mot · FW02959 · 1973-01-23 00:00:00 — av herr förste vice talmannen m. fl. Systemet för upptagning av riksdagsdebatterna har prövats av den av förvaltningskontoret tillsatta stenografutredningen, som avgivit en rapport i ämnet. Utredningen har kommit fram till att debatterna i den svenska liksom bör tas upp på stenografisk väg med bandinspelning endast som hjälpmedel. Därmed aktualiseras frågan hur man på lämpligt sätt skall kunna avhjälpa den av utredningen konstaterade »rådande bristen på godtagbara stenografer». Den av utredningen påtalade bristen hänger inte samman med stenografins ställning i gymnasieskolan. Tvärtom finns ett ganska stort och ökande intresse för ämnet bland eleverna. Stenografi förekommer också på vissa postgymnasiala utbildningslinjer. Vad det gäller är, som utredningen konstaterat, att väcka de studerandes intresse för arbetet som riksdagsstenograf. Även från allmänna synpunkter är det angeläget att få fram fler stenografer med referentfärdighet. Sådana stenografer anlitas som bekant även vid kyrkomötet, i kommunala församlingar, av statliga utredningar samt av politiska, fackliga och branschvisa organisationer. Den färdighet som eleverna hinner uppnå i gymnasieskolan och i den postgymnasiala sekreterareutbildningen är tillräcklig för arbete sorn kontorssekreterare eller i vart fall för att använda stenografi som anteckningsskrift. Det är vackert så. För många intresserade stenografielever kan det te sig lockande att bli debattstenograf. Steget mellan den färdighet som kan nås i skolan och referentfärdigheten är emellertid så långt att målet kan förefalla ouppnåeligt. För att gå vidare från den i skolan uppnådda nivån så att man kan skriva »lika Fort som man talar» krävs lång tids hårt träningsarbete, och det arbetet måste bedrivas på egen hand. Eftersom stenografisk referentfärdighet kan te sig som ett avlägset och kanske också ovisst mål, är det skäl att överväga att på lämpligt iätt stimulera intresserade stenografistuderande till fortsatt träning. En åtgärd i denna riktning skulle vara att på försök sätta upp en hedning i form av ett av instiftat stipendium till stenografiituderande som genom viss stipulerad prestation visar att de är på god 'äg mot referentfärdighet. Som sådan prestation skulle kunna be trakitas en med ingen eller obetydlig avvikelse gjord utskrift av en text som dikterats med en hastighet av stavelser under förslagsvis . Det bör krävas att denna prestation skall kunna efter ett eller högst träningsarbete sedan den reguljära skolutbildningen avslutats. Med beaktande av det avsevärda arbete som måste läggas ned för att kunna avlägga detta prov och med hänsyn till önskad stimulanseffekt föreslås att stipendiet sätts vid en nivå som motsvarar det utgående årliga s. k. exspektansarvodet till reservstenografer eller . Ett stipendium av ifrågavarande slag bör med hänsyn till sitt syfte endast komma i fråga för stenografistuderande i tämligen nära anslutning till avslutad reguljär utbildning. Redan yrkesverksamma stenografer som tack vare en längre tids yrkesutövning förvärvat den färdighet som krävs för provet bör inte kunna tilldelas stipendiet. De bör i stället hänvisas till om intresse finns att söka tillträde till den stenografutbildning som nämns nedan. Vid bedömning av föreliggande förslag bör beaktas att stenografutredningen ansett att utbildning i regi av riksdagsstenografer behöver komma till stånd. Med den stimulanseffekt som det föreslagna stipendiet rimligen bör få skulle det bli lättare att till utbildningen rekrytera stenografer med så pass god teknisk färdighet att mindre vikt kan läggas vid hastighetsträning och tyngdpunkten i stället kan läggas på redigeringsteknik och allmän »riksdagskunskap». Utbildningstiden skulle med andra ord kunna minskas avsevärt. Det praktiska genomförandet av förslaget bör anförtros som lämpligen synes kunna samråda med kammarens kansli och stenografer samt den på området verksamma ideella stenograforganisationen . Det nämnda förbundet bör t. ex. genom sina goda kontakter med stenografilärarna i landet kunna vara behjälpligt med att sprida kännedom bland de stenografistuderande om möjligheten att erhålla särskilt stenografstipendium. Utgifterna för stenografstipendier torde bli ringa, eftersom det kan förutses att det endast blir enstaka studerande som kommer att premieras. Detta är emellertid tillräckligt för rekryteringsbehov. Antalet stipendier bör fastställas till fem . Kostnaderna för stipendierna och uppkommande bikostnader för administrering av verksamheten torde kunna bestridas från anslaget Den inre riksdagsförvaltningen: Förvaltningskostnader (jfr medelsanvisningen för verksamheten Riksdagskola). Med hänvisning till det anförda föreslås att i syfte att främja rekryteringen av debattstenografer inrättar stenografstipendier till ett antal av fem och vart och ett uppgående till . () G. () () (vpk) 1* 1973.