mot · FW021642 · 1973-03-27 00:00:00 — av m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1973:40 med förslag till sjömanslag, m. m. I flera avseenden innebär förslaget till ny sjömanslag en betydande förbättring jämfört med nuvarande lag, varigenom föråldrade bestämmelser utmönstras och i socialt hänseende vissa ändringar medför bättre villkor för de ombordanställda. Emellertid kan ifrågasättas om det varit till de anställdas fördel att lagbestämmelserna i den omfattning som skett överförts från sjömanslagen till kollektivavtalen. I remissvaren har de ombordanställdas fackliga organisationer varit tveksamma till förslaget att ta bort vissa bestämmelser ur lagen, eftersom lagbestämmelserna i allt väsentligt lämnats till skydd för de ombordanställda. På anser man att detta kan komma att försämra de anställdas villkor. 1 propositionen anges att lagändringarna avser att skapa större anställningstrygghet och att lagen skall vara ett socialt grundskydd. Vid nu gällande sjömanslags tillkomst infördes en skärpt bestämmelse om skadestånd vid lagstridigt avsked, och avsikten var att skapa större skydd i anställningen. Skadeståndet fastställdes till två månaders lön jämte fri resa med underhåll till den i avtalet bestämda orten för tjänstens frånträdande. Det har utan tvivel verkat starkt återhållande på frekvensen av olaga avsked av sjöfolk och därmed verkat gynnsamt för anställningstryggheten. I förslaget till ny sjömanslag föreslås att bestämmelsen i nu gällande lag om skadestånd vid olaga avsked skall utgå och överföras till kollektivavtalen. Detta innebär att skadestånd skall utgå när den anställdes anställningsavtal bringas upphöra i strid med bestämmelserna i kollektivavtalet, medan brott mot lagens bestämmelser i detta avseende ej medför skadeståndsskyldighet gentemot den anställde. Således kan lagförslaget utgöra ett allvarligt försämrat grundskydd för den anställde jämfört med vad nu gällande sjömanslag föreskriver, eftersom redaren respektive befälhavaren kan häva den anställdes anställningsavtal i strid med lagens bestämmelser utan att lagen ålägger skadeståndskyldighet. Under förarbetena till den nya sjömanslagen har hänvisats till att inom sjöfartsnäringen kollektivavtalen täcker praktiskt taget hela arbetsmarknaden, och detta skulle utgöra ett tillräckligt skydd för den anställde. Emellertid kan man inte bortse från att det finns redare som försöker åtminstone segla avtalslöst eller underlåter att ansluta sig till befintliga redaresammanslutningar som slutit kollektivavtal med personalorganisationerna. På grund av att en så stor del av svenska handelsflottan går i fart enbart mellan utrikes hamnar, förekommer det att en del av de ombordanställda ej kan bli fackligt organiserade redan från anställningens början. Man får utgå ifrån att om en sådan anställd skiljs från sin befattning ombord i strid med bestämmelserna i kollektivavtalet, kan denne ej vända sig till den avtalsslutande personalorganisationen för att få bistånd att erhålla avtalsberättigat skadestånd. Vad som i förarbetet till lagen angivits att redaren skulle behandla oorganiserade lika som fackligt organiserade faller väl på sin egen orimlighet i ett tvistemål om skadestånd. Vi kan heller inte underlåta att anföra att förändringen i den föreslagna sjömanslagen beträffande införandet av fartygsnämnder i fartyg med minst åtta anställda, vilken nämnd har att undersöka och samråda när en skall skiljas från sin befattning ombord, innebär att befälhavaren i fartyg med mindre än åtta anställda på egen hand kan skilja en från hans befattning utan att nämndförhör hållits enligt nu gällande lag. De ombordanställda skall enligt vår mening beredas minst samma skydd i anställningen som den nuvarande sjömanslagen givit genom skadeståndsregeln vid olaga avsked, och den nya lagens formulering om skiljandet av från hans befattning måste även vara skyddat genom skadestånd om skiljandet sker i strid mot lagens bestämmelser, liksom då anställningsavtalet upphör av annan anledning på olaga sätt. Med hänvisning till det i motionen anförda hemställs att måtte besluta att i den föreslagna texten till ny sjömanslag som ny paragraf 20 tillfogas ansluten lagtext enligt nedanstående samt att erforderliga redaktionella ändringar beträffande numrering av paragraf 20 och efterföljande i lagförslaget vidtages: Bringas befälhavarens eller anställningsavtal till upphörande i strid med bestämmelserna i denna lag, är denne berättigad att erhålla skadestånd om två månaders lön samt fri resa med underhåll till den i anställningsavtalet bestämda orten för tjänstens frånträdande eller efter den anställdes val till sin hemort. (vpk) i (vpk) i (vpk) i