mot · FW021806 · 1973-04-10 00:00:00 — av herrar och Enskog i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1973:41 angående industripolitisk verksorganisation, m. m. Maj:ts proposition 1973:41 föreslås att en ny myndighet, statens industriverk, inrättas som basorganisation på verksplanet för centrala industri-, energi- och mineralfrågor. Det nya ämbetsverket avses överta vissa arbetsuppgifter som åligger kommerskollegiets industri-, bergs- och elbyråer. Vidare förordas i propositionen att () integreras i industriverket fr. o. m. /75. I fråga om personalbehovet framhåller departementschefen att verket bör byggas upp successivt, varför han i propositionen inskränker sig till att ange personalbehovet för /74. Totalt beräknas för industriverket nämnda budgetår 113 tjänster, vilket innebär att verket tillförs 41 tjänster för nytillkommande uppgifter. Mot bakgrund av den debatt som förts dels i samband med beslutet vid riksdag att omlokalisera vissa i Stockholm förlagda statliga verk med sammanlagt 6 100 anställda till andra orter i skilda delar av landet, dels i anledning av propositionen 1973:55 angående en andra etapp av omlokalisering, som berör sammanlagt 3 700 anställda, finner vi det märkligt att propositionen om det statliga industriverket inte alls behandlar frågan om det nya verkets lokalisering. Riksdagsbeslutet att omlokalisera ett stort antal statliga myndigheter från till orter utanför hade till syfte att stimulera en positiv utveckling i ett antal orter av stor regionalpolitisk betydelse och att dämpa expansionen i . Liknande motiveringar anförs i propositionen till årets riksdag angående den andra etappen av omlokaliseringen. En betryggande majoritet i står bakom kravet på en omlokalisering av den statliga verksamheten. Å andra sidan har från åtskilliga remissinstanser rests invändningar av betydande styrka särskilt från de berörda verken och deras personal. Vi har i denna motion ingen anledning att ta upp en diskussion i omlokaliseringsfrågan. Vad det nu gäller är inrättandet av ett nytt statligt ämbetsverk. Men vi anser att de invändningar som reses mot en omlokalisering av de statliga verken i åtskilliga avseenden bör beaktas, när ett nytt ämbetsverk inrättas och beslut skall fattas om dess lokalisering. Dessa invändningar gäller främst den statliga verksamhetens effektivitet, personalpolitiska hänsynstaganden och kostnaderna för omlokaliseringen. Om man från dessa tre utgångspunkter vill diskutera lokaliseringen av det nya industriverket och tillgodose önskemålet om en minskning av den till Storstockholm förlagda statliga verksamheten, ställs man inför ganska svåra awägningsproblem. Men enligt vår mening är dessa problem betydligt lättare att lösa än de svårigheter som uppstår vid en förflyttning av redan befintliga verk. Från flera håll har farhågor framförts att en utflyttning från skulle minska den statliga förvaltningens effektivitet, öka kontaktsvårigheterna mellan de statliga organen och försvåra för representanter för landsting, kommuner och organisationer att vid en och samma resa besöka flera centrala verk. Enligt vår mening ökar dessa invändningar i styrka ju längre från ett statligt verk förflyttas. Landets kommunikationssystem har i stor utsträckning byggts upp för att medge snabba resor mellan och landets övriga delar. Detta har medfört att samtliga Mälardalslän har någorlunda goda kommunikationer och är lätta att nå från landets övriga delar. Omlokaliseringen av den statliga verksamheten har vållat stark oro bland berörd personal. har ett särskilt avtal träffats mellan staten och de anställdas huvudorganisationer angående bl. a. fria resor till och från utflyttningsorten, rätt till omstationeringstraktamente, bibehållen 5-ortslön, rätt till ersättning för flyttningskostnader och dubbelhyra . Mot bakgrunden av de problem som en omlokalisering av redan befintlig statlig verksamhet medför skulle vi finna det mycket anmärkningsvärt, om statsmakterna vid inrättandet av statens industriverk lokaliserade detta till . Därigenom försummas enligt vår mening möjligheten att förlägga statlig verksamhet på andra orter utan att någon personal drabbas av de svårigheter som en omlokalisering medför. Detta gäller i första hand den personal som anställs för nytillkommande uppgifter under /74 men i andra hand också den personal som nyanställs under industriverkets