mot · FW022127 · 1973-11-20 00:00:00 — av i m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1973:178 med förslag till ändring i distriktsveterinärorganisationen, m. m. Maj:ts proposition nr 178 med förslag till ändring i distriksveterinärorganisationen, m. m. föreslås en rad förändringar. Bland annat föreslås en markant förändring i fråga om det nuvarande antalet veterinärdistrikt. För innebär förslaget att distrikten i , som omfattar , , och , kommer att reduceras till 3 distrikt. För södra del, dvs. distrikt, kommer ingen förändring att ske i fråga om antalet veterinärer. Distrikten , och blir oförändrade, och det blir fortfarande en veterinär i varje distrikt. För del innebär förslaget att det distrikt som omfattar , (), , och i fortsättningen skall ha och som stationeringsorter. Det nuvarande antalet veterinärer som är tre kommer också där att beskäras till endast två. Detta innebär att nuvarande antalet veterinärer som finns i länet reduceras eller från 11 till 8 st. För länet kommer detta att innebära dels en försämrad service när det gäller jordbrukets behov, dels finns stor risk att nuvarande veterinärinsatser när det gäller sällskapsdjur ej kan upprätthållas i fortsättningen. Jordbruksministern säger i propositionen följande: I fråga om hälso- och sjukvården bland husdjur ansluter sig utredningen till ställningstagande som innebär att distriktsveterinärorganisationen i första hand skall tillgodose det behov av vård som föreligger för animalieproduktionens djur. Distriktsveterinärernas behandling av sällskapsdjur bör liksom ske vid sidan av de nyssnämnda obligatoriska tjänsteåliggandena. Jag delar alltså denna uppfattning. Vi ställer oss mycket tveksamma om den nya veterinärdistriktsindelningen ger utrymme för behandling och vård av sällskapsdjur. Ej heller torde utrymme för rådgivning i någon större omfattning kunna inrymmas i en nerbantad distriktsveterinärorganisation. Vi är helt överens med departementschefen om att rådgivning är av väsentlig betydelse i vad det gäller att förebygga olika sjukdomar. Men med kännedom om nuvarande arbetsbelastning som distriktsveterinärerna har torde rådgivningsinsatserna ytterligare begränsas genom en minskning av veterinärdistrikten till 8 mot nuvarande 11 för . Den nya djurskyddslagen kommer också att öka veterinärernas arbetsbörda genom ett ökat engagemang när det gäller att deltaga i hälsovårdsnämnders sammanträden och att avgiva yttranden innan hälsovårdsnämnderna tar ställning i djurskyddsfrågor. Uppföljning av hälsovårdsstadgar och den kommunala hälsovårdsordningen fordrar i många fall yttranden i sakfrågor av veterinär expertis i större omfattning . Jourtjänstgöringen inom vissa områden i länets södra och norra delar kommer enligt vår bedömning att bli ohållbar om man har samma mål med den nya organisationen, nämligen att eftersträva en fullgod veterinärservice för animalieproduktionens djur. Om man därtill fogar det stora behov av veterinär expertis som finns på sällskapsdjurssidan kommer den föreslagna organisationen att medföra ytterligare problem. Beträffande sällskapsdjuren får man räkna med en stark expansion på detta område. Inom torde det finnas ca 10 00012 000 hundar; dessutom tillkommer andra smådjur och sporthästar. Många upplever långa väntetider när det gäller veterinärvården för sällskapsdjuren, och det framlagda förslaget kommer att förvärra detta läge. Från vår sida befarar vi att en sådan kraftig reducering av veterinärer i länet inte uppfyller de krav man kan ställa på samhällsinsatser på detta område. Genom de speciella stödinsatser som utgår till norrländskt jordbruk kommer troligen minskningen av animalieproducerande djur inte att ske i den omfattning som propositionen anger. Det är helt realistiskt att göra den bedömningen att det speciella Norrlandsstödet, som i första hand är inriktat på stöd till animalieproduktionen, kan komma att medföra ett ökat djurunderlag för våra veterinärer. Enligt vår bedömning skulle den nu föreslagna ändringen av veterinärorganisationen kunna komma att få en motverkande effekt på norrländsk jordbruksproduktion. Beträffande regionindelningen framstår det som oklart på vilket sätt denna regionuppdelning kommer att äga rum. Dessutom får man ej klart för sig på vilket sätt regionvikariema skall fungera och var dessa kommer att finnas. Med stöd av vad som anförts hemställs att beslutar att antalet veterinärer i i fortsättningen skall vara 10 samt att i skrivelse till Kungl. Maj :t ger till känna vad som i övrigt anförts i motionen. () i Bäckmora (vpk) i