mot · FW021985 · 1973-05-07 00:00:00 — av i m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1973:126 med förslag om särskilt forskningsavdrag och exportkreditstöd för industrin. Maj:ts proposition 1973:126 hemställs bl. a. att skall antaga en förordning om särskilda forskningsavdrag vid taxering till statlig inkomstskatt. Innebörden i förordningen är att skattskyldig, som driver industriell tillverkning och har kostnader för tekniskt och naturvetenskapligt forsknings- och utvecklingsarbete, skall få göra ett särskilt avdrag för kostnaderna för detta vid inkomstberäkningen. Som motiv till förslaget anför departementschefen att den snabba tekniska utvecklingen och den hårdnande konkurrensen inom och utom landet tvingar fram en ökad satsning från företagens sida på forskningsverksamhet av olika slag. FoU-arbete framhålls som livsviktigt för inte bara de enskilda företagen. Även samhällsekonomin i stort är beroende av att vårt land ligger väl framme när det gäller FoU-arbete. Vi delar uppfattningen om vikten av att ligger väl framme i FoU-arbete. Vi anser därför också att målmedvetna insatser från statens sida måste göras för att främja FoU-arbetet. Vi menar däremot att de medel som propositionen 1973:126 i detta avseende härvid anvisar inte är de lämpligaste. - De medger inte ett samhälleligt inflytande över forskningens inriktning och utnyttjande. Detta har bl. a. påpekats av LO, som är starkt kritiskt till förslaget. Den generella form för stöd till tekniskt och naturvetenskapligt FoU-arbete som skatterabatter innebär begränsar vidare möjligheterna att sätta in dessa forskningsområden i ett större forskningspolitiskt sammanhang. Av främst dessa skäl avvisar t. ex. också TCO detta medel för att främja FoU-arbetet. Det är ytterligt tvivelaktigt om avdragsförslagets höga kostnad, 60 160 milj. kr. i skattebortfall, står i rimlig proportion till de effekter som eftersträvas för FoU-arbetets del. Det är likaledes tvivelaktigt om förslaget kommer att öka FoU-volymen. Mycket talar för att stödet i praktiken mest kommer att kunna utnyttjas av ett begränsat antal stora företag, som redan har en betydande FoU-volym. Dessutom gynnar skatterabatter de redan etablerade företagen och missgynnar nya företag, som inte har möjlighet att utnyttja avskrivningsregler i samma utsträckning. Skattelagstiftningen är redan nu mycket förmånlig för företagen. Som i propositionen redovisas infördes regler som innebar att kostnader för FoU-arbete får dräs av vid beskattningen i större utsträckning . När det gäller lönekostnader för forskning är dessa redan nu avdragsgilla. När det gäller investeringar skulle särskilda skatteregler för forskningsinvesteringar göra det svårt att dra en gräns mellan dessa och andra investeringar. Att över huvud taget avgränsa FoU-arbete från t. ex. ett mera normalt konstruktions- och undersökningsarbete torde bli svårt. Vi anser därför att andra vägar bör anträdas för att främja FoU-arbete, vägar som medger större möjligheter för samhället att driva forskningspolitik, dvs. ha inflytande över inriktning och utnyttjande. Ökade satsningar på FoU-arbete bör enligt vår mening i stället ske genom ökat samhällsstöd via styrelsen för teknisk utveckling (STU) och investeringsbank. Dessutom bör en fond för teknisk utveckling inrättas hos STU, vilken tillförs medel genom en avgift från företagen. Vi har tidigare i motionen liksom departementschefen konstaterat nödvändigheten av att vårt land kan hävda sig i den hårdnande tekniska konkurrensen genom ett betydande FoU-arbete. Det krävs därvid att alla solidariskt hjälper till. Alla företag har emellertid inte samma intresse, förmåga och möjlighet att bedriva FoU-arbete. Betydande risk finns för att den totala FoU-aktiviteten kommer att stanna på för låg nivå, därest det överlåts åt de enskilda företagen att helt bestämma omfattningen av FoU-arbetet. Vi anser det därför nödvändigt att staten som hela samhällets representant har ansvaret för att tillräckliga medel sätts av för FoU-arbete i vårt land. På ena eller andra sättet kommer i det långa loppet resultaten av FoU-arbetet flertalet företag till godo. Vi finner det av den anledningen fullt rimligt att kräva att industrins företag solidariskt bidrar till FoU-arbetet genom att medel avsätts till en fond vid STU. En sådan fond kunde ge bidrag och villkorliga lån för att stödja satsningar planmässigt koncentrerade och långsiktiga - för teknisk och industriell utveckling, särskilt på områden av stort samhälleligt och allmänt intresse. Kravet på att samhället måste få ökade resurser för att främja FoU-arbete motiveras givetvis inte bara av att vi skall ha en hög total FoU-verksamhet. Detta krav grundas också på att samhället genom sina organ måste få större inflytande på inriktningen av FoU-arbetet så att detta i högre grad än kan främja sociala mål. Vår slutsats blir alltså att andra vägar än skatterabatter bör användas för att stimulera den tekniska förnyelsen. Vi kan därför endast acceptera de i detta avseende i propositionen 1973:126 föreslagna åtgärderna som ett korttidsprovisorium, som måste avvecklas så snart en fond inrättats i enlighet med motionens förslag. Detta arbete bör bedrivas mycket skyndsamt. Forskningsavdragen kan då upphöra vid en väsentligt tidigare tidpunkt än den som angivits i propositionen, nämligen 1980. Vad slutligen beträffar själva konstruktionen av avdraget, om nu ett sådant övergångsvis beslutas, vill vi framhålla följande. Vi delar företagsskatteberedningens tveksamhet till förslaget att beräkna avdraget på företagets totala årliga FoU-kostnadsvolym. Vi är fortfarande ytterst tveksamma när företagsskatteberedningen och propositionen nu förordar en kombinationsmetod av basavdrag och ökningsavdrag. Vi kan dock övergångsvis acceptera en lösning, där emellertid forskningsavdragen i sin helhet bör utgå som ökningsavdrag, eftersom det primära syftet är att Möjligen kan undantag här göras för , då det därvid kan bli svårt att få ett underlag för beräkning. Med hänvisning till vad som i motionen anförts hemställer vi därför 1. att hos Kungl. Maj:t hemställer om förslag till en fond för teknisk utveckling och forskning enligt de riktlinjer som angivits i motionen, 2. att beslutar att forskningsavdrag måtte utgå endast som ökningsavdrag, 3. att hos Kungl. Maj.t hemställer om förslag för att stimulera FoU-arbete i enlighet med vad som i övrigt anförts i motionen. () ()