ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FW02167 · 1973-01-17 00:00:00 — av herrar Clarkson och i Agnäs om förbättrade radiokommunikationer i fjällvärlden. Den ökande turismen i fjällvärlden ställer nu allt högre krav på en effektiv nödradiofunktion. På sjön har man radiofrekvenserna 16 för allmän radiotrafik och 11 A för nödtrafik. Om dessa frekvenser även fastställdes för fjällvärlden skulle avsevärda fördelar uppnås: bärbara radiosändare skulle vinna ökad användning, fjällräddningen kunde etablera kontakt med nödställda, nödmottagare och nödsändare kunde upprättas på samma sätt som har skett i , radio på hotell och fjällstationer skulle medföra minskat antal onödiga fjällräddningspådrag. Med stöd av det anförda hemställer vi att hos Kungl. Maj:t anhåller om åtgärder för förbättrade radiokommunikationer i fjällvärlden i enlighet med motionens innehåll. () i Agnäs
mot · FW02168 · 1973-01-18 00:00:00 — om slopande av bilradioavgiften för fordon i yrkesmässig trafik. Radiolicensen för automobil slopades för ett pär år sedan på ett undantag när. Bilar i yrkesmässig trafik får fortfarande betala licensavgift. Det synes egendomligt att den kategori bilförare som i sitt förvärvsarbete åker , både dag- och , skall diskrimineras. Ta som exempel en fjärrtrafikförare som åker från och skall vara framme i . Han gör en stor insats för att samhället skall fungera. Han har ett stort behov av nyhetsförmedling och även underhållning under sin långa nattliga färd. Denna person betalar licensavgift, medan däremot de som okynnesåker runt i städer och samhällen med radion fullt påskruvad till obehag för många är licensbefriade. Det måste anses vara ett rättvisekrav att yrkesbilisterna jämställs med privatbilisterna i fråga om bilradiolicenserna. Med stöd av vad som anförts hemställer jag att hos Kungl. Maj :t begär att bilradiolicens för fordon i yrkesmässig trafik slopas från .
mot · FW02169 · 1973-01-18 00:00:00 — av m. fl. om höjning av anslaget till Tidskriftsstöd. Som vi tidigare framhållit beträffande tidskriftsstödet spelar - i den tilltagande monopoliseringen inom dags- och veckopressen de icke-kommersiella tidskrifterna och bulletinerna en alltmer betydelsefull roll i samhället. Det är därför väsentligt att dessa ges goda existensmöjligheter. framhåller i årets statsverksproposition att medlen bör ökas för att möjliggöra bidrag till ytterligare kulturtidskrifter och även för att högre bidragsbelopp skall kunna ges till sådana tidskrifter som redan åtnjuter stöd. Man har från tidskriftsnämndens sida begärt en höjning av anslaget med . till grundbidrag och med . Departementschefen har emellertid icke velat gå med på någon som helst höjning av beloppen, vilket vi anser vara felaktigt. Det mest värdefulla för tidskrifterna är just grundbidraget, eftersom detta bidrag ger ett säkrare och jämnare ekonomiskt tillskott och därmed en klarare grund för vad man har att räkna med. Vi anser att det begärda beloppet, , bör beviljas tidskriftsnämnden och då helt läggas på bidragsformen grundstöd. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställer vi att beslutar att till Tidskriftsstöd för /74 anvisa ett reservationsanslag av . (vpk) C.-H. (vpk) (vpk)
