mot · FW021730 · 1973-04-03 00:00:00 — av herrar m. fl. i anledning av Kungl. Maj ds proposition 1973:63 angående studiesocialt stöd. I propositionen 1973:63 föreslås vissa förbättringar inom studiemedelssystemet samt att de vuxenstuderande som tidigare haft studiehjälp förs över till studiemedelssystemet. kommunisterna har tidigare föreslagit att hos regeringen begär en utredning rörande införande av studielön (motion 1973:1 136). Inga skäl har framkommit som ger anledning att ändra detta krav. Även om regeringens allmänna politik inte ger utrymme för ett genomförande av studielön, bör detta vara målet för de förändringar i studiemedelssystemet som görs. Studiemedelssystemet måste alltmer ges karaktären av bidrag som inte behöver betalas tillbaka. har antalet studerande ökat kraftigt. Detta gäller inte minst de vuxenstuderande. Satsningen på vuxenstudier har dock till stor del misslyckats med att nå dem som har den sämsta utbildningen, de som endast har 6- eller 7-årig folkskola. Vuxenutbildningen har kommit att rikta sig till redan privilegierade grupper. En av orsakerna till detta är de studiesociala förhållandena för vuxenstuderande. Därför är de förbättringar som föreslås nödvändiga. De är dock inte tillräckliga. De stora studieskulderna och svårigheterna att klara uppehållet drabbar framför allt studerande från arbetarklassen. De måste antingen leva under mycket knappa omständigheter eller förvärvsarbeta vid sidan av studierna. Detta påverkar valet av studievägar och leder till att befästa och förstärka den sociala klasskiktningen till utbildningar som är långa, sammanhållna och mer kvalificerande. Maximibeloppet för studiemedel föreslås i propositionen utgå oförändrat av basbeloppet per läsår. Detta är klart otillräckligt. har föreslagit en höjning till av basbeloppet, vilket skulle innebära en kostnadsökning för statsverket på . på driftbudgeten och . Naturligtvis är inte heller detta tillräckligt för att ge de studerande en rimlig levnadsstandard, varför även detta belopp bör höjas. Studiemedlens bidragsdel utgjorde när studiemedlen infördes av studiemedelsbeloppet men är inte, som den återbetalningspliktiga delen, indexreglerad. Detta har inneburit att bidragsdelen år har urholkats i stället för att ökas. Bidragsdelen kan och bör användas för att successivt införa studielön. En första åtgärd vore att återställa den till ursprungliga samt låta även denna del vara indexreglerad. Barntillägget inom studiemedelssystemet utgör av basbeloppet . Vidare utgår barntillägg i form av återbetalningspliktiga studiemedel. Det bör i enlighet med den alllänna grundsynen, att samhället skall ta över en större del av barnkostnaderna, helt utgå i form av icke återbetalningspliktiga studiemedel. Att de studerande har barn skall inte behöva innebära en förhöjd skuldsättning. Enligt studiemedelsutredningen har det barntillägg som utgår till studerande med barn ansetts vara för lågt tilltaget för att täcka de faktiska kostnaderna för barnets uppehälle och tillsyn. Barntillägget bör höjas. Halvt barntillägg bör utgå vid deltidsstudier. I samband med att de vuxenstuderande överförs till studiemedelssystemet föreslås i propositionen att deltidsstuderande vid vuxenutbildning endast skall erhålla den återbetalningspliktiga delen av studiemedlen. Deltidsstuderande vid universitet och högskolor får dock liksom tidigare även bidragsdelen. Detta är en orimlig skillnad. Bidragsdelen bör utgå till alla studerande inom studiemedelssystemet, oavsett studieform. Principen måste här vara att samtliga studerandekategorier erhåller samma medelstilldelning, med hel- och deltidsstudier samt barninnehav som enda variabler. För vuxenstuderande är detta särskilt viktigt, eftersom de i många fall befinner sig i en socialt utsatt ställning. Då studiestödet för vuxna är klart otillräckligt, måste de som inte har andra försörjningsmöjligheter än det statliga studiestödet arbeta på deltid under utbildningen. Det är för dessa ingen förmån att läsa på deltid utan ett tvång. Vid överförandet av de vuxenstuderande till studiemedelssystemet aktualiseras frågan om avskrivning av studiemedel. Inom studiehjälpssystemet finns under vissa omständigheter rätt till avskrivning av studielån för gymnasial vuxenutbildning med totalt högst . Studier på grundskole- och gymnasienivå är i många fall en förutsättning för högre studier. De som tidigare endast har folkskola kommer huvudsakligen från arbetarklassen. Att utan grund- och gymnasieskolestudier börja på universitet eller högskolor är för denna kategori kanske formellt möjligt men oftast praktiskt omöjligt. Att för denna grundläggande utbildning tvinga de studerande till en betungande skuldsättning är orimligt. Möjligheten till avskrivning av de skulder som de tvingas dra på sig för grundutbildning försvinner genom överföringen. Detta innebär en försämring som inte kan accepteras. Med hänvisning till ovanstående föreslås. A. att måtte besluta 1. att höja studiemedlen till av basbeloppet enligt studiemedelsutredningens förslag, 2. att bidragsdelen skall vara knuten till basbeloppet, 3. att uttala sig för utarbetandet av en plan för höjandet av bidragsdelen av studiemedlen, vars första etapp skall avse ett återställande av bidragsdelen till av basbeloppet, 4. att barntillägget görs icke återbetalningspliktigt, 5. att bidragsdelen utgår till samtliga studerande inom studiemedelssystemet oavsett studieform, 6. att vuxenstuderande ges rätt till avskrivning av studieskulder för grundskole- och gymnasiestudier, B. att hos regeringen hemställer om skyndsam utredning för införande av studielön för vuxenstuderande på grundskolenivå, C. att hos regeringen hemställer om utredning och förslag om en förhöjning av barntillägget som motsvarar de verkliga kostnaderna för barnens uppehälle och tillsyn. (vpk) (vpk) (vpk) i GOTAB 73 3650 S 1973