ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FW02661 · 1973-01-25 00:00:00 — av m. fl. om förkortning av arbetstiden i vissa fall. har den kontinuerliga skiftformen blivit en alltmer aktuell driftform. Rationaliseringsprocessen har medfört att allt fler företag, och då framför allt inom järn-, pappers- och massaindustrin, har investerat i maskiner som fordrar en kontinuerlig drift. I företagna undersökningar har det konstaterats att människor som arbetar i skift har svårigheter med anpassningen till de oregelbundna arbetstider som skiftarbetet innebär. Den fysiska och psykiska pressen är mycket stor på grund av nattarbete, helgarbete, omställningar i dygnsrytmen etc. Genom att använda sig av skiftarbete sparar företagen ofta in igångoch igenslagningskostnader av betydande belopp vid komplicerade anläggningar genom att använda sig av kontinuerlig drift. Den kontinuerliga driftformen hade en arbetstid på . När 42 timmars arbetsvecka infördes för den kontinuerliga driften, var den lagstadgade arbetstiden . Den lagstadgade arbetstiden har sedan förkortats till från . De kontinuerligt skiftarbetande har inte fått någon arbetsmässig kompensation för dessa förkortningar som övriga har fått i och med minskningen av den allmänna arbetstiden. När 1970 fattade beslut om antagandet av den allmänna arbetstidslagen berördes de kontinuerligt skiftarbetande inte av beslutet. Kravet från anställda med kontinuerligt arbete om en förkortning av arbetstiden har skärpts och är befogad. Om detta vittnar bl. a. de motioner som inlämnats till fackliga kongresser. Med hänvisning till det anförda hemställes att hos Kungl. begär förslag om förkortning av arbetstiden till för dem som är sysselsatta i kontinuerlig drift.
mot · FW02663 · 1973-01-24 00:00:00 — Motioner nr 663671 är 1973 av m. fl. om en översyn av ansvarsnämnds sammansättning och arbetsformer. Hur en sjukhuspatient upplever sin situation beskrevs målande i ett par motioner till riksdag och diskuterades då i socialutskottet, som i sitt betänkande 1972:3 gav sin syn på de i motionerna framförda förslagen. Avsikten med denna motion är alltså ej att ta upp en ny debatt i den frågan, utan vi vill i stället gå in på funktion. Vi har uppmärksammats på fall, då t. ex. patienter amputerats och fel ben tagits av. Eftersom senare givetvis även det sjuka benet måst amputeras, har patienten blivit helt invalidiserad. Förhållandet har också uppmärksammats av av åtgärder, så att sådana tragiska misstag skall kunna undvikas. Givetvis händer det också att människor av en eller annan anledning anser sig felbehandlade, fast det kan vara på mindre drastiskt sätt och ej så påvisbart. Patienten kan också ha fel, behandlingen har varit riktig men har av patienten upplevts som oriktig. På grund av bristande information eller helt enkelt bristande kontakt fortlever patienten i den tron att felbehandling skett. Även då patienten haft ork fysisk och psykisk nog att gå till med sina klagomål och där fått bakslag i det man fastlagt att läkaren handlat rätt, kan misstanke kvarstå att det varit fel. I socialutskottets betänkande 1972:3 anförde utskottet med återgivande av 1971:37 att även om det således genom vårdens organisation och lagstiftningen skapats garantier för patientens integritet och för insyn och kontroll i vårdverksamheten, kunde patienten likväl uppleva brister inom sjukvården. torde patientens oro kunna återföras till att han är dåligt informerad om sina rättighter, om sin sjukdom och om de bahandlingar han får för denna. Om patienten vore mera medveten om sina rättigheter som patient och bättre informerad om den behandling han skall genomgå fanns det enligt utskottets mening anledning räkna med att han skulle känna sig mindre utlämnad och mindre orolig. Trots socialutskottets uttalande , som antogs av , är problemet inte löst. Många patienter upplever sig nämligen som rättslösa. Ofta känner de sig vara i underläge då det gäller tvister med läkare. Rutinen är att sedan anmälan gått till ansvarsnämnd får berörda läkare och andra den på remiss. Läkarna stöder sig då på de av dem själva förda journalerna, vilkas riktighet eventuellt ifrågasätts av patienterna. Nämnden tar ställning, bl. a. på grundval av vad dess expert anför i ärendet. Denne expert är alltså själv läkare. 