ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FW02321 · 1973-01-22 00:00:00 — om översyn av kräftpestkungörelsen. har från skilda håll redovisats erfarenheter från gjorda utsättningar av signalkräfta. Dessa ger vid handen att hittillsvarande utsättningar av denna för vårt land nya kräftart knappast givit det resultat som man hoppats på. Det synes vara svårt att få kräftarten i fråga att reproducera sig i svenska vatten. Det vitt utbredda intresset för kräftor och kräftfiske som finns i vårt land gör det därför än mer angeläget att vi slår vakt om de bestånd av flodkräfta, som ännu är kvar. Genom kräftpestens fortsatta härjningar och otillräckliga kunskaper rörande sättet för pestens spridning decimeras dock dessa bestånd undan för undan. En ytterligare källa till oro innebär den omständigheten att signalkräftan, som själv är resistent mot kräftpesten, tycks kunna bära pesten med sig och vara spridare av den. Vidare synes pesten ha uppträtt även i annan form än den i vårt land vanligen förekommit. Kräftpesten har under härför gynnsamma förhållanden mycket lätt att sprida sig från ett vatten till ett annat, och vidare utbreder den sig ofta mycket snabbt sedan den väl fått fäste i ett vatten. För att begränsa och förhindra pestens spridning finns därför särskilda föreskrifter. Dessa är intagna i den s. k. kräftpestkungörelsen (1932:370). Det är som avgör i vad mån dessa föreskrifter helt eller delvis skall gälla för ett vatten eller vattensystem. Besluten grundas bl. a. på de rapporter rörande kräftpestsituationen, som lantbruksnämnden i resp. län avlämnar. Föreskrifterna i fråga utfärdas formellt av länsstyrelserna och införes i länskungörelserna. Det är nu kräftpestkungörelsen utfärdades. har sättet och formerna för kräftfisket samt det som har samband med detta förändrats åtskilligt. Kungörelsen och dess olika bestämmelser är därför i väsentliga stycken föråldrade. Detta gör att det ofta förekommer diskussioner om hur bestämmelserna skall tolkas och vad de innebär under dagens förhållanden. Detta har lett till att det råder påtagliga brister i vad avser såväl föreskrifternas efterlevnad som tillsynen. Det är uppenbart att kräftpestkungörelsen i nuvarande utformning ej längre ger avsett och behövligt skydd mot kräftpestens spridning. Härför erfordras föreskrifter som utgår ifrån och bygger på de ändrade förutsättningarna. En översyn av kräftpestkungörelsen har därför länge varit påkallad. Sedan åtskilliga år pågår i vårt land en relativt omfattande forskning rörande kräftpesten och dess spridningssätt. En anledning till att översynen av kräftpestkungörelsen fått anstå har uppgivits vara, att man velat avvakta resultat av denna forskning. Det läge vi nu befinner oss i beträffande kräftor och kräftpest har emellertid klart understrukit angelägenheten av att författningsbestämmelserna om åtgärder till förhindrande av kräftpestens spridning moderniseras. Den omständigheten att signalkräftan kommit att direkt medverka i pestens spridning gör översynen än mer angelägen. Med hänvisning till det anförda föreslås att hos Kungl. Maj :t hemställer om översyn av bestämmelserna i kungörelsen (1932:370) med föreskrifter till förebyggande av kräftpestens spridning. GOTAB 73 3133 S 1973
mot · FW02323 · 1973-01-19 00:00:00 — Ett annat är att ortsombuden dels skall utses av annat organ än lantbruksnämnden själv, exempelvis kommunerna, dels ha rätt att närvara vid handläggning av ärenden från det egna området. Ytterligare en tanke är, att samtliga ägare till jordbruksfastigheter i de skifteslag eller den by som berörs skall beredas tillfälle att delta i den planering som i många fall bör föregå ett förvärvstillstånd. Vi föreslår en översyn av lantbruksnämndernas handläggningsordning i syfte att ge ett bredare underlag för beslut i frågor av denna typ. Med hänvisning till