mot · FW021592 · 1973-03-06 00:00:00 — av m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1973:19 angående vissa inskränkningar i trafik med tyngre lastfordon. I propositionen 1973:19 bereds tillfälle att yttra sig över vad föredragande statsrådet anfört beträffande vissa inskränkningar i trafik med tyngre lastfordon. Propositionens materiella innehåll är en förlängning av bemyndigande för Kungl. Maj:t att meddela förbud mot trafik på allmän väg m. m. med lastbil under vissa tider. bemyndigande av samma slag har endast utnyttjats och då inneburit förbud för trafik under tre perioder, nämligen midsommarhelgen och industrisemesterns början och slut. skedde frivilliga begränsningar av trafiken. Enligt vår mening är experiment av detta slag motiverade för att skapa ytterligare underlag för bedömning av dylika begränsningars effekt på trafiksäkerheten. De vidtagna experimenten ger enligt vår mening icke underlag för tillförlitliga slutsatser. De slumpmässiga variationerna måste självfallet vara stora i vad avser antalet trafikolyckor under så korta perioder varom det här varit fråga. I propositionen redovisas i fig. 2 att antalet olyckor nedgått fortlöpande 1972. Enligt en promemoria upprättad inom skulle således antalet trafikolyckor under ifrågavarande perioder åren 19691972 ha varit 89, 74, 71 resp. 58. I propositionen hävdas att denna nedgång är hänförlig till de beslutade trafikrestriktionerna. Antalet olyckor där lastbilar varit delaktiga var 3, 1, 2 resp. 0. Det är självklart att antalet olyckor med lastbilar delaktiga nedgår när antalet lastbilar i trafik drastiskt nedgår. Frågan är i vilken grad lastbilsförbudet inverkat på den glädjande nedgången i trafikolyckor där lastbilar ej varit delaktiga. I propositionen påpekas att den frivilliga begränsningen av lastbilstrafiken var mindre framgångsrik 1971 än 1970. Således skulle enligt väg- och trafikinstitutet rekommendationens effekt minskat till hälften jämfört med (prop. s. 7). Om det vore ett klart samband mellan antalet lastbilar och antalet olyckor, borde därför antalet olyckor varit större 1971 än 1970. Så var emellertid inte fallet. Tvärtom sjönk antalet trafikolyckor på restriktionsvägar 1971 i jämförelse med . Vidare bör lastbilstrafiken ha nedgått väsentligt även på övriga landsbygdsvägar under förbudet, varför jämförelser med dessa vägar blir osäkra. Det behövs därför enligt vår mening mer erfarenheter av dylika försök innan några säkra slutsatser kan dras av de nu aktuella trafikbegränsningama. Vi vill kraftigt understryka att genomförandet i praktiken av fortsatta trafikinskränkningar måste ske med förståelse för att viss trafik skall beredas möjlighet att fungera. Vissa transporter, t. ex. livsmedelstransporter, kan svårligen uppskjutas utan allvarliga olägenheter. Det är enligt vår mening en tvivelaktig metod att i någon mera betydande utsträckning försöka bekämpa trafikolyckorna genom inskränkningar i trafiken. I stället måste positiva åtgärder till, som gör det möjligt att förena önskemålen om rationella transporter med hög trafiksäkerhet. Vi vill i detta sammanhang erinra om de förslag vi framfört i vår motion nr 1366. Vi är starkt intresserade av att fortsätta försöksverksamheten för att få fram allt underlag som erfordras för att kunna göra en allsidig bedömning. Varje möjlighet skall tillvaratas för att öka trafiksäkerheten och för att ge trafikanterna säkra och bekväma transporter. Det är oomtvistligt att framkomligheten och bekvämligheten för bilisterna i övrigt ökar när lastbilstrafiken inskränks under större . Vårt lands höga levnadsstandard är ett resultat av den höga effektiviteten inom näringslivet. En rationell nyttotrafik bidrar härtill och måste därför tillgodoses på ett rimligt sätt. Innan vidare inskränkningar görs i denna trafik måste därför ett material föreligga som möjliggör en avvägning mellan olika intressen. Med stöd av ovanstående hemställs att ger Kungl. Maj:t till känna vad i motionen anförts angående inskränkningar i trafik med tyngre lastfordon. () () 1* 1973.