successiva uppbyggnad. Den utflyttning från som redan beslutat kommer i likhet med den andra etapp som föreslås i propositionen till årets riksdag att medföra avsevärda kostnader för anskaffning av lokaler, flyttning eller nyinköp av utrustning och inventarier m. m. måste vägas mot de fördelar på lång sikt som kan vinnas dels genom stimulerad utveckling i utflyttningsorterna, dels genom dämpningen av expansionen i . Dessa fördelar kan delvis utan flyttningskostnader direkt vinnas, om statens industriverk förläggs till annan ort än . Det vi anfört i denna motion leder enligt vår mening till följande slutsatser: bör lokaliseras till annan ort än , ty i annat fall kommer dess lokalisering att motverka de syften man vinner genom att omlokalisera redan befintliga statliga verk. Med hänsyn till verksamhetens effektivitet, som bl. a. kräver snabba kommunikationer mellan olika delar av den statliga förvaltningen och goda förbindelser med övriga delar av landet, bör statens industriverk förläggas i något av Mälardalslänen. Beträffande valet av orter för omlokalisering av viss statlig verksamhet anför i i remissyttrande följande: Valet av lokaliseringsorter synes i praktiken ha skett i och med den första och av redan beslutade etappen för utflyttningar. Endast har i den andra etappen tillkommit som lokaliseringsort. Valet av orter har utgått från de riktlinjer för ortsklassificering som angavs i proposition 1970:75 och som sedan tillämpats i länsprogram 70. Lokalisering av statliga verk bör enligt dessa riktlinjer i första hand ske till orter som i fråga om arbetsmarknad och service åtminstone på kan jämställas med storstadsområdena, men som är belägna på betryggande avstånd från dessa. Andra utgångspunkter har varit en strävan att sammanföra likartade och sinsemellan kontaktkrävande verksamheter till block på samma ort samt de uttalanden gjort angående de fyra nordligaste länen och sydöstra . Länsstyrelsernas förslag till regionalpolitiska handlingsprogram finns i ett kortfattat referat. Det framgår dock inte av delegationens förslag om synpunkterna i länsprogram men påverkat ställningstagandena i den andra decentraliseringsetappen. Förslagen i utredningen ligger inte helt i linje med de principer som angivits ovan. Således har satsningen på lokaliseringar till skogslänen inneburit att förutsättningar likvärda med storstadsområdena rimligen inte kan uppnås på lokaliseringsorterna. I stället har kravet på näringsgeografisk balans betonats. Inte heller har den relativa närheten till storstadsområdena utgjort hinder för orter som , och att accepteras som lokaliseringsorter. Tvärtom har närheten till framhållits som en förutsättning för utflyttning av några myndigheter. De argument för lokalisering till inre och inom länet i första hand till , som anförde i den tidigare remissomgången, är således fortfarande i hög grad giltiga. som mycket högt ställda krav på befolkningsunderlag är uppfyllda finns som följd av den utpräglade industridominansen en påtaglig obalans inom näringslivet. Kommunikationsförhållanden och planberedskap bidrar därutöver till de bästa förutsättningar för att ta emot statlig verksamhet. har som landets mest utpräglade industrilän allvarligt drabbats av verkningarna av den senaste konjunktursvackan. Sysselsättningen inom industri och byggnadsverksamhet har fått vidkännas en betydande nedgång. Nedskärningar har även skett inom den begränsade statliga verksamhet som finns inom länet SMT i och CVA i . Nödvändigheten att med statliga insatser verka för ett stabilare och mer differentierat näringsliv inom länet blir alltmer påtaglig. Vad i i det citerade uttalandet anfört utgör enligt vår mening ett starkt skäl för att det nyinrättade industriverket lokaliseras till . I propositionen föreslås att Kungl. Maj:t bemyndigas vidta de övergångsanordningar och åtgärder i övrigt som behövs för genomförandet av förslaget om ett nyinrättat statligt industriverk. Eftersom frågan om verkets lokalisering ej berörs i propositionen torde detta bemyndigande innebära att Kungl. utan hörande fattar beslut i fråga om verkets lokalisering. Med anledning härav och med hänvisning till vad som anförts i motionen föreslår vi att vid behandling av propositionen 1973:41 ger Kungl. Maj:t till känna vad som anförts i motionen angående statens industriverks lokalisering. ENSKOG (fp) GOTAB 73 3694 S 1973