det anförda hemställer vi 1. att som sin mening ger till känna vad som i motionen anförts rörande jordbrukspolitikens mål och inrikt 2. att hos Kungl. Maj:t hemställer att jordbruksutredning genom tilläggsdirektiv ges i uppdrag att göra en översyn av frågor rörande jordbrukets rationalisering, varvid de riktlinjer som anges i motionen blir vägledande, 3. att hos Kungl. Maj:t begär en översyn av formerna för handläggningen av ärenden i lantbruksnämnderna i syfte att förstärka det demokratiska inflytandet, 4. att med instämmande i vad i motionen anförts om samordning mellan jordbruk och naturvård hos Kungl. Maj:t begär att förslag om utvidgad landskapsvård föreläggs , samt 5. att måtte besluta att motionen i övrigt överlämnas till jordbruksutredning för beaktande. () /ENKEL (fp) () GOTAB 73 3134 S 1973
mot · FW02325 · 1973-01-01 00:00:00 — av m. fl. om utökning av antalet lantbruksattachéer. Lantbruksrepresentanterna har till uppgift att inhämta och förmedla kunskaper om jordbruket, skogsbruket och fisket samt därmed sammanhängande näringar ävensom miljövården i de länder eller internationella organisationer som ingår i deras verksamhetsområden. är lantbruksrepresentanterna placerade i , och . Tas som utgångspunkt att denna kunskapsförmedling, till och från vår omvärld, är av stor betydelse för såväl som de länder där representanterna verkar och beaktas att kunskapsutbytet även omfattar den brännande och i väsentliga delar internationella miljöfrågan, så borde det framstå som viktigt att nå en möjligast världsvid täckning via dessa representanters verksamhet. Men när vi ser på placeringen så finner vi att den täckning som finns ligger enbart inom den t. v. kapitalistiska delen av världen. I den del av världen, där den överväldigande majoriteten av världsbefolkningen bor, som utgörs av de socialistiska länderna och den s. k. tredje världen, har vi inga lantbruksrepresentanter. Det förefaller egendomligt att vi inte skulle intressera oss för kunskapsutbyte med denna del av världen. som har ett jordbruk under stark utveckling och som innehar skogstillgångar vilkas omfattning är bland de största i världen samt en omfattande industri där miljöskyddsåtgärderna borde intressera oss är ett av de länder som borde täckas in. , med världens största folkmängd och ett omfattande jordbruk som bedrivits med bibehållen avkastning som man angripit miljöfrågorna på ett i många hänseenden unikt sätt, borde också intressera. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att till regeringen hemställer om en utökning av antalet lantbruksrepresentanter i utlandet och en sådan placering av dessa att väsentliga områden av de socialistiska länderna och länderna i tredje världen täcks av deras verksamhet. PER (vpk) (vpk) i (vpk) (vpk)
mot · FW02326 · 1973-01-23 00:00:00 — om bättre information och rådgivning rörande flyttning från storstadsområden. Den gröna vågen och dess innebörd har mer och mer genomsyrat debatten, och i verkligheten och i massmediga har vi mött människor som bekänt sig till grönavågen-ideologin och förverkligat den. Den innebär en omvärdering av allmänt vedertagna principer i samhället, t. ex. välståndet. Många unga människor har mist tilltron till det samhälle vi byggt upp. De finner inte tillfredsställelse och trivsel i boendemiljön, i arbetsmiljön eller i storstadens betong, trängsel och trafik. De söker möjlighet att förverkliga sig själva, de eftersträvar det enkla och ursprungliga, de avskräcks inte av kroppsligt arbete och hårda villkor. Om gröna vågen är av tillfällig eller varaktig natur vet vi ingenting. Som politiker bör man se på dessa tendenser med allvar och eftertanke och analysera var bristerna finns i samhällsuppbyggnaden och omsorgen om människorna. Men det är angeläget att samhället tar sitt ansvar för att bistå och hjälpa de människor som på