mot · FW021273 · 1973-01-26 00:00:00 — I bidragsvillkoren bör dock ingå att en viss del av utbildningen skall utgöras av s. k. allmänna ämnen. Som studieform erbjuder korrespondensundervisningen påtagliga fördelar. Den möjliggör studier , i den takt och på den plats som bäst svarar mot den enskildes önskemål. Korrespondensinstituten har också stor erfarenhet av vuxenutbildningens olika problem och bedriver ett värdefullt pedagogiskt utvecklingsarbete. Att korrespondensundervisningen spelar en viktig roll i vuxenutbildningen återspeglas också av det stora antalet nyanmälningar. Det är därför väsentligt att man i den fortsatta utbyggnaden av vuxenutbildningen tar till vara de möjligheter som ligger i denna undervisningsform. Trots sina fördelar måste emellertid korrespondensstudier betraktas sorn en relativt svår studieform, som ställer stora krav på den enskilde i vad gäller både planeringsförmåga och ambitioner. Detta framgår bl. a. av den i jämförelse med andra vuxenutbildningsformer höga bortfallsfrekvensen. En bidragande orsak till denna är naturligtvis dels de bristande möjligheterna till personlig kontakt mellan elev och lärare, dels att eleverna ofta inte kan samråda med studierådgivare innan de träffar sitt ämnesval. Till detta kommer att de korrespondensstuderande saknar det stöd som undervisning i grupp i allmänhet innebär. De senaste årens utveckling mot att låta korrespondensundervisningen utgöra en del av ett större studiepaket har inneburit att dessa brister i viss mån kompenserats. Kombinationen av studier i cirkelform och korrespondensundervisning t. ex. har lett till både bättre studieresultat och mindre bortfall. Dessa erfarenheter pekar på att det är tillsammans med andra studieformer som korrespondensundervisningens fördelar bäst tas till vara. Ett nära samarbete mellan studieförbund, vuxenutbildning etc. å ena sidan och korrespondensinstituten å den andra är därför nödvändigt. I kostnadsmässigt avseende är de korrespondensstuderande kraftigt missgynnade i förhållande till studerande i andra studieformer, eftersom de själva får stå för alla studiekostnader. Man bör därför enligt vår mening göra åtminstone en del av den målinriktade korrespondensundervisningen kostnadsfri för deltagarna. Rent praktiskt kan detta ordnas så att korrespondensinstituten får rekvirera medel från staten allteftersom eleverna fullgör olika kursmoment. Bidragsvillkoren kan också utformas så att ett samarbete med andra vuxenutbildningsanordnare stimuleras. Undervisning i radio-TV hur skall den utnyttjas? Det är uppenbart att den tidigare entusiasmen över radions och framför allt televisionens möjligheter i undervisningssammanhang svalnat betydligt . Man har upptäckt att även eterförmedlad undervisning är behäftad med stora nackdelar. Undervisningen blir lätt bunden till sändningstider och programinnehåll; individualiseringen av undervisningen försvåras; valfriheten för lärare och elever blir mindre etc. har beroendet av radio och TV minskat i och med att den teknologiska utvecklingen öppnat ytterligare vägar att utnyttja ljud- och bildinslag i undervisningen utan att dessa förmedlas via etermedia. Trots att det således på många håll finns en påtaglig tveksamhet beträffande värdet av radio- och TV-förmedlad undervisning inom det reguljära skolväsendet, kan man inte bortse från att eterdistribuerad undervisning ur vuxenutbildningssynpunkt erbjuder påtagliga fördelar. Särskilt TV-undervisning har en genomslagskraft som andra un dervisningsformer saknar och gör det möjligt att nå många . Radio och TV har vidare den fördelen att de möjliggör studier på fritid och J hemmiljö. Det är därför angeläget att se till att eterundervisningens potentiella möjligheter kan komma vuxenutbildningen till nytta. Vid uppbyggnaden av radio/TV-undervisningen för vuxenutbildningens ändamål finns det, som begärdes i motion 1972: 1170, anledning att ta fasta på den modell som det brittiska representerar. Denna studieform utgör ett på flera sätt unikt utbildningssystem. Det avser för det första att erbjuda de studerande en unik kombination av läromedel. I princip bygger verksamheten på fem element: O De studerande erhåller regelbundet korrespondensmaterial. Materialet innehåller dels övningar som eleven själv kan rätta, dels övningsuppgifter som sänds in för rättning. O En handledare är tillgänglig för eleven på deltid. Dels finns det en korrespondenslärare som håller kontakt med den studerande, dels kan han på ett studiecenter möta en »class tutor». O Studiecentra finns i omkring 250 distrikt. Där kan den studerande förutom »class tutor» också få kontakt med studierådgivare. På centret finns också TV- och radioapparater och på de flesta håll också möjligheter att se och avlyssna program i inspelat skick. O Sommarskola är en obligatorisk del av studierna. Denna kompletterar »fjärrundervisningen», och där utförs arbete, som eleverna svårligen kan utföra på hemorten, t. ex. laboratoriearbete. O Radio och TV spelar en viktig kvalitativ roll i systemet. Varje kurs har ett radio- och ett TV-program med repriser inom . Dessutom utsänds regelbundet diskussionsprogram och frågelådor för eleverna. För det andra finns i systemet inbyggt en omfattande