mot · FW021620 · 1973-03-20 00:00:00 — Motioner nr 16201623 ar 1973 av m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1973:52 angående statligt stöd till upptagande av gruvdrift vid Stekenjokk. I propositionen nr 1973 framhåller chefen för industridepartementet de starka skäl som från samhällsekonomisk synpunkt föreligger för upptagandet av gruvbrytning i Stekenjokk. I skrivningen erinras om som kommit fram till att projektet inte kommer att visa någon särskilt hög gynnsamhet men att man kan peka på andra positiva effekter som inte framgår av en strikt företagsekonomisk kalkyl. Framför allt kan den sysselsättning som projektet direkt och indirekt skulle ge i regionen åsättas ett betydande samhällsekonomiskt värde. Utredarna har därför ansett att projektet från samhällsekonomisk synpunkt bör sättas i gång. Departementschefen är överens om att brytning bör komma till stånd, även om han i propositionen ger uttryck för en viss tveksamhet beträffande vilken vikt man bör tillmäta ett positivt samhällsekonomiskt nuvärde. Det heter bl. a.: Beroende på vilka insatser som krävs från de olika parterna för att genomföra projektet kan effekten för någon eller några av parterna bli negativ trots ett totalt sett positivt samhällsekonomiskt värde. En sådan samhällsekonomisk kalkyl kan endast vara ett komplement till övriga metoder att bedöma om ett projekt bör komma till stånd eller ej eller hur stora insatser samhället kan åta sig i det särskilda fallet. Motionärerna kan icke dela detta synsätt. Den totala samhällsekonomiska kalkylen måste ställas i förgrunden i fallet Stekenjokk liksom inom alla övrig ekonomisk planering. När det gäller står det helt klart att de samhällsekonomiska effekterna väger mycket tungt. Regionen har stor arbetslöshet, avfolkningen har varit betydande med all den kapitalförstöring som detta innebär. Det har också klart framgått att det i regionen krävs ett betydande sysselsättningstillskott för att förhindra fortsatt utarmning. Departementschefen har trots en viss tveksamhet böjt sig för de tungt vägande skälen och föreslår att gruvbrytning upptas i Stekenjokk. Propositionen mynnar ut i förslag om att skall godkänna ett ramavtal med om upptagande av gruvbrytning i Stekenjokk omfattande brytning av lägst malm med en längsta löptid av . Till ramavtalet är också knutet dels ett direkt statligt bidrag på , dels en lånegaranti av . Staten skall vidare åtaga sig leverans av elkraft, svara för att erforderliga vägförbindelser finns för avfrakt av gruvans produkter och att dessa förbindelser hålls öppna genom statens försorg och på dess bekostnad. Till övriga förpliktelser som skall åvila staten hör medverkan till utbyggnad av samhällsbyggande och samhällsservice i anslutning till gruvans utbyggnad och drift. Det är som synes ett omfattande statligt engagemang som är knutet till detta avtal med det privatkapitalistiska gruvbolaget. Till bilden hör också att mycket stora statliga insatser redan har gjorts. Av framgår vilken anslagstilldelning och anslagsförbrukning som skett. (Medelstilldelning och förbrukning är i stort sett identiska.) I de belopp som här anförs ingår inte medelsanvisningarna till SGU:s projektering i Stekenjokk, uppskattningsvis (räntor ej inkluderade) sedan fyndigheten först började undersökas. Inte heller ingår de 3,6 miljoner som i särskild ordning ställdes till förfogande 1971. Av anvisade anslag till är följande (): 1962/63 3 000 1963/64 4 500 1964/65 4 000 1965/66 3 650 1966/67 7 500 De här anförda beloppen har förbrukats för vägbyggen, vägunderhåll, utredningar, gruvunderhåll, gruvundersökningar, projektering, elkraft, utrustningar, stängsel m. m. Till detta kommer, som anförts, de 12 miljoner som anvisats för SGU:s prospektering och med all säkerhet också en rad dolda samhällskostnader. a. denna bakgrund förefaller