mot · FW021830 · 1973-04-10 00:00:00 — av m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1973:56 med förslag till lag om arbetslöshetsförsäkring m. m. Den främsta arbetsmarknadspolitiska uppgiften är att tillförsäkra alla som kan och vill arbeta ett meningsfullt arbete. Denna uppgift har inte på långt när klarats , trots att i de av regeringen angivna riktlinjerna för arbetsmarknadspolitiken framhölls principen om företräde för åtgärder som bereder de arbetslösa sysselsättning den s. k. arbetslinjen. Arbetslösheten är hög både bland de arbetslöshetsförsäkrade och bland dem som står utanför arbetslöshetsförsäkringen. Över en och en halv miljon människor med anknytning till arbetsmarknaden är oförsäkrade mot arbetslöshet. De former av skydd som finns vid sidan om arbetslöshetsförsäkringen, kommunalt kontantunderstöd och statligt omställningsbidrag, har en mycket begränsad omfattning. Mot bakgrunden av den ökade arbetslösheten och därvid det otillräckliga ekonomiska skyddet är behovet stort av kraftfulla arbetsmarknadspolitiska insatser. kommunisterna har i tidigare motioner föreslagit en råd olika åtgärder för att komma till rätta med den stora arbetslösheten. Även ett förbättrat grundskydd vid arbetslöshet hör till de nödvändiga arbetsmarknadspolitiska åtgärderna, särskilt med hänsyn till situationen på arbetsmarknaden . Vpk ansluter sig till förslaget i propositionen 1973:56 att huvudprincipen även i fortsättningen skall vara en frivillig arbetslöshetsförsäkring, vilken handhas av de erkända arbetslöshetskassorna, som en ny stödform, kontant arbetsmarknadsstöd, skall ge ett visst ekonomiskt skydd åt de arbetslösa som inte hunnit kvalificera sig för ersättning från arbetslöshetskassa. 1 förhållande till förslag, vilket ligger till grund för propositionen, har på vissa punkter skyddet vid arbetslöshet försämrats. Propositionen kan enligt vår mening i väsentliga delar förbättras enligt följande: 5 § Erbjudet arbete Enligt lagförslaget, 5 §, skall vid anvisning av arbete skälig hänsyn tas till de försäkrades yrkesvana. En sådan bestämmelse ger en viss riktpunkt för vad som skall anses som lämpligt arbete. Det finns dock risk för att endast vissa grupper drar nytta av bestämmelsen. paragraf, punkt 3, sägs att erbjudet arbete inte får hänvisas till arbetsplats där det råder arbetskonflikt till följd av stridsåtgärd om denna är lovlig enligt lag och kollektivavtal. Anvisning till konfliktdrabbad arbetsplats bör ej ske, oavsett om konflikten är lovlig eller ej. Skulle anvisning ske till sådan arbetsplats kommer den arbetslöse i en omöjlig situation som på alla sätt bör undvikas. Det kan inte vara riktigt att arbetslös kan avstängas från ersättning för att han nekar ta ett arbete på en konfliktdrabbad arbetsplats. Arbetsförmedlingen bör ha klara tillämpningsföreskrifter att inte anvisa arbetssökaren till sådan arbetsplats. 7 § Jämställd tid Den som genomgått arbetsmarknadsutbildning, fullgjort värnplikt eller åtnjutit föräldrapenning bör få tillgodoräkna som med arbete jämställd tid. I sådant fall bör det räcka med två månaders arbete och två månaders avgift till arbetslöshetskassa för att fullgöra arbetsvillkoret inom den föreslagna ramtiden . 8 § Överhoppbar tid I föreslogs att vård av barn skulle räknas som överhoppbar tid tills barnet fyllt . Med hänsyn till brister på daghem splatser och bristande valmöjligheter mellan arbete och vårduppgifter är en sådan bestämmelse motiverad. I lagförslaget har dock den överhoppbara tiden för vård av barn reducerats till som föräldrapenning utgår. Vi anser förslag väl motiverat. Vi ansluter oss också till förslag om att karenstiden avskaffas för löntagare. Första stycket i 13 § bör således utgå. Någon bärande motivering för karens vid arbetslöshet anser vi icke finns. Avskaffandet av karenser innebär en väsentlig ekonomisk förbättring i förhållande till lagförslaget, där det för löntagare föreslås fem dagars karenstid. 