återkoppling. En databank analyserar inkommande information från studerande, handledare och studierådgivare och vidarebefordrar denna information till författarlag och forskare, vilket gör det möjligt att kontinuerligt förbättra systemet. Erfarenheterna från verksamheten vid kan visserligen inte direkt överföras på svenska förhållanden. Förutsättningarna för att bygga upp ett undervisningssystem med samma inslag i torde dock vara minst lika goda som i . Vad man då bör ta fasta på är den unika samverkan mellan olika undervisningselement som sker inom ramen för . En utgångspunkt för upprättandet av ett »eteruniversitet» i bör vara att man med ett sådant system skall kunna erbjuda en vuxenundervisning, som annars av resursskäl inte skulle bli allmänt tillgänglig i vårt land. Till fördelarna med den brittiska modellen hör att olika studieformer bringas att samverka med varandra, vilket gör att de direkt kan stödja varandra och tillgängliga resurser utnyttjas effektivare, samt att möjligheterna till kontakt med handledare, studierådgivare etc. och ett återkopplingssystem eliminerar en del av de mest påtagliga nackdelarna med eterundervisning. Vad program i radio och TV beträffar utgår vi från att dessa liksom i bör utgöra viktiga men kvantitativt tämligen blygsamma delar av systemet. All erfarenhet talar för att de lokala arrangemangen är av avgörande betydelse för att en sådan undervisning skall lyckas. Studier med kostnadsberäkningar bör företas för att utröna vilka nya pedagogiska mål, som kan nås genom en rationell planering av de resurser som finns på avnämarsidan. Det är därvid särskilt angeläget att ta del av den stora erfarenhet av lokal studieverksamhet som ryms inom studieförbunden. Vad tekniska resurser beträffar har ju kommunerna och statsmakterna redan gjort betydande investeringar i apparatur, radioapparater, bandspelare, filmprojektorer, TV-apparater och videobandspelare. Dessa utnyttjas ingalunda maximalt. AV-centralerna t. ex. betjänar f. n. huvudsakligen ungdomsskolorna. För en överkomlig kostnad torde en kompletterande service för vuxenutbildning kunna upprättas. Bibliotekens roll som serviceorgan för nya medier kan förmodligen också byggas ut. Inom ramen för pågående utredningsverksamhet angående etermedias roll i utbildningssammanhang bör mot den här bakgrunden en försöksverksamhet enligt Open University-modellen genomföras för att utröna dess användbarhet i . En sådan, som bör koncentreras till några orter med varierande förutsättningar, måste ske i samverkan med kommunala skolmyndigheter, lokala studieorganisationer samt folkhögskolor. På många håll finns redan de tekniska basresurserna för en försöksverksamhet. De lärår- och rådgivarresurser som erfordras finns i allmänhet också. Som lokal huvudman för försöksverksamheten bör vuxenutbildningsråden fungera. Utbyggt studiestöd en nödvändig förutsättning De senaste årens insatser på vuxenutbildningsområdet har i första hand gällt själva utbildningsutbudet. Däremot har mycket små förbättringar skett i vad gäller det studiesociala stödet till vuxenstuderande. är det mycket påtagligt att de flesta hinder som möter de vuxenstuderande just har sin grund i sociala och ekonomiska problem av olika slag. Det kanske största hindret för en kraftig expansion av vuxenutbildning är att det fortfarande inte finns något studiestöd som är direkt anpassat efter de vuxenstuderandes förutsättningar. arbetat , kanske bildat familj etc. har i allmänhet hunnit skaffa sig en rad fasta utgifter som finns oavsett om man förvärvsarbetar eller ägnar sig åt studier. Det nuvarande studiestödet är klart otillräckligt för att täcka både sådana fasta kostnader och de löpande utgifterna. Nuvarande stödformer bygger i huvudsak också på återbetalningssystemet. Att behöva finansiera sina studier med lånemedel framstår säkert för många som mindre attraktivt, särskilt om man redan hunnit dra på sig skulder av annat slag. Frågan om hur det ekonomiska studiestödet skall utformas har utretts inom ramen för kommittén för studiestöd åt vuxna (SVUX). som förflutit har kommittén producerat en ambitiös och intressant debattpromemoria, som pekar på en råd möjligheter att lösa studiefinansieringen för vuxna, men ännu inte framlagt några förslag. Så beräknas inte heller komma att ske . Enligt vår mening är detta att beklaga. De förbättringar som gjorts i vad gäller utbildningsutbudet vinner full effekt först när det finns ett ekonomiskt studiestöd som är anpassat efter vuxenstuderandes behov och förutsättningar. Det är därför enligt vår mening nu nödvändigt att den studiefinansiella delen av SVUX:s arbete avslutas så fort som möjligt och förslag föreläggs . Med hänvisning till det anförda hemställer vi att hos Kungl. 1. översyn och successiv uppräkning av organisationsanslaget till studieförbunden, 2. översyn av möjligheterna till ökad saomrdning mellan vuxenutbildning och arbetsmarknadsutbildning, 3. vidgning av kriterierna för antagning till arbetsmarknadsutbildning i enlighet med vad som anförts i motionen, 4. försöksverksamhet inom ramen för utredningen angående den fortsatta verksamheten med radio och television inom utbildningsväsendet med vuxenutbildning enligt Open Universitymodellen.