mot · FW02938 · 1973-01-26 00:00:00 — av i m. fl. angående konsekvenserna av stormarknader. Antalet befintliga stormarknadsanläggningar i är 27. För perioden 19721985 är antalet planerade anläggningar ytterligare 25. Sannolikt torde ca 20 av dessa ha realistiska möjligheter att förverkligas vid oförändrad tillämpning av nuvarande planeringsprinciper. Totalt antal stormarknadsanläggningar skulle således vara drygt 40. Marknadsandelarna för dessa anläggningar kan då förväntas vara totalt inemot av landets detaljhandel, åtminstone inom dagligvarusektorn, och i de individuella handelsområden där stormarknaderna verkar eller däröver. Driftformen i fråga framstår därför som så betydelsefull att samhällsansvariga instanser i förväg måste ta ställning till dess inverkan på varudistributionsservicen i samhället totalt. Det har framhållits att singeletablerade stormarknadsanläggningar från distributionseffektiv synpunkt är fördelaktiga. De byggs på billig mark, inga krav uppställs på dyrbara, representativa butikshus, och lokalerna kan byggas billigt och utformas så att en funktionell effektiv drift främjas. Anläggningarna undgår därjämte de med t. ex. centrumetableringar oftast förknippade kostnaderna för parkeringsplatser och gemensamhetsanläggningar. Det torde med skäl kunna antas att denna bedömning av externanläggningarnas fördelar gäller under förutsättning att de inte belastas med uppkommande kommunala kostnader för investering i vägar, vatten, avlopp etc. I flertalet fall saknas preciserade utredningar om de kommunekonomiska konsekvenserna på kort och på lång sikt. De positiva drag som stormarknadsetableringarna fått i allmänhetens ögon synes inskränka sig främst till prisfaktorn, det fullgoda urvalet av dagligvaror och bygg- och bovaror samt bilvänligheten. Av en vid genomförd hushållsekonomisk studie rörande stormarknaderna framgår emellertid att konsumenterna har en benägenhet dels att övervärdera stormarknadsanläggningarnas prisfördelar, dels att undervärdera sina egna reskostnader vid handel i externa lågprisanläggningar. I de fall dessa har en prisnivå på dagligvaror som understiger den normala prisnivån med kan endast vartannat stormarknadsbesök rubriceras som en lönsam inköpsresa för familjehushållet. Bland de samhällsekonomiska effekter på lång sikt som bör belysas är den försämring av detaljhandelsservicen som stormarknaderna förorsakar genom att andra butiker slås ut. Den här nämnda konsekvensen synes främst drabba närservicen i äldre bostadsområden. Men även planeringen i nya stadsområden påverkas genom att välbehövlig närhetsservice kan utebli på grund av befintlig eller planerad externanläggning av stormarknadstyp. Icke bilbuma och handikappade konsumenter drabbas hårdast därav. I glesbygderna kan stormarknaderna påskynda nedläggningar till följd av sina ganska omfattande influensområden. I den ömtåliga glesbygden behövs endast en obetydlig avtappning av köpkraften för att resultera i att enheter av närservicekaraktär blir olönsamma och måste läggas ned. En fullt uppenbar situation i många svenska köpstäder är att externanläggningarna synes innebära ett förslumnings- eller försvagningshot mot centrumkärnorna. Det är outrett vilka värden som i detta hänseende står på spel. Vissa allmänna planeringseffekter av externanläggningarna kan även uppkomma. Stormarknaden kan ha kort livslängd och snart byta innehåll och förändras till bilhallar, industrihallar eller dylikt och då ligga helt fellokaliserade. Det finns dessutom en tendens att singeletablerade externenheter utvecklas till externa centra, vartill social service, apotek, post, barndaghem osv. läggs för att komplettera den inarbetade stormarknaden. Detta kan reducera underlaget för bostadsområdenas sociala och kommersiella service. De samhällsekonomiska verkningarna av att etablering ofta sker slumpmässigt och utan styrning av kommunerna kan förmodas leda till överetablering av lågprisvaruhus, som i sin tur kan resultera i ett snedvridet detaljhandelsutbud. Brister i den nuvarande planeringsprocessen och i samordningen av kommunernas strävanden framstår här som avsevärda risker. Det kan även förmodas att stormarknaderna tvingar stat och kommun till ökade investeringar i trafikanläggningar och vägbyggen ävensom kostnader för ökat slitage på gator och vägar. I vissa fall torde helt onödiga vägkostnader riskeras. Osäkerhet räder även beträffande riskerna för ökad miljöförstöring, buller och luftföroreningar från bilar, stora parkeringsytor och utökning av vägarnas del av fritidsområden. I ett flertal fall har statens planverk understrukit behovet av översiktlig planering vid utformning av distributionsservicen samt behovet att beakta de ekonomiska effekterna på befintligt distributionsnät och på samhällsekonomin. Mot ovan angivna bakgrund framstår det såsom nödvändigt att vidta en grundlig analys och kartläggning av de konsekvenser som ett fortsatt stormarknadsetablerande i nuvarande takt kommer att innebära. Materialet blir ett nödvändigt underlag för ansvariga planeringsmyndigheters beslut i planeringsfrågorna. Innan dessa mer omfattande konsekvenser närmare klarlagts bör enligt vår mening inga ytterligare stormarknader få etableras. Med anledning av det anförda hemställs att hos Kungl. 1. översyn av de samhällsekonomiska konsekvenserna av etableringen av stormarknader samt deras inverkan på serviceutbudet i befintliga stadskärnor och bostadsområden, 2. tills resultatet av denna översyn föreligger. . () i HANS () i () /ENKEL (fp)