mot · FV021723 · 1973-10-24 00:00:00 — Det skulle vara själva beviset för att regering och riksdag solidariserar sig med de arbetslösa och är beredda att satsa på en politik som skapar arbeten. Företagen skulle därmed få anledning och råd att inte bara behålla utan också nyanställa arbetskraft. Inom industrin har man beräknat att den höjda löneskatten kan omräknas till en rationaliserings- och sysselsättningspotential på ca 12 000 arbetstillfällen. Det har säkert också stor betydelse att de tusentals ansvariga i mindre och medelstora företag upplever att de inte får ständigt nya pålagor. Det gäller att direkt påverka själva den ekonomiska möjligheten att nyrekrytera, när nu förestående konjunkturuppgång troligen stimulerar rekryteringsbenägenheten i näringslivet. Särskilda åtgärder mot ungdomsarbetslösheten för här fram fem förslag mot ungdomsarbetslösheten: Återigen, den viktigaste åtgärden är att inte höja löneskatten. En stor del av dagens ungdom har en utbildning som är inriktad på arbetskraftsintensiva sektorer. När personal- och driftsinskränkningar måste göras, drabbar den ungdomen, som vanligen har den kortaste anställningstiden. Löneskatten motverkar nyanställningar. Arbetsförmedlingen måste få större möjligheter att hjälpa arbetslösa ungdomar. Personalsituationen på arbetsförmedlingarna särskilt i tätortsområdena är nu sådan att den omöjliggör en individuell arbetsoch utbildningsplanering för arbetssökande ungdomar och en önskvärd uppsökande verksamhet för att öka antalet lediga platser. Personalförstärkningar måste göras. Förmedlingarna har inte resurser och organisation för att hjälpa alla kategorier och individer på det sätt som skulle behövas. Det leder också till att många inte tar kontakt med arbetsförmedlingen. Arbetsförmedlingarna måste också få bättre överblick över arbetsmarknaden, bl. a. genom interlokal arbetsförmedling och skyldighet för företag med fler än 10 anställda att anmäla lediga platser. Fler praktikplatser måste skapas. Man beräknar att ca 17 000 i gymnasieskolans fyra- eller tvååriga tekniska linjer för sin utbildning måste skaffa praktikplatser. Statliga verk och myndigheter bör inte bara komplettera näringslivets möjligheter utan gå i spetsen för att öka antalet praktikplatser. Enligt en undersökning inom statens personalnämnd är myndigheternas intresse lågt; 64 myndigheter har inte tagit en enda praktikant, bland dessa med 42 500 anställda. Möjligheter för ungdomar att få praktikarbete är viktigt för att öka deras yrkeserfarenhet och bredda deras allmänna kunnande. Att utnyttja en ofrivillig arbetslöshet för utbildning eller omskolning är en självklar tanke i arbetsmarknadspolitiken. Men den har i alltför liten grad kommit att gälla de unga, som just lämnat skolan och ännu inte fått arbete. Såväl utbildningsmässiga som sociala skäl talar för att myndigheterna här borde gripa in och med kompletterande yrkesanpassad utbildning fylla arbetslöshetstiden med meningsfylld sysselsättning. Inom den befintliga skolorganisationen bör kommunerna kunna starta kortare eller längre kurser med yrkesinriktning för att ta hand om denna ungdom. Man skulle således utnyttja befintliga lokaler, lärare och undervisningsmateriel. En rad formella krav i fråga om antal elever, tid för avslutande av yrkesinriktade kurser, kursernas längd etc. finns . Situationen är så allvarlig att statsmakterna nu bör ge kommunerna friare händer att anordna också kurser som inte uppfyller de formella kraven. Statsbidrag, förmedlat förslagsvis av , måste givetvis skaffas fram för att täcka kommunernas extra kostnader liksom för ekonomiskt stöd till ungdomarna. Utifrån dessa förutsättningar bör kommunerna noga inventera vilka möjligheter som kan finnas att göra en extra insats. Inom arbetslöshetsnämnden i har t. ex. redan frågan om kombinerade halvdagspraktikantplatser och halvdagsyrkesstudier varit uppe till behandling. Den allmänna sysselsättningsförsäkring, som regeringen utlovade redan i valrörelsen , har ännu inte kommit till stånd. Det har hårt drabbat många arbetslösa, särskilt den stora andelen ungdomar som saknar försäkringsskydd vid arbetslöshet. En allmän sysselsättningsförsäkring skulle ge dessa ungdomar ett grundskydd, men genom att också leda till en