigare avgasrenare och ger en särskild chans åt svenska uppfinnare, som arbetar på detta område. Eventuella handelssvårigheter som kan uppkomma om går på de amerikanska linjerna kan endast bli temporära. Beslutet om en begränsad skärpning fr. o. m. modeller kan nu knappast ändras. Förberedelser bör dock vidtas i syfte att införa regler som motsvarar de amerikanska bilmodeller i fr. o. m. bilmodeller, vilket motsvarar det förslag som den tidigare nämnda utredningen lämnat. Det är ytterst beklagligt att regeringen förhalat denna viktiga miljöfråga. Alla ansträngningar bör nu göras för att åtminstone klara den tidsplan som utredningen föreslagit. Det kräver omedelbara förberedelseåtgärder. Det väsentligaste i denna senare etapp är att få fram regler som ytterligare begränsar utsläppen av kväveoxider. Kväveoxider är av flera olika slag. Kvävemonoxid är såvitt man vet inte farlig för människor. Kvävedioxid är i starka koncentrationer dödande (genom att framkalla lungödem) och i svagare koncentrationer, sådana man kan få på starkt trafikerade gator, sjukdomsframkallande, särskilt i samverkan med andra faktorer. Forskarna har funnit fakta som tyder på att långvarigt utsättande för låga koncentrationer av kvävedioxid kan spela en viktig roll vid uppkomsten av lungsjukdomar. Den har hos försöksdjur bl. a. visat sig öka känsligheten för lunginflammation och influensa. Skolbarn och småbarn i stadsdelar med hög kvävedioxidhalt i luften visade sig enligt en undersökning oftare få akut bronkit än barnen i andra stadsdelar med lägre kvävedioxidhalt. De amerikanska bestämmelserna om avgasrening innefattar fr. o. m. modell även krav på reduktion av kvävedioxid, krav som fördubblas modell. Om vi genomför de här reglerna får vi uppskattningsvis i svenska tätorter 1985 samma avgasnivå som vi hade 1960. Det bör vara ett minimikrav. Diskussionen om avgasnormer har främst gällt nya bilar. Men även sedan nya normer införts kommer ett stort antal äldre fordon att finnas i trafiken, fordon för vilka avgasreningskraven ligger betydligt lägre. Det tar alltså innan de totala avgasutsläppen går ner avsevärt särskilt som antalet fordon ökar. Det är väsentligt att minska utsläppen av avgaser även från äldre fordon. Här bör en teknisk utveckling stimuleras som kan göra det möjligt att få fram relativt billiga avgasrenare, som går att montera på äldre fordon. Det bör övervägas om normer kan införas även för äldre fordon. Dessa normer måste sannolikt sättas lägre än för nya fordon. Problem förekommer också med avgaser från småbåtsmotorer. Dessa har ofta avgasutsläpp under vattenytan, varvid även vattenföroreningar kan uppstå. Särskilt tvåtaktsmotorer, med smörjoljeinblandning direkt i bränslet, bör uppmärksammas. Motortillverkarnas och oljebolagens rekommendationer om oljehalt har vid granskning i en facktidskrift visat sigvara omotiverat höga. Tillsatser i och restprodukter av dessa oljor bör uppmärksammas på samma sätt som görs med bensinen. Några skador på grund av vattenföroreningar genom dessa avgasutsläpp har inte kunnat påvisas. I särskilt känsliga vatten, vissa insjöar t. ex., kan restriktioner dock vara motiverade. Luftföroreningar från båtmotorers avgaser torde vara försumbara vid sidan av dem som orsakas av landsvägstrafiken. Ett annat riskmoment i detta sammanhang är blyutsläppen. Från folkpartihåll har krävts en sänkning av blyhalten i bensin. 1970 begärdes en sänkning från /l till /l. Dessa krav upprepades 1971 och 1972. Motionerna avslogs dock. angav utskottet att en sänkning kunde väntas . 1971 avslogs motsvarande krav med hänvisning till att frågan då utreddes. Sedan motionerat om en sänkning även 1972 fattades beslut om en sänkning till /l fr. o. m. Inte desto mindre, trots att angett att en sänkning varit förestående, har dispenser måst utfärdas , då vissa lagerhållare inte gjort sig av med sina blyrika kvaliteter . Detta visar med all tydlighet att beslut måste fattas . Vi förutsätter att ytterligare sänkningar genomförs . Målet bör vara att helt förbjuda blytillsatser i bensin. Det måste också understrykas att bly tillsatserna inte får ersättas med andra skadliga tillsatsämnen. Nya motortyper och bränslen Det är svårt och kostsamt att göra bensinmotorn helt fri från besvärliga avgasutsläpp. Det är därför angeläget att främja forskning och utveckling av nya miljövänliga motortyper. En möjlighet, som redan finns och som inte kräver några väsentliga ingrepp i de nu vanligaste bilmotorerna, är att utnyttja gas som drivmedel. Fördelarna är då många. Man slipper helt blyutsläppen, koloxid- och kväveoxidutsläppen är lägre än vid bensinlrift. Driftstekniskt är gasbilarna helt jämförbara med bensinbilama. Costnadema för att installera gasdrift på vanliga bensinbilar är sannolikt agre än dem som krävs för att nöjaktigt rena avgaserna vid bensindrift. 