mot · FW02116 · 1973-01-18 00:00:00 — av m. fl. Den kommunala självstyrelsen är en omistlig del av den svenska demokratin. a. till följd av kommunsammanslagningarna är det nödvändigt att finna nya former för att ytterligare förankra den kommunala självstyrelsen. Det kan ske genom att kommunerna får laglig rätt att inrätta direktvalda kommundelsråd och att anordna rådgivande folkomröstningar. En mängd åtgärder kan redan nu vidtas för att skapa större öppenhet och ökad insyn i det kommunala arbetet. De kommunala bolagen är därvidlag ett särfall genom att möjligheterna till insyn är särskilt små. Olika åtgärder bör därför vidtas för ökad insyn i och kontroll av de kommunala bolagen. En undersökning bör göras för att fastställa hur stort utrymme kommunala och lokala frågor får val. Flera av dessa och andra åtgärder kan också utnyttjas för att fördjupa insyn och inflytande i landstingens arbete. En livskraftig lokal självstyrelse utgör ett väsentligt inslag i svensk demokrati. Medborgarna skall inom en begränsad geografisk enhet själva få avgöra sina lokala angelägenheter. Utomordentligt viktiga samhällsangelägenheter åvilar kommunerna. Den kommunala verksamheten möter den enskilde och i många former. Det är kommunen som svarar för planeringen och skötseln av det bostadsområde där han bor, för daghemmet, skolan, sjukvården, , teatern och idrottsplatsen och i många fall för trafiken till och från hans arbetsplats. Hur kommunen sköter sina uppgifter och sin information och hur dess förtroendemän och anställda uppträder i umgänget med den enskilde medborgaren spelar en stor roll för dennes uppfattning om samhället och om demokratin som styrelseform. har dessutom den kommunala verksamheten expanderat snabbare än den statliga. De kommunala enheterna har också i samband med kommunsammanslagningarna blivit väsentligt större. Ytterligare sammanläggningar av kommuner genomförs . Denna i flera avseenden nya situation för kommunerna har i viss mån försvårat utövandet av självstyrelsen. Det är därför en central uppgift att ytterligare förstärka och förankra den kommunala självstyrelsen. De förslag för att stärka den kommunala demokratin och självstyrelsen som framförs i denna motion har ytterst till syfte att öka medborgarnas inflytande över och insyn i de lokala politiska frågorna. Den lokala politiska debatten bör på olika sätt stimuleras. Alla möjligheter att få medborgarna att delta i den kommunala debatten och de kommunala avgörandena måste tas till vara. De frågor i vilka beslut skall fattas bör på olika sätt och redan på ett tidigt stadium bringas till offentlig kännedom. Flera kanaler för kontakt och information måste finnas mellan de styrande och de styrda. Den gemensamma valdagen för riks- och kommunalval utgör ett hinder för en förstärkning av den lokala politiska debatten. Den leder till att de lokala frågorna inte får en chans att göra sig gällande inför det massiva utbudet av rikspolitisk debatt och propaganda. har därför alltid kritiserat den gemensamma valdagen. Erfarenheterna års val styrker uppfattning att skilda valdagar för riks- och kommunalval skulle förstärka den kommunala demokratins vitalitet. De kommunala frågorna fick nämligen års valrörelse bara hälften så stort utrymme på tidningarnas ledarsidor som vid de närmast föregående valen. Kännedomen om de lokala valfrågorna var 1970 t. o. m. lägre än vid biandvalet . En överväldigande majoritet av väljarna kunde inte ange en enda lokal debattfråga. Undersökningarna visar entydigt på minskade kunskaper om lokala och kommunala frågor. Den lokala kommunalpolitiska debatten har uppenbarligen dränkts i den pågående riksvalrörelsen. Av de undersökningar som gjorts framgår också att en försvinnande liten del av väljarkåren röstat på olika partier i riksdagsval och kommunalval. Den rikspolitiska bedömningen har blivit bestämmande även för det kommunalpolitiska ställningstagandet. Om väljarna skall kunna få ett inflytande också över de lokala frågorna måste de få reda på vilka kommunalpolitiska handlingsalternativ som finns och vilket handlingsalternativ som förknippas med ett visst parti. Den gemensamma valdagen har minskat människornas kunskaper om den lokala politiken och därmed deras möjligheter att påverka de lokala avgörandena. Den är från dessa synpunkter ett hot mot den lokala självstyrelsen. För att klarlägga i vilken utsträckning den gemensamma valdagen bidrar till att de kommunala frågorna och den kommunalpolitiska debatten kommer i skymundan av riksfrågorna och den rikspolitiska debatten bör även val bli föremål för en vetenskaplig undersökning. Den statliga utredningen rörande den kommunala demokratin har inte avgivit några förslag ägnade att stärka den kommunala demokratin. Vi anser oss därför oförhindrade att nu föra fram konkreta förslag till väsentliga förstärkningar av den kommunala