registrering av dem öka möjligheterna till samhälleliga insatser. Reparera mer - riv mindre En av orsakerna bakom den höga arbetslösheten är den sjunkande igångsättningen av byggande av nya bostäder. Det är i sin tur bl. a. förorsakat just av den stagnerande ekonomiska utvecklingen. Med en större efterfrågan på arbetskraft följer också en större efterfrågan på bostäder. Det vore därför felaktigt att dra långtgående slutsatser om bostadsefterfrågans totala omfattning på av det läge som råder på bostadsmarknaden. Trots en sådan reservation är det uppenbart att större andel av de bostäder av fullgod standard som produceras kan erhållas genom upprustning av äldre fastigheter. Ett stelbent normtänkande i kvalitetsfrågor och den från kristiden kvarvarande hyresregleringen har bidragit till att många fastigheter förslitits och förslummats till dess endast rivning kunnat komma i fråga. En märkbar omsvängning är nu på väg. Det är då nödvändigt att den överenskommelse om statlig bostadsfinansiering som ingås mellan riksbank och olika kreditinstitut inte lägger hinder i vägen för en sådan utveckling. Behovet av en intensifierad upprustning av bostadshus är klart dokumenterat. Av folk- och bostadsräkning framgår att ca 300 000 lägenheter saknar wc och centralvärme och drygt 600 000 lägenheter saknar eget bad- eller duschrum. Det är naturligtvis nödvändigt att dessa bostäder i görligaste mån rustas upp om bostadspolitiska mål skall nås. En mycket viktig strävan därvidlag är att de hyresgäster som så önskar får möjlighet att återvända till sin bostad eller fastighet när reparationen är utförd. Det är därför viktigt att inte orimligt höga kvalitetsnormer ställs upp som villkor för statliga lån. För att snabbt komma i gång med reparationsarbetena bör de tomma lägenheterna i nya flerfamiljshus i viss utsträckning ställas till förfogande som tillfälliga evakueringsbostäder. Vi vill i det sammanhanget starkt understryka att den möjlighet att erhålla förbättringslån, som enligt vad regeringen aviserat skall ges allmännyttiga och kommunala företag, även måste utsträckas att gälla kooperativa och enskilda fastighetsägare. Enligt beräkningar blir hyran per lägenhet ca . lägre om reparationen finansieras med förbättringslån. För alla hyresgäster som bor i kooperativt eller enskilt ägda fastigheter begås en oacceptabel orättvisa om inte villkoren att erhålla förbättringslån får gälla för alla. Den arbetslöshet som finns inom byggarbetskåren och bland hantverkare måste även på kort sikt leda till en snar expansion av ombyggnadsoch reparationsarbete på äldre fastigheter. Det kan möjliggöras på flera vägar. Det av regeringen antydda stimulansstödet på för byggarbetskraft, som av arbetsförmedlingarna bedöms som svårplacerad, är en väg som vi tidigare anvisat. Det räcker dock inte utan måste kompletteras med ytterligare åtgärder. Det finansiella utrymme som skapats genom lägre igångsättning av nyproducerade bostäder måste i första hand användas för lån till reparationsarbeten. För att stimulera fastighetsägarna att snabbt komma i gång med dessa arbeten bör ett investeringsavdrag på fastighetsdeklarationen beviljas för arbeten som sätts i gång fram till . Investeringsavdraget bör beräknas på hela kostnaden för reparationsarbeten på flerfamiljshus, dvs. omfatta såväl bostadslägenheter som lokaler för butiker, kontor och hantverk. Det innebär emellertid att i de fall arbetena utförs av svårplacerad arbetskraft, för vilken det utgår särskilt bidrag, kommer underlaget på vilket investeringsavdraget beräknas att sjunka i motsvarande mån. För att inte eliminera något av den stimulans att anställa äldre arbetskraft som det 40-procentiga bidraget till lönekostnaden utgör, bör procentsatsen för investeringsavdraget i dessa fall höjas. Vi föreslår sålunda att fastighetsägarna får göra ett investeringsavdrag på fastighetsdeklarationen för arbeten som satts i gång fram till för de arbeten som utförts av arbetskraft för vilken särskilt sysselsättningsstöd utgår och för övriga arbeten . Inventering av projekt för omedelbar igångsättning Som ett led i bekämpningen av arbetslösheten utgick särskilda statsbidrag till företag och kommuner för miljövårdande anläggningar. Det resulterade i en omfattande inventering i