3 sami Nr 663-6 71 upplever solidariteten mellan läkarna som mycket stark. Experten anses därför av dem som partisk, ty han företräder ju sin egen kår, anser man. För att den enskilda människan skall kunna känna sig rättssäker och icke uppleva sig som rättslös, är en översyn av sammansättning och arbetssätt önskvärd. Med stöd av ovanstående hemställer vi att beslutar att hemställa hos Kungl. Maj:t om en allmän översyn av ansvarsnämnds sammansättning och arbetsformer. () () i () () i
mot · FW02664 · 1973-01-25 00:00:00 — av herrar och i om hänsynstagande till färgblindhet. Enligt uppgift är av den manliga befolkningen i färgblind, vilket innebär att ca 300 000 män inte har normalt färgseende. Flertalet av dessa är röd-grönblinda. Bland kvinnor är förekomsten av färgblindhet ringa. Färgblindheten medför i allmänhet inte några större problem. I vissa sammanhang kan den dock medföra svårigheter och förtretligheter. Det är därför angeläget att man inte på grund av bristande kännedom om förekomsten av defekter på färgseendet onödigtvis skapar svårigheter för de färgblinda. Exempel på att så sker förekommer emellertid. I en artikel i nr 5 1972, skriven av kanslirådet , omnämns bl. a. följande: gav ut en Sverige-karta med hastighetsgränser på de större vägarna. Kartan upptar tre olika hastigheter. De markeras med olika färg. Därmed är kartan delvis oläslig för ett mycket stort antal bilförare. Färgen har i detta fall ingen uppgift att fylla. Läsbarheten hade för alla blivit större om man bara haft svart färg med t. ex. heldragna streckade och prickade linjer. Dessutom hade det blivit billigare. I ovannämnda tidskrift gör artikelförfattaren också en liten historisk återblick. För del dröjde det innan man vidtog några åtgärder med anledning av dessa kunskaper. Professor drog i samband med en tågkatastrof slutsatsen att orsaken till olyckan var att föraren varit färgblind. krävde han färgsinnesundersökning av all järnvägspersonal och illustrerade behovet av sådan genom att själv testa 266 personer anställda vid järnväg. Resultatet av den testen blev att han fann 13 färgblinda. vann en snabb seger. blev färgsinnesundersökning obligatorisk vid järnvägarna och inom sjöfarten såväl i vårt land som i andra länder. efter professor iakttagelser förefaller det som om färgblindheten inte existerade i mångas medvetande. Därför anser vi att förhållandet behöver uppmärksammas framför allt av offentliga organ på olika områden. Sammanfattningsvis kan sägas att färgblindheten i vissa situationer är ett handikapp. Genom att i synnerhet de personer som har med information att göra är uppmärksamma på problemet kan onödiga svårigheter undvikas. Det förefaller som om i varje fall en del statliga myndigheter och institutioner inte tillräckligt beaktade detta. åtgärd borde därför vara att Kungl. Maj:t i skrivelser till statliga verk och institutioner ålade dessa att såväl i sin interna och externa utbildningsverksamhet som i sin produktion av informationsmaterial uppmärksamma de speciella hänsynstaganden som förekomsten av färgblindhet föranleder. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att hos Kungl. begär att åtgärder vidtas i syfte att skolmyndigheter och andra institutioner uppmärksammar de speciella hänsyntaganden som förekomsten av färgblindhet påkallar.