detta sätt söker förverkliga sig själva. Ur rent samhälleliga aspekter kan det inte heller finnas något att invända mot denna omflyttning av människor. Man kan förmoda att många av dem som flyttar exempelvis från till ett norrländskt jordbruk inte alltid är beredda på de svårigheter som väntar. Kunskap och information fattas. Det är angeläget att samhället här biträder med information och kunskap med redovisning av både positiva och negativa faktorer. En saklig information kan minska svårigheter och problem orsakade av bristfällig kunskap. Då flyttningarna ofta sker till från synes det vara lämpligt att koncentrera en information till i , vilket i och för sig inte behöver betyda en begränsning till . Med stöd av statsbidrag och med hjälp av jordbruksekonomisk expertis skulle man där kunna bedriva en rådgivande verksamhet och ge en saklig information om fördelar och nackdelar, hänvisa intresserade till studiecirklar, undervisning och över huvud vara en förmedlande länk. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos Kungl. Maj:t anhåller om utredning ang. frågan om rådgivande verksamhet enligt motionen. GOTAB 73 3135 S 1973
mot · FW02327 · 1973-01-23 00:00:00 — av m. fl. om minskning av jordfonden. Medlen i jordfonden, som beräknas uppgå till , skall användas för att bestrida lantbruksnämndernas kostnader för fastighetsförvärv i samband med åtgärder för yttre rationalisering på jordbrukets område. Den kassamässiga behållningen var vid utgången av /72 , varav ca 25 miljoner var disponerade genom bindande köpeavtal. stod följaktligen till förfogande för inköps- och försäljningsverksamheten. redovisas för /72 ett överskott på denna verksamhet genom att summan för försäljning överstiger summan för inköp med . /74 tillförs fonden ett formellt belopp av . I motion 1972:548 framhölls det angelägna i att hålla försäljningarna vid högsta möjliga nivå. Ansträngningarna att främja lantbrukets rationalisering torde inte på något sätt komma att hindras av en ökad vilja hos lantbruksnämnderna att bringa ned den inköpta totalarealen. Tvärtom torde det kunna hävdas att det ligger i lantbrukets intresse att lantbruksnämnderna håller en så liten buffert av statliga jordbruksfastigheter som möjligt. Strävandena måste alltså vara att så snabbt som möjligt återföra de inköpta fastigheterna i aktiva lantbrukares ägo. Mot bakgrunden av denna principiella och praktiska målsättning för verksamheten anser vi det möjligt bringa ned jordfondens omfattning med och att det redan för /74 bör vara möjligt att genom en intensifierad försäljning, och disponering av tillgängliga resurser i jordfonden, från jordfonden till statsverket inleverera . Med stöd av vad här anförts hemställs att som sin mening ger Kungl. Maj:t till känna vad i motionen anförts när det gäller angelägenheten av att successivt nedbringa jordfonden med ca med en början från och med nästa budgetår med . N. () i Trobro 3 sami Nr 327-335
mot · FW02328 · 1973-01-23 00:00:00 — av m. fl. om översyn av lantbruksnämndernas verksamhet. Anslaget till lantbruksnämndernas verksamhet upptas för nästa budgetår till . Det innebär att anslaget /68 har ökat med . har antalet sysselsatta inom jordbruket minskat avsevärt. Jämsides med att både antalet jordbruk och antalet sysselsatta inom jordbruket minskat starkt har alltså kostnaderna för lantbruksnämndernas verksamhet ökat väsentligt. Visserligen hävdas att insatserna för jordbrukets rationalisering också ökat, men kostnaderna för lantbruksnämndernas verksamhet framstår trots detta som mycket höga. Det är därför motiverat att överse nämndernas organisation och verksamhet för att få en bättre överensstämmelse med utvecklingen inom jordbruket. Detta kan också ske utan att strävandena att förbättra förhållandena inom jordbruket, i vad gäller både inkomster och arbetsvillkor, behöver