mot · FW021715 · 1973-04-03 00:00:00 — i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1973:55 angående omlokalisering av viss statlig verksamhet. I propositionen 1973:55 upptas förslag till utlokalisering av 15 myndigheter. Jag vill här rikta uppmärksamheten mot en särskild av dessa, nämligen (). Principen för omlokalisering har varit att flytta ut hela myndigheter, men i några fall har någon del av en myndighet flyttats ut. Ett undantag från denna princip utgör FOA, som föreslås lokaliserad till inte mindre än tre olika orter, nämligen , och . Härtill kommer att en mindre del skall förläggas till enligt beslut i etapp 1. Jag återkommer senare till de ytterst svåra konsekvenser som denna splittring av forskningsverksamheten medför men redogör först för den särpräglade situation som FOA råkat komma i. FOA har varit föremål för två utredningar, dels den ovan relaterade lokaliseringsutredningen, dels också försvarsforskningsutredningen (FU-69) med uppgift att utreda försvarsforskningens framtida inriktning, ledning, organisation, samordning och ansvarsförhållanden. I propositionen 1973:88 lägger regeringen fram förslag med anledning av FU-69. Denna utredning (FU-69) hade också som uppdrag att pröva frågan om FOA:s lokalisering och till lokaliseringsdelegationen inkomma med synpunkter härom. FU-69:s ställningstagande var klart och entydigt: Försvarsforskningen bör även i fortsättningen vara samlokaliserad till . Detta sitt ställningstagande i lokaliseringsfrågan har FU-69 kommit fram till utredningsarbete, vars syfte varit att åstadkomma en rationell och effektiv forskningsorganisation. Att lokaliseringsdelegationen helt negligerat FU-69s sakkunnigt underbyggda yttrande måste anses helt oacceptabelt. Splittring får förödande verkningar En utlokalisering och splittring av FOA kommer att återverka ytterst negativt på vår försvarsforskning. Utöver FU-69 har FOA själv och praktiskt taget alla sakkunniga remissinstanser starkt kritiserat förslaget och varnat för konsekvenserna av att rasera en väl fungerande forskningsorganisation. Kännetecknande för FOA:s verksamhet är ett väl utvecklat kontaktnät som möjliggör samverkan på olika nivåer inom och utom forskningsanstalten. Denna samverkan äger rum o mellan FOA och dess uppdragsgivare, o mellan specialister på olika tekniska och vetenskapliga områden inom FOA, 0 mellan FOA-forskare och forskare vid universitet, högskolor och övriga vetenskapliga institutioner. FOA:s forskning är målinriktad, och de allra flesta uppdragsgivarna bland dem försvarsstaben, försvarsgrensstaberna och är lokaliserade till . Där finns också en för unik uppsättning vetenskapliga institutioner. En lokalisering av FOA-enheter till olika landsdelar innebär avbrutna kontaktvägar, och därmed förhindras erforderlig samverkan såväl inom som utom FOA. Härigenom riskeras även att forskningsresultaten starkt försenas eller t. o. m. helt uteblir. I den omstrukturering av försvaret som förestår kommer försvarsforskningen att spela en viktig roll. Den svarar för metodikfrågorna i studieoch utredningsverksamheten och ger det främsta tekniska underlaget för planeringen. Därför måste försvarsforskningen inriktas och dimensioneras utifrån samma mål som gäller för den långsiktiga planeringen. En stark samordning mellan försvarets myndigheter och forskningen är alltså nödvändig, liksom nära och fortlöpande kontakter. Med stöd av vad som ovan anförts får jag hemställa att vid behandlingen av propositionen 1973:55 måtte avslå förslaget rörande utlokalisering av .