mot · FW02274 · 1973-01-19 00:00:00 — av herrar och om översyn av hemförsäljningslagen, m. m. Lagen om hemförsäljning m. m. den s. k. ångerveckan , som antog och som trädde i kraft , har blivit mycket populär bland konsumenter. Lagen bör emellertid kompletteras på två väsentliga områden. De luckor sorn behöver täppas till är dels att ångerveckan vid hemförsäljning nu inte gäller vid kontantköp och samtidig leverans, dels att ångerveckan inte heller gäller vid telefonförsäljning. Vi vill betona att det är angeläget att inte försvåra eller stävja hemförsäljningsverksamheten. I stort sett har denna försäljningsform fungerat väl och varit av värde för stora konsumentgrupper. Genom en som vi föreslår förbättrad lagstiftning kan kvarstående avarter försvinna. Lagen har när ändringar tidigast kan träda i kraft funnits , varför tiden nu är mogen för en översyn i synnerhet som för övrigt departementschefen tidigare påpekat att utvecklingen måste följas noga och lagutskottet på just dessa punkter understrukit att en efterhandsgranskning fordras och att denna kan föranleda ändringar. A. Ångervecka även vid kontantköp (om ) Enligt lagen är sådant avtal vid hemförsäljning genast bindande som på ömse håll fullgöres vid sammanträffandet. Vid kontant betalning och samtidig leverans gäller alltså inte regeln om ångervecka. Detta är en brist. Vi vill särskilt påpeka följande omständigheter: Samma principiella skäl kan anföras för ångervecka vid kontantköp som vid kreditköp. Det psykologiska underläge som den presumtive köparen lätt hamnar i vid hemförsäljning, överraskningseffekten, det faktum att andra varutyper än försäljarens inte kan överblickas allt detta gäller också kontantförsäljningen i hemmen. Vi kan inte finna det från principiell synpunkt mindre tilltalande att ge köparen som betalar kontant samma möjlighet att i lugn och ro fundera över det kloka i sitt beslut och ha möjlighet att ändra sig. Inte minst äldre människor förvarar ibland större penningsummor hemma och önskar få ett köp avklarat så fort som möjligt. Denna grupp är i stort behov av ett lagligt skydd mot överrumplande försäljning i bostaden. Kontantförsäljning av livsmedel i hemmen, från varuhussar osv., kan lätt undantas genom att en nedre gräns för varans pris sätts vid exempelvis . Redan under remissbehandlingen före propositionsförslaget om ångervecka ansåg flera remissinstanser att lagstiftningen också 'borde omfatta kontantköp. Sålunda ställde sig bl. a. , konsumentutredningen, , TCO och och samhälle kritiska till de sakkunnigas förslag att kontantköp skulle undantas från lagens tillämpningsområde. ansåg t. o. m. att lagen borde gälla alla köp och även förordade att endast försäljning av böcker till ett belopp understigande och försäljning av dagligvaror skulle undantas. fann (LU 1971: 10 s. 49) att enligt »utskottets mening föreligger skäl för att också kontantköp skall omfattas av lagstiftningen». Utskottet fann å andra sidan också motskäl vara tungt vägande och stannade för den ståndpunkten. Men utskottet anförde till slut: »Utskottet har ovan uttalat sig för en efterhandsgranskning av den nya lagstiftningens verkningar. Vid sådan granskning är det angeläget att också kontantförsäljningen uppmärksammas.» (Vår kursivering.) Ett skäl som anförts mot att ångervecka skulle gälla vid kontantaffär och samtidig leverans är att affären då för båda parter framstått som avslutad. Detta skäl kan vi inte finna vägande. Syftet med all lagstiftning som initierats och som övervägs till konsumenternas skydd är nämligen just att konsumenterna behöver ett bättre skydd än vad tidigare regler och praxis har inneburit. Det är alltså här som alltid en sakprövning som erfordras av skälen för och emot. Ångerveckan har som begrepp blivit relativt känd. Däremot kan man inte begära att alla konsumenter känner till undantag i lagen men det gör säljarna, i synnerhet de mindre seriösa! Just därför att många konsumenter på grund av ångerveckan torde tro att de vid hemförsäljning har rätt till sådan men till sin besvikelse och bestörtning finner att de inte har det vid ett gjort kontantköp då varan erhållits, borde det vara angeläget att täppa till undantag. I synnerhet när det såsom här kan ske utan allvarlig skada för seriösa säljare men till stöd för utsatta konsumentgrupper. B. Ångervecka även vid telefonförsäljning Inte heller telefonförsäljning faller inom lagens tillämpningsområde. Det kan emellertid anföras skäl för att konsumenten i detta fall befinner sig i samma psykologiska underläge som t. ex. vid dörrförsäljning. a) överraskningseffekten, b) det psykologiska underläge som den presumtive köparen lätt kommer i, c) det förhållandet att fakta och argument