mot · FW0217 · 1973-01-11 00:00:00 — av m. fl. om vidgad rätt till avdrag vid inkomsttaxering för resor mellan bostad och arbetsplats. Enligt vissa bestämmelser i kommunalskattelagen (punkt 3 anvisningarna till 33 §) kan rätt till avdrag från intäkt av tjänst i vissa fall föreligga för kostnader för resor till och från arbetsplatsen. Sådan avdragsrätt föreligger när arbetsplatsen varit belägen på sådant avstånd från bostaden att det varit nödvändigt för den skattskyldige att använda särskilt fortskaffningsmedel för resorna mellan arbetsplats och bostad. Avdraget beräknas, när fråga är om resor med bil, enligt en schablon som fastställts av (riksskattenämnden). Schablonen innebär att den skattskyldige får täckning för sina kostnader under förutsättning dels att den årliga ressträckan mellan bostad och arbetsplats icke överstiger 1 , dels att den årliga körsträckan för annan (privat) körning uppgår till minst 1 . För dem som icke uppfyller dessa förutsättningar ger gällande regler icke erforderlig täckning. Det är i första hand de som har mycket långa avstånd mellan bostad och arbetsplats som drabbas av att reglerna genom den gällande schablonen är alltför restriktiva. Långa dagliga resor till arbetet är tämligen vanliga, inte minst i de norra delarna av landet. Gruppen dagliga pendlare torde vara på väg att öka som resorna blir längre. Det är enligt vår mening angeläget att generösare regler införes så att just långpendlarna får större möjligheter till kompensation för sina resekostnader. Bestämmelserna bör därför ändras för dem som har så långa dagliga bilresor att de överstiger 2 . På grund av det anförda hemställes att antar följande Lag om ändring av kommunalskattelagen (1928:370) Härigenom förordnas att punkt 4 av anvisningarna till 33 § kommunalskattelagen (1928:370) skall ha nedan angivna lydelse. Anvisningar till 33 § Även för särskilt fortskaffningsmedel. fastställer de milbundna kostnaderna. För skattskyldig som på grund av ålder, sjukdom eller handikapp är nödsakad att använda bil fastställer riksskattenämnden särskilda grunder för avdrag för bilresor till och från arbetsplatsen. Detsamma gäller skattskyldig som har en årlig körsträcka till och från arbetsplatsen om sammanlagt minst 2 och skattskyldig sorn är tvungen att använda större bil på grund av skrymmande last. Denna lag träder i kraft . Äldre bestämmelser äger dock alltjämt tillämpning vid taxering samt eftertaxering för eller . PER () i Gäddvik () i Agnäs
mot · FW02172 · 1973-01-18 00:00:00 — om statsbidrag till fritidslokaler vid grundskola och gymnasieskola. Maj:ts kungörelse (SFS 1957:318) med senaste ändring (SFS 1971:351) äger kommun få statsbidrag till byggnadsarbeten för bl. a. grundskola och gymnasieskola. skall meddelade de anvisningar som fordras för tillämpningar av ifrågavarande kungörelse. Dylika anvisningar har meddelats genom skriftserie 20 Skolbyggnader, anvisningar för planering av skolbyggnader inom det allmänna skolväsendet utfärdade av Kungl. Av dessa framgår bl. a. att i grund- och gymnasieskolor särskilda uppehållsrum bör ordnas för eleverna. Viss del av det behovsprövade utrymmet för uppehållsrum skall förläggas i anslutning till och är för ett 4-parallelligt högstadium fastställt till . Återstående utrymme kombineras med centralkapprum eller motsvarande utrymme och är ytmässigt fastställt till . Det bör beaktas att SÖ använder beteckningen uppehållsrum, vilket för tanken till någon form av väntsal. 