1 en del andra länder ökar gasdriften snabbt. I finns mer än 5 000 gasdrivna bilar, i över 300 000. Även i , och lolland är gasdrivna bilar vanliga. Vad sorn i förhindrat utnyttjandet av gas är beskattningen. Om skatten på gasol sänktes eller togs bort skulle en viss övergång till gasdrift med all säkerhet komma till stånd. Speciellt angeläget är att fordon som till övervägande del används inom tätorter, t. ex. taxibilar och distributionsfordon etc., kan drivas med miljövänliga bränslen. För trafik i de större städerna skulle ett utbyggt distributionssystem för gas snabbt kunna komma till stånd. Skatten på gasol bör därför sänkas kraftigt eller helt tas bort. Skattebortfallet skulle inte bli mer än marginellt och kan kompenseras genom skattehöjningar på andra fordonsbränslen. Det är fullt rimligt att på detta sätt använda prissättning som medel för att styra utvecklingen i miljövänlig riktning. Skattesänkningen skulle kompensera den kostnad som ligger i att förse bilarna med de anordningar som krävs för gasdriften. Kravet på sänkt gasolskatt står inte i motsättning till kravet på skärpta avgasnormer utan är endast ett komplement. Vi föreslår att de miljömässiga och tekniska förutsättningarna för utnyttjande av gas som motorbränsle utreds. De ökande miljökraven gör det alltmer angeläget att utveckla nya motortyper. De ökade kostnader som avgasreningskraven medför gör dessa intressantare även kostnadsmässigt. Elbilen har från dessa utgångspunkter framstått som ett attraktivt alternativ. Olika typer av hybridmotorer och stirlingmotorn kan också i utvecklat skick skapa förutsättningar för ett miljövänligare transportsystem. Ett annat kompletterande alternativ är ångdrift. Nya konstruktioner finns, där tidigare nackdelar som varit förknippade med driften kunnat elimineras. I provas flera ångbusstyper. Resultaten är intressanta. Prestandamässigt är bussarna fullt jämförbara med dieseldrivna bussar. Bullernivån är avsevärt lägre. Man räknar även med att kunna förbättra driftsekonomin. De statliga insatserna för utveckling av nya motorer koncentreras speciellt sedan beslut fattades om att avveckla främst på stirlingmotorn och gasturbinmotorn. Insatserna görs bl. a. i form av krediter från investeringsbank AB, genom lån och bidrag från Styrelsen för teknisk utveckling samt genom Förenade fabriksverkens engagemang i United () AB & Co. Genom STUs försorg har stöd utgått till elfordonsprojekt, gasturbinprojekt och stirlingprojektet. Förenade fabriksverken, som är delägare i United , har svarat för vissa av bolagets kostnader. FFV fick på tilläggsstat 1972 anslag för engagemanget i United . Utvecklingsarbetet synes vara framgångsrikt. När det gäller elbilar torde efter Tjorvens nedläggning någon mera betydande satsning från samhällets sida inte föreligga frånsett visst forskningsstöd. Det är dock angeläget att utvecklingsarbete kan bedrivas även vad gäller elbilar. Sådant pågår i flera länder, speciellt i , och . I torde mer än 50 000 eldrivna fordon vara i drift. Fordon med relativt goda prestanda har också tagits fram. Problemen gäller här främst att få fram effektiva batterier. Det är väsentligt att ett utvecklingsarbete kan bedrivas när det gäller såväl stirlingmotorer, gasturbinmotorer som ång- och eldrivna fordon och olika typer av hybridmotorer. Det är främst i tätorter som bilavgasernas skadeverkningar gör sig gällande. Utsläppen av de skadliga gaserna är störst vid den ryckiga trafik som förekommer i tätorter. Trafiken är också intensivast i dessa. Åtskilligt finns alltså att vinna i miljöhänseende genom en bättre trafikplanering. Effektivast är givetvis att genomföra en kraftig begränsning av trafiken med privatbilar särskilt i större tätorter. Utländska exempel visar också att man aldrig kan lösa trafikförsörjning i en storstad genom privattrafik med bilar. Denna trafik måste ersättas med kollektiv transport. Samhälls- och trafikplaneringen baseras dock fortfarande i alltför hög grad på trafikförsörjning genom privatbilar. En utbyggd kollektivtrafik kombinerad med en dämpning av privatbilismen har givetvis väsentliga fördelar från miljösynpunkt. lägger även fram förslag till årets riksdag i syfte att stimulera utvecklingen av kollektivtrafiktekniken. Men avgasproblemen kan i avvaktan på en framtida bättre kollektivförsörjning minskas genom planeringsåtgärder. Givetvis bör fordonstrafik och fordonsuppställning undvikas i närheten av bostäder. Normer om högsta tillåten halt av olika luftföroreningar från motorfordon i städerna bör användas för att begränsa tillströmningen av fordon till tätortskärnorna. Trafikseparering, stoppljus som ordnas till gröna vågor är andra generella åtgärder. Trafikleder bör läggas utanför tätortskärnorna. Vi tar i denna motion upp olika möjligheter att minska föroreningsutsläppen från motorfordon. Vi konstaterar att regeringsbeslutet om nya avgasnormer fr. o. m. bilmodeller är otillräckligt. motsvarande dem som införs i fr. o. m. införas i fr. o. m. Blyhalten i bensin måste sänkas ytterligare. Åtgärder bör vidtas i syfte att stimulera gasdrift av bilar. Ytterligare utvecklingsarbete krävs för att få fram nya miljövänliga motortyper. Trafiken måste planeras så att miljörisker i form av Med hänvisning till det anförda hemställer vi att hos Kungl. 1. att förberedelser vidtas för en skärpning av avgasreningsnormema för motorfordon fr. o. m. modeller i huvudsaklig anslutning till de normer som kommer att gälla i fr. o. m. 2. att en utredning görs av förutsättningarna för utnyttjande av gas som motorbränsle, 3. att utvecklingsarbetet på nya motortyper t. ex. elmotorer och hybridmotorer intensifieras samt 4. att ytterligare åtgärder vidtas i syfte att stimulera en trafikplanering som tar större hänsyn till miljörisker i form av avgasutsläpp m. m.