mot · FW022147 · 1973-11-20 00:00:00 — av m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1973:178 med förslag till ändring i distriktsveterinärorganisationen, m. m. I proposition 1973:178 med förslag till ändring i distriktsveterinärorganisationen, m. m. föreslås en anpassning ske till de krav som modern djurhållning ställer i fråga om veterinärmedicinsk service och till de förändringar som skett i djurtillgången. Det är med tillfredsställelse vi noterar att departementschefen stannat för att inte nu föreslå införandet av ytterligare flerveterinärstationer. Beträffande de bedömningar som veterinärväsendeutredningen gjorde om det prognostiserade djurantalet med utgångspunkt i en bedömning av den framtida odlade åkerarealen så förefaller det vara nödvändigt att nu ta hänsyn till vad som inträffat på livsmedelsförsörjningens område den allra . Mycket tyder på att nedläggning av odlad jord kommer att stoppa upp och att djurhållningen kommer att öka. Det finns därför anledning att på många orter bibehålla nuvarande veterinärpersonal i avvaktan på den närmaste framtidens utveckling. Propositionen förutsätter att Kungl. Maj:t liksom beslutar om veterinärdistrikt och om inrättande av veterinärstationer. Som bilaga till propositionen finns emellertid en plan för distriktsindelning, som upprättats inom . Av denna plan framgår beträffande veterinärorganisationen för län att den av utredningen föreslagna indragningen av som stationeringsort för veterinär inom distrikt ej har accepterats av departementschefen. Detta är synnerligen glädjande. Emellertid synes starka skäl föreligga för att jämväl bibehålla Mönsterås-veterinären inom Oskarshamnsdistriktet. Om detta förhållande skriver den nuvarande tjänsteinnehavaren i en skrivelse, daterad den 14/11 1973, bl. a. följande: Jag tillträdde distrikt och har ej officiellt fått avge synpunkter på distriktet. distrikt omfattar , Ålems och den del av kommun som är belägen söder om . Kustbygden och de delar av Emåns och Alsteråns nedre delar som ingår i distriktet är utpräglad jordbruksbygd med stor andel långsiktigt bestående åker och naturliga betesmarker. Det veterinära arbetet har stadigt ökat enligt följande utdrag ur länsveterinärens årsrapporter. 1968 1969 1970 1971 1972 1973 (1 :a 1/2-året) fall 1384 1403 1238 1607 2651 1440 djur 4200 5135 4610 6173 8752 4943 Av länets 15 nuvarande distrikt redovisar endast 5 st. större arbetsvolym än distrikt. Volymen är mer än dubbelt så stor som den i 6 andra distrikt i länet. Volymen är mer än så stor som den i distrikt. Länsveterinärens årsrapport.) Dessutom har jag stor smådjurspraktik, endast 3 av länets övriga distrikt har större. Jakthundar, polishundar, brukshundar (inkl. vakthundar) har en icke obetydlig ekonomisk och samhällelig betydelse. Många smådjur har även en social betydelse (trygghetsfaktor, ensamma människor). Jag har sedan jag kom till icke haft med mindre än 8 timmars arbetsdag (då inkluderat telefontid och restid), för det mesta och under högsäsongen timmar. Jag har känt mycket dryga och känt mig väl motiverad som veterinär i . Utöver nuvarande arbetsuppgifter vill man från utredningens sida dessutom ålägga distriktsveterinärerna nya uppgifter i form av en allmän observationstjänst på det livsmedelshygieniska området, skyldighet att närvara vid hälsovårdsnämnds sammanträde samt i väsentlig grad ingå i alla grenar av den veterinärmedicinska rådgivningen (profylaktisk veterinärmedicin). Vederbörande anför i samma skrivelse också synpunkter på tjänstgörings- och arbetstidsförhållanden, som vi finner vara beaktansvärda: Distriktsveterinärernas arbetstidsförhållanden