mot · FW02957 · 1973-01-24 00:00:00 — av m. il. om prövning genom av ändringar av ortnamn m. m. I propositionen 1973: 1, bil. 10 (s. 69) föreslår departementschefen medel till 2 nya tjänster eller . för anställande av expertis och tillfällig arbetskraft vid ämbetet och museet för bl. a. utställningsverksamhet och annan utåtriktad verksamhet. Behovet av arbetskraftsförstärkning inom ämbetet och museet är mycket stort som följd av samhällets ständigt ökade anspråk på kulturminnesvården och museiverksamheten och på grund av fördröjningen av inrättandet av tjänster genom en snart 20-årig utredning om verkets organisation och verksamhet. Det begärda anslaget om . bör därför beviljas. Utöver detta bör dock ytterligare . anslås till två tillfälliga antikvarietjänster vid , sektionen för fornminnesinventering. Som en enligt vår mening tungt vägande motivering härför kan anföras följande: Kultur- och naturminnen samt olika slags miljöer skyddas genom lagar och förordningar. Däremot finns intet skydd för landets ortnamn, som ofta är bärare av den äldsta levande traditionen och ofta lämnar betydelsefulla upplysningar av bebyggelsehistorisk art. De är härigenom väsentliga kulturminnen. vårdar och bevarar landets kulturminnen och kulturmiljöer. Landets ortnamnsskatt räknas tyvärr inte till dem. För att möjliggöra för ämbetet att i största möjliga utsträckning bevara kulturvärdena i befintliga registerbeteckningsnamn bör ändringar av sådana namn och förändring av deras användning i fortsättningen underställas ämbetets prövning. Detta skall i övrigt inte inverka på hittillsvarande handläggning av namnärenden. För skydd åt ortnamnen och för bevarande av kulturvärdena i namnen borde krävas att medgivande regelmässigt skall erfordras för ändring, ombildning eller omlokalisering av befintligt registerbeteckningsnamn. Genom beslut av riksdag ålades ämbetet att aktivt delta i registerbeteckningsreformens genomförande och att därvid söka i största möjliga utsträckning bevara kulturvärdena i befintliga registerbeteckningsnamn (beslut , civilutskottets betänkande num mer 1972). Ett nära samarbete har efter detta riksdagsbeslut inletts mellan ämbetet å ena sidan och kungl, lantmäteristyrelsen samt överlantmätare och stadsingenjörer å den andra. har arbetet bedrivits på så sätt att ämbetet från kulturhistorisk synpunkt reviderar de redan upprättade förslagen både avseende namn och traktindelning och att det av ämbetet framlagda revideringsförslaget därefter granskas från lantmäteriteknisk synpunkt, varpå överenskommelse träffas om slutligt förslag att utställas. har genom samarbetet för beteckningsreformen fått sig pålagd en helt ny arbetsuppgift, en uppgift av omfattande och grannlaga slag. Storleksordningen kan belysas genom siffror. Så kan nämnas att överlantmätarens förslag för kommunblock innehöll för jordregisterområdena 262 trakter med lika många registemamn, medan ämbetet efter revidering föreslog en indelning i 689 trakter och därmed ökade antalet kulturhistoriskt värdefulla registemamn med 427 eller . Andra tillvägagångssätt kan minska ändringsfrekvensen, men arbetet med bedömningen av kulturvärdet i namnen och traktindelningen blir under alla förhållanden detsamma. Denna revidering måste ske genom en detaljerad genomgång av kartor och listor med samtliga hittillsvarande registernamn, dvs. ungefär 125 000 namn. I många fall måste därvid även andra källor och ortnamnslitteratur beaktas. Genom arbetstidsstudier inför behandlingen i 1972 beräknade ämbetet den tid som åtgår för arbetet till minst ca , dvs. 2 tjänstemän under de under vilka beteckningsreformen beräknas pågå. En sådan resursförstärkning är erforderlig om ämbetet skall kunna hålla samma takt i reformarbetet som lantmäteriet kan genom redan tilldelad arbetskraft härför. I den allmänna opinionen har också stort intresse och stark förståelse för ortnamnens kulturhistoriska värden kommit till uttryck. En resursförstärkning för ämbetet i detta avseende tillgodoser alltså ett allmänt intresse. Det är en kvalificerad uppgift att bevara kulturvärdena i befintliga registerbeteckningsnamn. Det gäller att klarlägga sambandet mellan bebyggelse, namn och mark och att argumentera för kulturmiljöer, där historiska element utgör levande beståndsdelar i det fungerande samhället. Att söka bevara den bild av det historiska bebyggelseförloppet, som registemamn och fastighetsindelning ger, kräver sålunda kunskaper om kulturlandskapet. Det förutsätter erfarenheter från inventeringsarbete i fält och från kulturhistoriska bedömningar och goda insikter om allt relevant underlagsmaterial. Revideringsarbetet kräver också stor självständighet av dem som har att utföra det. Här erfordras sålunda 2 antikvarietjänster . Dessa tjänster kan lägst placeras i lgd Ag 24. Det får anses vara konsekvent att dessa extra anställda knyts till fornminnesinventering. ligen genom ett över 30-årigt samarbete med kartverket bl. a. för upprättandet och bearbetandet av ett kulturminnesregister över landet den vidaste erfarenheten av kulturlandskapets element. är det också fornminnesinventeringens tjänstemän som svarar för samarbetet med kungl, lantmäteristyrelsen för genomförandet av registerbeteckningsreformen. Fornminnesinventeringens organisation är emellertid beräknad med hänsyn till samarbetet med rikets allmänna kartverk för kartproduktion. Detta angelägna arbete kan inte åsidosättas till förmån för de genom fjolårets riksdagsbeslut nytillkomna arbetsuppgifterna. För att medhinna de löpande göromålen i samarbete med kartverket har ämbetet bland andra tillfälliga åtgärder tvingats temporärt anställa en extra antikvarie på medel avsedda för andra ändamål. Med hänvisning till det anförda hemställer vi1 att hos Kungl. Maj:t anhåller om att ändringar av ortnamn och förändring av deras användning regelmässigt underställes prövning. () () 1 (Se även motion 1973: 908)