mot · FW022022 · 1973-10-30 00:00:00 — av i m. fl. i anledning av Kungl. Maj ås proposition 1973:128 med förslag till principer för en enhetlig befälsordning inom det militära försvaret. Försvarsdebatten domineras ofta av problem som rör krigsmaktens fredsorganisation och kostnadsfrågor. Personalfrågorna, ej minst på befälssidan, får emellertid inte försummas. Den översyn av de principiella riktlinjerna för en enhetlig befälsordning inom försvaret, som föreslås i Kungl. Maj:ts proposition nr 1973, kan därför hälsas med tillfredsställelse, då det gäller systemet för yrkesbefälets utbildning, rekrytering m. m. I ett folkförsvar som vårt, som bygger på allmän värnplikt, har emellertid även det reservanställd a och värnpliktiga befälet avgörande betydelse. Ett system med enbart yrkesofficerare vore främmande för våra förhållanden. Av befattningarna i krigsorganisationen på kompanichefsnivå och högre skall därför större delen besättas med reservofficerare. För att samhällets försvarskapacitet skall kunna utnyttjas optimalt är det härvid viktigt, att det civila livets ledarkrafter så långt möjligt utnyttjas i krigsorganisationens befälskadrar. Reservofficersrekryteringen har dock efter en tillfällig förbättring nedgått i en sådan utsträckning att många befälsposter ej längre kan besättas med kompetent personal. Inom armén har uppgetts f. n. råda mycket stor brist på reservofficerare enligt vissa uppgifter ca 2 000 beräknat utifrån det rekryteringsbehov som fastställdes . Denna brist ökar med ca 100 , eftersom endast av behovet (ca 400) kan rekryteras . Då departementschefen i propositionen motiverar behovet av en ny befälsordning med svårigheterna att behålla militär personal inom försvaret, bör detta gälla inte bara rekryterings- och personalproblem för yrkesbefälet utan i lika mån det ej ständigt tjänstgörande befälet, som skall fylla av befälsposterna i arméns krigsorganisation. Det är därför angeläget att även problemen för denna befälsorganisation aktualiseras i sammanhang med den föreslagna utredningen om yrkesbefälet. Det är vidare påkallat att ej endast representanter för yrkesbefälets personalorganisationer, som i likhet med ÖB beretts tillfälle att yttra sig över de inom försvarsdepartementet dokumenterade tankegångarna om den framtida befälsordningen, utan även det reservanställda befälet bereds plats i den särskilda delegation, som i propositionen förutskickas komma att arbeta med dessa problem. ÖB har exempelvis i sin senaste årsrapport betonat nödvändigheten av att öka reservofficersutbildningens attraktionsvärde. Härvid måste bl. a. möjligheterna till ökad meritvärdering inför civil utbildning tillvaratas, Likaså bör enligt ÖB också undersökas huruvida reservofficerarnas civila kunskaper och förmåga kan utnyttjas bättre vid såväl krigsplanering som utbildning och befordran. Reservofficersrekryteringen till armen (årsbehov ca 400) Mot bakgrund av de senaste årens utveckling för reservofficersrekryteringen är det alltså väsentligt, att man kartlägger behovet av icke yrkesbefäl i krigsorganisationen och tar reda på vilka åtgärder som behövs för att detta behov skall bli tillgodosett både kvantitativt och kvalitativt. Detta kan lämpligen ske genom att föreslagen fortsatt utredning om principerna för en befälsordning för yrkesbefälet vidgas till att avse en befälsordning för allt befäl i krigsorganisationen, varvid såväl rekryteringspunkterna beaktas som en realistisk analys görs av befälets uppgifter i organisationen. Möjligheterna att i krigsmakten tillvarata i det civila livet förvärvad kunskap och erfarenhet bör utnyttjas. Detta är nödvändigt med hänsyn till våra knappa personalresurser och ger också en möjlighet att minska klyftan mellan det militära och civila livet. Sannolikt bör man i detta sammanhang även se över tjänsteställningssystemet för reservofficerarnas del. Meritvärderingsfrågorna bör också ägnas ökad uppmärksamhet. Det i propositionen framförda antagandet, att utländska motsvarigheter tilldrar sig jämförelsevis ringa intresse, är sannolikt riktigt då det gäller system för yrkesbefälets rekrytering och utbildning m. m. Däremot torde ett studium av utländsk befälsordning i detta sammanhang vara befogad i ett par avseenden då det gäller icke yrkesbefäl, t. ex. det schweiziska systemet för uttagning och utbildning av personal. Med stöd av det anförda hemställes att vid sin behandling av proposition nr 128 uttalar sig för att den fortsatta utredningen om yrkesbefälets utbildning, rekrytering m. m. vidgas till att omfatta även övriga befälskategorier samt att den delegation, som förutsättes arbeta på en ny befälsordning, blir så sammansatt, att den är representativ även för dessa. (c) ()