mot · FW02665 · 1973-01-25 00:00:00 — av m. fl. om yrkessärskolans innehåll och målsättning m. m. sammanfördes dåvarande tre skolformer, fackskola, gymnasium och yrkesskola, till en skolform gymnasieskolan. Samtliga yrkesskolor kom i och med denna refom att ingå i gymnasieskolan med undantag av yrkessärskolan, bl. a. beroende på att denna skolform regleras i annan lag - omsorgslagen. Av hänsyn till denna grupp handikappade ungdomar som genomgår yrkessärskolan anser vi att tiden nu är mogen för en förnyad utredning om yrkessärskolans innehåll och framtida målsättning. Vi anser att en viss oklarhet är rådande beträffande innehåll och målsättning för yrkessärskolan, och vi ser det som mycket allvarligt om gruppen elever i yrkessärskolan inte får ta del av den utveckling som är rådande inom övrig yrkesutbildning. Vi är medvetna om att det alltid måste finnas vissa nivåskillnader mellan den övriga yrkesutbildningen och yrkessärskolan, beroende på elevernas handikapp. Man bör dock så långt möjligt utgå ifrån att nivåskillnaderna ej får vara större än vad som är absolut nödvändigt av hänsyn till eleverna. Även yrkessärskolan bör få beteckningen gymnasieskola och integreras med den övriga gymnasieskolan. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att hos Kungl. Maj :t begär att yrkessärskolans innehåll och målsättning blir föremål för utredning samt att yrkessärskolan betecknas som gymnasieskola. () () () ()
mot · FW02667 · 1973-01-26 00:00:00 — om stöd åt barnfamiljer för anskaffande av hemutrustning. De flesta barnfamiljer är beroende av stödåtgärder, som bidrar till en förbättrad ekonomi och minskad arbetsbörda för den som svarar för hemmets skötsel i de flesta fall husmodern. För dessa familjer kan t. ex. hushållsmaskin, frysskåp (box), tvättmaskin och symaskin, rätt utnyttjade, kraftigt minska familjens utgifter för mat och kläder två dryga utgiftsposter i en barnfamilj. ges möjligheter till en rationalisering av hemarbetet, vilket bidrar till önskvärd minskning av husmödrarnas arbetsbörda. Kontant inköp av ändamålsenlig maskinell utrustning för hemarbetet är för många redan utgiftstyngda barnfamiljer ej genomförbart. Ett avbetalningsköp blir kanske enda möjligheten, innebärande att denna kategori som är i stort behov av de lättnader en dylik hemutrustning kan ge får betala ett betydligt högre pris än vad som är önskvärt. Kontantköp är givetvis det bästa. Men att köpa kontant är för de flesta omöjligt antingen därför att man saknar kontanter eller därför att man inte har fullgod säkerhet för lån. Vad som behövs är alltså möjligheter att utnyttja kontantköpets fördelar. Hjälp med lån på fördelaktiga villkor förefaller därför vara den riktiga vägen. Då barnfamiljernas behov av stöd som bidrar till en reducering av utgifter och arbetsbörda är en realitet, borde enligt vår uppfattning skäl finnas att överväga huruvida de för ovan nämnt ändamål kunde komma i åtnjutande av lån eller finansieringshjälp på fördelaktiga villkor. Med stöd av det anförda hemställs att hos Kungl. Maj:t begär förslag om åtgärder för att underlätta anskaffandet av kostnads- och arbetsbesparande hemutrustning i enlighet med vad som framgår i denna motion. () i Allingsås
mot · FW02668 · 1973-01-25 00:00:00 — av m. fl. angående prissättningen på preventivmedel, m. m. 1973 bilaga 7 upptages medel (400 000) för en upplysningskampanj om preventivmedel och andra abortförebyggande åtgärder. Departementschefen finner det vara av stor betydelse att en brett upplagd information kommer till stånd i dessa frågor mot bakgrund av den kraftigt ökade abortfrekvensen . Vi är angelägna att framhålla nödvändigheten av att en informationskampanj igångsätts men är inte övertygade om att den får önskad effekt så länge kostnadsfrågan beträffande preventivmedel inte blivit löst. Vi hade förväntat ett förslag efter det att abortkommittén avgivit sitt betänkande och remissvaren inkommit och är oroade av den försening som en väntan på den tillsatta arbetsgruppens utredning innebär. Många kvinnor drar sig