mot · FW021659 · 1973-03-27 00:00:00 — av herrar och i i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1973:58 med förslag till lag om ändring i allmänna prisregleringslagen (1956:236), m. m. Propositionen 1973:58 innehåller förslag till ändringar i prisregleringslagen. Ändringarna innebär bl. a. att prisreglerande åtgärder skall kunna sättas in redan när det föreligger fara för allvarliga prisstegringar på ett begränsat varu- eller tjänsteområde. Med lagens nuvarande utformning krävs det att det uppstått betydande fara för en allvarlig stegring av det allmänna prisläget för att prisregleringslagen skall kunna sättas i kraft. Syftet med den föreslagna förändringen är att göra prisregleringen mera användbar som instrument i stabiliseringspolitiken. Det betonas sålunda i propositionen att en allmän prisreglering inte sällan är verkningslös eller t. o. m. kan förorsaka skada. Långvarig och mera omfattande prisreglering skall sålunda inte heller i fortsättningen kunna komma i fråga annat än vid krig och krigsfara eller under i övrigt exceptionella förhållanden. Vi delar den uppfattning som departementschefen ger uttryck för i propositionen på denna punkt. När det gäller att använda sig av prisreglering som stabiliseringspolitiskt instrument framhåller departementschefen bl. a. att man på detta sätt kan stoppa prisstegringar med omedelbar verkan. Därmed skapas en tidsfrist förvalet av de ekonomisk-politiska medel, som kan behöva sättas in mot de bakomliggande orsakerna till prishöjningarna. En temporär reglering kan också verka dämpande på eventuella kompensationskrav på lönemarknaden och på förväntningar om ytterligare prisstegringar. I propositionen betonas särskilt angelägenheten av att kunna ingripa mot prisstegringstendenser inom enskilda branscher eller varuområden i ett tidigt skede av en konjunkturuppgång för att på det sättet hindra att prisstegringarna sprider sig till ett större område. Även om det här således rör sig om en annan typ av prisreglering än den så att säga traditionella, finns det enligt vår uppfattning anledning att framhålla de risker för snedvridningseffekter som alltid följer med regleringar av detta slag. Även ett kortvarigt prisstopp på ett begränsat område kan således negativt påverka bl. a. konkurrensförhållanden och varusortiment. Det bör också understrykas, att det naturligtvis i praktiken är mycket svårt att avgöra rätta tidpunkten för införande av ett prisstopp med stabiliseringspolitiskt syfte. Att normait ge en sådan prisreglering som antyds i propositionen retroaktiv verkan finner vi vara direkt olämpligt. Man bör inte heller bortse från att stabiliseringspolitiskt motiverade ingrepp i prismekanismen kan leda till icke önskvärda effekter på andra områden i samhällsekonomin. Det kan t. ex. inte uteslutas att 1970 års prisstopp direkt och indirekt bidragit till den låga investeringsnivån i näringslivet . Den något lugnare prisutveckling som otvivelaktigt följde med prisstopp skulle i så fall ha uppnåtts på bekostnad av sysselsättningen. Dessa förhållanden talar enligt vår uppfattning för att prisregleringsinstrumentet även i fortsättningen används mycket restriktivt. De nu föreslagna ändringarna i prisregleringslagen som vi kan ansluta oss till får således inte tas till intäkt för att låta prisreglering bli ett normalt inslag i stabil iseringspolitiken. Med hänvisning till vad som anförts i motionen hemställer vi att vid behandlingen av proposition 1973:58 beslutar att i skrivelse till Kungl. Maj:t uttala nödvändigheten av en restriktiv användning av prisreglering som stabiliseringspolitiskt instrument i enlighet med vad som anförts i motionen.