mot · FW021617 · 1973-03-20 00:00:00 — av herrar i och Grebäck i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1973: 39 med förslag till lag om anställning av arbetskraft för byggnadsarbete. I anledning av den besvärande arbetsmarknadssituationen för byggarbetskraften föreslås i propositionen 1973:39 vissa åtgärder för att okvalificerad arbetskraft inte skall rekryteras för byggnadsarbete. Enligt den föreslagna lagen om anställning av byggarbetskraft får arbetsgivare, som yrkesmässigt bedriver byggnadsverksamhet, anställa annan än kvalificerad arbetssökande endast efter anvisning eller godkännande av den offentliga arbetsförmedlingen. Arbetsförmedlingarna ges befogenhet att kontrollera lagens efterlevnad. I byggarbetskraftsutredningens betänkande föreslogs att all anställning för byggnadsarbete skulle obligatoriskt förmedlas via arbetsförmedlingarna. I propositionen har detta förslag modifierats avsevärt. Dels har de yrkeskategorier som omfattas av lagstiftningen begränsats, dels har arbetsgivaren möjlighet att själv anställa kvalificerad arbetskraft och dels skall lagen vara begränsad i tiden fram till utgången av . Utredningsförslaget har mötts av en kraftig och berättigad kritik från många håll. I realiteten är det inte fråga om något annat än en skrålagstiftning, vilket framstår som främmande för en modern arbetsmarknad. De principiella invändningarna står kvar trots de modifieringar som gjorts i propositionen. Denna lag får inte ges någon prejudicerande verkan för andra delar av arbetsmarknaden. Strukturella förändringar medför alltid problem för de människor som berörs. Samhällets beredskap att möta sådana förändringar måste vara god. bör som sin mening för Kungl. Maj:t ge till känna de principiella invändningar som kan resas mot en lag av denna typ. Det kan också ifrågasättas om denna lagstiftning tjänar sitt syfte. 1 den rådande arbetsmarknadssituationen kan det förutsättas att den som söker byggnadsarbetare i första hand efterfrågar kvalificerad arbetskraft. Lagen torde därmed sakna förutsättningar att bidra till en positiv utveckling för byggnadsarbetarna i områden där såväl kvalificerade som okvalificerade söker byggnadsarbete. Däremot torde lagen ha effekt i de fall när den lokala arbetslösheten är omfattande och det finns få arbetslösa byggnadsarbetare. 1 dessa fall skall kvalificerad arbetskraft från andra delar av landet få företräde. Det berättigade i detta kan mycket allvarligt ifrågasättas. Inte minst allvarligt torde det vara för många byggnadsarbetare som tvingas till en större geografisk rörlighet. Vi vill starkt understryka vikten av att bereda den ortsbundna I områden där arbetslösheten är betydande måste denna inriktning av åtgärderna ges hög prioritet. Departementschefen har uttalat att lagförslaget inte får begränsa möjligheterna att bereda den ortsbundna äldre arbetskraften sysselsättning. Vi anser det motiverat att för sin del uttalar att i områden där den lokala arbetslösheten är betydande främst stödområdet bör särskilt stor hänsyn tas till den ortsbundna arbetskraften. De problem som uppstått på byggarbetsmarknaden beror ytterst på att det finns för få sysselsättningstillfällen. Oavsett vilka lagstiftningsåtgärder som vidtas kommer byggarbetarkåren att minska . Till stor del kommer denna minskning att ske automatiskt genom en naturlig åldersavgång. I första hand bör därför kraftfulla åtgärder vidtas för att under ett övergångsskede hålla sysselsättningen uppe. Det gäller bland annat att snabbt få i gång en omfattande saneringsverksamhet. På bord ligger en proposition angående saneringsverksamheten. Vi kommer i anledning av denna proposition att föreslå ytterligare åtgärder för att på ett positivt sätt lösa berörda sysselsättningsproblem. bör ge Kungl. Maj:t i uppdrag att noga övervaka situationen för byggarbetskraften och vidta de åtgärder som synes nödvändiga för att bemästra akuta sysselsättningsproblem genom att snabbt skapa flera jobb. På alla andra områden av arbetsmarknaden som berörs av strukturella förändringar vidtas åggärder via för att hjälpa de enskilda människorna ur deras problem. Samhället saknar inte medel för att underlätta den yrkesmässiga rörligheten. Det har dock visat sig att byggarbetskraften har en mindre benägenhet till omskolning än andra grupper. Mot bakgrund av den rådande situationen finner vi det vara angeläget att åtgärder vidtas för att underlätta den yrkesmässiga rörligheten bland byggarbetskraften. Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att ger Kungl. Maj:t till känna de principiella betänkligheter som en lagstiftning av förevarande slag innebär, 2. att hos Kungl. Maj:t begär att vid tillämpningen av den föreslagna lagen särskilt stor hänsyn skall tas till den ortsbundna arbetskraften i områden där den lokala arbetslösheten är betydande, 3. att begär att Kungl. Maj:t särskilt noga följer sysselsättningsutvecklingen för byggarbetskraften och vidtar de åtgärder som synes nödvändiga för att snabbt bemästra akuta problem genom skapande av fler arbetstillfällen.