mot · FW02836 · 1973-01-24 00:00:00 — av m. fl. om förbud mot kollektiv debitering av kostnader för elförbrukning m. m. i hushåll. Tillgångarna på naturresurser är begränsade. Det gäller på såväl kort som lång sikt. Vi måste redan nu aktivt verka för att skära ned ökningstakten i förbrukningen av bl. a. elenergi och vatten. Det kan motiveras såväl av mer långsiktiga resursmässiga skäl som av mer kortsiktiga privat- och samhällsekonomiska. I har vi totalt sett inte någon brist på vatten. Däremot finns i många landsdelar vattenbrist, som leder till att man får ta vatten långväga ifrån genom dyrbara ledningar. Kostnaderna för vatten till hushållen ökar också snabbt. Va-taxoma har i de flesta kommuner höjts i flera omgånger. I en undersökning som Svenska gjort för 1 200 lägenheter i anges att vattenkostnaden för en genomsnittslägenhet 1970 var ca /år. Vattenkostnaden är ungefär lika stor som uppvärmningskostnaden, vilket ofta förbises när det gäller de allmänna kostnaderna för ett hushåll. Elkostnaderna är för ett normalhushåll också betydande. Vad finns det då för möjligheter att pressa ned användningen av och därmed kostnaderna för el och vatten? Vi vill i denna motion peka på en möjlighet. Det blir allt vanligare att förbrukningen av vatten och el mäts kollektivt i flerfamiljshus. Det har motiverats främst med att det blir dyrt att installera mätare för varje lägenhet och att avläsa dessa. Men åtskilligt tyder på att detta är en felaktig väg. Dels är det ju rimligt att varje hushåll betalar för sin förbrukning, dels har det visat sig att förbrukningen vid individuell debitering blir avsevärt mycket lägre än vid kollektiv debitering. Man har antagit att förbrukningen vid kollektiv debitering skulle öka med . Om ökningen håller sig inom denna ram skulle totalkostnaden inte behöva öka med hänsyn till de rationaliseringar, bl. a. enklare avläsning, som kollektivdebitering innebär. Det har dock visat sig att ökningen i förbrukningen stigit betydligt mer. anger i sitt yttrande över utredningen och vikt att vattenförbrukningen per lägenhet är dubbelt så stor i flerfamiljshus med kollektiv debitering som i enfamiljshus med individuell debitering, trots att vatten i det senare fallet också används för bevattning av gräsmattor. I vissa eluppvärmda fastigheter har det visat sig att förbrukningen per lägenhet är högre i hus med kollektiv debitering än i hus med individuell debitering. framhåller att en allmän övergång till kollektiv debitering av hushållselektricitet förmodligen skulle leda till en onödig förbrukningsökning inom denna sektor, som skulle kräva extrainveste ringar i kraftanläggningar på . Det kan således konstateras, att kollektivdebitering blir dyrare för det enskilda hushållet, att det leder till krav på nya stora investeringar, vilket i sin tur kräver bl. a. ytterligare kraftutbyggnad och en ökad förbrukning av knappa naturresurser. Starka skäl talar därför mot användning av kollektivdebitering av el och vatten. Samma gäller för debitering av hushållsgas som används på en del håll. Genom att placera avläsningsmätare för vatten och el från varje lägenhet på ett ställe och samordna avläsningen blir avläsningskostnaderna inte särskilt stora. Det administrativa merarbetet behöver inte heller bli särskilt betydande. Gasavgift kan t. ex. tas ut. Efter en årlig avläsning kan kostnaderna för den förbrukning som ligger därutöver tas ut. Individuell debitering leder till att slöseri med vatten och el begränsas och till en rationellare energi- och resursförbrukning. bör därför hos Kungl. Maj:t begära att kollektivdebitering ej bör tillämpas och att detta bör lagfästas. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att hos Kungl. Maj:t begär att bestämmelser införs med innebörd att kollektivdebitering av kostnader för vatten-, el- och gasförbrukning i hushåll ej tillåts. . () i () ()