ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FW021041 · 1973-01-26 00:00:00 — av herrar och Annerås om en progressiv företagsbeskattning. Familjeföretagens finansieringsproblem är mycket väl kända. Trots att de mindre och medelstora företagen faktiskt spelar en mycket stor roll sannolikt större än man åtminstone f. n. är villig att medge i kanslihuset för hela vårt lands ekonomi, har statsmakterna inte gjort särskilt mycket och i varje fall inget radikalt för att hjälpa företagarna i fråga om att lösa dessa problem på ett rationellt sätt. De mindre företagens möjligheter att i bank låna till investeringsrespektive rörelsekrediter är av naturliga skäl begränsade. Det ställes stora krav på fullgoda säkerheter, som oftast inte en familjeföretagare kan uppbringa. Men bortsett därifrån har bankerna också krav på god lönsamhet, något som kanske för en bank är det avgörande vid en kreditbedömning. Dessvärre har lönsamheten alltmer försämrats. Även om sämre räntabilitet utmärker hela näringslivet, har företeelsen dock främst kunnat iakttagas bland familjeföretagen, vilkas avkastning nu sjunkit till en nivå som ofta ligger under obligationsräntan. Gällande regler för arvsskatt och förmögenhetsskatt gör de mindre företagens situation särskilt prekär. Ett bland andra resultat av den försämrade lönsamheten är att andelen av eget kapital i familjeföretagen minskat på ett oroväckande sätt. Behovet av riskvilligt kapital har blivit större. I allmänhet torde inte särskilda emissionsinstitut lösa problemen, eftersom företagarna troligen kommer att vara föga intresserade av att den vägen skaffa sig en kompanjon. Till följd av de höga skatterna lär ägarna inte heller bli i stånd att genom sparsamhet i någon väsentlig grad bidraga till en ökning av det riskbärande kapitalet i företaget. En bättre relation mellan eget och främmande kapital skulle kunna åstadkommas om vinsterna i större utsträckning beskattades och därmed »togs fram». Trots att den svenska bolagsskatten med tanke på relativt generösa avskrivningsregler måste betecknas som moderat, är den likväl från likviditetssynpunkt en alltför stor belastning för att företagarna skulle kunna »skatta fram» vinster i erforderlig omfattning. I tillämpar man ett system med progressiv bolagsbeskattning. Det vore sannolikt en utväg, väl värd att pröva också i , för att komma till rätta med just familjeföretagens speciella problem. företag skulle »få råd» att ta fram vinst till beskattning och alltså konsolidera sig, vilket skulle i hög grad underlätta också den naturliga lånefinansieringen med stöd av bankväsendet. Antalet familjeföretag minskar i snabb takt, och de nytillkommande är lätt räknade. Det framstår som utomordentligt angeläget att något snäbbt göres för att skapa de speciella förutsättningar som familjeföretagen behöver för sin existens. Åberopande det anförda hemställes att beslutar anhålla hos Kungl. Maj:t om förslag till lag om progressiv företagsbeskattning.
mot · FW021042 · 1973-01-26 00:00:00 — om försöksverksamhet med vinförsäljning i detaljhandeln. I den s. k. rusdrycksförsäljningsförordningen av meddelas ett antal synnerligen rigorösa och otidsenliga bestämmelser om den alkoholhantering som går under den underliga benämningen »utminutering», varmed avses detaljhandelsförsäljning av starköl, vin och sprit. Vissa människor, med säkerhet en minoritet av befolkningen, tror att varje lättnad i bestämmelserna skulle medföra de allvarligaste följder för nykterhetstillståndet i landet. Andra, ovisst hur många, hyser den uppfattningen att just svåråtkomligheten gör alkoholdryckerna mer begärliga, mer spännande i stora gruppers i synnerhet ungdomars medvetande. De vill därför, inte minst med hänsyn till önskvärdheten av ett förbättrat nykterhetstillstånd, att försök skall göras att underlätta inköpen av alkoholhaltiga drycker. tilläts försöksvis starkölsförsäljning i livsmedelsbutikerna i några få län. Försöksverksamheten avbröts på grund av påstått missbruk. Det kan diskuteras huruvida konsekvenserna verkligen var så allvarliga som det i vissa kretsar gjordes gällande. Enligt vår mening vore det värdefullt att försöksvis medge försäljning av vin i detaljhandelsledet i Systembolagets regi. Sålunda kunde Systembolaget genom avtal med exempelvis , ICA och något eller några av kedjeföretagen inom livsmedelssektorn medges rätt att hyra visst utrymme för inrättande av vinförsäljningsavdelningar av det slag som förekommer flitigt i t. ex. och . Om resultatet skulle visa sig bli en totalt sett minskad försäljning av alkoholhaltiga drycker inom försöksområdet, borde man kunna överväga en vidgad försöksverksamhet såväl geografiskt som tidsmässigt. Enligt vår uppfattning skulle resultatet av en sådan försäljningsverksamhet bli mycket positivt, förutsatt att tiden inte göres alltför begränsad. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att anhåller hos Kungl. Maj:t om förslag till regler avseende en av Systembolaget arrangerad försöksverksamhet förslagsvis begränsad till de båda skånska länen med vinförsäljning i detaljhandeln .
