mot · FW021815 · 1973-04-10 00:00:00 — av herrar i Stenkyrka och i i anledning av Kungl. Majis proposition 1973:44 angående ändringar i skatteutjämningssystemet för kommunerna m. m. Maj:ts proposition 1973:44 angående ändringar i skatteutjämningssystemet m. m. har departementschefen frångått det förslag som framlades av skatteutjämningsrevisionen att skulle erhålla i utjämning. I stället har i propositionen inplacerats i skatteklass utjämning. Departementschefen påpekar att det säkerligen finns kommuner, vilka vid inbördes jämförelse har likartade ekonomiska förhållanden, som i propositionen hänförts till skilda klasser men att detta är ofrånkomligt. I förslaget avfärdas också möjligheten att extra skatteutjämningsbidrag skall kunna komplettera bidragsgivningen i de fall en kommun hamnat i en för låg skattekraftsklass. Avsikten med det extra bidraget är nämligen att det skall användas för mera tillfälliga behov, medan en ändring av procenttalet för skattekraftsgarantin skall ske om behovet kan antas bli bestående för framtiden. Inplaceringen i skattekraftsklass är således väsentlig. Att det föreligger svårigheter att med det föreslagna systemet erhålla ett fullständigt rättvisande resultat skall inte bestridas. Det förefaller dock uppenbart att vid jämförelse mellan t. ex. vissa Norrlandskommuner som inplacerats i klasserna 3 och 4 och , vars primärkommunala verksamhet inplacerats i klass 2, alltför stora skillnader uppstår. En sådan jämförelse visar nämligen, med tillämpande av de kriterier som utredningsförslaget använt vid inplaceringen i skattekraftsklasserna, att primärkommunala verksamhet har likartade och i vissa fall sämre ekonomiska förhållanden än vissa kommuner i skattekraftsklass 4. Svårigheter vid gränsdragningar medför givetvis att kommuner med likartade förhållanden hamnar i intilliggande klasser, men att två klasser skall skilja är enligt vår mening svårt att acceptera. De huvudsakliga data som skatteutjämningsrevisionen använt vid sammanvägningen är geografiskt läge, näringsliv, tätortsgrad, befolkningsutveckling, åldersgrupper, nettodriftkostnad, standard och utdebiteringens höjd. I det följande sker en genomgång som i stort följer dessa kriterier. Vid jämförelse med övriga kommuner i måste geografiska läge betraktas som unikt. Avståndet till fastlandet och avsaknaden av fast landförbindelse, höga kostnader för person- och godstransporter i förening med glesa turer med färjorna gör havet till en avståndsbarriär som svårligen låter sig jämföras med långa vägavstånd i övriga kommuner. Att som skatteutjämningsrevisionen gjort jämföra med kan knappast anses relevant eftersom numera har fast förbindelse med övriga , vilket innebär vägkostnader och en helt annan flexibilitet i kommunikationerna. Det framstår klart att ogynnsamma läge har ekonomiska effekter som gör att jämförelser med kommunerna i mellersta och övre ter sig mer rimliga. Kostnaden för frakter mellan och () är 2 å 2,5 gånger dyrare än frakt på landsväg motsvarande vägsträcka. En Gotlandsfamilj måste betala . innan den kan använda riksvägnätet. Motsvarande kostnad för en fastlandsfamilj som vill besöka är . Med en körkostnad på . milen motsvarar detta 56 respektive landsväg. Därtill kommer att flygpriserna är bland de högsta i landet per flygkilometer. De ytterligt begränsade möjligheterna till interkommunal samverkan ger svårigheter när det gäller verksamheter som kräver ett stort befolkningsunderlag men som ändå måste bedrivas. Exempel på detta utgör vissa specialiteter inom sjukvården och viss utbildningsverksamhet. Driftkostnaderna blir förhållandevis höga. näringsliv domineras av jordbruket som f. n. sysselsätter av befolkningen, men rent antalsmässigt är näringsgrenen offentlig förvaltning m. m. störst. Strukturomvandlingen går hårt fram över basnäringarna jord- och skogsbruk samt bergshantering. Beträffande jordbruket kan nämnas att minskade detta sin andel av de förvärvsarbetande med ca 2 000 personer medan tillverkningssektorn endast ökade med 200 och den totala sysselsättningen sjönk med ca 850 arbetstillfällen. Yrkesverksamhetsgraden är låg, mot i medeltal för riket. Industrin och övriga stadsnäringar har således inte kunnat kompensera avgången från jordbruket. Andelen sysselsatta inom ren industri var mot för riket. tillhör stödområdet , men bl. a. på grund av rådande konjunkturläge har stödområdets fördelar inte fullt kunnat utnyttjas. Hög arbetslöshet, betydande undersysselsättning och stor brist på nya arbetstillfällen råder på . Arbetslösheten har en stigande tendens ända och har, enligt länsarbetsnämnden, omräknat till ett genomsnitt i årsverken ständigt stigit från 1963 till 1972. är av de yrkesverksamma sysselsatta utanför den reguljära arbetsmarknaden i arbetsmarknadsutbildning, beredskapsarbeten, skyddad sysselsättning etc. Problemen på den gotländska arbetsmarknaden uppvisar således stora likheter med de förhållanden som råder i övre . Trots att har en relativt stor folkmängd är tätortsgraden låg, . Detta är beroende på den stora ytan och att befolkningen är fördelad över denna på grund av den stora andelen sysselsatta i de areella näringarna. Nedan görs jämförelser med vissa Norrlandskommuner. Yta (km2) Tätort sgrad 1970 (%) Siffrorna anger klart karaktär av glesbygdskommun i jämförelse med de tre övriga kommunerna. Genom den i och för sig önskvärda och genom