av ekonomiska och andra skäl för läkarbesök, liksom för kostnaderna i samband därmed och för den höga kostnaden vid inköp av preventivmedel. Det är oftast dessa grupper som drabbas av icke önskat havandeskap och för vilka aborten av ekonomiska skäl är den enda lösningen på problemet. Om en rådgivningskampanj i abortförebyggande syfte skall kunna nå sitt mål att nedbringa antalet abortsökande, ser vi det som angeläget att först minska kostnaderna och svårigheterna att anskaffa preventivmedel. Vi finner det därför angeläget att preventivmedel görs lättare tillgängliga än samt att kostnaderna för anskaffande av preventivmedel i större utsträckning övertages av staten eller att prissättningen blir sådan att preventivmedel blir överkomliga för alla, oavsett ekonomiska möjligheter. Med stöd av det anförda hemställer vi att hos Kungl. Maj:t begär skyndsamt förslag till åtgärder i syfte att nedbringa kostnaderna för anskaffandet av preventivmedel samt att underlätta införskaffandet av preventivmedel. () ()
mot · FW0267 · 1973-01-11 00:00:00 — om vidgad rätt för handikappade till befrielse från automobilskatt. Nuvarande bestämmelser medger dels befrielse från årlig bilskatt och omsättningsskatt, dels bensinskattebidrag för handikappade som för sin utbildning eller förvärvsverksamhet är beroende av bil som fortskaffningsmedel. föreslog i sitt betänkande Bättre socialtjänst för handikappade (SOU 1970:64) dels att ett årligt bidrag på skulle ersätta den nuvarande befrielsen från den årliga bilskatten och det s. k. bensinskattebidraget, dels att ett särskilt bidrag med belopp som motsvarar bilaccisen skulle ersätta restitutionen av omsättningsskatten. Emellertid har , enligt uppgift, inte för avsikt att ta upp detta förslag om införande av ett bidragssystem i stället för skattebefrielse. Gällande bestämmelser angående dessa förmåner för handikappade anser jag vara helt otillfredsställande. Stora grupper svårt rörelsehindrade människor ställs utanför möjligheterna att på lika villkor som andra handikappgrupper få tillgång till fortskaffningsmedel. Till dessa hör bl. a. rörelsehindrade hemarbetande kvinnor, för vilka inte minst isoleringen från yttervärlden kan kännas än mer betungande än för dem som förvärvsarbetar eller har förutsättningar till omskolning etc. För en svårt handikappad kvinna betyder möjligheterna att göra inköpen för familjen en synnerligen värdefull kontakt med andra människor och bryter därmed den isolering hon eljest tvingas leva i. Det finns även stora grupper andra svårt invalidiserade människor som av en eller annan anledning inte kan delta i utbildning eller förvärvsarbete av något slag. För samtliga blir bilskatten som för övrigt haft en tendens att öka år mycket betungande, vilket gör det omöjligt att ha bil. Jag anser det framför allt från jämlikhetssynpunkt inte rimligt att befrielse från bilskatt samt andra förmåner skall begränsas till att omfatta endast vissa grupper handikappade. Ett svårt handikapp innebär för varje människa stora påfrestningar, oavsett om man haft chansen till förvärvsarbete, utbildning etc. eller är bunden vid rullstol i sitt hem eller annorstädes. Möjligheterna att förflytta sig och bryta en förlamande isolering från yttervärlden är lika angelägna för alla. På en enkel fråga i ärendet svarade finansministern att man inom hans departement inte överväger att utvidga skattebefrielsen för invalidfordon till fall då bilen inte är nödvändig för arbete eller studier. Detta uttalande kan tolkas så att finansministern inte stod helt främmande för möjligheterna att trots allt inse riktigheten i en sådan utvidgning. Med stöd av vad sorn anförts hemställs att beslutar om att bestämmelserna om befrielse från automobilskatt för personbil, som ägs av höggradigt invalidiserad person, utvidgas att omfatta även de handikappade personer som inte för sitt förvärvsarbete eller sin utbildning behöver fordonet, t. ex. handikappade husmödrar m. fl. GOTAB 73 3089 S 1973