demokratin förslag som bör kunna bli föremål för ett snabbt beredningsarbete. Införande av kommundelsråd har tidigare aktualiserats från sida. Genom att utgöra ytterligare en kanal från medborgarna till beslutsfattarna bör kommundelsråden kunna bidra till att bredda medborgarnas intresse för och inflytande över de kommunala frågorna, särskilt de vardagsnära problem som sammanhänger med planeringen av den egna kommundelen. Kommundelsrådens möjligheter att fylla denna roll är i hög grad beroende på det sätt på vilket de utses. Starka skäl talar för att kommundelsrådens funktion bäst säkras genom att råden utses i direkta val. Antalet råd bör givetvis kunna variera med hänsyn till kommunens storlek. I stora kommuner som och bör man räkna med 1520 kommundelsråd, medan i mindre kommuner antalet råd kan komma att stanna vid 25. Råden fungerar sannolikt bäst om de omfattar mindre områden och ett relativt begränsat antal människor. Det bör ankomma på kommunerna att själva besluta om införandet av kommundelsråd. De bör då också få besluta om tid för val av råden, antalet råd och antalet ledamöter per råd. Mandatperioden bör dock lagligen fastställas till en lika som gäller för kommunfullmäktige. dessa råd bör väljas blir i hög grad beroende på om den gemensamma valdagen bibehålls eller ej. Det bör vidare övervägas huruvida valen till kommundelsråd skall hållas med valen till kommunfullmäktige eller vid särskilt tillfälle. För samtliga val talar främst att man därigenom säkerställer ett högt valdeltagande. Med val till kommundelsråd vid särskilt tillfälle okar å andra sidan möjligheterna för särskilda kommundelspartier att verka vid sidan av de politiska partierna. Det är enligt vår uppfattning väsentligt att skapa goda arbetsförutsättningar för byalag eller andra sammanslutningar med syfte att samla och artikulera de boendes intressen. Sådana sammanslutningar kan fylla en viktig roll för att vitalisera debatten och bidra till aktiva valrörelser. Kommundelsråden bör i första hand behandla planfrågor rörande den egna kommundelen. Råden bör därför göras till obligatoriska remissorgan i stadsplanefrågor. Därutöver bör råden ha förslagsrätt i frågor som är exklusiva för den egna kommundelen, t. ex. lokaliseringen av lekskolor och fritidsgårdar, planeringen av övergångsställen för gående och vissa lokala trafikföreskrifter. Råden bör också ha egen initiativrätt i form av möjlighet att väcka motioner i kommunfullmäktige. Vidare bör övervägas i vilka frågor kommundelsråden skall ha beslutanderätt. Råden bör få anslag för sin verksamhet från den kommunala budgeten. bör dock skötas centralt av kommunen. Den nuvarande kommunallagen ger inte möjlighet för kommunerna att anordna folkomröstningar. Det måste anses otillfredsställande att det enligt lag inte är tillåtet att låta alla medborgare i en kommun fungera som en remissinstans. Ett kommunalt folkomröstningsinstitut skulle kunna vara ett bra komplement till den representativa demokratin, bl. a. i frågor som berör boendemiljön. Direktiven till utredning om den kommunala demokratin överbetonar enligt vår mening problemen med rådgivande folkomröstningar. Det vore av värde att undersöka hur ett fakultativt kommunalt folkomröstningsinstitut borde utformas för att kunna tillgodose medborgarnas berättigade krav på att höras innan beslut fattas i för dem väsentliga frågor. Det bör då också övervägas om och i vilka fall en minoritet i kommunfullmäktige och/eller en viss andel av kommunens befolkning skall ha rätt att ta initiativ till folkomröstningar. Självfallet måste vidare prövas vilka typer av frågor som bäst lämpar sig för kommunala folkomröstningar. Öppenhet i det kommunala arbetet Ökade möjligheter till insyn i den kommunala verksamheten bidrar till att stimulera intresset för de kommunala frågorna. Olika åtgärder bör därför prövas för att skapa mer öppenhet i den kommunala verksamheten. I vissa kommunala nämnder kan sammanträdena göras offentliga. Man kan anordna offentliga utfrågningar med tjänstemän och andra experter. Man kan ge allmänheten regelbunden information genom särskilda informationsmöten, eventuellt kommundelsvis. Man kan anordna presskonferenser och man kan sända ut kommunens handlingar till en vidare krets av kommuninnevånare. Ett stort antal initiativ med detta syfte kan vidtas av primärkommuner och landsting utan förändringar av kommunallagstiftningen. Det är emellertid även väsentligt att man i det pågående statliga utredningsarbetet noga beaktar möjligheterna att genom legala förändringar skapa ökad insyn och öppenhet i det kommunala arbetet. Insyn i kommunala bolag Expansionen av den kommunala verksamheten har bl. a. medfört att en ganska stor del av kommunernas verksamhet drivs i bolagsform. Den kommunala verksamheten kan i vissa fall vara väl anpassad för bolagsformen. Det ökade