mot · FW02999 · 1973-01-01 00:00:00 — av herrar i och i anledning av Kungl. Majrts proposition 1972:147 med förslag till lag om ändring i kommunalskattelagen m. m. Maj:ts proposition 1972:147 föreslås en förlängning av den särskilda rätten till kontraktsavskrivning av fartyg och luftfartyg. Därjämte föreslås vissa begränsningar i syfte att förhindra s. k. skatteflykt. Dessa regler avser fysiska personer vid direkt ägande av fartyg eller genom partrederi, handels- och kommanditbolag samt aktiebolag med en begränsad krets aktieägare. Materiellt sett innebär förslaget i denna del att dessa personer icke äger utnyttja det ordinarie avskrivningssystemet fullt ut. Därjämte föreslås en regel om återförande till beskattning av vissa tidigare avskrivningar på kontrakt vid ägares utflyttning ur riket. Lagändringarna föreslås träda i kraft och tillämpas första gången vid taxering. Förslaget innebär sålunda en retroaktiv begränsning av det ordinarie avskrivningssystemet för ovannämnda skattskyldiga. Vidare innebär retroaktiviteten att avskrivningsrätten på kontrakt begränsas för dessa skattskyldiga med räkenskapsår som avslutats eller . Därjämte omfattar retroaktiviteten de föreslagna reglerna vid utflyttning som skett eller . Det bör betonas att den förordade retroaktiviteten icke har eller kan motiveras av speciella konjunkturpolitiska skäl. Fråga är i stället om en retroaktiv ändring av klara och entydiga regler samt en retroaktiv tillämpning av en för svensk rätt helt ny regel om avskattning i visst fall vid utflyttning. I vad gäller de ordinarie avskrivningsreglerna och rätten till avskrivning på kontrakt bör uppmärksammas att dessa regler har avgörande betydelse för finansiering av fartygsanskaffning, dvs. mycket kostnadskrävande investeringar. Retroaktiviteten omspänner t. ex. även kontrakt på ännu icke levererade fartyg dvs. finansiella åtaganden som i många fall skett före , med andra ord den åtstramning som föreslås träffar icke endast gjorda nybeställningar. Företag med bokslut träffas särskilt hårt. har begränsningar i avskrivningssystemet aldrig vidtagits med retroaktiv verkan annat än av konjunkturpolitiska skäl. Den nu förordade retroaktiviteten är sålunda av än allvarligare karaktär än den som tidigare förekommit på detta område. Avskattning vid utflyttning har tidigare icke ansetts förenlig med principerna för svensk lagstiftning. De förslag som förekommit i dylik riktning har avvisats. Att uppställa särskilda ekonomiska hinder för fysiska personers fria val av bosättningsort är främmande för svensk medborgarrätt och strider mot vår rättstradition. en retroaktiv tillämpning av en dylik regel om avskattning är mer än anmärkningsvärt. Den cyniska motivering som givits för retroaktiviteten, nämligen att retroaktivitet förekommit tidigare, blottar en bristande insikt om de allvarliga negativa nationella och internationella verkningar som följer av en sådan lagstiftning. Denna motivering har för övrigt tidigare underkänts av . Såväl för skattemoralen som för tilltron till lagstiftaren är den föreslagna retroaktiviteten ytterst oroande. Vad särskilt beträffar förslaget till retroaktivitet i fråga om avskrivningarnas begränsning skapar det allmän osäkerhet vid ekonomisk planering. Att klara avdragsregler ändras med återverkande kraft är stridande mot god sed på skattelagstiftningens område. Den föreslagna retroaktiviteten och införandet av en avskattningsregel vid utflyttning är så allvarliga företeelser på lagstiftningens område och av sådan betydande vikt att de bör prövas utifrån allmänna rättsliga utgångspunkter och med beaktande av principerna för svensk lagstiftning och internationella konventioner, varför vi anser att utskottet bör föreslå att propositionen i dessa delar underställs Konungens lagråd för granskning. Under åberopande av vad ovan anförts hemställer vi 1. att måtte avslå Kungl. Maj:ts proposition 1972:147 i vad avser beskattning vid utflyttning samt 2. att de föreslagna begränsningarna i avskrivningsrätten icke ges retroaktiv verkan. () ()