mot · FW021045 · 1973-01-26 00:00:00 — av herrar i och om lättnader i beskattningen för familjeföretag. Genom skatteomläggning infördes en avsevärt skärpt kapitalbeskattning. För förmögenheter nedlagda i mindre och medelstora företag mildrades dock till en viss del denna skatteskärpning genom särskild lagstiftning. Såsom framfördes i motionerna 1:1055 av m. fl. och 11:1243 av m. fl. var emellertid räckvidden av de särskilda reglerna begränsad. I propositionen 1970:71 framförde departementschefen att det framlagda förslaget om särbehandling av familjeföretagen fick ses som ett provisorium och att frågan närmare skulle utredas av kapitalskatteberedningen. presenterade denna utredning sitt betänkande 'Teknisk översyn av kapitalbeskattningen. I betänkandet redovisar beredningen förslag till lösningar av familjeföretagens skatteproblem. Dessa förslag har emellertid inte fullföljts av Kungl. Maj:t i proposition till . Det måste, framför allt med tanke på dagens bekymmersamma ekonomiska läge, framstå som ytterligt angeläget att frågan om familjeföretagens beskattning erhåller en snabb och gynnsam lösning. Sålunda bör problemen med den latenta skatteskulden lösas liksom den alltför hårda kapitalbeskattningen vid generationsväxlingar. Den nuvarande höga nedläggningstakten av familjeföretag inger allvarlig oro. Detsamma gäller de numera vanliga företagsöverlåtelserna till utländska intressenter. Med stöd av vad ovan sagts hemställes att hos Kungl. Maj:t begär förslag till lättnader i beskattningen för familjeföretag i enlighet med vad i motionen sägs och i så god tid att förslaget kan behandlas under höstriksdagen. () HANS () Karinne: S. 8- rad 2 Står: i m fl Rättat till- i Rörås m B.
mot · FW021048 · 1973-01-26 00:00:00 — av i m. fl. om skattskyldighet till mervärdeskatt vid upphandling. Vid upprepade tillfällen och i olika sammanhang har understrukits vikten av att konkurrensen mellan enskilda och statliga företag sker på lika villkor. Särskilt i samband med utformningen av den indirekta beskattningen har betonats att beskattningen måste utformas så, att konkurrensneutraliteten upprätthålles. Även revisorer har fäst uppmärksamheten på detta. Efter ett uttalande i frågan av bevillningsutskottet vid riksdag har bestämmelserna för den statliga upphandlingen ändrats, i syfte att undvika snedvridning av konkurrensen. Genom KK har intagits en ny 15 a-paragraf upphandlingskungörelse, vari föreskrives att ej skattskyldig anbudsgivares anbud skall höjas med belopp motsvarande den mervärdeskatt anbudsgivaren haft att erlägga om han varit skattskyldig. Sådan anbudsgivare är skyldig att ange den anbudssumma som han skulle ha lämnat om skattskyldighet förelegat. Emellertid gäller ej upphandlingskungörelsen för kommunerna varför viss snedvridning av konkurrensen kvarstår. Till landsting och primärkommuner lämnas regelmässigt offerter på ett stort antal olika varor och tjänster som utbjuds av såväl offentliga som enskilda företag. Visserligen blir undantagen från skatteplikt något färre i fråga om mervärdeskatten än beträffande den allmänna varuskatten. Men på grund av att det skattepliktiga varuområdet vidgats, får undantagen från skattskyldighet större betydelse . Motsvarande bestämmelser bör därför gälla även upphandling. Med stöd av det anförda hemställes att antar följande förslag till ändrad lydelse av punkt 1 av anvisningarna till 2 § förordningen (nr 430) om mervärdeskatt: Verksamhet anses enligt kommunalskattelagen. som staten eller kommun bedriver räknas som yrkesmässig när den drives i bolagsform eller liknande och när den drives i konkurrens med enskild verksamhet. () () N. () i Trobro
mot · FW021049 · 1973-01-26 00:00:00 — av i Nennesholm och fröken om lokal tullservice i eller . Den nya tullag som träder i kraft den medför ökad belastning för företagen i administrativt hänseende därigenom att den varudeklaration som skall bilda underlag för tulltaxeringen avses åligga företagaren. Vidare innebär det ingångna även det en betydligt ökad arbetsbelastning för företagen till följd av de invecklade ursprungsregler som ligger till grund för utfärdande av varucertifikat. För de mindre och medelstora företagen, som är rikligt företrädda i sydvästra delen av , medför dessa nya förhållanden betydande svårigheter, då de i allra flesta fall inte kan avdela personal för detta ändamål. Då dessa industrier utmärkts av en ständigt ökande handel med utlandet, har de ett tilltagande behov av ökad tullservice. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att hos Kungl. Maj:t begär att någon form av lokal tullservice inrättas i eller . () ()