näringslivets karaktär nödvändiga spridningen av befolkningen över ytan, får höga kostnader för t. ex. skolskjutsning och inackordering av skolelever (nära 3 mil 1973), skolor (55 LM-skolor 1973), lokal trafik, hemvårdarinnor, kommunala lokalkontor, färdtjänst för handikappade m. m. Befolkningsutvecklingen på är oroande. uppgick det gotländska befolkningstalet till nära 60 000, understeg befolkningssiffran 54 000. förlorade ön av sin befolkning, och de som flyttade ut var företrädesvis ungdomar, Sedermera har emellertid befolkningstalet i stort sett stått stilla men med en negativ tendens i ålderssammansättningen. Befolkningens sammansättning i åldersgrupper på visar en förhållandevis stor andel äldre och barn, vilket gör att de självförsörjande grupperna är mindre representerade. Även här kan viss jämförelse med de tidigare anförda kommunerna i vara av intresse. Barn (%) Pensionärer (%) Som jämförelse kan nämnas att riksgenomsnittet för barn är för riket och för pensionärer av befolkningen. 1 vad det jäller har emellertid vid företagen undersökning funnit att inte av befolkningen är pensionärer, vilket innebär att av dem som uppnår redan har förtidspension. Nettodriftkostnaderna blir relativt sett mycket höga för . Anledningar till detta är bl. a. det insulära läget, befolkningens ålderssammansättning, den höga arbetslösheten och undersysselsättningen samt den låga tätortsgraden. Men även öns karaktär av rekreationscentrum med ca 200 000 besökare per säsong medverkar till höga kostnader på grund av att bl. a. servicesektorn i vissa avseenden måste dimensioneras för att klara toppbelastningsperioderna. I detta sammanhang är det önskvärt att även jämföra standarden i de tidigare nämnda kommunerna. Detta är emellertid svårt. material som tagits fram i dessa sammanhang finns redovisat i SOU 1972:44 s. 266 ff. Materialet måste sannolikt användas med försiktighet men antyder att t. ex. fritidsnämndens verksamhet inklusive bidrag till föreningar har en lägre standard på . Undervisning och kulturell verksamhet har den näst lägsta standarden på om man jämför med de nämnda Norrlandskommunerna. har de sämsta inkomstförhållandena i riket. Medianinkomsten var 1970 nära . lägre än för riket. Gapet mellan riksgenomsnittet och vidgas fortlöpande. Inkomsttagarnas fördelning på inkomstklasser avviker markant med relativt många inkomsttagare i de låga inkomstklasserna och få med inkomst . Förhållandet till vissa andra län kan redovisas enligt nedan: Större städer i övrigt Tabellen visar att gotlänningarna i inkomsthänseende lever under förhållanden jämförbara med dem som råder i norra glesbygden. Med det låga inkomstunderlaget följer givetvis låg skattekraft. Även i detta fall kan jämförelser med de tidigare nämnda kommunerna vara av intresse. Antal skattekronor enligt taxering per inv. i % av medelskattekraften i landet Total utdebitering (kr.) Nivån på den kommunala utdebiteringen skall enligt propositionen i fortsättningen inte ligga till grund för skatteutjämningen men antyder dock ekonomiska svårigheter. Utdebiteringen överstiger riksgenomsnittet med 4:29 per skattekrona och innebär en nästan 50-procentig ökning . Det framstår enligt vår mening klart att den föreslagna nivån å skatteutjämning för del är för låg. Den kommunsammanläggning som trädde i kraft och som medförde att 12 landskommuner, och stad blev en kommun innebar också att upplöstes och att landstingsfunktionerna övertogs av primärkommunen . Det föreligger därför vissa svårigheter att jämföra med andra primärkommuner där verksamheterna är uppdelade på primärkommuner och landsting. placering i skattekraftsklass måste därför bli en sammanvägning mellan placeringarna i skattekraftsklasser för de båda verksamhetsområdena. I departementschefens förslag placeras i skattekraftsklass utan kommentar till hur beräkningarna för sammanvägningen genomförts. I skatteutjämningsrevisionens förslag till skattekraftsklasser, som ligger till grund för departementschefens klassning, beskrives emellertid denna sammanvägning verbalt. Primärkommunalt jämställes med , och sekundärkommunalt jämställes med kommunerna i de högsta skattekraftsklasserna. De primärkommunala utgifterna beräknas uppgå till och de sekundärkommunala utgifterna till av totalutgifterna för . Sammanvägningen har som nämnts givit till resultat att har placerats i skattekraftsklass i departementschefens förslag. I enlighet med de jämförelser med vissa Norrlandskommuner som vi tidigare anfört, anser vi att primärkommunala verksamhet placerats i en alltför låg skattekraftsklass och borde placeras högre, vilket skulle ge en placering i nästa skattekraftsklassområde, enligt propositionen 1973:44, . Vid kommunsammanläggningen på som beslutades placerades i ett för kommunen speciellt skattekraftsområde utjämning. I och för sig skulle det sannolikt vara möjligt att även i fortsättningen tillämpa denna princip med placerad i en speciell skatteklass och att därvid skatteutjämningsrevisionens förslag om utjämning komme att tillämpas. Då vi emellertid vid vår granskning av föreliggande förslag funnit att klara motiveringar föreligger för att höjs från i propositionen föreslagna till tillåter vi oss föreslå att så sker. Med hänvisning till det anförda hemställes att måtte besluta att uppflyttas från i propositionen föreslagna till i vad det gäller skatteutjämningsbidrag. () i Stenkyrka