eftersättas. Särskilt med tanke , när en fortsatt krympning av antalet jordbruk och sysselsatta i näringen är tämligen ofrånkomlig, ter sig den nuvarande ohämmade kostnadsutvecklingen för lantbruksnämnderna oroväckande. Enligt vår mening kan en översyn av nämndernas organisation och verksamhet ske så smidigt och skyndsamt att förslag kan föreläggas nästa års riksdag. Vi utgår ifrån att det skall vara möjligt att nedbringa kostnaden för lantbruksnämnderna med och att kostnadsutvecklingen sedan också fortsättningsvis kommer att stå i rimlig proportion till utvecklingen på jordbrukets område. Med stöd av vad här anförts hemställs att hos Kungl. Maj:t anhåller om en så skyndsam översyn av lantbruksnämndernas verksamhet, i syfte att nå en bättre anpassning till jordbrukets aktuella behov, att förslag kan föreläggas nästa års riksdag. N. () i Trobro () ()
mot · FW02332 · 1973-01-19 00:00:00 — av i Agnäs m. fl. om körkort för skoterförare. Trafiken med snöskoter har redan nått en omfattning som motiverar att något slag av tillförlitlighetsintyg införs som visar förarnas skicklighet och kännedom om trafikregler och miljövård. Skoter framförs ofta av ungdom under körkortsåldern och ofta i närheten av samhällen. Vägar och trafikleder korsas, och skidspår och skidbackar trafikeras eller tangeras av tanklösa skoterförare. Riskerna växer snabbt. Det torde vara nödvändigt att vidtaga åtgärder i syfte att undvika skador och olycksfall och för att förbättra trivseln för friluftsfolk till fots eller på skidor. Därtill måste man begära att den som framför skoter visar skonsamhet mot naturen och känner till på vilket sätt man undviker att skada känslig flora och fauna. Med hänvisning till det anförda hemställs att begär en utredning om körkort för skoterförare. () i Agnäs
mot · FW02333 · 1973-01-23 00:00:00 — av i Trobro och om utökning av sockerbetsarealen. riksdag fastställde riktlinjerna för en begränsning av den svenska sockerbetsodlingen till . riksdag godkände därefter grunderna för en reglering av sockerbetsodlingen för perioden 19691974. Den perioden utgår . Därefter har vid föregående års riksdag beslutats om en ökning av sockerbetsarealen på och med . Detta av främst arbetsmarknadspolitiska skäl. Vid förra årets riksdag väcktes flera motioner om en utökning av sockerbetsarealen. Utskottet medgav att förutsättningarna har väsentligt förändrats . Skäl talade därför, enligt utskottet, för en utvidgning av den areal som används för sockerbetsodling. anledningarna till att en utökad sockerbetsareal nu kan anses motiverad är dels prisutvecklingen på socker på världsmarknaden, dels behovet av att minska spannmålsarealen att finna lämpliga alternativgrödor. Sockerbetsodlingen är enligt vår mening ett kanske mer än fullvärdigt alternativ till spannmålsodling, varför det måste anses angeläget att en utökning av arealen kan ske möjligt. Vi anser för vår del att en ökning av arealen med är lämplig utifrån de nya anslutning till det internationella sockeravtalet anses dock utgöra hinder för en omedelbar ökning av arealen. Det borde emellertid finnas möjligheter för att, med hänvisning till de ändrade förutsättningarna, göra framställning om en revidering av avtalet för vår del. Vi anser således att Kungl. bör söka få till stånd en revidering av det internationella sockeravtalet, i händelse detta avtals nuvarande text utgör hinder för en utökning av den svenska sockerbetsodlingen. Med stöd av det anförda hemställes att som sin mening ger Kungl. till känna vad i motionen anförts rörande önskvärdheten att utöka den svenska sockerbetsarealen med . N. () i Trobro