mot · FW02105 · 1973-01-12 00:00:00 — av i m. fl. om ökad information genom om humanitära organisationers arbete i . I årets statsverksproposition återkommer utrikesministern till den fyraårsplan för informationsverksamheten kring situation, varom fattade beslut . Planen innebar att de organisationer som bedriver u-landsinformation skulle tilldelas bidrag för sådan information. Detta har också skett. Departementschefen framhåller det angelägna i att dessa organisationer och folkrörelser inte fungerar enbart som distributörer av statlig u-lands- och biståndsinformation utan att de ges möjlighet att självständigt framställa eget material kring u-landsproblematiken. Informationen om u-landsproblemen är självklart av största betydelse i ett läge då man kan förmärka ett vikande intresse för utvecklingsbistånd. Detta tar sig bl. a. uttryck i SIDA:s svårigheter på rekryteringsområdet, ökande svårigheter för de humanitära organisationernas insamlingsverksamhet och en tilltagande likgiltighet för det s. k. enprocentsmålet jämväl från politiskt ansvarigt håll. Den som känner den bottenlösa nöden i den fattiga världen och de konsekvenser denna situation kan föra med sig jämväl för omvärlden tvekar inte att betrakta biståndsarbetet som mänsklighetens mest angelägna ärende just . Det måste därtill vara en bjudande politisk plikt att ge högtidstalet om solidaritet med svältande folk och medmänskligt ansvar konkreta uttryck. Missionen och de humanitära frivilligorganisationerna, som gjort praktiska insatser i , har en ansenlig fond av erfarenhet och informationsmaterial som ständigt förnyas. Problemet är emellertid att nå ut med materialet till de vida kretsar som inte nås genom organisationernas egna kanaler. har i vad gäller information den vidaste aktionsradien och därtill en ansenlig genomslagskraft. En kontinuerlig information i på bestämd veckodag och tid skulle kunna skapa en positiv opinion för bistånd till nödlidande folk. Enskilda och grupper skulle på ett praktiskt sätt kunna informera sig om hithörande ting och lättare kunna planera sin verksamhet. De ansenliga belopp inklusive statliga bidrag som de enskilda organisationerna och folkrörelserna lägger ned på informationsmaterial skulle därmed också ge avsevärt större utbyte. Verksamheten kunde lämpligen administreras av den av departementschefen föreslagna informationsberedningen i samverkan med Radio-TV. Med hänvisning till ovanstående hemställs att som sin mening ger Kungl. Maj.t till känna vad i motionen anförts beträffande önskemålet att i Radio-TV ge särskilt programutrymme åt humanitära organisationer som arbetar i . () i Arrie () ()
mot · FW021050 · 1973-01-26 00:00:00 — av m. fl. om slopande av mervärdeskatt på förstagångsförsäljning av konst. Allmänhetens kontakt med bildkonsten förmedlas i inte ringa utsträckning av de allvarligt syftande gallerierna, som presenterar ett rikt differentierat utbud, där också den svårsålda experimentella konsten har sin givna plats. Denna verksamhet är ofta förbunden med avsevärt ekonomiskt risktagande. Från konstnärshåll har ofta framförts krav på befrielse från mervärdeskatt på alla förstagångsförsäljningar av konstverk, som ju inte bör rubriceras som en vara i varuskatteförordningens mening. Utställningsverksamheten är ett nödvändigt komplement till den direktförsäljning från konstnären personligen som är den enda konstförsäljning som är befriad från mervärdeskatt. Gränsdragningen mellan dessa försäljningsformer är oftast mycket svår att göra. Förstagångsförsäljning av konst bör därför befrias från mervärdeskatt. Med hänvisning till ovanstående hemställes att beslutar att förstagångsförsäljning av konst skall befrias från mervärdeskatt fr. o. m. . H. () () () () () () () () i Agnäs