mot · FW02670 · 1973-01-24 00:00:00 — av m. fl. om förenklad handläggning av ärenden rörande tekniska hjälpmedel för handikappade. Kungl Maj:t har beträffande bidrag och lån enligt 63 eller 66 §§ arbetsmarknadskungörelsen (1966:368) till anskaffning av motorfordon utfärdat följande föreskrift: Innan ärende om bidrag och lån till motorfordon avgörs, skall undersökas om den sökande har beviljats eller ansökt om kontantstöd till motordriven invalidvagn enligt kungörelsen (1968:238) om statsbidrag till vissa hjälpmedel för handikappade. Har sådan ansökan ej gjorts, skall länsarbetsnämnden, om förutsättningar för bidrag enligt nämnda kungörelse föreligger, tillse att sådan ansökan ges in. Innan ansökningen prövats får ärende angående bidrag och lån till motorfordon enligt arbetsmarknadskungörelsen icke tas upp till prövning. Kontentan är att arbetsvärdens bidrag till näringshjälp i form av bil skall spädas ut med kontantersättning för motordrivet invalidfordon från sjukvården. Resultatet är en prövning både från sjukvården och i arbetsvärden, läkarintyg och bedömanden från båda håll samt statsbidrag eventuellt från två håll. Bestämmelsen har åstadkommit mycket merarbete för läkare, arbetsvärd och alla inblandade. Därtill kommer att de handikappades redan förut hårt prövade tålamod att vänta prövas ytterligare. En förenklad handläggning borde enligt vår mening eftersträvas. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos Kungl. Maj:t anhåller om översyn av handläggningen när det gäller ordination av tekniska hjälpmedel för handikappade i syfte att förenkla densamma. () () /ENKEL (fp) ()
mot · FW02671 · 1973-01-25 00:00:00 — av herrar i och Källstad om ökat utbud av religiösa program i . Vi är väl medvetna om att frågan om vilket programutrymme som skall beredas gudstjänster och andra religiösa inslag i ljudradio och television är av den art att den enligt gällande avtal skall avgöras av . Det må ändå vara möjligt för ledamöter att framföra önskemål och ge till känna en meningsyttring i denna fråga. Det kan ifrågasättas, om de religiösa programmen tillgodoses i skälig omfattning. Enligt vår mening borde det vara möjligt att ge den religiösa programverksamheten ett ökat utrymme i de olika ljudradio- och TV-kanalema. Undersökningar har visat att sådana program har stora lyssnargrupper. Utöver verksamhet har de fria kristna trossamfunden i , frikyrkorna, en kontaktyta av cirka 800 000 personer. Dessutom tillkommer ett växande antal personer i de s. k. invandrarkyrkorna, främst de romersk-katolska och grekisk-ortodoxa kyrkorna. Att gudstjänster och andra religiösa program sänds i betyder mycket för många människor. Att de har särskild betydelse för dem som av ålder, sjukdom eller handikapp har svårt att komma till kyrka eller gudstjänstlokal är förståeligt. Det är inte alltid som tjänstvilliga medmänniskor finns till hands med hjälp eller skjuts till kyrkan. Att finna uppgifter om gudstjänster och religiösa inslag i de tryckta radio- och TV-programmen kan för somliga t. o. m. vara en komplicerad sak. Likaså kan det för människor i glesbygd vara svårt att komma till gudstjänst i någon kyrka. a. av dessa skäl vore det önskvärt med ett rikare utbud av gudstjänster och andra religiösa program såväl i ljudradion som i televisionen. Det borde vara möjligt att i två av ljudradions kanaler sända gudstjänster från olika kyrkor, högmässa, frikyrkornas och invandrarkyrkornas. Likaså borde man komma till en ordning där söndagligen en TV-gudstjänst sänds. Helst borde gudstjänst av olika karaktär sändas i de båda TV-kanalema. Genom förekomsten av tre ljudradiokanaler och två TV-kanaler borde det i växande utsträckning ges utrymme åt gudstjänster av olika religiös typ, såväl den mer högtidliga högmässan som den av frikyrkligt andaktsliv präglade variationsrikedomen. Som nämnts bör också invandrarkyrkornas religiösa liv mer beaktas av . Liksom ljudradion sänder dagliga program av religiös karaktär borde motsvarande inslag förekomma även i TV. Ett dylikt dagligt TV-program kunde innehålla inslag av musik av religiös karaktär, läsning ur eller ur andaktslitteratur från olika tider och traditioner, religiös lyrik Genom de synintryck TV förmedlar kunde programmet återge målningar, teckningar, skulpturer, kyrkointeriörer och annan konstnärlig produktion med religiöst motiv. Ett sådant dagligt TV-program skulle ha sitt både religiösa och kulturella värde. Med hänvisning till vad som anförts hemställer vi att måtte uttala sig för ett rikare utbud av religiösa program i ljudradio och television. GOTAB 73 3179 S 1973
