mot · FW02735 · 1973-01-25 00:00:00 — av fröken i och om införande av enhetskort inom SJ:s verksamhetsområde. Det trafikpolitiska beslut som ligger till grund för SJ:s verksamhet innebär i princip att företaget skall drivas helt affärsmässigt. Följden av detta har blivit att taxorna för såväl person- som godstrafiken ständigt höjts. Taxorna för persontrafiken har numera blivit så höga, att många människor icke längre har eller anser sig ha råd att resa med SJ utan föredrar bilen, därför att de uppfattar den som ett bekvämare och även billigare alternativ. De flesta bilister jämför nämligen SJ:s taxor med enbart bilens driftkostnader. Utvecklingen har givit till följd att allt färre personer reser med SJ. För SJ har kravet på lönsamhet medfört att företaget tvingats lägga ner ett stort antal järnvägslinjer och fler hotas av nedläggning. Till följd av detta har servicen inom många områden försämrats avsevärt, vilket har bidragit till utglesningen. Det som en gång var hela folkets järnväg har utvecklats till en institution som icke längre tjänar de sämst ställda i landet. med den nu skisserade utvecklingen har en mycket snabb ökning av bilbeståndet ägt rum i landet. Oerhörda resurser har lagts ned på att förbättra och underhålla vägnätet i landet. Trots att vägstamdarden avsevärt har höjts inträffar ett mycket stort antal dödsolyckor i landet och än fler blir skadade, ofta med men för hela livet som resultat. Trafikskadorna, vägunderhållet, vägförbättringarna kostar det allmänna mycket stora summor. Vägutbyggnaderna medför ofta stor miljöförstörelse och trafiken på vägarna miljöproblem av skilda slag. Samhället måste nu börja satsa på de kollektiva transportmedlen och verka för att folk börjar åka med SJ igen. Ett sätt att aktivt verka för att vrida utvecklingen rätt torde vara att avsevärt sänka taxorna inom SJ. I likhet med vad genomförts inom flera kommuner i landet bör nu inom SJ införas s. k. enhetskort. För dagliga resor, arbetsresor, inköpsresor etc. bör SJ införa det s. k. 50-kortet, dvs. en månadsivgift för obegränsat antal resor att gälla inom en viss bestämd zon. Storleken av dessa zoner måste naturligtvis variera något. I torde exempelvis betydligt längre pendlingar äga rum mellan arbetsplats och bostad äm i andra delar av landet. Oavsett om indelning sker i zoner eller ej måste emellertid som geinerell regel gälla att oberoende av avståndet mellan arbetsplats och bostad bör arbetsresor icke kosta mer än . För detta krävs också en samordning eller överenskommelse mellan SJ och andra kommunikationsföretag (ej taxi). Pensionärer bör få köpa ett månadskort till lägre pris. För längre resor, fritids- och weekendresor etc. torde lämpligen vissa årskort införas. Årskorten bör kombineras med obligatorisk platsbokning dock utan att särskild avgift uttages. För sovvagnsplats bör dock en mindre avgift om förslagsvis tas ut. Förslagsvis bör t. ex. pensionärer, skolungdom och värnpliktiga kunna köpa ett årskort om , som berättigar till tio tur- och returresor för resor till mål inom men utanför närmaste zongräns för arbetsresor. För ensamstående kan priset lämpligen sättas till och för familjer till . Biljettpriserna för enstaka resor bör sättas på sådan nivå att års- respektive månadskorten framstår som attraktiva alternativ. En omläggning av taxorna inom SJ på här angivet sätt torde leda till sänkta intäkter för SJ i varje fall . Genom att fler människor kommer att resa med SJ kommer intäktsreduktionen dock att dämpas. Hänsyn måste också tas till att kostnaderna för vägunderhåll, vägförbättringar, trafikskador och miljöskyddsåtgärder bör kunna begränsas avsevärt om förslaget genomföres. Med hänvisning till vad som anförts hemställer vi att hos Kungl. anhåller om utredning angående möjligheterna att efter angivna riktlinjer införa enhetskort inom SJ:s verksamhetsområde.