mot · FW021051 · 1973-01-26 00:00:00 — om skyldighet för försäkringskassa m. fl. att till taxeringsmyndighet lämna uppgift rörande verkställda utbetalningar. , sjukkassan m. fl. inrättningar bör åläggas samma skyldighet som varje arbetsgivare redan har att till skattemyndighet redovisa vem som mottagit understöd och bidrag samt storleken av det belopp som vederbörande utfått. Det har flerfaldiga gånger sagts ifrån att det ej får vara något nedsättande i att utnyttja givna sociala rättigheter. Det finns därför ej någon anledning att undanhålla skattemyndigheterna kännedom om eventuella intäkter i form av sociala och andra kontanta förmåner. Redovisningen behöver ej ske på ett så lättillgängligt sätt som praktiseras i taxeringskalendern, men uppgifterna bör finnas tillgängliga hos t. ex. de lokala taxeringsmyndigheterna. Fördelen med det föreslagna systemet är främst att det kommer att ge berörda myndigheter en helhetsbild av varje bidragssökandes ekonomiska ställning. Det kommer att förhindra oegentligheter som t. ex. när mindre nogräknade personer söker och får bidrag från olika instanser. Utarbetandet av underlag för återbetalning av sociala bidrag kommer också att underlättas. För den enskilde medborgaren kommer systemet att ha sitt värde i att det motverkar ryktena om fantasihöga bidrag, som ofta omger personer som på grund av olyckliga omständigheter är hänvisade till att för kortare eller leva på sociala bidrag. Med stöd av det anförda hemställes att hos Kungl. Maj:t begär förslag om uppgiftsskyldighet till taxeringsmyndighet beträffande sociala och andra av allmänna medel utgående förmåner.
mot · FW021052 · 1973-01-25 00:00:00 — om befrielse från allmän arbetsgivaravgift för fria konstnärliga utövare. När löneskatten, den s. k. arbetsgivaravgiften, infördes , skedde detta för att kompensera staten för det inkomstbortfall som uppstod vid övergången från omsättningsskatt till mervärdeskatt. I samband därmed infördes också en s. k. egenavgift som skulle utgå med en procentsats motsvarande löneskatten på inkomst av egen rörelse eller jordbruksfastighet. Som bekant har löneskatten och därmed även egenavgiften höjts från en till . Som det från moderata samlingspartiet vid ett antal tillfällen framhållits, är löneskatten över huvud taget en orimlig beskattningsform, i synnerhet i tider av sysselsättningssvårigheter. Här skall emellertid inte nu upprepas argumenten i denna diskussion. Jag vill inskränka mig till att ta upp det speciella problem löneskatten i form av egenavgift vållat en viss yrkesgrupp, nämligen konstnärerna. Konstnärerna lever och arbetar i under ytterligt besvärliga förhållanden. De har inte kunnat tillförsäkras den arbets- och inkomsttrygghet som ansetts böra tillkomma andra grupper i samhället. De inkomster konstnärerna uppbär av sitt arbete är i de flesta fall mycket begränsade och står i påtaglig disproportion till arbetsinsatsen. Som moderata samlingspartiet i sin stora partimotion till årets riksdag påpekat har utgångspunkten för det samhälleliga stödet till konstnärerna i huvudsak utgått från en felaktig princip. Endast ett fåtal konstnärer, oftast redan etablerade sådana, får del av konstnärsstipendier och konstnärsbelöningar. De allför fåtaliga insatserna för att skapa arbetstillfällen åt kulturskaparna blir gärna föremål för prutning när det ekonomiska läget blir kärvt. Jag menar att utgångspunkten bör ändras. Stödprincipen bör överges till förmån för den enligt min mening mer hederliga och rättvisa principen att kulturskaparna skall få betalt för sitt arbete, att samhället inte skall snylta på deras arbetsresultat och att samhället skall anstränga sig att bereda konstnärerna arbetstillfällen. Det är självklart att kulturskaparna i sitt trängda ekonomiska läge drabbas hårt av egenavgiften. Det är enligt min mening orimligt att de små, oregelbundna inkomster kulturskaparna som regel har skall i skattehänseende betraktas som inkomst av rörelse. bör de fria konstnärliga utövarna befrias från att betala s. k. egenavgift. De samhällsekonomiska konsekvenserna av detta mitt förslag är i det närmaste obefintliga. Med hänvisning till ovanstående hemställes att beslutar att s. k. egenavgift inte skall uttas på de inkomster fria konstnärliga utövare förtjänar på sitt konstnärliga arbete.
