mot · FW0254 · 1973-01-11 00:00:00 — av i m. fl. angående utbyggnaden av Ljusnan. I bilaga 2 till propositionen 1972:11 1 (Hushållning med mark och vatten) fastslås att vattenkraftsutbyggnadsepoken lider mot sitt slut i vårt land. Det är också klarlagt att vattenkraftens betydelse för energiproduktionen successivt minskar. Enligt CDL:s senaste prognos skall vattenkraften, som 1970 svarade för av den totala el-energiförbrukningen, 1985 komma att svara mot endast . Av den beräknade tillväxten i energiförbrukningen förväntas komma från andra energikällor än vattenkraft. Det är bl. a. mot den bakgrunden och med hänsyn till hur efterkommande generationer kan komma att värdera orörda älvar och älvsträckor som dagens överväganden beträffande vattenkraftsutbyggnad måste ses. En stark restriktivitet mot en fortsatt utbyggnad är motiverad med hänsyn till de starka skyddsintressen som redovisas för ännu outbyggda älvar och älvsträckor och av angelägenheten av att för framtiden bevara oersättliga natur- och kulturvärden. Särskilt intresse i den aktuella debatten om älvdalarna och vattenkraftsutbyggnaden har ägnats den del av Ljusnan, som ännu är outbyggd, den s. k. Mellanljusnan. För ifrågavarande älvsträcka föreligger ansökan i om en utbyggnad omfattande fyra kraftverk. En sådan utbyggnad skulle, om den kom till stånd, medföra svåra och för framtiden bestående ingrepp i en älvdal, som rymmer mycket stora naturoch skönhetsvärden och även andra värden av stor betydelse, t. ex. tillgång till strömfiske. I debatten har visserligen från vissa håll hävdats att en utbyggnad vore motiverad från sysselsättningssynpunkt. En utbyggnad skulle skapa arbetstillfällen i en bygd, som lider stor brist på sysselsättningsmöjligheter. Och visst skulle man vid en utbyggnad under en kort övergångstid, de som utbyggnaden beräknas pågå, bereda ett antal människor, kanske ett 50-tal, från Ljusdalsbygden arbete, men raserar man stora värden för framtiden, sänker bygdens attraktionskraft och minskar förutsättningarna för en framgångsrik utveckling på . Man skulle köpa ett begränsat antal sysselsättningstillfällen för ett oerhört högt pris. Den utökning av sysselsättningsmöjligheterna inom , som är så angelägen, måste ske genom andra åtgärder, som ger sysselsättning även för framtiden. Planerna på en utbyggnad av Mellanljusnan har framkallat en osedvanligt stark folkopinion inom de berörda bygderna men även i landet i övrigt. Ca 23 000 personer har genom att skriva sina namn på namnlistor protesterat mot en eventuell utbyggnad. av befolkningen i den kommun, , där de fyra kraftverken skulle byggas, har stött namninsamlingen. har i sitt yttrande avstyrkt utbyggnad. och kammarkollegiet och ett sextiotal organisationer har också uttalat sig i samma riktning. Vid höstriksdag föreslog i anslutning till riksplanepropositionen att skulle fastställa planeringsriktlinjer med innebörd att vattenkraftsutbyggnad ej bör tillåtas i oexploaterade älv- och sjösystem. Därmed avsågs även outbyggda biflöden och längre sammanhängande outbyggda delar av i övrigt utbyggda älvar. Som exempel på de senare angavs i motionen Mellanljusnan och . Utskottsmajoriteten ansåg sig ej kunna tillstyrka motionskravet och hänvisade till att frågan om utbyggnad av återstående oexploaterade huvudälvar och tillflöden i södra och norra borde prövas i ett sammanhang. Detta kunde enligt utskottet ske på det sättet att övergångsbestämmelserna till den ändring av vattenlagen som trädde i kraft ändrades så, att vattendomstols beslut i tillståndsfrågor skall underställas Kungl. beslöt i enlighet med utskottsmajoritetens förslag. föreslår en sådan lagstiftning och detta bifalles, får Kungl. möjlighet att pröva frågan om en utbyggnad av Mellanljusnan enligt den nya vattenlagen. Även om regeringen alltså kan få denna formella möjlighet föreligger dock ingen garanti för att regeringen fördenskull beslutar att någon utbyggnad ej skall ske i Mellanljusnan. En klar garanti för att någon utbyggnad ej kommer att ske vore däremot ett uttalande från sida i denna riktning. Att har formell möjlighet att uttala sin mening i planeringsfrågor av denna typ torde stå klart, bl. a. genom höstriksdagens beslut att någon utbyggnad av älv ej bör komma till stånd. Sedan uttalat sin mening har regeringen flera möjligheter att förhindra en utbyggnad. Detta kan för det första ske genom att utnyttja de nya medel som riksplanebeslutet ger byggnadsförbud, upprättande av generalplan för området eller inrättandet av naturreservat. För det andra har regeringen möjlighet att efter en ändring av övergångsbestämmelserna till vattenlagen på tidigare antytt sätt vägra medgivande till kraftverksutbyggnaden. rätt att till Kungl. ge till känna sin uppfattning i sakfrågan är därmed odiskutabel och bör innebära ett i praktiken avgörande beslut. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att till förtydligande av godkända plane ringsriktlinjer som sin mening ger Kungl. till känna att ytterligare kraftverksutbyggnad ej bör tillåtas i Ljusnan. () i Bäckmora () i Agnäs