mot · FW02888 · 1973-01-25 00:00:00 — av m. fl. om översyn av tullbestämmelser och skatteregler för kungahusets medlemmar. Kungahusets medlemmar får ekonomisk ersättning från samhället i tre olika former: Ett direkt statligt anslag till hovhållningen. En årlig summa från riksgäldsfonden (den s. k. Guadeloupe-räntan). Befrielse från tullar och skatter. Medlem av kungahuset har varit befriad från förmögenhetsskatt och från skatt på inkomst av kapital. I rättspraxis har kungahusets medlemmar också befriats från kupongskatt. Beträffande arvs- och gåvoskatt gäller en särskilt lindrig skatteskala för egendom som medlem av kungahuset får genom arv, testamente eller gåva från annan medlem därav. Ytterligare förmåner är frihet från bilskatt samt möjlighet att efter ansökan i vissa fall få restitution av erlagd omsättningsskatt på motorfordon. Slutligen åtnjuter kungahusets medlemmar tullfrihet för varor som inkommer för deras räkning. Det är självklart att kungahusets medlemmar bör få en rimlig ersättning för uppgifter som de fullgör i offentlig tjänst. Starka invändningar kan däremot riktas mot att staten lämnar en stor del av de ekonomiska förmånerna i form av tull- och skattebefrielse. Detta strider mot moderna budgetprinciper. För det första är det otillfredsställande att skatteregler och tullbestämmelser inte gäller lika för kungahusets medlemmar och övriga medborgare. För det andra går det inte att i förväg beräkna de ekonomiska konsekvenserna av sådana undantag från tullar och skatter. Utgångpunkten bör i stället vara att omfattningen av den ekonomiska ersättningen så långt som möjligt skall kunna fastställas i samband med den årliga budgetbehandlingen av anslaget till den kungliga hovhållningen. Frågan om kapitalbeskattning av kungahusets medlemmar behandlades i kapitalskatteberedningens betänkande Teknisk översyn av kapitalbeskattningen (SOU 1971:46). Utredningens majoritet framhöll bland annat: Goda skäl kan i och för sig anföras för att skapa principiellt mera konsekvent genomförda skatteregler på området. Det kunde också ifrågasättas att upphäva nu gällande frihet från förmögenhetsskatt. Eftersom frågan om kungahusets beskattning har aspekter som sträcker sig utanför kapitalskatteberedningens uppdrag, avvisade man tanken på att ändra kapitalbeskattningen på denna punkt. En reservant () anförde emellertid: Eftersom jag inte kunnat finna några bärande skäl för att tillerkänna kungahusets medlemmar särskilda skattefavörer, anser jag att de skall erlägga kapitalskatt och skatt på avkastning av kapital enligt de regler som gäller för andra medborgare. Härav följer att ändringar får ske beträffande inkomstbeskattningen. I och för sig behöver icke den nuvarande skattefriheten för anslagen över statsbudgeten ändras. Huruvida storleken av anslagen till kungahusets medlemmar som följd av bifall till mitt förslag bör omprövas är däremot en fråga som hör hemma i annat sammanhang. behandlade en motion angående beskattningen av kungahuset (nr 170). följde skatteutskottet, som ansåg att det inte fanns anledning att ta upp denna fråga till prövning innan man fastställt statschefens roll i en modern parlamentarisk demokrati. föreligger en uppgörelse mellan de fyra stora partierna om statschefens ställning i den nya författningen. Tiden borde nu vara inne för en utredning med sikte på att den ekonomiska ersättningen till kungahusets medlemmar så långt som möjligt skall fastställas i samband med budgetbehandlingen av anslaget till den kungliga hovhållningen. att hos Kungl. Maj:t begär en översyn av tullbestämmelser och skatteregler för kungahusets medlemmar. () ()