användandet av bolagsformer har dock fått negativa konsekvenser från demokratisk synpunkt. Medborgarnas möjligheter till insyn i och kontroll av de kommunala bolagens verksamhet är mindre än i fråga om den verksamhet som bedrivs av nämnder och styrelser. För att motverka denna utveckling mot minskad insyn i och minskat inflytande över den kommunala verksamhet som drivs i bolagsform bör följande konkreta åtgärder övervägas: En mera restriktiv praxis i fråga om bildandet av kommunala bolag. Ett uttryckligt erkännande av offentlighetsprincipens giltighet, preciserat i bolagsordningen för de kommunala företag där vägande hinder däremot inte kan resas. Rätt för kommunfullmäktiges ledamöter att närvara vid bolagsstämmorna och där ställa frågor. Rätt för kommunfullmäktige att förrätta val av styrelseledamöter i kommunala bolag (även kommunernas ledamöter i interkommunala bolag). Kraven i denna och föregående punkt kan möjligen tillgodoses genom att utövandet av rösträtten för de aktier kommunen innehar i respektive bolag genom fullmakt fördelas lika på samtliga ledamöter i kommunfullmäktige. Rätt att låta kommunfullmäktiges valberedning bereda val av ledamöter i kommunala bolag på samma sätt som de övriga val fullmäktige förrättar. Rätt att i kommunfullmäktige interpellera bolagsstyrelsens ordförande om förhållanden i bolaget. Rätt för kommunens revisorer att granska de kommunala bolagens räkenskaper. Skyldighet för bolagsstyrelse att fortlöpande redovisa bolagets verksamhet för kommunstyrelsen samt att lämna en fyllig offentlig redovisning av bolagets verksamhet. Dessa och andra intressanta uppslag för en bättre insyn i och kontroll av de kommunala bolagens verksamhet bör bli föremål för en mera djupgående prövning. Även för de stiftelseägda kommunala företagen gäller i huvudsak de problem från demokratisk synpunkt som diskuterats ovan. Också för dem bör således de ovannämnda metoderna att förbättra medborgarnas insyn i och kontroll över verksamheten prövas. Flera av de åtgärder som här föreslagits för att förbättra närdemokratin i primärkommunerna kan användas också för att förstärka demokratin inom landstingskommunerna. Det gäller t. ex. förslagen om utökad insyn i och kontroll av de kommunala bolagen. Landstingen framstår för de flesta människor som ännu mer avlägsna och svåråtkomliga organ än primärkommunerna. Visserligen berörs många människor mycket nära och personligt av landstingens verksamhet, framför allt sjukvården, men andra faktorer försvårar kontakten. Landstingens arbetsformer är i stor utsträckning föråldrade i förhållande till den omfattande verksamhet de bedriver. Inte ens landstingsmännen själva har ofta den insyn och det inflytande de borde ha. Därtill kan man hävda att om de rent primärkommunala problemen i valrörelserna drunknar i rikspolitiken så gäller detta i ännu högre grad landstingsfrågorna. Därför är det extra viktigt att arbetsformerna förändras. Detta krav gäller på kort sikt och kan alltså innefatta en del av de åtgärder som här föreslagits för primärkommunerna. Det är viktigt att landstingsledamöterna får större möjlighet att påverka förvaltningsutskot tets löpande arbete och att allmänheten får större insyn i utskottets handläggning av centrala frågor. Vid sidan av möjligheten till interpellationer i bör man överväga möjligheten att ge rätt för en minoritet att driva fram offentliga utfrågningar inom vissa av nämnder och utskott, inklusive förvaltningsutskottet, som en motsvarighet till de förslag vi lagt beträffande utskott och primärkommunala nämnder och styrelser. På gäller kravet en utveckling mot en verkligt fungerande länsdemokrati. Den närmare utformningen av länsdemokratin prövas av länsberedningen. Det är vår uppfattning att de nuvarande landstingen bör förvandlas till regionala självstyrelseorgan genom att viktiga uppgifter överförs från de statliga länsorganen till landstingen. uttalade att länsberedningens arbete bör inriktas på en reform av detta slag. En sådan länsdemokratisk reform kommer att ställa krav på en förändring av landstingens organisation med syftet att ge väljarna ökade möjligheter att följa, påverka och kontrollera beslutsprocessen inom den egna regionen. Med anledning härav hemställer vi att hos Kungl. Maj: t begär 1. att förslag skyndsamt framläggs om sådan ändring av kommunallagen att kommunerna ges möjlighet att inrätta direktvalda kommundelsråd i enlighet med vad som anförs i motionen; 2. att förslag skyndsamt framläggs om sådan ändring av kommunallagen att kommunerna ges möjlighet att anordna rådgivande kommunala folkomröstningar; 3. att förslag skyndsamt framläggs till åtgärder för vidgad insyn i och kontroll av kommunala bolag och stiftelser i enlighet med vad som anförs i motionen; samt 4. att en vetenskaplig undersökning genomförs av de lokala och kommunala frågornas roll valrörelse.