är mycket otillfredsställande. Enligt utredning (på begäran av VVU) arbetade distriktsveterinärerna i medeltal 55 tim./vecka. Då är att märka att ett flertal av de 100 distrikt, som deltog i undersökningen, var glesbygdsdistrikt, där veterinär var motiverad av andra skäl. I detta län torde tiderna vara 6570 tim./vecka. Distriktsveterinärerna har dispens från arbetstidslagen. De distriktsveterinärer, som byter jour 2 och 2, tjänstgör 11 1/i sträck för att sedan i 2 1/ha dubbelt tjänstgöringsområde. Tjänstgörings- och arbetstidsförhållandena borde lösas innan distriktsindelningen ändras och antalet distriktsveterinärtjänster dras in. När rättmätiga krav ställes på en någorlunda normal arbetsvecka från en yrkeskår och för att kunna uppfyllas kräver en ökad täthet av veterinärer, måste det vara fel att föreslå en utglesad distriktsveterinärorganisation. Den ekvationen går ej ihop. Väsentligt ändrade förhållanden, sedan veterinärväsendeutredningen (VVU) gjordes 1965 1971, är rådande inom svenskt jordbruk. Globalt har vi fått en helt förändrad bild med brist på livsmedel och tömda livsmedelsförråd (WHO-rapporter och 1973). Det är en stark optimism i svenskt jordbruk och animalieproduktion, vilket yttrar sig i en stigande nybyggnation av stallar och upprustning av byggnader. VVU:s prognoser beträffande långsiktigt bestående åker och djurantal (jämförelsetal) har i betydande grad varit alltför pessimistiska. Enligt prognos (lantbruksnämnden i län, publicerad i läns nr 6/1973) har åkerarealen bedömts till 130 000 ha för hela län 1980 enligt två olika alternativ. VVU:s prognos låg på 73 525 ha. Avseende djurantal (jämförelsetal) har man beräknat det till 61 250 respektive 65 000. (Antalet hästar har ansetts oförändrat.) VVU:s prognos låg på 46 474. Faktiskt jämförelsetal var 62 343 eller en obetydlig minskning jämfört med siffra 62 660. VVU:s prognos för djurantal låg på en 10-procentig minskning . (Se VVU:s betänkande SOU 1971:3 tabells. Definition: jämförelsetal = antal hästar + kor x 1 + totalantalet svin x 0,1. Genom den fortlöpande strukturförändring, som sker i svensk animalieproduktion, innebärande färre och större enheter med extensiv skötsel med bland annat minskad tillsyn, har probelm av typ infektionsinvasion (parasiter) kraftigt ökat. Ökad intensitet i utfordringen innebär en fortlöpande ökning av sjukdomar av ämnesomsättningstyp (man-made deseases). Dessa förhållanden innebär att de veterinära uppgifterna per djurenhet fortlöpande ökar i vårt land. I en undersökning på befintligt material har leg.vet. O. konstaterat en i medeltal för hela landet 50-procentig ökning av det veterinära arbetet per djurenhet . (Se bifogat särtryck, nr 23/1969.) 1970-talets ko eller sugga är alltså ej att jämföra med 1950-talets. Beträffande distrikt är bl. a. anledning anföra följande: Stora delar av distrikt, övervägande antal djur finns söder om stationsorten, kommer att få en betydligt försämrad veterinär service. Detta gäller framför allt för akutsjukvården på grund av betydligt ökad arbetsvolym för de veterinärer, som skall betjäna , och ca 5 mils längre körsträcka (2,5 mil enkel väg). Detta kommer även att ha ekonomisk betydelse eller med nuvarande taxa . i merkostnad per resa. Under jourtid ökar denna merkostnad ytterligare. För de akuta fallens utgång är ett snabbt veterinärt ingripande av väsentlig betydelse. Detta faktum får ej nonchaleras. Med stöd av ovan anförda synpunkter beträffande propositionen 1973:178 hemställes att beslutar uttala att veterinärdistrikt i län bibehålles i den plan för veterinärväsendet som senare skall fastläggas av Kungl. () ()