mot · FW021311 · 1973-01-26 00:00:00 — av i om befrielse från skolplikt i Åk 9. Få av samhällets verksamheter berör så många och föranleder så mycken diskussion som skolan. För eleverna, föräldrarna och lärarna är skolan ett huvudintresse, men även för samhälle och näringsliv är skolan och de resultat dess arbete medför av största betydelse. Situationen i skolan ställs under debatt av samtliga skolans intressenter. En tyvärr rätt stor del av eleverna är ej nöjd med sin skolsituation, vilket tar sig uttryck i både skolk och på annat sätt visat bristande intresse för undervisningen som bl. a. lätt leder till oro i klasserna. För många lärare känns det svårt att ej kunna ge den meningsfulla undervisning för varje elev, som läroplanen avser och de själva arbetar för att uppfylla. Särskilt på högstadiet och i stora skolenheter och främst i årskurs 9 kan skoltröttheten vara utbredd. Trots olika tillvalsmöjligheter kan det vara omöjligt att göra vissa elever motiverade för skolarbetet. Men skolans arbete måste alltid vara inriktat på att göra skoltiden värdefull för eleverna och att varje elev skall utvecklas så positivt som möjligt. Erfarenheten visar att det i många fall är svårt. För dem som ej trots möjligheterna till individualiserad undervisning kan intresseras för studierna vore det i många fall bättre och mer utvecklingsbefrämjande att ett eller få ägna sig åt annan verksamhet än egentlig skolgång och därefter få tillfälle att fortsätta skolgången. Det torde röra sig om ett fåtal elever. Men om dessa finge ägna sig åt något för dem intressant skulle det även i viss mån bidra till att undervisningen kunde pågå under något lugnare förhållanden. Någon form av praktiskt arbete borde kunna utgöra alternativet för dessa elever. Självklart har skolan ansvar även för dem och skulle medverka till att inom näringslivet eller kommunens eller verksamheter finna lämpliga sysselsättningar. Förutsättningen för att en elev skall få ägna sig åt annat än ordinarie skolgång i årskurs 9 måste vara att eleven, föräldrarna och berörda lärare är överens om att detta vore det bästa för eleven. Det kan i en del fall vara lämpligt att eleven följer undervisningen i skolan i något eller några ämnen eller . Den som helt eller delvis gått miste om årskurs 9 bör senare få tillfälle att genomgå denna årskurs eller utan denna intagas i gymnasieskolan. Vissa möjligheter finns för skolstyrelse att undantagsvis befria elev från årskurs 9 i någon utsträckning. Men dessa möjligheter måste utökas under förutsättning att annan mer lämplig sysselsättning kan ordnas för elev som ej kan intresseras för skolarbetet. Det väsentliga får inte vara att alla elever vid viss ålder sitter av en viss årskurs utan att alla ungdomars tid görs så meningsfull och utvecklingsbefrämjande som möjligt. Skolstyrelsen bör i fall då eleven, föräldrarna och lärarna är överens ges vidgad rätt att medge sådan jämkning av studiegången i årskurs 9 som bedöms vara erforderlig för elevens utveckling och för tillvaratagandet av de betydelsefulla ungdomsåren. Med hänvisning till det anförda hemställes att hos Kungl. Maj:t begär att de lokala skolstyrelserna ges vidgade befogenheter i vad det gäller att bevilja elever i årskurs 9 befrielse helt eller delvis från skolgången i de fall detta är det mest positiva för elevens utveckling.