1 Lgr 69 påpekas att elevernas fritidsverksamhet inom skolans ram är av betydelse för skolans totala målsättning. Håltimmarna i schemat, väntetider i samband med skolskjutsar, frukostraster etc. gör att många elever får tillbringa i skolan än själva undervisningen pågår. Dessa bör kunna användas på ett för eleverna nyttigt sätt. I varje fall bör skolan bereda möjligheter till trivsam existens under dessa väntetider. Utöver vad Lgr 69 angivit som motiv för särskilda trivsel- och fritidslokaler bör också framhållas att elever, som på grund av avståndet till skolan nödgas vara borta från hemmet , måste ha möjlighet till någon förplägnad utöver den skollunch som normalt utspisas på kommunens bekostnad. För lokaler som erfordras för fritidsverksamhet, för skapande av trivsam samvaro och för kompletterande förplägnad utgår i dagens läge icke statsbidrag utöver vad som ovan angivits. Detta lokalbehov är emellertid lika väsentligt som många andra, om man skall få en god skolmiljö och nå upp till skolans totala målsättning. Så länge statsbidrag icke utgår kommer dessa lokalbehov, bl. a. på grund av de ekonomiska problem primärkommunerna har att brottas med, icke att tillgodoses i samband med skolbyggnationer. När sedan behovet tränger sig på allt starkare blir ofta en utgrävd källarlokal e. d. den nödvändiga men långt ifrån ideala lösningen. Den del av skolans utbyggnad som avser trivselskapande åtgärder för eleverna är i dagens läge uppenbart diskriminerad i förhållande till den i övrigt synnerligen väl och rationellt utformade skolan. Med hänvisning till ovanstående får vi hemställa att beslutar att hos Kungl. Maj:t anhålla att åtgärder vidtages för att behovsprövningen för statsbidrag till skolbyggnader utvidgas till att omfatta även fritidslokaler. () ()
mot · FW021735 · 1973-01-01 00:00:00 — av m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1973:80 angående allmän beredskapsstat för /74. Det har blivit en återkommande fråga att både en och bevilja anslag till förmån för miljövårdande åtgärder inom industrin. Så var fallet , då först ett anslag beviljades om 50 milj. kr. för detta ändamål. Vpk-gruppen ansåg att en mindre del borde beviljas och yrkade på ett anslag om 10 milj. kr., närmast avsett för småföretag. Sedan framlades i propositionen 1972:7 ytterligare förslag om anslag till vatten- och luftvårdande åtgärder inom industrin om 200 milj. kr. I nu förevarande proposition föreslås att för nämnda ändamål på allmän beredskapsstat för /74 förs upp ett anslag av 50 milj. kr. Det generösa anslagsbeviljandet fortsätter sålunda. det var tog den kommunistiska riksdagsgruppen upp industrins miljöförstöring och begärde en utredning och förslag om en starkare ekonomisk medverkan från industrins sida för forskning om vattenföroreningarna samt för åtgärder till deras bekämpande. Vid alla därefter följande behandlingar av de återkommande anslagsfrågorna har i sak samma synpunkter framförts. 1969 antagna miljöskyddslagen 5 § heter det: Den som utövar eller ämnar utöva miljöfarlig verksamhet skall vidtaga de skyddsåtgärder, tåla den begränsning av verksamheten och iakttaga de försiktighetsmått i övrigt som skäligen fordras för att förebygga eller avhjälpa olägenhet. Industrins skyldigheter är därmed klart angivna. för behandlingen av miljöskyddslagen underströks från flera håll att förekomsten av föroreningar måste räknas in som en produktionskostnad. Samma sak vitsordas i alla sammanhang då kampen för en bättre miljö förs på tal. Men det är dåligt beställt med att dra de naturliga slutsatserna av både antagen lagstiftning och de gjorda uttalandena. Kommunisterna har yrkat avslag på de återkommande förslagen om anslag till miljövårdande åtgärder inom industrin. Det måste enligt vår mening äntligen slås fast att detta tillkommer som miljöskyddslagen klart fastställer dem att svara för som utövar eller ämnar utöva miljöfarlig verksamhet. De medel som därmed inbesparas kan med fullt berättigande ges ut för andra samhälleliga satsningar i kampen för skyddet av miljön. Härtill saknas inte vara sig behov eller uppslag.
