mot · FW02322 · 1973-01-23 00:00:00 — av i Skegrie m. fl. om en plan för bevarande av högproduktiv jordbruksmark. Det är från våra folkförsörjningssynpunkter angeläget och nödvändigt att god jordbruksjord i goda lägen såvitt möjligt bibehålls för fortsatt jordbruksproduktion. uttalade detta i beslut (JoU 1969:21). Det framhölls vidare i riksdagsuttalandet som självklart att man inte bör ta högvärdig jordbruksmark i anspråk för tätbebyggelseändamål, om en från samhällsbyggandets synpunkter likvärdig lösning kan åstadkommas på annan för jordbruket mindre värdefull mark. I den påbörjade riksplaneringen för hushållningen med mark och vatten, som avser att tillvarata viktiga riksintressen i fråga om användningen av vårt lands naturresurser, måste det givetvis vara en huvuduppgift att tillse att landets mest högavkastande jordar såvitt möjligt bevaras för fortsatt jordbruksproduktion. Detta syfte är inte tillgodosett genom den fysiska riksplan, som beslutades av riksdag. Men underströk i sammanhanget sitt uttalande och framhöll att de areella näringarna bör ges ett större utrymme i det fortsatta planeringsarbetet med hänsyn till deras stora samhällsekonomiska betydelse och deras betydelse för miljön (CU 1972:35). Enligt riksdagsbeslut skall till grund för det fortsatta planeringsarbetet ligga bl. a. en förfinad gradering av jordbruksmark, verkställd genom lantbruksstyrelsens försorg. Vårt lands mest högproduktiva jordar finns inom ett bälte av , från över Landskronaslätten, , till . Detta jordbruksområde är av oersättligt värde för vårt lands försörjning. Men redan nu har stora delar av detta område, främst och , tagits i anspråk vid den kraftiga utbyggnaden av tätbebyggelserna i och . Dessa och andra stora tätorter fortsätter att utbreda sig på bekostnad av den värdefulla och oersättliga naturtillgång, som de bördiga åkerbruksjordarna omkring dem utgör. Den planerade , som enligt vad regeringen aviserat skall byggas av vårt land, innebär fara för ökad exploatering av den mest högproduktiva åkerjorden i för tätbebyggelse och därmed förenade ändamål. Om inte före dessa broplaners förverkligande ett skydd skapas mot tätbebyggelse på dessa jordar kommer ytterligare ett betydande och oersättligt underlag för vår folkförsörjning att gå till spillo. Härom vittnar också de planer som gjorts upp på det kommunala planet i sydvästra . Enligt en av Sydvästra upprättad regionplan för ifrågavarande område skall av denna vårt lands bästa jordbruksjord förvandlas till kvartersmark och tätbebyggas fram . Man avser att bygga ut Sydvästskåne till en bandstad, som skall sträcka sig från i söder till i norr (se bil. Ovanför detta område, eller närmare bestämt i trakterna av och , kan samma utveckling befaras, varför en dylik bandstad i verkligheten skulle komma att följa praktiskt taget hela och en god bit av sydkusten mot . En sådan centralisering och koncentration av bebyggelsen är från flera synpunkter synnerligen olycklig, särskilt med hänsyn till att oersättlig högproduktiv jordbruksjord förstörs samt från miljö- och trivselaspekter. Bandstaten såsom den nu planerats kommer att uppta just det område som utgör och landets bästa åkerjord (se bil. 2 och 3). En sådan utveckling är inte i överensstämmelse med uttalande om att god åkerjord i goda lägen såvitt möjligt bör bibehållas för fortsatt jordbruksproduktion. En decentralisering av bebyggelsen måste enligt vår mening i stället komma till stånd. Inom finns på ganska korta avstånd från markområden, som från jordbrukssynpunkt är mindre värdefulla men som från bebyggelsesynpunkt är synnerligen fördelaktiga. Med goda kommunikationer kan den framtida expansion, som förutses av tätorterna vid , med fördel förläggas till dessa områden i stället. En sådan utveckling är i god överensstämmelse med uttalande om att likvärdig lösning bör eftersträvas på för jordbruket mindre värdefull mark. Men även hänsyn till miljö- och trivselvärden liksom kommunikationsförhållandena motiverar en sådan inriktning av planeringen. Den mänskliga miljön liksom bostads- och arbetsmiljön torde bli avsevärt bättre med den mer spridda bebyggelse som kan åstadkommas genom att man i stället för kustområdet tar i anspråk den mark som finns i inlandet på korta avstånd från nuvarande tätorter. Den styrning av den framtida expansionen som vi här förordar kräver samordning mellan statliga och kommunala myndigheter och intressenter. Byggnadstillståndsgivning, fördelning av bostadskvoter och vägbyggande måste samordnas. Viss etableringskontroll kan bli erforderlig. Till grund måste ligga de riktlinjer som ges i riksplaneringen. Det har, såsom framhållits, förutsatts riksdagsbeslut, att de areella näringarna skall ges större utrymme i det fortsatta riksplaneringsarbetet, bl. a. på grundval av den förfinade gradering av jordbruksmarken som skall ske genom lantbruksstyrelsens försorg. Den situation, som enligt vad vi redovisat nu gäller för , gör det emellertid nödvändigt att åtgärder skyndsamt vidtas i syfte att begränsa tätbebyggelseexploatering av högproduktiv jordbruksjord och såvitt möjligt bevara den för det viktigare ändamålet att utgöra underlag för vår livsmedelsförsörjning. I nuvarande planeringsläge lockas såväl kommuner som byggnadsföretag och andra affärsföretag till jordförvärv i en omfattning, som från anförda synpunkter synes diskutabla och föga överensstämmande med ovan påtalade meningsyttring. Enligt vår mening är det nödvändigt att genom lantbruksstyrelsens försorg en plan skyndsamt upprättas för bevarande av högproduktiv jordbruksmark, som är angelägen för livsmedelsproduktionens upprätthållande. Det aktuella området vid och måste härvid särskilt beaktas. Med stöd av vad ovan anförts får vi hemställa att måtte anhålla om att genom lantbruksorganisationens försorg en plan skyndsamt upprättas för bevarande av för livsmedelsförsörjningen angelägen högproduktiv jordbruksmark, med särskilt beaktande av i motionen angivna områden vid och . . () i Skegrie () () () i Arrie Indelning av åkerjord efter grödornas avkastning I g} Höga medelskördar Översiktlig gradering av åkermarken 1 Lantbruksstyrelsen har utfört en gradering av åkermarken 1 bättre och säare oaråden ied utgångspunkt från dess produktionsförmåga ur växtodllngssynpunkt. Graden'ngen har skett på grundval av kalkylässlga beräkningar av den brukade åkerns ekonomiska avkastningsvärde, varvid ian utgått från bruttoavkastningsvärden enligt skördestatlstik, soa reducerats på sådant sätt att jäaförelser »öjli gg jörts ellan olika oaråden. Denna beräkning har koapletterats ed en erfarenhetsaässlg bedöaning av detta värde utifrån lantbruksnämndernas detaljkunskaper. Graderlngen har skett per ersättningsoaråde 1 skördeskadeskyddet (421 st ). Vid graderlngen har ali brukad åker 1noa ersättningsoarådet hänförts till en av 10 klasser, alla aed saaaa klassbredd. Ju högre klassen är, desto större är oarådets betydelse för jordbruksproduktionen. Beräkningstekniken Innebär att varje oaråde graderas efter åkerns genoasnittsvärde. Vanligen finns Inoa oarådet såväl bättre soa säare åker 1 jämförelse aed detta värde. [ 1 klass 1