mot · FW022177 · 1973-11-23 00:00:00 — av m. fl. i anledning av Kungl. Maj.ts proposition 1973:162 med förslag om nya regler för allmän fastighetstaxering. Propositionen 1973:162 innehåller bl. a. ett förslag till skogsvärderingsinstruktion, avsedd att ligga till grund för taxering av växande skog och skogsmark. Enligt nuvarande regler sker sådan taxering på grundval av skogsmarkens och skogens avkastningsvärde. Enligt det nya förslaget skall emellertid marknadsvärdet ligga till grund för taxeringen. Marknadsvärdet skall tas fram med ledning av en avkastningsmetod och bestämmas med ledning av värdetabeller. I propositionens förslag till skogsvärderingsinstruktion ges möjlighet till värdering såväl enligt en noggrannare metod som enligt en förenklad metod vid taxeringen. Dessutom föreslås att möjlighet skall finnas till justering av det enligt tabell beräknade skogsbruksvärdet. Såväl i förslaget till instruktion som i specialmotiveringen ges exempel på när sådan justering kan förekomma. 5. c sägs bl. Vid värderingen skall, enligt anvisningar som meddelar, hänsyn tagas till onormalt stor förekomst av tekniska fel i virket, särskilda föryngringssvårigheter för skogen, meddelade skydds- eller fridlysningsbestämmelser, skogens belägenhet nära gräns mot annat värderingsområde och andra jämförliga, på värdet inverkande omständigheter. Enligt vår uppfattning har departementschefen i sitt förslag förbigått principerna för hur dessa justeringar skall göras i det fall avkastningsvärdet av skogsbruksmark är noll. I specialmotiveringen till ovannämnda instruktionsförslag framhålles: Tabellvärdena bör följas utom i undantagsfall. I skogsvärderingsinstruktionen har angetts vissa fall då en justering kan ske av det värde som beräknats med ledning av värdetabell. Detta skall gälla t. ex. då det föreligger tekniska fel i virket, vilket är en omständighet som påverkar värdet även enligt gällande bestämmelser. Bland omständigheterna som kan inverka på värdet anges skydds- och fridlysningsföreskrifter. I har berörda länsstyrelser utfärdat generellt gällande förbud mot avverkning av bokskog. Någon ersättning för markägarens förlust med hänsyn till förbudet skall inte utgå. I de fall dispens icke ges för avverkning är med andra ord avkastningsvärdet noll för sådan skogsbruksmark. Olika åtgärder i syfte att skydda det rörliga friluftslivet har tillkommit, vilka innebär att också sådan mark i många fall åläggs awerkningsförbud. gällande naturvårdslag innehåller bl. a. en strandskyddslag, som kraftigt begränsar markägarens rätt att avverka eller bebygga område Särskilt hårt drabbas här markägare i skärgården, som ofta saknar möjlighet att förränta skogbevuxen mark. Också områden som ligger under naturvårdslagens 19 § (reglering av bebyggelse och andra arbetsföretag inom landskapsskyddsområden) och 20 § (samrådsplikt med beträffande arbetsföretag som kommer att väsentligt ändra landskapsbilden) drabbas ekonomiskt hårt genom gällande lag. Även naturreservat finns i enskild ägo, och där råder totalt awerkningsförbud. Att nu ytterligare försvåra markägarnas ställning genom att icke klart ge riktlinjer för hur taxering av sådan mark skall ske finner vi otillfredsställande. Vi anser att måste ta speciell hänsyn till förekomsten av sådan skogsmark som här berörts. Vid taxeringen måste hänsyn tas till att vissa områden är belagda med awerkningsförbud och att avkastningsvärdet är noll. som ofta anlitas för rörligt friluftsliv ställer sig dessutom ofta kostsam för markägaren genom att bl. a. nedskräpning fordrar särskilda åtgärder för att bevara marken i gott skick. Åberopande det anförda hemställs att hos Kungl. Maj:t anhåller att Kungl. Maj:t anmodar att vid utformningen av anvisningar för värdering av skogsmark beakta vad i motionen anförts angående värdering av skogsmark för vilken awerkningsförbud råder. () () () P.-O. () GOTAB 73 5507 S 1973