mot · FW02175 · 1973-01-18 00:00:00 — av m. fl. angående utbyggnaden av universitetsfilialerna. Utvecklingen av den eftergymnasiala utbildningen har karakteriserats av en stark expansion i kvantitativt avseende. Denna har främst gällt de samhällsvetenskapliga och humanistiska studierna, vilket lett till en utomordentligt besvärande arbetsmarknadssituation och till dystra utsikter . Parallellt med denna starka kvantitativa expansion har det skett en förskjutning av studieinriktningen innebärande att just den studerandekategori som har det svårast att erhålla arbete relativt sett ökat mest. sökte sig av de studerande till matematisk-naturvetenskapliga och tekniska studievägar. Denna andel har successivt minskat och uppgick till . Detta är en utveckling som är högst olycklig sett både ur de enskilda studenternas och ur samhällets synvinkel. Det måste därför med tanke på både nuläget och den långsiktiga utvecklingen i vårt land vara angeläget att söka åstadkomma en bättre balans. Då det är rimligt att utgå ifrån att den ensidiga ämnesuppsättningen vid universitetsfilialerna i inte obetydlig grad bidragit till den icke önskade studerandefördelningen, finns det anledning att utnyttja den möjlighet till aktivt ingripande i denna utveckling som består i utbyggnad av filialerna med naturvetenskapliga ämnen. presenterar i sin petitaframställning för /74 ett utbyggnadsprogram för filialerna i , och . har emellertid under hänvisning till U68:s utredningsarbete endast till en begränsad del beaktat det framförda förslaget. Då det synes alldeles nödvändigt att ge filialerna en bredare ämnesuppsättning, finns emellertid ingen anledning att avvakta utredningsförslaget. UKÄ:s utbyggnadsförslag är av så begränsad omfattning att det inte nämnvärt skulle kunna rubba U 68 :s förslag till långsiktig planering av den högre utbildningen om mot förmodan den av UKÄ föreslagna utbyggnaden inte skulle ingå i U 68 :s förslag. Det kan noteras att universitetskanslern är en av de fyra ledamöterna i U 68. Med hänvisning till det ovan framförda hemställes att beslutar att utbyggnaden av universitetsfilialerna i , och skall ske i enlighet med den plan som presenterats i universitetskanslersämbetets anslagsframställning för /74. () () () ()
mot · FW02176 · 1973-01-18 00:00:00 — av m. fl. om åtgärder mot buller. Med hänvisning till vad som anförts i motion 1973:213 hemställer vi att en översyn görs av kursplanerna för utbildning av ingenjörer, arkitekter och samhällsplanerare i syfte att utvidga undervisningen om bullerbegränsning. () () () () ()
mot · FW02177 · 1973-01-18 00:00:00 — av m. fl. angående villkoren för inrättande av skoldirektörstjänster. De administrativa uppgifterna i samhället ställer numera allt större krav på de personella resurserna. Detta gäller även på det kommunala området och framför allt i de genom kommunreformen allt större kommunala enheterna. Arbetsmängden och effektiviteten är inte enbart beroende av kommunens befolkningstal utan står också i proportion till kommunens geografiska utsträckning. En vidsträckt glesbygdskommun måste för sin administration räkna med andra faktorer vid bestämmande av personaltäthet än tätortskommuner. I en glesbygdskommun gör t. ex. långa avstånd till de olika rektorsområdena, långt avstånd till länscentrum, ett stort antal skolenheter, en omfattande skolskjutsverksamhet m. m. att skolchefen får alltför stor arbetsbelastning för planerande och ledande administrativa funktioner för att tillfredsställande kunna verka som rektor och pedagogisk ledare. Detta går i sin tur ut över lärare och elever i skolchefens rektorsområde, vilka kommer att sakna den pedagogiska samt elev- och personalvårdande ledning som andra rektorsområden får uppleva som en självklar tillgång. I en glesbygdskommun framstår denna dubbla arbetsbelastning som särskilt uppenbar, då avståndet ut till de perifera skolenheterna har tidskrävande effekt. I de fall det inom en sådan kommun även finns en centralort med gymnasieskola av typ glesbygdsgymnasium, korrespondensgymnasium eller annan gymnasial skolenhet med linjer är behovet av en särskild skolchefstjänst än mer uppenbar. En lösning på problemen vöre, att skoldirektörstjänster inrättades med hänsyn tagen även till andra faktorer än kommunens skolpoäng, vilka baseras på antal klasser och undervisningsgrupper. Detta skulle kunna ge möjlighet att inrätta skoldirektörstjänster utan förening med uppdrag som rektor. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att hos Kungl. Maj:t begär en översyn av bestämmelserna för inrättande av skoldirektörstjänst med syfte att även avståndsfaktorer, skolväsendets organisatoriska utbredning inom en kommun samt förekomsten av gymnasial skolenhet med linjer skall kunna läggas till grund för inrättandet av tjänst som skoldirektör. () ()
mot · FW02179 · 1973-01-15 00:00:00 — av i m. fl. om parkeringskort för handikappade Många handikappade har ett sådant rörelsehinder att de nu har möjlighet att få dispens från vissa parkeringsbestämmelser. lämnas sådan dispens från de allmänna trafikbestämmelserna till handikappade som t. ex. har svårighet att gå. Vissa dispenser lämnas av lokala trafiknämnder, vissa av samt vissa av statens vägverk. Detta betyder att de lokala trafiknämnderna lämnar dispens genom respektive kommun, inom respektive län och statens vägverk för hela riket. För personer som vill resa till andra orter än den som de normalt vistas på skulle det vara en fördel om det parkeringskort som utges vore av sådan art att det gällde över hela landet. Det måste vare utav största intresse att handikappade garanteras största möjliga rörelsefrihet. Genom ett enhetligt parkeringskort skulle man i betydande utsträckning kunna förenkla tillvaron för många handikappade. Med hänvisning till det anförda hemställes att måtte besluta att Kungl. Maj:t låter utreda möjligheten av att införa parkeringskort för handikappade som gäller över hela landet.