om andra varutyper inte kan erhållas som telefonförsäljaren pläderar för just sin vara, d) behovet att i lugn och ro få tänka över ett köp. Vi anser därför att en skriftlig bekräftelse bör krävas vid försäljningsavtal träffade per telefon då varans pris uppgår till ett visst belopp, förslagsvis . Även andra former för att sanera det nuvarande läget kan tänkas. Vi vill dessutom påpeka följande: och samhälle anförde i sitt remissvar om utredningen om hemförsäljning: Beträffande telefonförsäljning anser förbundet, i motsats till kommittén, konsumenten vara i med övrig hemförsäljning jämförbart psykologiskt underläge. Många konsumenter har svårt att motstå en försäljares locktoner i telefon och säger hellre ja till anbudet än avbryter samtalet. Det är tveksamt om den uppringda alltid är medveten om att telefonköp i princip får anses vara bindande och att konsumenten sålunda ej kan frånkomma köpet genom att ej uthämta varan. Då bokköp ofta förmedlas på detta sätt och enligt Pris- och utredning böcker utgör en stor del av hemförsäljningens omsättning, anser förbundet det väsentligt att även telefonförsäljning omfattas av den nya lagen. Statens pris- och kartellnämnd skrev: Som ett exempel på företeelser, som vid en efterhandsgranskning kan behöva särskilt uppmärksammas, vill nämnden nämna telefonförsäljningarna. Nämnden är medveten om de problem bl. a. av praktisk natur, som ett införande av sådan försäljning under den föreslagna lagstiftningen skulle medföra, och vill därför icke nu föreslå någon ändring av utredningens förslag utan begränsar sig till att på detta sätt understryka frågans vikt. Det är tveksamt om den uppringde alltid är medveten om att ett telefonköp i princip är bindande. Ett enkelt »ja» i telefon till en energisk odh påstridig försäljare, och man kan ha köpt t. ex. böcker för . Liksom i fråga om kontantköp vill vi också här påpeka att när nu ångervecka införts för försäljning vid besök i hemmen, kommer säkerligen också en betydande osäkerhet att uppstå om huruvida inte telefonförsäljning medger ångervecka. I själva verket är konsumenten från en synpunkt i ännu sämre läge vid telefonförsäljning än vid hemförsäljning: det går inte att i sammanhanget ens få se varan , medan detta är naturligt i de flesta fall vid personlig hemförsäljning. Dessutom kan mindre nogräknade försäljare komma att övergå från hemförsäljning till telefonförsäljning, om denna ger konsumen terna mindre Skydd. Det finns därför anledning att göra reglerna för telefonförsäljning till föremål för speciell granskning. konstaterade på ett tidigt stadium att telefonförsäljningen ökade sedan ångerveckan tillkom. Vid den undersökning av ångerveckan som statens pris- och kartellnämnd utförde och som refereras i nästa punkt, framkom det enligt muntliga uppgifter om bakgrundsmaterialet att några företag slutat med försäljning i hemmen och övergått till enbart telefonförsäljning sedan den tidigare undersökningen utfördes . I den undersökning som statens pris- och kartellnämnd publicerat om »Ångerveckan» i praktiken och som avser en undersökning om lagens tillämpning noteras att antalet hävda köp på grund av ångerveckan uppgick till totalt i de undersökta fallen; om man bortser från hushållsapparater är andelen . För böcker är andelen , och tusentals hävda köp registrerades i detta fall vid den begränsade undersökningen. Detta var vid personlig försäljning i hemmen. Hur hög kan då inte den faktiska ångerfrekvensen vara vid telefonförsäljning? Då hemförsäljningslagen skulle beslutas ansåg lagutskottet (LU 1971: 10 s. 47) att »det är viktigt att man noga följer utvecklingen efter det att lagen trätt i kraft och att man undersöker i vilken mån de nya reglerna kringgås och om allvarliga missförhållanden alltjämt kvarstår. Vid en sådan efterhandsgranskning synes telefonförsäljning särskilt behöva uppmärksammas. Också departementschefen har framhållit att det är angeläget att utvecklingen i fråga om telefonförsäljning noga följs.» (Vår kursivering.) betonade året därpå (LU 1972:5 s. 11) att det vill »ånyo understryka att det är angeläget att utvecklingen av hemförsäljning mot kontant betalning och samtidig leverans av varan följs med uppmärksamhet. Utskottet förutsätter att bl. a. konsumentombudsmannen kommer att ha sin uppmärksamhet riktad på spörsmålet i fråga». Och har konsumentombudsmannens nedan omtalade, tungt vägande hemställan tillkommit. Utskottets krav på uppföljning har inte effektuerats Ovan har under punkt 5 beträffande kontantköp och punkt 6 beträffande telefonförsäljning redovisats, att lagutskottet förordade en uppföljning av hur hemförsäljningslagen kom att verka i fråga om inte minst dessa två områden. En