mot · FW02711 · 1973-01-25 00:00:00 — av m. fl. om en översyn av organisation. riksdag har uttalat sitt stöd för i , vilken är en Waldorfskola. Det första statsbidraget beviljades av efter en fyrpartimotion. Ar 1963 behandlades en motion om statsbidrag med för ett »skräddarsytt» skolbygge åt . , som behandlat motionen, hävdade att »ifrågavarande lokalproblem bör bringas till en lösning», att »nybyggnad synes vara enda möjliga alternativet», och att statligt stöd i form av ett räntefritt stående lån borde utgå . Waldorfpedagogiken förutsätter en tolvårig skolgång för att möjliggöra en allsidig utveckling av eleverna. Den arbetar vidare med sammanhållna grupper och är alltså inte avsedd för någon viss fraktion av varje årskull. Tvärtom har Waldorfpedagogiken ambitioner att tillgodose alla »begåvningstyper». Vid projekteringen av nybyggnaden förutsågs, trots vad ovan sagts, endast en organisation omfattande 21 klasser dubbla klasser t. o. m. klass 9 och enkla klasser för årskurserna 1012. Anledningen härtill var att föräldrarna tidigare främst av ekonomiska skäl inte efterfrågat komplett skolgång för barnen, utan i stor utsträckning låtit dem sluta efter fullgjord obligatorisk skolgång. En proposition lades , vari föreslogs ett räntefritt, stående lån till om . förklarade sig drätselnämnd beredd tillstyrka ett kommunalt bidrag till skolbygget i nivå med statens men ställde som villkor att frågan om finansiering av fortsatta verksamhet skulle klarläggas genom förhandlingar med statsmakterna. Sådana förhandlingar kom också till stånd, och översände en skrivelse till drätseldirektören i varav framgick att efter den nya skolanläggingens uppförande avsågs erhålla statsbidrag efter i princip samma normer som privatläroverken. betraktas dock icke av statsmakterna som en privatskola. skolberedning framhåller (1961) att »är landets enda 'friskola, dvs. en skola som kan sägas vara i egentlig mening enskild, om man i begreppet inlägger att skolan skall vara uppbyggd efter en artskild och konsekvent genomförd pedagogisk idé». Statsbidragen utgår följdriktigt från grundskoleanslaget under åttonde huvudtiteln, icke från det särskilda privatskoleanslaget. Emellertid ligger samma organisationsplan som ovan nämnts till grund också för beräkningen av statsbidragen till . Bidrag utgår således till »21 klassavdelningar, därav högst tre klassavdelningar i årskurserna 1012». Härför beräknas för /74 ett anslag av (prop. 1973:1 bilaga 10, s. 214). Organisationsplanen för är emellertid nu mer än . Sedan den upprättades har efterfrågan på utbildning ökat mycket kraftigt bland elever och deras föräldrar i hela det svenska samhället. utgör inget undantag från denna utveckling. Därför har föräldrarna till elever i krävt av skolan att alla barn skall garanteras plats även på skolans högstadium. När det stod klart för föräldrarna att så många elever ur skolans nionde klasser önskade fortsätta även det tionde året att de inte längre kunde rymmas i en klass, tog föräldrarna upp saken med Stiftelsen . Diskussionen utvisade att tre vägar stod öppna för framtiden: För det första att avvisa elever från fortsatt skolgång (i ), för det andra att höja elevavgifterna tillräckligt mycket för att möjliggöra parallella högstadieklasser och för det tredje att verka för att skolans organisationsplan måtte ändras så att statsbidrag komme att utgå även för parallella högstadieklasser. Den första utvägen avvisades enhälligt av såväl föräldrarna som skolans lärarkår av flera skäl men framför allt därför att Waldorfpedagogiken icke ger någon vägledning för en sådan urvalssituation som komme att uppstå Waldorfpedagogikens mål är att utveckla varje individ i enlighet med dennes förutsättningar, och de interna läsårs»betyg» som används i är endast relaterade till eleven själv. Den andra möjligheten avvisades också, enär en stor del av föräldrakretsen inte skulle kunna bära ökade elevavgifter. Det framstod därför helt klart för föräldrar och lärare att endast den tredje vägen var framkomlig, varför de enades om att söka utverka ökade statsbidrag. uppvaktade därför representanter för och för såväl utbildningsminister som generaldirektör i , varjämte Stiftelsen i sin sedvanliga skrivelse till Konungen beträffande önskemål om statsbidrag för nästkommande budgetår (i detta fall /73) jämväl anhöll om godkännande av en vidgad organisation. I yttrande över denna anhållan från anför skoldirektion att en dubblering av klasserna i de årskurser som svarar mot gymnasieskolans skulle medföra att det organisatoriska underlaget för planeringen av den kommunala gymnasiala utbildningen skulle bli mera osäkert. Skoldirektionen avstyrker bifall till framställningen liksom länsskolnämnden i . »Med hänsyn till att är så väl utbyggd att den kan erbjuda goda valmöjligheter även för elever», avstyrker SÖ en utökning av organisationen i vad gäller skolans årskurser 1012. I propositionen 1973:1 (bilaga 10 s. 218), anför departementschefen att han inte är »beredd att föreslå statsbidrag till en utökad organisation vid ». har dock redan, på grund av de starka krav som framförts från föräldrars och elevers sida, inrättat två klassavdelningar för årskurs 10 och två för årskurs 11, varjämte en dubblering också av årskurs 12 förutses för /74. En ytterligare anledning härtill är, som ovan framhållits, att inte anser sig kunna avvisa elever, vare sig av principiella eller av praktiska skäl. Att inte bevilja statsbidrag till en utökad organisation försätter därför i en ohållbar situation. Skolan och dess föräldrar påpekar att det ej är för att avlasta eller konkurrera med skolor som tillkommit utan för att erbjuda en alternativ pedagogik. Någon sådan pedagogik erbjuds inte av . Med kännedom om såväl som utbildningsmyndigheternas intresse för förtjänar det att framhållas att skolans fortsatta existens är hotad av de otillräckliga bidragen. Redan nu är skolans drift endast möjlig tack vare stora uppoffringar. Dels bidrager skolans föräldrar efter sin förmåga elevavgifterna existerar enbart av tvingande nödvändighet, det finns inga ekononomiska avsikter med verksamheten dels bidrager skolans lärare. Trots avgifterna förslår nämligen inte skolans intäkter till marknadsmässiga ersättningar till lärarna, utan dessa får acceptera i storleksordningen två tredjedelar av gängse lärarlöner. Dessa uppoffringar är mätbara och uppgår för vardera föräldrar och lärare till . Mot bakgrund av vad som ovan anförts hemställer vi att hos Kungl. Maj:t begär en översyn av framtida organisation i vad avser beräkningen av statsbidraget till skolan. () () () ()