mot · FW02180 · 1973-01-17 00:00:00 — angående flygförarutbildningens teoretiska del. Enligt luftfartslagen kap. 7 § 1 (Konungen äger föreskriva att tillstånd erfordras av luftfartstyrelsen för luftfart sorn avser utbildning ) är det icke möjligt att skaffa sig den teoretiska utbildning som ingår i flygförarutbildningen på annat sätt än vid godkänd luftfartsskola. Lagen avser säkerligen att bereda myndigheten insyn och kontroll över de operativa och tekniska förhållandena inom de företag som bedriver praktisk utbildning, men det kan väl knappast ha varit meningen att teorikunskaperna icke skulle kunna förvärvas på annat sätt, t. ex. genom självstudier, så mycket mera som prov på de inhämtade insikterna och färdigheterna avlägges inför luftfartsinspektionen. Frivilliga studier bör uppmuntras och icke motarbetas, så som är fallet vid flygförarutbildningen. Tillstånd för att bedriva studier inom den teoretiska delen av flygutbildningen skall icke erfordras inte minst flygsäkerheten inom allmänflyget skulle främjas om alla vägar för inhämtande av teorikunskaperna stöde öppna. Gällande lagar och bestämmelser bör ändras så att teorikunskaper för flygförarutbildning kan inhämtas på valfritt sätt. Åberopande det anförda hemställes att hos Kungl. anhåller om åtgärder för liberalisering av utbildningsformen för inhämtande av teoretiska kunskaper vid flygförarutbildning.
mot · FW02182 · 1973-01-25 00:00:00 — av och om normer för vägräckens konstruktion. I en av stod bl. a. följande nyhetsnotis med rubriken på järnbalk: Bilén sladdade mot ett avbärarräcke. Ovanpå detta fanns en längsgående järnbalk som inte var sammansvetsad. Balken vek sig och trängde framifrån rakt in i bilen. Den träffade först 23-åringen som satt i framsätet bredvid föraren och fortsatte därefter genom 22-åringen i baksätet och ut ur bilen. Det är inte första gången en sådan olycka inträffar. Även i de fall överliggande vinkeljäm eller rör varit sammansvetsade har likartade olyckor inträffat därigenom att sådan svetsning brustit. Avsikten med vägräcken torde närmast vara att avvisa fordon att köra av vägen. Det synes därför lämpligast att vägräcken har en maximihöjd av fem å och att de består av kraftig balk, planka eller dylikt med en rundad profil mot vägbanan för att syftet skall uppnås. Vägtrafikolyckornas antal är många. Det kan dock synas onödigt att olämpligt utformade vägräcken skall utgöra orsak till särskilt svåra skador. Sådana borde med ganska enkla medel kunna förhindras. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställer vi att begär att Kungl. skall låta fastställa normer för vägräckens konstruktion och höjd samt utfärda förbud mot vägräcken med överliggande balk eller rör. () /ENKEL (fp)
mot · FW02184 · 1973-01-18 00:00:00 — av i Skärstad m. fl. angående underhållet av vägnätet. Till den allmänna servicen hör ett väl utvecklat vägnät av hög standard. Ett dylikt är nödvändigt för att medborgarna skall kunna färdas till bl. a. skolor, arbetsplatser, samlingslokaler, fritidsbebyggelse och kommunala serviceinrättningar, det sistnämnda något som inte minst de senaste årens kommunsammanläggningar i hög grad aktualiserat. För att upprätthålla en hög vägstandard förutsätts tillräckliga anslag från staten, som ju skattemässigt erhåller avgifter vilka är att betrakta som ersättning för en dylik service. Eftersom ingen ökning av väganslagen ägt rum är de nuvarande anslagen långtifrån tillräckliga. Detta har fått till följd att vägförvaltningarna har för avsikt att dra in det allmänna underhållet för vissa vägar, varigenom ansvaret och kostnaderna