mot · FW021306 · 1973-01-26 00:00:00 — av m. fl. angående arbetsvillkoren för de enskilda skolorna, m. m. fattade beslut om att i enlighet med propositionen 1967:36 skulle underteckna den av beslutade konventionen mot diskriminering i undervisningen. 1 konventionens femte artikel slås fast att det är väsentligt att respektera föräldrars och andra laga målsmäns frihet, för det första, att välja andra läroanstalter för sina barn än de som upprätthålles av de offentliga myndigheterna men som motsvarar de minimikrav för undervisning som må ha fastställts eller godkänts av vederbörande myndigheter och, för det andra, att på ett sätt som överensstämmer med formerna för landets rättstillämpning tillförsäkra barnen en religiös och moralisk uppfostran i enlighet med deras egen övertygelse; och ingen person eller grupp av personer skall påtvingas en religiös fostran som inte överensstämmer med hans eller hennes övertygelse. Det allmänna skolväsendet ansvarar för praktiskt taget hela undervisningen på grundskole- och gymnasienivå i vårt land. Socialdemokraterna har med nästan 100-procentig effekt omöjliggjort de enskilda skolornas verksamhet. Denna negativa attityd präglar också årets stats verksproposition. Den ovan citerade förpliktar till att respektera föräldrars och elevers frihet att välja skola. I ett demokratiskt samhälle utgör valfriheten en av de grundläggande principerna. Detta måste självfallet gälla även på undervisningens och utbildningens områden. Men valfriheten är inte bara ett mål i sig. En valfrihet för målsmän och elever möjliggör en stimulerande tävlan mellan olika skolor om hur de krav som de såväl som samhället i sin helhet ställer på utbildningen skall tillfredsställas. Därigenom gagnas vårt utbildningsväsendes fortsatta utveckling. Nya idéer och metoder beträffande såväl kunskapsinlärning som social fostran kan snabbt introduceras, olika utformning av skolmiljön kan prövas, och även på det ekonomiska området kan en konkurrens verka pådrivande i riktning mot lägre kostnader och bättre resultat. Att utgå från att det allmänna skolväsendets skolor ständigt skulle vara förlorande part i en sådan konkurrens är självfallet orimligt. Samhället har ansvaret för att all ungdom får utbildning och att denna utbildning fyller av samhället uppställda normer. Detta ansvar fullgörs genom att samhället fastställer skollagar, stadgar och läroplaner samt ser till att dessa efterlevs. Det är däremot inte självklart att ansvaret på utbildningens område också innebär att stat eller kommun skall driva samtliga skolor och undervisningsanstalter. Denna uppgift kan delegeras till andra huvudmän, under förutsättning att dessa efterlever de olika bestämmelser och regler för undervisningsväsendet som samhället beslutat. Formellt kan det måhända hävdas att inte bryter mot . Strikt formellt är det möjligt för envar som så önskar att starta och driva en enskild skola. I realiteten är detta emellertid inte möjligt. Konkurrens på lika villkor är utesluten. En enskild skola, vars ekonomi baseras enbart eller huvudsakligen på elevavgifter, kan rekrytera sina elever endast från ett mycket begränsat skikt, och den frihet att välja skola som vi förpliktigat oss att tillgodose kommer att gälla blott de högsta inkomsttagarna eller familjer som kan och vill göra stora ekonomiska uppoffringar. Risken för socialt segregerade skolor är därmed stor, och valfriheten för folkflertalet är i stort sett obefintlig. Att anföra den reella avsaknaden av valfrihet som argument mot enskilda skolor, såsom stundom skett, tyder på att innebörd inte anammats. För att den formella rätten att välja skola även utanför det allmänna skolväsendet skall vara reell krävs att enskilda skolor ges ett ekonomiskt stöd från det allmännas sida som garanterar att de kan existera under sådana betingelser att elever och föräldrar utan att ekonomiska omständigheter lägger hinder i vägen kan träffa ett fritt val. Formerna för att ge de enskilda skolorna arbetsvillkor likartade dem som gäller för det allmänna skolväsendet bör utredas. Med hänvisning till vad som anförts hemställs 1. att som sin mening uttalar att utbildningspolitiken skall främja målsmäns frihet att välja andra skolor för sina barn än dem som drivs av stat och kommun och som uppfyller de allmänna krav som fastställts av myndigheterna, 2. att hos Kungl. Maj:t anhåller om utredning och förslag om sådana regler för stats- och kommunbidrag till driften av grundskola, gymnasieskola och enskild yrkesskola att bidraget skall kunna utgå utan villkor om visst huvudmannaskap. () () () () () () i Agnäs H. () PER () P. O. () () ()