mot · FW021001 · 1973-01-26 00:00:00 — av m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1972:147 med förslag till lag om ändring i kommunalskattelagen m. m. Maj:ts proposition 1972:147 föreslås förlängning av den särskilda rätten till kontraktsavskrivning på fartyg och luftfartyg. Vidare föreslås vissa regler i syfte att förhindra s. k. skatteflykt. Förslagen grundar sig på en utredning som vidtagits inom företagsskatteberedningen. Vi tillstyrker varmt förslaget att den nuvarande förordningen om kontraktsavskrivning förlängs till 1980. Med hänsyn till betydelsen av detta institut bör endast smärre inskränkningar göras. Från berörda branschers sida har understrukits att kontraktsavskrivningsreglema medverkat till att finansieringen av fartygsanskaffningar underlättats, att antalet arbetstillfällen ökat och att den internationella konkurrenskraften stärkts. De anser också att reglerna verksamt bidragit till att fartygsbeställningar, speciellt från partrederier, placerats hos svenska varv. Vidare har reglerna möjliggjort för beställare att erlägga en betydligt större del av köpeskillingen , vilket i sin tur minskar behovet av kredit från varven. Likaså har reglerna varit av synnerlig vikt för att frambringa riskvilligt kapital för mindre fartyg. Att viss begränsning görs i fråga om kontraktsavskrivning kan i och för sig godtas, även om allvarliga invändningar måste riktas mot att redan etablerad verksamhet ges en förmånligare behandling än nyetablerad. Vi kan emellertid ansluta oss till betraktelsesättet att de nuvarande kontraktsavskrivningsreglema understundom kan medföra sådana kontrolltekniska svårigheter att en icke avsedd definitv skattelättnad kan tänkas följa. bör emellertid erinras om att nya problem uppkommer om alltför vittgående undantagsregler införs. Det blir nämligen då nödvändigt att i många enskilda fall pröva om avskrivning inte måste anses berättigad jämlikt ordinarie avskrivningsregler med något lägre procenttal än de schablonmässigt fastställda 30. Enligt vår uppfattning bör fysiska personer som förser rederibranschen med kapital inte försättas i sämre läge än det som rådde års förordning om kontraktsavskrivning kom till. Då förelåg inga problem av denna art trots att kontraktsavskrivning skedde enligt riksskattenämndens rekommendationer med 10 eller 1 av fartygets värde. En rimlig lösning synes vara att för fysiska personer alltid medge avdrag för kontraktsavskrivning av fartygets kontraktspris. Eftersom prisfallsrisken är uppenbar då det gäller sådana tillgångar som fartyg skulle man därigenom slippa en rad tvister om hur stor den verkliga prisfallsrisken är. Den föreslagna regeln beträffande uppkomna underskott kommer även att vålla avsevärda praktiska olägenheter. Bland annat blir det nödvändigt att i en helt annan omfattning än f. n. kartlägga vad som skall hänföras till inkomst av just rederi-, luftfarts- eller varvsrörelse. Risk föreligger också att fysiska personer för att komma i åtnjutande av ett eljest såsom förlorat ansett underskotts avdrag köper in sig i vinstgivande rederirörelser. Man får med andra ord en handel med andelar i vinstgivande rederiföretag och motsvarande, som inte kan te sig motiverad av annat än skattemässiga skäl. Det är t. ex. att märka att någon möjlighet inte föreligger enligt lagtexten att skriva av av avskrivningsvärdet för fartyg och utnyttja underskottsavdrag. Tanken borde ha varit att avskrivning borde tillåtas utan begränsning så länge fartyget från anskaffningen inte skrivits av med . Departementschefen har uppenbarligen varit medveten om att de föreslagna bestämmelserna om inskränkning i den ordinarie lagstiftningen kan slå alltför hårt. Därför har en särskild dispensmöjlighet införts. Denna har emellertid utformats utan att det närmare angivits i vilka fall den är avsedd att tillämpas. Vi ser med stigande oro på de försök att överflytta tillämpningen av lagstiftningen till Kungl. som blivit allt vanligare . I stället för att ha generella bestämmelser införs en lagstiftning inte skall få orimliga verkningar. kommer emellertid en fara att uppstå att helt normala transaktioner måste undvikas, därför att man inte på förhand kan avgöra hur en eventuell dispensansökan kommer att behandlas. Att på detta sätt klavbinda stora delar av affärslivet leder lätt till stagnation. Enligt vår mening bör dispensregeln slopas och i stället klart anges i lagtexten att, när så är företagsekonomiskt motiverat, större avskrivning medges även om underskottsavdrag därigenom uppkommer än vad som motsvarar av avskrivningsvärdet för fartyg respektive av avskrivningsvärdet för luftfartyg. Beträffande avskrivning på kontrakt bör märkas att i kommunalskattelagens ordinarie regler klart föreskrivits att avskrivning på kontrakt är möjlig då prisfallsrisk föreligger. I det sammanhanget finns över huvud taget inget behov av en särskild dispensregel; prövningen i vad mån avdrag skall ges görs av taxeringsmyndigheterna. Under åberopande av det anförda hemställer vi att måtte vidtaga de ändringar i de vid Kungl. Maj:ts proposition 1972:147 fogade författningsförslagen, som betingas av här anförda synpunkter.