kommunerna av projekt som med kort varsel kunde sättas i gång. Den typen av inventering borde oftare än vad fallet är ingå som en naturlig del av en långsiktig investeringsplanering. I ett yttrande över bl. a. och petita betonar AMS vikten av att investeringsplaneringen sker med hänsyn även till möjligheten att snabbt påbörja arbeten, som är lämpliga i tider med svag sysselsättning. En hög beredskap av det slaget i samtliga statliga verk skulle sannolikt avsevärt förkorta arbetslöshetstiden för många, som arbetena väl anslöt till respektive verks prioriteringar. utgör ett bra exempel på en kommun där denna typ av planering har utvecklats till en sysselsättningsbank. Därigenom har man ett gott grepp om vilka arbeten som kan påbörjas när arbetslösheten stiger. Det vore i hög grad önskvärt om en motsvarande planeringsberedskap byggdes upp i landets samtliga kommuner. Inom de statliga verken torde även på kort sikt ett stort antal arbeten kunna påbörjas som förbättrar sysselsättningsläget. Såväl som SJ:s petita ger vid handen att planeringen inte lägger hinder i vägen för att snabbt komma i gång med projekt som prioriteras högt av verken och som också ger ett betydande sysselsättningstillskott. Sålunda skulle ytterligare medel till underhåll av vägnätet vara ytterst angelägna. Det nuvarande tillståndet med en fortgående kapitalförstöring på grund av otillräckligt underhåll av vägarna borde ha lett till att den verksamheten starkare expanderat för att öka sysselsättningstillfällena. Inte minst eftersläpningen av upprustningen av enskilda vägar hade bort föranleda ökade anslag. Inför den stundande vintern med befarad fortsatt hög arbetslöshet är det viktigt att ytterligare medel tilldelas vägsektorn för att därigenom skapa fler arbeten. Detsamma gäller järnvägstrafiken. Den långa rad av angelägna investeringsprojekt som SJ redovisar i sina petita bör prövas med förtur inom departementet för att så långt möjligt tidigarelägga igångsättningen. Det gäller såväl om- och nybyggnad av järnvägslinjer som diverse husbyggnader och säkerhetsanordningar utefter järnvägarna etc. För att den akuta arbetslösheten effektivt skall kunna bekämpas fordras en fortsatt utbyggnad av de arbetsmarknadspolitiska insatserna, varvid åtgärder särskilt riktade mot ungdomsarbetslösheten framstår som synnerligen angelägna. Vissa, delvis selektiva, insatser måste alltså fortsätta och troligen också kompletteras med nya inslag. Men biträdes våra i denna motion framförda förslag till åtgärder kommer emellertid behovet av sådana selektiva åtgärder att minska. Till bilden hör givetvis också att en underbalansering av statsbudgeten i rådande dåliga sysselsättningsläge är konjunkturpolitiskt väl motiverad. Med hänsyn till sysselsättningsläget förutsätter vi att med största skyndsamhet behandlar våra förslag. Med hänvisning till det i förhållande till vårriksdagen nya läge, som främst gäller beträffande konjunkturer och sysselsättning, hemställer vi A. att beslutar 1. att fördubblingen av den allmänna arbetsgivaravgiften efter inte skall träda i kraft; 2. att den nuvarande rätten till skattemässiga avskrivningar av gjorda maskin- och inventarieinvesteringar utsträckes till att gälla även ; 3. att en särskild rätt till skattemässiga avskrivningar införes avseende byggnadsinvesteringar inom näringslivet igångsatta före ; 4. att fastighetsägare som fram till påbörjar upprustnings- eller ombyggnadsarbeten beviljas avdragi fastighetsdeklarationen av investeringsbeloppet i de fall arbetet utförts av av arbetsförmedling anvisad s. k. svårplacerad arbetskraft och i övriga fall ; 5. att på tilläggsstat anslå erforderliga medel för drift av såväl statliga, kommunala som enskilda vägar; B. att hos Kungl Maj:t begär 6. att de av planerade investeringarna prövas med förtur för att så långt möjligt tidigarelägga igångsättningen; 7. att särskilda arbetsmarknadspolitiska åtgärder av det slag som redovisas i denna motion vidtas mot ungdomsarbetslösheten; 8. att stabiliseringspolitiska konferenser anordnas i enlighet med vad som framhållits i denna motion; samt C. att uttalar sig för 9. att ett ensidigt utnyttjande av kreditpolitiken som stabiliseringsmetod i en uppåtgående konjunktur ej bör ske. () () PER () 72 1751 S 1972