mot · FW021043 · 1973-01-26 00:00:00 — av m. fl. om ändrade regler för beräkning av substansvärdet av aktier i fåmansbolag. I en motion till riksdag yrkades på en översyn av reglerna för värdering av aktier i fåmansbolag, vilka enligt motionärernas mening ej anpassats till de ändrade lönsamhetsförhållanden som kännetecknat utvecklingen inom näringslivet . Som syfte angavs en lindring av den börda som åvilar ägare av aktier i fåmansbolag. Det underströks i motionen att större försiktighet vid substansvärdesberäkningen borde iakttagas. Principerna för värdering av tillgångar, som fastlagts i rikskattenämndens anvisningar 1962, betecknades som optimistiska i överkant med särskilt påpekande av den stora risk för betydande avvecklingskostnader, som den försämrade lönsamheten generellt medfört. Sålunda anfördes bl. a. följande: Att regelmässigt utgå ifrån att bolagets verksamhet skall fortsätta i oförändrad omfattning är inte längre realistiskt. Allt fler företag inom allt fler branscher brottas med stora problem och i många fall ter sig framtiden oviss, även om inga direkta förluster föreligger. Det finns goda skäl att därför ompröva ifrågavarande princip som utgångspunkt för värderingen. I konsekvens därmed synes det fullt rimligt att hela den latenta utskiftningsskatten får räknas som skuld. Värderingen av tillgångar, som laborerar med dolda reserver, torde också numera få anses optimistisk i överkant eftersom den förutsätter att en avveckling av rörelsen kan ske lugnt och på ett gynnsamt sätt. Enligt vår mening finns det anledning att alltid kalkylera med risk för avvecklingskostnader, sålunda inte enbart i de fall då aktieägarna som ovan nämnts kan göra sannolikt att en snar nerläggning förestår. yrkade i sitt betänkande nr 54 att motionen skulle avslås, vilket blev beslut. I sin motivering hävdade utskottet bl. a. att syftet med motionen vore att lindra beskattningen av delägares förmögenhet i bolaget och att särskilda skattefavörer denna väg inte borde beredas aktieägarna. Med anledning av denna utskottets ståndpunkt bör det framhållas, att motionärerna ingalunda eftersträvade några otillbörliga favörer utan endast en värdering på så realistiska grunder, att skatt inte i själva verket komme att uttagas på fiktiva förmögenheter. Ehuru, enligt utskottets åsikt, anvisningarna av 1962 vöre ägnade att få fram ett så rättvisande aktievärde som möjligt, sade sig utskottet utgå ifrån, att de av motionärerna anförda synpunkterna komme att prövas inom , som vid den aktuella tidpunkten företog en översyn av anvisningarna. Reservanterna i utskottet framhöll bl. a. att en översyn enligt motionen vore erforderlig inte minst med tanke på svårigheten att sälja minoritetsposter. De påpekade även att värderingsreglerna endast i begränsad omfattning toge hänsyn till latenta skatteskulder. I anslutning till påpekandet om minoritetsaktieposter kan det noteras, att intar den ståndpunkten, att det visserligen kan vara motiverat att åsätta dem ett lägre värde men att i så fall som regel majoritetsaktiemas substansvärde skall i motsvarande grad ökas. Endast efter utskottsbehandlingen inhämtades från det beskedet, att lämnat nya värderingsanvisningar. Dessa sammanfattas på följande sätt: Enligt såväl det nya som det äldre meddelandet skall ett på visst sätt beräknat matematiskt värde ett substansvärde av aktierna läggas till grund för värdesättningen av aktierna i fåmansbolag. Substansvärdet bör i huvudsak beräknas efter samma värde på tillgångar och skulder som aktieägaren skulle ha haft att själv uppta vid förmögenhetsberäkningen om tillgångarna och skulderna varit hans personliga. Vissa modifikationer bör dock göras med hänsyn till formen för egendomsförvaltningen. Sålunda måste skälig hänsyn tas till dubbelbeskattningen beträffande bolagsinkomster med därav följande utskiftningsskuld för bolaget. Substansvärdeberäkningen bör ske på grundval av den senaste tillgängliga balansräkningen för bolaget. Vidare sägs det i båda meddelandena att sedan substansvärdet beräknats bör man såsom en kontrollåtgärd göra en bedömning av om det kan anses sannolikt att årsvinsterna inom bolaget medger en förräntning av detta substansvärde efter . En sådan bedömning bör om möjligt göras på de senaste två tre årens vinster och med hänsyn till den kännedom som kan erhållas om konjunkturerna för branschen och framtidsutsikterna för bolaget, överstiger eller understiger substansvärdet i betydande grad det antagliga avkastningsvärdet bör en justering ske. Beräkningen av fåmansbolagens substansvärde utförs inom länsstyrelserna, som därefter överlämnar uppgifterna till för central sammanställning. Såsom framgår av ovanstående utdrag, skall länsstyrelserna liksom tidigare i viss utsträckning ta hänsyn till de enskilda bolagens vinstutveckling och konjunktursituation då de gör denna beräkning. Därigenom kan göra en förmånligare värdesättning av aktierna i företag med försämrad lönsamhet. De nya anvisningarna medför däremot inga generella lättnader vid värderingen av fåmansbolagens aktier. Substansvärdet av fåmansbolagens aktier har således över lag inte fått någon nedsättning mot bakgrund av sviktande konjunkturer. I dessa företag kan nämligen lönsamheten, liksom i andra bolag, variera mycket kraftigt. Det torde kunna konstateras att trots de numera avsevärt försämrade villkor, under vilka särskilt de mindre företagen arbetar, vidhåller riks skatteverket de principer som fastlagts , dvs. i ett helt annat ekonomiskt klimat. Betecknande är denna formulering: Sedan ett värde på aktierna fastställts, bör det bibehållas utan hänsyn till tillfälliga höga eller låga årsvinster. En viss jämnhet bör sålunda eftersträvas. Denna grundsyn tyder inte på någon förståelse för kravet på att länsstyrelsernas avdelningar för substansvärdering självmant skall försöka fastställa sådana värden, som konjunkturväxlingar och ökade pålagor på företagen motiverar. Under åberopande av det ovan anförda samt med hänvisning även till argumenteringen i motionen 1972:854 hemställer vi att hos Kungl. Maj:t begär en översyn av värderingsreglerna vid förmögenhetsbeskattning, syftande till att mer realistiska värden läggs till grund för nämnda beskattning, samt att denna översyn företas parallellt med den undersökning av skatteflykt inom fåmansbolagens ram som bl. a. TCO påyrkar i skrivelse till finansministern. () ()