mot · FW021053 · 1973-01-26 00:00:00 — av m. fl. om särbeskattning av makar som arbetar i enskild firma. En väsentlig skillnad mellan företag som drivs som aktiebolag och de som drivs som enskild firma är att de förra medges avdrag för kostnaderna för två makars gemensamma arbete i rörelsen. De flesta företag inom småindustri, handel, hantverk och jordbruk drivs emellertid som enskild firma, varför dylika avdrag inte får göras. Deras antal torde uppgå till drygt en kvarts miljon. Den ena maken beskattas således för bådas arbete, vilket med progressiviteten i gällande skattesystem ger ett oförmånligare resultat än särbeskattning. Skattebelastningen blir således högre för företag som är enskild firma. Dessutom är firman en skattemässigt missgynnad företagsform vid avveckling och ombildning. Till detta bör också nämnas att maken/makan i den enskilda firman inte får rätt till sjuklön eller pension i förhållande till utfört arbete, eftersom vederbörande hänförs till kategorin hemmamake. skatteutredning har fått i uppdrag att pröva frågan om den faktiska sambeskattningen. Med hänsyn till frågans vikt önskar vi framhålla nödvändigheten av att utredningen framlägger förslag till särbeskattning av äkta makar som arbetar i samma rörelse, enskild firma. Lämpligtvis kan ett system skapas där den totala inkomsten delas efter var och en av de båda makarnas arbetsinsats. Med stöd av det anförda hemställes att hos Kungl. Maj:t anhåller att skatteutredning anmodas att framlägga förslag till särbeskattning av äkta makar som arbetar i enskild firma. () i Stenkyrka () () () () i () () () () () () () PER () i Gäddvik () ()
mot · FW021054 · 1973-01-24 00:00:00 — av m. fl. om ersättning åt företag för fullgörande av uppgifts- och uppbördsskyldighet åt staten. Det ligger knappast en helt ogrundad insinuation bakom uttrycket . Så t. ex. måste företagarna förse olika statliga myndigheter med nära nog ett 150-tal uppgifter. Vidare måste företagen medverka till uppbörd av skatter. Allt detta sker utan vederlag från myndigheternas sida. Vid åtskilliga tillfällen har i framställts motioner med anledning av den nämnda uppgifts- och uppbördsskyldigheten. hemställde om utredning, vilken tillkallades . Emellertid erhöll utredningen uttryckliga direktiv att inte ta upp frågan om ersättning för uppgifts- och uppbördsskyldighetens fullgörande utan huvudsakligen ägna sig åt översyn av teknisk karaktär. I första hand gäller för utredningen att undersöka möjligheterna till samordning och rationalisering av uppgiftslämnandet. Samhällets växande informationsbehov medför att företagen utöver att fullgöra den ålagda uppgifts- och uppbördsskyldigheten också utnyttjas som informationskällor i vidare bemärkelse. Somliga myndigheter samlar in även frivilliga uppgifter vid sidan av de obligatoriska. Företagen kan i och för sig neka att lämna sådana uppgifter i den mån man har klart för sig inslaget av frivillighet. Eftersom det bör vara fråga om väsentlig information måste det under sådana omständigheter vara till fördel för samhället om myndigheterna har möjlighet att utge viss ersättning för inlämnade uppgifter. I någon utsträckning är företagen kompenserade när det gäller uppbördsskyldigheten genom viss tids disposition av medel härrörande från den direkta och indirekta beskattningen. Denna omständighet torde emellertid vara otillräcklig som kompensationsgrund, då uppbördsarbetet och uppgiftslämnandet kräver omfattande personella insatser. Enligt vår mening bör därför frågan om direkt ersättning till företagen tas upp till särskild prövning. Med stöd av det anförda hemställes att hos Kungl. Maj:t anhåller om utredning och förslag syftande till att skälig ersättning erläggs av allmänna medel till företagen som vederlag för deras arbete att förse myndigheterna med infordrade uppgifter samt med skattemedel. () () () () () () i Stenkyrka G. () () ()