mot · FW02338 · 1973-01-23 00:00:00 — av m. fl. angående förvaltningen av naturvårdsområden. I § 7 naturvårdskungöreisen stadgas: Naturreservat på Kronan tillhörig mark vårdas och förvaltas av domänstyrelsen eller den som styrelsen efter samråd med förordnar därtill. I fråga om naturreservat på annan mark utser den som skall utöva vården och förvaltningen. Beträffande kommun tillhörig mark skall kommunen utses om ej särskilda skäl äro däremot. I övrigt skall utses, om ej uppdraget med större fördel kan anförtros annan. meddelar bestämmelser om vården och förvaltningen av naturreservat. Om beslut som avses i denna paragraf skola markägaren och ofördröjligen underrättas. Som framgår av lagtexten är förvaltningen av naturreservat i normala fall splittrad på flera händer alltefter ägoförhållandena. En sådan uppdelning kan diskuteras. Olika myndigheter kan ha varierande kunskaper om naturvård, olika intressen och olika huvudinriktningar på sina arbetsuppgifter, varigenom förvaltningen av naturvårdsobjekten kan komma att utfalla olika och bli splittrad. Av berörda myndigheter är det bara och naturvårdsenhet som har naturvården som främsta arbetsuppgift. Lämpligen borde det direkta förvaltningsansvaret i normalfall ligga kvar på den myndighet som från början planerat och genomfört reservatbildningen. Kronan tillhörig mark bör dock förvaltas av i samråd med och mark av kommunen i samråd med . Övrig mark bör förvaltas av i samråd med markägaren. Med hänvisning till det anförda hemställes att som sin mening ger Kungl. Maj:t till känna att § 7 i naturvårdskungörelsen ändras i enlighet med vad i motionen anförts. () ()
mot · FW0234 · 1973-01-01 00:00:00 — om skydd för idrottsmans rätt att utöva sin idrott. Det torde böra anses tillhöra de mänskliga rättigheterna för envar individ att ägna sig åt idrottsutövning och att tävlingsmässigt därvid mäta sina krafter och sin förmåga med andra utövare av samma disciplin. Alltför djupgående inskränkningar i denna rättighet är otvivelaktigt ett allvarligt ingrepp i den personliga friheten och kränker givetvis också de grundläggande principer på vilka idrottsrörelsen är uppbyggd. Idrottsrörelsen bör i största möjliga utsträckning få stifta sina egna lagar och självständigt få ordna sina egna förhållanden. Det kan emellertid inte tolereras att idrottsmyndigheterna därvid förgriper sig på de övergripande rättigheter som enligt ovan måste tillförsäkras den enskilde idrottsutövaren. Så har dock beklagligtvis i allt större utsträckning kommit att bli förhållandet. Samhället som sådant kan inte stillatigande notera dessa klara avsteg från den demokratiska grundsats som garanterar de personliga fri- och rättigheterna. Starka reaktioner har förmärkts mot det system som utbildats när utövaren av bollsporter önskar lämna en förening för att inträda i en annan. Det händer därvid icke sällan att de involverade föreningarna inte kan bli ense om den ekonomiska ersättning som skall utgå och att moderföreningen därför med totalt nonchalerande av den aktuelle spelarens egen uppfattning och egen önskan avstänger honom från spel . Det synes uppenbart att ett övergrepp här föreligger mot de grundläggande principer varom ovan ordats. I ett speciellt uppmärksammat fall har en tyngdlyftare avstängts från utövning av sporten under . (Domen har sedermera väsentligt reducerats av överordnad idrottsinstans.) Fall som detta riktar uppmärksamheten mot att någon åtgärd måste vidtagas i syfte att begränsa idrottsmyndigheternas egen rätt att döma idrottsutövare till straff och påföljder som i många fall ter sig hårdare, mer ingripande i den personliga friheten, än de scm avkunnas av allmänna domstolar. Det problem som här berörts är ingalunda lättlöst. att måtte besluta att hos Kungl. Maj:t begära att en utredning tillsättes, att i utredningen skall ingå parlamentariker och representanter för idrottsrörelsen och att utredningen skyndsamt skall framlägga förslag till en sådan lösning av det i motionen upptagna problemet att den enskilde idrottsutövarens fria rätt att utöva idrott garanteras.
