mot · FW0284 · 1973-01-12 00:00:00 — om bibehållande av de traditionella högtidsdagarna, m. m. är egentligen ett ganska tråkigt land, deklarerade en utlandsjournalist, som arbetat för sin tidning här i landet. Om det inte vore för den förbaskade tråkigheten och den tilltagande ofriheten så skulle vara ett underbart land att bo och leva i, deklarerade han vidare. Det svenska folkkynnet beskrivet utifrån visar att utlänningen anser svensken vara en mindre putslustig figur. betecknas svensken som en stel och tråkig naturromantiker, där naturvurmen har blivit ett sätt att skydda sig själv och komma ifrån hårt arbete, höga skatter och slentrian i kärlekslivet. En nästan religiös längtan till solen har utvecklats, och antingen man har råd eller inte ger många sig ner till sydliga länder för att tina upp, dricka billiga drycker, bli bruna och ha roligt. Beviset för detta finns i den negativa turistbalans som har och som går upp emot 2,5 mrd kr. På det viset tar man sats till en ny arbetsperiod med en ny resa som mål. Hemkommen är man brun och tråkig. Att vara tråkig och ha tråkigt, när man har en hög materiell standard och förutsättningar att ordna nöjsamt för sig, är ett öde, om det hela bygger på ett nationaldrag. Är det så finns ingen läkare eller annan hjälp. Att ett folk till synes kan bli tråkigare, även om det varit förnöjsamt, glatt och livligt, finnes bevis för, om man studerar en del av de diktaturer som skapats under detta århundrade. Systemet har lagt ett tvång på människorna. Angiveri, övervakning och hårda lagar har dämpat den inneboende livsglädjen så, att hela landet synes trist, tråkigt och föga livsbejakande. Även demokratier har sina svagheter i detta avseende. Fel avvägda skatter, ett hårt regleringssamhälle, som hindrar den personliga utvecklingen hos den enskilde, skapar för många ibland samma attityd. Men också ett samhälles hela planering kan vara en yttre ram till ett tråkigt innehåll, t. ex. en stadsplan som är steril, stressbetonad, hård och färglös och i avsaknad av grönska och naturlig livsmiljö. Den nyhetsinformation som lämnas av tidningar och radio-TV är i huvudsak av starkt negativ karaktär. Nyhetsförmedlarna betecknar den som säljbar och nödvändig att framföra, medan många mottagare oftast betecknar den som tråkig och deprimerande. Av det jättematerial som förmedlas från jordens alla hörn plockar man i huvudsak ut krig, våld och olyckor, medan man utelämnar utveckling, framsteg, personlig uppoffring, lycka och glädje. Dessa senare betraktas knappast som säljbara nyheter. Man speglar mest bara världens tråkigheter, och reflexen av detta genomsyrar vårt land och folk till bristande entusiasm, håglöshet 1 * 1973. 3 sami Nr 83-88 och bristande framtidstro. Eftersom vi matas med negativism, har vi svårt att själva framkalla något positivt. Det påverkar vårt arbetsliv, vår fritid och också vårt nöjesliv. Hur nöjeslivet formas är viktigt för en nation. Om det är sunt, verkar det stimulerande och berikande. Innan människan välsignades med film och olika media måste var och en, som ville ha roligt, själv engagera sig. Det egna engagemanget gav stimulans. I alltför ringa grad utnyttjas de ofantliga möjligheter till ett engagemang som våra nya media kan ge oss. Nöjeslivet präglas av hård business och blir för många människor, som skulle behöva ett enkelt och glatt nöjesliv, icke möjligt att deltaga i. Nöjesbranschen söker sig avvägar, där de stora pengarna är att hämta i porr och spel och där tråkigheten är mer än utmanande. Det är klart att om svensken har som nationaldrag att vara tråkig, så förbättras ju inte hans tillvaro av att en systematisk tråkighet serveras honom i hans eget land. När Hans Majestät Konungen fyllde fick svenska folket uppleva en nationell fest, som icke var överdådig men värdig och som stimulerade en stor del av människorna och därtill skapade en viss form av samhörighetskänsla. Vissa individer betecknade den som icke demokratisk. Huvuddelen kände den som en demokratisk manifestation. Betydelsen av värdigt firande av gemensamma högtider kan icke nog framhållas i ett demokratiskt samhälle. I stället för att småsnålt och halvsurt ta bort en del av vår traditionella festivitas, så borde man utveckla denna verksamhet på ett både traditionellt och tidsenligt sätt. Att förändra den yttre ramen vid högtidliga öppnande till en färglös ceremoni utan traditionellt innehåll vore ett bevis för den slätstrukenhet, brist på färg och spelande innehåll som alltmer präglar det svenska samhället. I de flesta av länder söker man genom det allmännas medverkan uppehålla glada och trevliga, nationella och traditionella högtider. Man är inte rädd för att, även om dessa återspeglar mindre demokratiska tider och händelser, levandegöra just för att man skall få en inblick i dessa förhållanden och man gör det i folklig lustspelsform. Vi behöver bara vända oss till vårt södra broderland för att konstatera hur folkhumorn och den glada attityden gör sig gällande och hur bl. a. barnfamiljerna och den enskilde kan glädjas åt icke kostsamma men enkla och glada nöjesarrangemang. anslås ganska stora medel att att stimulera ungdomen till idrottsverksamhet, organisationsliv etc. för att därigenom utveckla självverksamheten i sund riktning. Att stimulera och utveckla ett sunt nöjesliv skulle komma alla åldersgrupper till del. Det behöver inte ske i färdiga engagemang utan mer i form av hjälp till självhjälp. Musik och nöjesarrangemang på offentliga platser skulle troligen motverka det offentliga öldrickandet och dagslånga tillingennyttahängande på torg, tunnelbanor, bussar och järnvägsstationer. TV- och radioprogram med fler inslag av vanliga trevliga nöjen och med upptagande av också positiva rapporter från vårt eget land och andra länder skulle automatiskt skapa en annan, gladare och positivare syn på tillvaron. Med hänvisning till vad som anförts i motionen hemställs att hos Kungl. Maj:t anhåller om en utredning med uppgift att pröva förutsättningarna för dels ett bibehållande och utvecklande av våra traditionella högtidsdagar som kan ge dessa mer av innehåll och festivitas, dels ett uppmuntrande av nöjesaktiviteter och andra arrangemang, vilka syftar till att slå vakt om och vidareutveckla våra värdefulla kulturformer.