det helt orimligt att man då överlämnar gruvbrytningen till det privatkapitalistiska . Det naturliga borde ha varit att man utan anbudsförfarande uppdragit åt statens eget gruvbolag, , att efter gjorda undersökningar sätta i gång gruvbrytning i Stekenjokk. Tre intressenter kontaktades för gruvbrytning, , och . Av propositionen framgår att ansågs förmånligast och att det också innefattade den konstruktion och omfattning som utredningen utgått ifrån, dvs. Men även har i sitt andra- och tredjehandsalternativ haft med storleksordningen , men enligt principen legodrift, alltså att driva projektet på löpande räkning för staten. har utgått från principen arrendeavtal där bolagets ersättning för malmen har kopplats till en rad garantier knutna till bl. a. världsmarknadspriser och malmhalten. På förhand kan man inte säga hur stor avgiften blir, men man kan på goda grunder förutsätta att den blir mycket låg. Risken för Bolidenbolaget är en risktagning rtled skyddsnät, ett skyddsnät som staten står till tjänst med. Risktagaren är i själva Det borde dessutom kännas angeläget för regeringen att söka bryta Bolidenbolagets monopol på kopparbrytning i . måste det riktiga vara att all malmbrytning sker i statens regi i stället för att, som i propositionen föreslås, ytterligare utvidga privatkapitalets inflytande över denna viktiga råvarutillgång. Mot bakgrund av att det redan finns ett statligt gruvbolag måste propositionens förslag om att överlåta brytningen i Stekenjokk till karakteriseras som ett groteskt uttryck för regeringens blandekonomipolitik. Bolidenbolaget blir serverat ett smörgåsbord av imponerande format. Det är staten som har stått för alla förberedelsekostnader och skall enligt avtalet pumpa in ytterligare 27 miljoner i direkt anslagsgivning och dessutom ikläda sig en rad företagsservice- och samhällsbyggnadskostnader som kommer att uppgå till ännu många fler miljoner. 1 utredningen såväl som i propositionen berörs knappast frågan om konsekvenserna av gruvdrift med hänsyn till rennäringen. Klart är att ett betydande intrång kommer att ske. Särskild utredning har företagits av lantbruksnämnden, men denna utredning är nu på ett flertal punkter föråldrad. Viss kompensation har visserligen redan utbetalats, men den kompensation som måste vara aktuell avser främst vidtagandet av sådana åtgärder att renskötseln kan garanteras fortsätta i nuvarande omfattning. Samerna motsätter sig på intet sätt tillkomsten av projektet utan tvärtom. Däremot hävdar samerna att det inte vore rimligt att tillskapandet av detta sysselsättningstillskott skulle gå ut över annan typ av sysselsättning och utkomst. Renskötseln måste kompenseras för det intrång som uppkommer genom åtgärder av olika slag och ersättning för merarbete. Det kan också gälla skador på renbetet, på fisket m. m. Enligt uppgift från berörda samer är det för dagen omöjligt att exakt uppge vilka åtgärder som erfordras eller omfattningen av skador och merarbete. Det är alltså viktigt att beslut om gruvbrytning i Stekenjokk kompletteras med beslut om prövning av det intrång som kan bli följden av projektets förverkligande. Med hänvisning till det anförda och i anledning av propositionen 1973:52 föreslås 1. att med avslag på förslaget i propositionen om upprättandet av ramavtal med om gruvbrytning i Stekenjokk uttalar sig för att ges uppdraget att i samma omfattning som förutsätts i prop. 1973:52 exploatera nämnda malmförekomst och att regeringen upprättar avtal med härom, 2. att uttalar sig för att med statliga medel ersätta berörda samebyar för den omställning av renskötseln som 1* 1973. kan bli nödvändig till följd av gruvföretaget vid Stekenjokk och hos regeringen hemställer om vidtagandet av härför erforderliga undersökningar, förslagsvis genom lantbruksstyrelsen i samråd med berörda samebyar och . (vpk) (vpk)