mot · FW022104 · 1973-11-13 00:00:00 — av m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1973:163 med förslag till ändring i förordningen (1968:430) om mervärdeskatt, m. m. Gällande bestämmelser beträffande undantag från mervärdeskatteplikt för konstverk i 8 § 8 MF samt därtill hörande anvisningar. Enligt angivet lagrum är konstverk undantaget från skatteplikt, när det säljs av upphovsmannen på annat sätt än butiksmässigt eller i samband med utställning och när det uttas och införs till landet av honom eller för hans räkning. Med konstverk avses därvid sådana konstverk som hänföres till tulltaxenummer 99.0199.03, dvs. handgjorda målningar och teckningar, konstgrafiska original samt originalskulpturer oavsett material. Enligt anvisningarna till 8 § MF avses med butiksmässig försäljning, att upphovsmannen säljer egna verk i lokal som stadigvarande används för försäljning och som är skild från hans bostad eller ateljé. Försäljning i samband med utställning är inte skattepliktig när upphovsmannen själv anordnar utställningen och själv uppbär betalningen av köparen. Frågan om beskattning av konstverk har varit föremål för en omfattande debatt, inte minst i . Vid upprepade tillfällen har motionsyrkanden framförts om utökad skattebefrielse för konstverk. framlade mervärdeskatteutredningen sitt betänkande Översyn av mervärdeskatten, del 1, materiella regler (Ds F:1973:3). Inledningsvis betonar utredningen att det i utredningsuppdraget inte ingått att bedöma mervärdeskattens utformning från kulturpolitiska eller mer allmänna synpunkter utan från tekniska synpunkter. Enligt utredningen kan svårigheter i viss utsträckning föreligga vid gränsdragningen mellan konstverk å ena sidan och konsthantverk eller masstillverkade handelsvaror å andra sidan. Den egentliga praktiska svårighet som uppkommit är dock att försäljning av konstverk sker på flera olika sätt, som erbjuder olika svårigheter att fastställa huruvida konstnären är skattskyldig. Utredningen ansåg att om ett undantag från skatteplikt för konstverk skall bestå, bör det utvidgas att omfatta all försäljning av konstverk som är hänförliga till tulltaxenummer 99.0199.03 och ägs av upphovsmannen eller dennes dödsbo. Det är i och för sig riktigt att försäljning av konstverk som ägs av upphovsmannen eller dennes dödsbo undantas från mervärdeskatt. Begränsningen till tulltaxenummer 99.0199.03 innebär dock att många konstnärliga verk fortfarande blir föremål för beskattning. Textil- och keramikformgivare m. fl. grupper framställer ofta konstverk som ligger utanför det prioriterade området. De som är verksamma på dessa fält uppfattar situationen som diskriminerande, eftersom tillvägagångssättet vid skapandet av ett slutligt alster mången gång helt överensstämmer med förfarandet vid t. ex. skapandet av en konstmålning. Upphovsmännen arbetar i båda fallen från en enkel skiss till färdig produkt. Nuvarande förhållande kan även få egendomliga skattekonsekvenser. Den textilkonstnär som framställt en färdig skiss för en gobeläng kan inte erhålla befrielse från mervärdeskatt för slutprodukten men väl för skissen som ligger till grund för vävnaden, eftersom förlagan torde kunna hänföras till tulltaxenummer 99.01. Liknande fenomen kan iakttas även på andra formgivarområden. Här kan erinras om det avtal som träffades mellan musei- och utställningssakkunniga (MUS-65) samt Föreningen och industriformgivare (). musei- och utställningssakkunniga (MUS-65) torde utan tvivel kunna betraktas som en auktoritet inom området. Enligt detta avtal skall utställningsersättning utgå till upphovsmannen oberoende av verkets storlek, teknik och beräknade värde. De sakkunniga har här alltså ett vidare begrepp beträffande konstverk än som omfattas av den nu framlagda propositionen. Angeläget är att de regler som finnes beträffande rubricering av konstverk inte divergerar. Den uppfattning som ligger bakom musei- och utställningssakkunnigas (MUS-65) ställningstagande överensstämmer med den sedvanerättsliga uppfattningen beträffande vad som är att hänföra till konstverk. Bakom detta ställningstagande ligger uppfattningen att ett konstverk genomgår en lång utvecklingsprocess, vilken utmynnar i ett alster, som ger uttryck för upphovsmannens självständiga skapande. Om denna slutprodukt framställs såsom målning eller exempelvis som en textil gobeläng är i och för sig ointressant. Det slutliga tekniska mediet för en konstnärlig verksamhet bör inte få inverka på den skattemässiga behandlingen av konstverket. En sådan indelning skulle också medföra att konstverk uppdelas i två sektorer, dels en sektor som omfattas av tulltaxenummer 99.01-99.03, dels annan konst, vilket i sin tur kan komma att omedvetet medföra en nedvärdering av stora grupper av jämbördig konstnärlig verksamhet, därigenom att de icke prioriterade konstverken genom skattebeläggningen sätts i paritet med mervärdeskatte belagda konsumtionsvaror. musei- och utställningssakkunniga (MUS-65) betecknar i det ovannämnda avtalet som konstverk unika objekt, i princip utförda i endast ett exemplar. Till unika objekt räknas även konsthantverk i begränsad upplaga. Signering har ingen betydelse vid avgörandet av om verket är unikt eller ej. Avtalet behandlar även flerfaldigade objekt, dvs. sådana föremål som framställts i en begränsad upplaga och därefter inte tillverkats mer. Det bör observeras att musei- och uställningssakkunniga (MUS-65) i sin definition icke på något sätt tagit ställning till tekniken eller materialet. Det ovan citerade avtalet mellan musei- och utställningssakkunniga (MUS-65) och Föreningen och industriformgivare () avser ersättning till konsthant verkare och industriformgivare (konstnärer). Den begreppsdefinition utställningssakkunniga här gjort stämmer väl överens med vedertagen uppfattning om vad som är att betrakta som konstverk. I detta sammanhang bör erinras om att upphovsrättslagen, lag om upphovsrätt till litterära och konstnärliga verk av icke skiljer på konstverk och konsthantverk. I lagens 1 § anges uttryckligt att lagen omfattar bl. a. såväl alster av bildkonst, dvs. i princip vad som omfattas av den nu aktuella propositionens lagtext, som alster av konsthantverk och konstindustri. På vederbörande utskott torde få ankomma att utarbeta erforderlig lagtext. Under hänvisning till det ovan anförda hemställs att måtte besluta att definitionen av konstnärligt verk i förordningen om mervärdeskatt m. m. utformas så, att från mervärdeskatt undantas vid försäljning enligt i propositionen uppdragna regler samtliga konstnärliga verk oavsett teknik och material. . () i