mot · FW02914 · 1973-01-25 00:00:00 — av herrar i och om förbättrad undervisning i natur- och landskapsvård i . Man bör vara överens om att i tidiga åldrar lära de unga att förvalta våra naturtillgångar, att bliva intresserade av naturvård. Frånsett föräldrarnas betydelse i detta sammanhang måste skolans undervisning vara klart inriktad på att- ge eleverna en övertygelse om riktigheten och nödvändigheten av att vara aktsamma om våra marker, vår fauna och flora. De unga måste vara medvetna om att de i våra marker har fått ett arv som både fordrar vilja och kunnande att förvalta, till glädje för dem själva och kommande generationer. Detsamma gäller vårt kulturlandskap. Dagens skolundervisning ger en bra mycket fylligare undervisning i miljö- och naturvård än bara . Det allmänna intresset för dessa frågor i vårt land har påverkat undervisningen vilket måste hälsas med tillfredsställelse. Det är gott och väl att man i skolsalen ger eleverna kunskaper inom hithörande område, men man skulle önska att mera tid skulle kunna disponeras för praktisk tillämpning ute på fältet. Men vi vet att konkurrensen från övriga skolämnen gör att de lektioner eller rättare sagt praktiska tillämpningsövningar ute i skog och mark som skulle vara önskvärda icke blir av i större omfattning. Skolschemat tillåter i de lägre klasserna. Många kommuner har skaffat sig kursgårdar ute på landsbygden och i rekreationsområden, där man låter elever turas om att under bedriva skolundervisningen och då bl. a. ges ökade möjligheter i undervisning om naturvård. Det är en god lösning där eleverna kan konfronteras direkt med naturen. Förståelsen för de värden som finns ute i markerna måste på ett sådant sätt bli mera påtaglig för den enskilde eleven. Vi tror för vår del att kunde man komma dithän att elever mera praktiskt fick utöva naturvård och själva arbeta inom naturvårdsobjekt, så skulle än mer danas en generation med ökad förståelse och intresse för hithörande frågor. Vi har i vårt land ett stort antal naturvårdsområden, och vi har tusentals naturminnen. Ett viktigt led i naturvårdsarbetet utgörs av vården och förvaltningen av särskilda objekt. Det finns naturligtvis en del av dessa objekt som är närmast fridlysta från mänskligt intrång, vilka skall bevaras i visst tillstånd och skyddas från intrång och förändringar. Men vi har också naturvårdsobjekt som måste göras tillgängliga för allmänheten. Det måste röjas upp, det skall till strövstigar, vissa byggnationer osv. De ekonomiska resurser som ställs till förfogande för dessa ändamål är otillräckliga, varför en stor eftersläpning här råder. Åtskilligt av iståndsättnings- och underhållsarbeten skulle kunna utföras som undervisningsobjekt i vissa klasser av . Syftet skall givetvis inte vara att utnyttja skolbarn som arbetskraft för att komma till rätta med eftersläpningen av åtgärdande av naturvårdsobjekt utan helt i undervisningssyfte. Skolungdomarna skulle med all säkerhet vara roade av en sådan ordning som vi är övertygade om ett ökat intresse för naturvård hos det uppväxande släktet. De får med egna händer bidraga till att vidmakthålla en natur och ett kulturlandskap som de säkert mera sätter värde på efter en egen insats. Med hänvisning till det anförda hemställes att hos Kungl. Maj:t anhåller om undersökning av möjligheterna att i mera utföra praktisk naturoch landskapsvård i enlighet med vad i motionen anförts.