för detta underhåll övervältras antingen på kommunerna, vilkas resurser redan nu är ansträngda till bristningsgränsen, eller på de medborgare som använder sig av dylika vägar. Av hänsyn inte minst till skolskjutsarna, lantbruks-, produkt- och skogstransporterna samt fritidsstugeägarna är det viktigt att vägstandarden upprätthålls. Med hänsyn till vad ovan anförts hemställs att beslutar att sådana ekonomiska resurser ställs till förfogande att de aviserade indragningarna av allmänt underhåll för vissa vägar icke kommer till stånd. () i Skärstad () i Nennesholm
mot · FW02185 · 1973-01-18 00:00:00 — om förbud mot tyngre lastbilstrafik under veckosluten. har begränsningar av landsvägstransporterna genomförts genom förbud mot tyngre lastbilstrafik. Därigenom har trafiksäkerheten ökat, vägslitaget minskat och privatbilisternas intressen på det hela taget främjats. Rimligtvis kan det antagas att konsekvenserna för SJ :s godstransportsektor varit positiva. Tiden synes nu vara inne att genomföra ett permanent förbud för vissa tyngre fordon att utnyttja det allmänna vägnätet under veckosluten. Fördelarna av ett sådant förbud är uppenbara. Emellertid skulle ett dylikt också föranleda en del i vissa fall stora - svårigheter för näringslivet, varför beslutet bör genomföras etappvis och varsamt. 1. att fattar principbeslut om förbud mot tyngre landsvägstransporter under veckosluten samt 2. att anhåller hos Kungl. Maj:t om förslag till förbudets etappvisa genomförande.
mot · FW02186 · 1973-01-18 00:00:00 — om förbud mot politisk reklam i postkontor m. fl. 1 kan man på postkontoren i se stora och uppseendeväckande affischer som gör reklam för en politisk tidskrift. Affischerna prydes av porträtt av ett flertal socialdemokratiska politiker i ledande ställning. förekommer bilder av statsministern. Texten är i och för sig, dvs. ur reklamsynpunkt, mycket fyndig. Otvivelaktigt kan en och annan postkund vid blott en hastig titt förledas tro att det är fråga om något slag av officiellt dokument, vilket möjligen också varit upphovsmannens avsikt. I vissa länder, där begreppet demokrati har en annan innebörd än hos oss, är det inte ovanligt att foton eller oljemålningar föreställande framstående medlemmar av dets. k. statsbärande partiet pryder väggarna i många offentliga lokaler såsom postkontor, telegrafstationer och järnvägsstationer m. fl. I sådana stater finns troligen ett starkt behov av att i alla situationer erinra medborgarna om vem som är alla goda gåvors givare. En västerländsk turist brukar vid konfrontation med den sortens hyllning för värdlandets härskande kretsar med glädje tänka på förhållandena i hemlandet, där på sin höjd statschefens porträtt återfinns i lokaler av ovan nämnt slag. De inledningsvis omnämnda affischerna har uppsatts på tavlor som ställs till förfogande mot betalning. Ingen behöver betvivla t. ex. kungl, postverkets behov att dryga ut inkomsterna genom att hyra ut reklamplatser. Emellertid synes det olämpligt att dessa utrymmen disponeras för annat ändamål än reklam som är i egentlig mening kommersiell. De i detta sammanhang aktuella reklamaffischema har otvivelaktigt till uppgift att sälja tidskriften i fråga, men det lär ej kunna bestridas att de utformats på ett sådant sätt, att effekten blivit i minst lika hög grad en annan, nämligen propaganda för ett politiskt parti. Det är inte värdigt det svenska samhället att offentliga lokaler användes för ett sådant ändamål, och dylik reklam bör förbjudas. Mot bakgrund av vad sålunda anförts hemställer jag att beslutar ge Kungl. Maj:t motionens innehåll till känna.