mot · FW02344 · 1973-01-19 00:00:00 — av herrar Henmark och i om utbyggnad av hemkonsulentorganisationen. I samband med behandlingen av Kungl. Maj:ts proposition 1972:33 påtalades behovet av en förstärkning av den regionala organisationen av konsumenttjänsten. a. anfördes de ökade uppgifter som kommer att åläggas hemkonsulenterna. De skall enligt propositionen och riksdagsbeslutet a) stödja och främja utvecklingen av och annan konsumentpolitisk verksamhet, b) förmedla material och synpunkter från sådan verksamhet till , c) bistå vid uppbyggnaden av den kommunala verksamheten, d) informera direkt till enskilda konsumenter i större utsträckning än . Dessa uppgifter innebär en kraftig men icke desto mindre nödvändig skärpning av kraven på den regionala organisationen. För att tillgodose dessa krav hemställde vi att antalet hemkonsulenter, som enligt propositionen utökades med 6, skulle utökas med ytterligare 12, så att varje län med invånarantal överstigande 200 000 skulle få två hemkonsulenter. delade uppfattningen att en utbyggnad av hemkonsulentorganisationen var önskvärd och förutsatte att Kungl. Maj:t kommer att, när resurser bedömes föreligga, föreslå en ytterligare ökning av antalet hemkonsulenter. beslöt för sin del giva Kungl. Maj:t till känna vad utskottet anfört rörande fortsatt utbyggnad av denna organisation. När nu den centrala organisationen, , börjat fungera, är det angeläget att dess kontakt- och verkställighetsorgan i länen också kan börja fungera på planerat sätt. Därför bör utbyggnad av organisationen ske utan onödigt dröjsmål. Med hänvisning till vad som anförts hemställes att anhåller att Kungl. Maj:t senast till riksdag framlägger förslag till utbyggnad av hemkonsulentorganisationen. GOTAB 73 3139 S 1973
mot · FW02348 · 1973-01-19 00:00:00 — om bättre prisinformation till konsumenter. För att man som konsument skall kunna fungera vettigt på marknaden fordras bl. a. en klar och tydlig prisinformation. Ett system med jämförpriser är därvid en värdefull hjälp, vilket behandlas ingående i motion nr 343. Den typen av prisinformation kan dock inte införas på alla varor, vilket också framgår där. Vad som däremot kan och bör införas på alla varor och tjänster är prisangivelser av traditionellt slag. Det är ett elementärt konsumentkrav att det finns tydliga priser angivna på eller intill alla varor som man som konsument möter på marknaden och att prisangivelser på liknande lämpligt sätt delges konsumenten i samband med att tjänster utbjuds. som t. ex. besökt ett konditori, en frisersalong - eller en bilfirma i fråga om dess faktiska priser kan konstatera att så inte är fallet . Detta drabbar i synnerhet resurssvaga konsumenter för vilken en prisskillnad kan vara mycket avgörande, och en överraskning i efterhand av oväntat högt pris kan bli särskilt betungande. En klar och tydlig prisinformation är av stor betydelse för konsumenterna utan att vara till nämnvärd nackdel för producenter och handlare. Regeringen bör omgående kunna låta påbörja förhandlingar med berörda organisationer så att en ändring kommer till stånd. Med hänvisning till ovanstående hemställer jag att hos Kungl. Maj:t måtte anhålla om att överläggningar sker i syfte att åstadkomma att tydliga priser anges på eller intill varor som konsumenter erbjuds och att motsvarande skeri fråga om tjänster.
mot · FW02349 · 1973-01-19 00:00:00 — om en sammanslagning av AB Vin- & spritcentralen och Systembolaget. Det måste anses som extravagant ur kostnadssynpunkt att vi fortfarande har kvar uppdelningen i ett tillverknings- och grossistföretag och ett detaljhandelsföretag inom det svenska vin- och spritmonopolet. Enligt min mening bör tiden nu vara inne att slå ihop Vin- & spritcentralen och Systembolaget. De rationaliseringsvinster som därigenom uppkommer kan förslagsvis användas till att stödja eljest nedläggningshotade systembutiker. Med hänvisning till ovanstående får jag hemställa att hos Kungl. Maj:t begär en sammanslagning av AB Vin- & spritcentralen och Systembolaget.