dylik uppföljning har inte skett. Med hänvisning härtill anser vi det angeläget att en översyn nu kommer till stånd på dessa båda punkter, ett krav som bl. a. kvinnoförbunds konsumentkommitté tidigare uttalat sig för. Mot 1973: 274 har i en skrivelse till nu påkallat att en utredning sker om telefonförsäljningen. KO:s belägg för missförhållandena och principiella resonemang förtjänar här att i sin helhet citeras: KO ifrågasätter inte att försäljning per telefon i stor utsträckning bedrivs på korrekt sätt. Erfarenheterna i KO:s verksamhet tyder dock på att försäljningsformen inte sällan missbrukas. KO har också fått den bestämda uppfattningen att telefonförsäljningen ökat i omfattning som en följd av det skärpta konsumentskyddet vid hemförsäljning. Ett betydande antal anmälningar som rör metoder använda vid telefonförsäljning har inkommit till KO. Försäljningen har i dessa fall främst gällt olika bokverk. synes i avsevärd utsträckning rikta sin försäljningsverksamhet mot åldringar. Det synes inte vara ovanligt att den uppringde efter samtalet tillsänts böcker som personen i fråga inte anser sig ha beställt. Det har inträffat att försäljare sålt praktverk om det svenska kungahuset under falska förespeglingar om att boken är en raritet som kommer att stiga i värde. Också i andra avseenden exempelvis i fråga om bokverkets utförande och innehåll har ofta lämnats vilseledande uppgifter av försäljaren. I och för sig finns möjlighet att ingripa mot otillbörliga metoder av detta slag med stöd av marknadsföringslagen. Säljföretaget kan alltså enligt 1 § i lagen förbjudas vid vite att använda exempelvis vilseledande säljargument. Så har genom KO:s försorg skett i åtskilliga fall. I den mån framställningen är uppsåtligt vilseledande kan också straffansvar enligt 2 § komma i fråga. Det ligger emellertid i försäljningsformens natur att kontrollmöjligheterna är begränsade. Mot bakgrund härav anser KO att ytterligare åtgärder behöver vidtas för att bereda konsumenterna skydd vid telefonförsäljning. Missförhållandena torde i och för sig minska om det vid telefonförsäljning infördes någon form av generell avbeställningsrätt för konsumenten, motsvarande vad som gäller enligt hemförsäljningslagen. Lagstiftning av denna innebörd torde emellertid kräva ingående prindpiella och praktiska överväganden. Det kan inte uteslutas att en annan lösning kan finnas som bättre tillgodoser konsumenternas skyddsbehov. Med hänvisning till det anförda får KO föreslå att frågan om förbättrat konsumentskydd vid telefonförsäljning blir föremål för särskild utredning. När en översyn av telefonförsäljning görs, är det givetvis praktiskt att låta denna omfatta även kontantköpen (och ev. andra ändringar som kan erfordras i lagen om hemförsäljning). Just de mindre seriösa företagens möjlighet att ändra sina försäljningsmetoder om luckor återstår gör ett samlat grepp nödvändigt. Har vi egentligen råd att avstå från att ge konsumenterna det angelägna och fullständigare skydd som med enkla medel kan åstadkommas? Lagens kryphål vid hemförsäljning och telefonförsäljning måste nu täppas igen. att måtte besluta att hos Kungl. Maj:t anhålla om dels översyn av lagen om hemförsäljning i syfte att ångervecka skall gälla även vid kontantköp och samtidig leverans, dels förslag om bättre konsumentskydd vid telefonförsäljning. () () av herrar och i om ökat bistånd till . Med hänsyn till svåra och utsatta politiska läge har vi från liberalt håll fört fram förslag i om att biståndet till skall öka kraftigt. Vi har speciellt betonat att är nästan helt omgivet av regimer, som är uttalat fientliga till kraven på en manen röst och på jämlikhet mellan raserna. Det är för att och symboliserar dessa grundläggande rättvisekrav som de vita minoritetsregimema i södra söker utöva ett kontinuerligt politiskt tryck på , vilket skapar svårigheter för dess utveckling. Dessa svårigheter åskådliggörs av Rhodesiaregimens fattade beslut att avspärra gränsen till och att därmed i realiteten försvåra export av koppar. Den omdirigering av koppartransporterna via som måst göras innebär att ökade kostnader lägges på . Därtill kommer att FN-sanktionerna mot redan hårt drabbat . Man har ägnat betydande resurser åt just att bygga nya transportleder, som kan säkra att förbindelserna med omvärlden inte är beroende av eller välvilja. har också känt ett behov att bygga ut den egna energiförsörjningen för att neutralisera ett ev. beslut av Smith-regimen om avbrott i krafttillförseln från det gemensamma kraftverket vid Kariba-dammen. Klokheten i dessa dispositioner har besannats, när hot framförts inom om strypning av energitillförseln från Kariba till . har biståndsinsatserna i ökat väsent