22 § Ersättning del av vecka Den som uppfyllt arbetsvillkoret genom påtvingat deltidsarbete, men vars arbetsutbud avsett heltidsarbete, har enligt lagförslaget inte upparbetat rätt till hel ersättning vid arbetslöshet. Denna fråga har inte uppmärksammats i utredningsarbetet, trots att den på många orter är ett verkligt problem. Ca 70 000 har deltidsarbete av arbetsmarknadsskäl, särskilt bland undersysselsatta kvinnor. Förslagsvis bör den som haft påtvingat deltidsarbete upparbetat rätt till hel ersättning. I lagförslaget behandlas i 29 §, punkterna 3 och 4, kontroller av rätten till ersättning vid avvisande av erbjudet arbete. Vpk har i tidigare motioner behandlat arbetsförmedlingens kontrollfunktion i samband med ersättning från arbetslöshetskassa. I likhet med vad som föreslogs i dessa motioner bör denna kontroll inte åvila arbetsförmedlingen, eftersom en sådan uppgift inte alls står i samklang med arbetsförmedlingens egentliga uppgifter. Inom kassorna finns kunskap om både den arbetslöses yrkesvana och arbetsmarknaden, vilket underströk utgjorde en av huvudanledningarna till att man borde bygga vidare på de frivilliga arbetslöshetskassorna. Hela bedömningen av rätten till ersättning bör göras av arbetslöshetskassan och den lokala fackföreningen, som genom särskilda kontakter med arbetsförmedling kan underrätta sig om speciella informationer behövs. Lag om kontant arbetsmarknadsstöd 1 § Inledande bestämmelser Den som fyllt bör ha rätt till kontant stöd , oavsett av vilken anledning han blivit arbetslös. 5 § Erbjudet arbete Här åberopar vi samma invändningar som beträffande motsvarande paragraf i lagen om arbetslöshetsförsäkringen. Sökandes yrkesvana blir här svårare att bestämma. Flertalet som får kontantstödet saknar ju helt yrkesvana, eftersom de inte arbetat tillräckligt för att kvalificera sig för arbetslöshetsförsäkringen. Bedömningen av villkoren i 5 § kommer att lägga ytterligare kontroll på arbetsförmedlingarna, varigenom denna funktion förstärks. 7 § Jämställd tid Vård av åldring eller handikappad jämställes med arbetad tid fullt ut men ej vård av barn än 2 månader. Arbetsmarknadsutbildning ger bara rätt att räkna 2 månader man måste dessutom arbeta 3 månader. Detta arbetsvillkor blir svårt att klara på många orter där det råder stor kvinnoarbetslöshet. Dessa kvinnor kan således inte kvalificera sig, eftersom de aldrig får något arbetserbjudande. De över 100 000 som är latent arbetssökande är sådana som skulle ha tagit arbete om sådant funnits på hemorten. Vi anser att arbetsmarknadsutbildning skall kvalificera direkt till kontantunderstöd, och att vård av barn skall jämställas likvärdigt med vård av åldring och handikappad. Efter avslutad ungdomsutbildning etc. skall den arbetssökande stå till arbetsmarknadens förfogande innan han får kontantunderstöd. Den som t. ex. slutar måste alltså vänta till november. För den som har en avslutad utbildning, och alltså inte avbrutit studierna, bör en kortare kvalifikationstid gälla. Vi vill här kort hänvisa till motsvarande paragraf beträffande karenstid vid lag om arbetslöshetsförsäkring. Enligt vår mening är ersättningstiden genomgående sämre än i lagen om arbetslöshetsförsäkringen. I fråga om dem som fyllt se ovan under motsvarande paragraf. Dessa bör ha obegränsad tid om de haft kassa eller ej och oavsett av vilken orsak de blivit arbetslösa. 18 § Stödets storlek Stödet är så blygsamt att för dem som är försörjare måste socialhjälpen träda emellan. Den arbetslöse måste i många fall besöka arbetsförmedlingen för att få pengar. betalar ut kontantstödet. Det ligger i många fall under socialhjälpsnormen, liksom fallet är med utbildningsbidraget. Det är därför angeläget att man i enlighet med AMS:s remissyttrande ökar statsbidraget till belopp motsvarande det föreslagna kontanta arbetsmarknadsstödet. Reduceringen med hänsyn till makes inkomst är enligt vår mening bara ägnad att drabba kvinnorna. Så blygsamt som stödet är bör ingen reducering ske med hänsyn till makes inkomst. 25 § Begränsning vid säsongsarbetslöshet Denna paragraf bör helt utgå. AMS:s förslag i sitt remissyttrande att man skulle ha rätt att pröva ett arbete och kunna återgå till kassaersättning eller kontantstöd utan karens om arbetsvillkoren inte motsvarade vad som utgivits. En sådan bestämmelse skulle kunna gälla för både kassaersättning och kontantstöd. På vederbörande utskott torde få ankomma att utarbeta erforderlig Med hänvisning till det anförda hemställer vi att vid behandling av propositionen 1973:56 beslutar att lagen om arbetslöshetsförsäkringen och kontant arbetsmarknadsstöd utformas i enlighet med vad som i motionen anförts. (vpk) (vpk) (vpk) i