mot · FW02672 · 1973-01-25 00:00:00 — av i m. fl. om höjning av anslaget till Bidrag till hemgårdsrörelsen. I årets statsverksproposition har Kungl. Maj :t föreslagit ett oförändrat anslag till hemgårdsrörelsen på . Ett lika stort anslag har och hemgårdar erhållit /71. Detta anslag har utgått till förbundets centrala verksamhet och ledarutbildning. Den huvudsakliga verksamheten som Fritids- och hemgårdarna (FH) bedriver är anordnandet av kurser. /73 har ett 40-tal kurser antingen redan genomförts eller planerats i olika ämnen. Gårdsarbetarna har stora problem att brottas med i sin verksamhet. De ungdomar som i första hand deltar i gårdarnas öppna verksamhet är ungdomar från de lägre socio-ekonomiska grupper vilka ofta är socialt, kulturellt och politiskt eftersatta. Sociologiska undersökningar har visat att 10 av de besökande ungdomarna är sådana som är barnavårdsärenden. Utifrån samhällets allmänna jämlikhetssträvanden är det viktigt att också dessa grupper får möjlighet att stimuleras till självverksamhet och engagemang och ges vidare chans att förverkliga sina egna livsmöjligheter. Det kan i vårt samhälle finnas ett visst behov av en organisation som i sin kursverksamhet speciellt vänder sig till de fritidsarbetare som jobbar med dessa kategorier ungdomar. SÖ framhåller i sina petita organisationens arbete för integrering av invandrare och handikappade i den lokala verksamheten. Under /72 hade FH en lönekostnad på nära . Inför innevarande budgetår beräknar organisationen denna utgift till inkl. sociala avgifter. Inför nästa budgetår beräknar man att dessa utgifter kommer att höjas med ca . Den verksamhet som FH bedriver via sina medlemsgårdar har en viss likhet med det arbete som andra organisationer med barn och ungdomsarbete utför. Det finns därför inga skäl varför inte också FH skall få del av den etappvisa höjning av sitt centrala stöd som övriga ungdomsorganisationer erhåller. Med hänvisning till vad som ovan framförts hemställs att beslutar att anslaget till Bidrag till hemgårdsrörelsen för /74 höjs till . () () 1 1973.3 sami.
mot · FW02674 · 1973-01-25 00:00:00 — av m. fl. om allsidighet och yttrandefrihet i etermedia, m. m. I motionen 1973:241 av m. fl. redovisas moderata samlingspartiets syn på olika väsentliga frågor. Med hänvisning till vad som anförts i avsnittet Radio och television i nämnda motion hemställs att hos Kungl. 1. att en parlamentarisk utredning tillsätts angående etermediernas framtida ställning, funktion och finansiering, i syfte att främja allsidighet och yttrandefrihet, 2. att Kungl. med åberopande av § 19 i radioavtalet skall låta utreda om brutit mot avtalet. PER () i Gäddvik N. () i Trobro G. ()
mot · FW02675 · 1973-01-25 00:00:00 — av m. fl. 1 motionen 1973:241 av m. fl. redovisas moderata samlingspartiets syn på olika väsentliga frågor. Med hänvisning till vad som anförts i avsnittet Kulturpolitiken i nämnda motion hemställs att hos Kungl. 1. uttalar att fortsatta samhälleliga insatser för att förbättra kulturskaparnas ekonomiska villkor bör utformas enligt principen om ersättning till kulturskaparna för utfört arbete, 2. anhåller att Kungl. i samarbete med kulturskaparnas egna organisationer utarbetar förslag rörande hur olika arbetsuppgifter genom samhällets försorg skall kunna erbjudas olika kulturskapare, 3. anhåller om att en undersökning görs i syfte att klarlägga orsakerna till den skiftande efterfrågan på kultur som uppenbarligen inte bara har sin grund i socialgruppstillhörighet och utbildningsbakgrund. N. () i Trobro PER () i Gäddvik G. ()