mot · FW02287 · 1973-01-22 00:00:00 — Skyddsingenjörerna bör ha till uppgift främst att aktivt utveckla arbetsmiljön. Åtgärder måste vidtas för att få till stånd en bättre rekrytering till skyddsingenjörsyrket. Det är dessutom ytterst väsentligt att ökade inslag om arbetsmiljö införs i grundutbildningen för läkare, ingenjörer, arkitekter och ekonomer som i sin verksamhet kommer i kontakt med arbetsmiljöproblem. De människor som är sysselsatta med att konstruera maskiner och verktyg eller utforma lokaler, där arbete skall utföras, måste självklart ha kunskap i arbetsmiljöfrågor. Här finns stora brister. Vi föreslår, att regeringen vidtar åtgärder för att snabbt kartlägga behovet av arbetsmiljöinslag i grundutbildningen för dessa kategorier och lägger fram förslag till en utvidgad undervisning av denna typ. Informationen om riskerna i arbetslivet och om de medel som kan utnyttjas för att undanröja dessa måste byggas ut. Vi vill här föreslå att en omfattande kampanj mot olyckor och skador i arbetet genomförs. Denna skulle t. ex. kunna få formen av ett arbetarskyddsår. Vi är självklart medvetna om att en sådan kampanj bara skulle beröra en begränsad del av arbctsmiljöområdet men är övertygade om att den rätt upplagd skulle kunna ge betydande resultat. Syftet skulle bl. a. vara att på arbetsplatserna genom de anställdas aktiva medverkan aktualisera brister och försöka avhjälpa dem. Som ett resultat skulle man vid sidan av ett förstärkt skyddsmedvetande säkerligen nå åtskilliga miljöförbättringar . Givetvis är detta bara ett komplement till en rad andra åtgärder från företagens och samhällets sida. Erfarenheterna från en del företag som gjort kampanjer av detta slag visar på goda resultat. Verksamhet med denna inriktning har bedrivits i samband med högertrafikomläggningen, i rent och i kost- och motionskampanjen. Erfarenheterna från dessa är positiva och ger en uppfattning om hur en arbetsmiljökampanj kan läggas upp och finansieras. Samhälls- och företagsekonomiska aspekter på urbetsmiljöfrägorna De humanitära och sociala skälen för en bättre arbetsmiljö är i sig tillräckliga för omfattande insatser. Men därutöver finns starka samhällsekonomiska och företagsekonomiska motiv. Som vi inledningsvis framhållit uppgår de samhälleliga kostnaderna för skador sannolikt till . Effektivitetsnedsättning på grund av buller, dålig belysning och dålig luft orsakar sannolikt förluster av liknande omfattning. Extra introduktions- och utbildningsåtgärder, som en av arbetsmiljöfaktorer orsakad personalomsättning medför, kostar näringsliv och offentliga arbetsgivare . Detta borde vara skäl nog för arbetsgivarna att visa större intresse för en bättre arbetsmiljö. Insatser för en bättre arbetsmiljö är sannolikt lönsamma såväl samhällsekonomiskt som företagsekonomiskt. Men kunskapsunderlaget är här bristfälligt på grund av otillräcklig forskning, dåligt statistiskt underlag och brist på metoder. På samma sätt saknas i stor utsträckning kunskap om vad det skulle kosta att skapa en god arbetsmiljö. Något uttömmande svar på den frågan är av naturliga skäl svårt att ge, särskilt som det här pågår en dynamisk utveckling. Fabriksanläggningar, som tas i bruk, är ofta oerhört mycket bättre från arbetsmiljösynpunkt än t. o. m. bara några år gamla anläggningar. Nyinvesteringar och teknisk utveckling kan kontinuerligt ge bättre arbetsmiljöer. Men äldre arbetsplatser har ofta brister, som inte kan avhjälpas utan omfattande renoveringar, förnyelse av maskinpark m. m. I de flesta fall är det oacceptabelt att vänta tills dessa anläggningar eller lokaler enligt nuvarande betraktelsesätt skall ersättas med nya. Omfattande förbättringar måste göras snart och kräver mycket stora ekonomiska insatser. I en artikel i tidskriften presenterades en beräkning av vad det skulle kosta att rusta upp arbetsplatser inom tillverkningsindustri med sammanlagt 600 000 arbetstagare så att rekommenderade gränsvärden för luftföroreningar och buller inte skulle överskridas. I artikeln uppges slutsumman till , vilket visar att åtgärderna måste fördelas över en lämplig tidsperiod. Beräkningarna gäller endast tillverkningsindustrins skydd mot luftföroreringar och buller. Byggnadsfacket ligger således utanför liksom handeln, transportväsendet och en rad andra verksamheter. Om man anlägger ett totalperspektiv på arbetsmiljön kan kostnaderna för nödvändiga förbättringar förmodas bli väsentligt högre. Beräkningar av detta slag är mycket vanskliga. har i sitt första betänkande över huvud taget inte gett sig in på några kostnadsberäkningar. Det är emellertid angeläget att tekniskt hållbara beräkningar kommer till stånd. Vi saknar alltså bestämda uppgifter såväl om vilka samhällsekonomiska kostnader brister i arbetsmiljön orsakar som om vilka insatser som ger avsedda effekter. är främst avgränsade till lagstiftningsåtgärder och lämnar de ekonomiska synpunkterna åt sidan. En analys av de samhällsekonomiska aspekterna och av det mer långsiktiga behovet av reformer på arbetsmiljöområdet är dock nödvändig. Förslag om de ekonomiska styrmedel som kan utnyttjas för att skapa en bättre arbetsmiljö måste också framläggas. bör därför ges tilläggsdirektiv med denna innebörd, som utredningen görs parlamentarisk. En självklar princip i detta sammanhang är, att de kostnader som krävs för att skapa en bättre arbetsmiljö skall bäras av produktionen i företaget, vilket ju också har ekonomiska fördelar därav. Men givetvis kräver saneringen av arbetsplatser och andra investeringar i god arbetsmiljö resurser, som inte kan tas fram av alla företag. Detta gäller speciellt i skeden då kraven skärps snabbt och kraftigt. Ekonomiska insatser från samhällets sida kommer därför att krävas. De kan omfatta bl. a. möjligheter att utnyttja investeringsfonder och nya avskrivningsmöjligheter för arbetsmiljöinvesteringar. Det bör dessutom övervägas om en särskild fond för arbetsmiljöinvesteringar kan inrättas, där företagen kan låna under gynnsamma villkor. infördes statsbidrag till industriföretag för investeringar i syfte att nedbringa vatten- och luftföroreningar. Bidragsgrunderna har senare breddats men gäller inte för investeringar i bättre Under lågkonjunkturen har bidragsmöjligheterna varit särskilt goda och främst motiverats av sysselsättningsaspekterna. Som vi ovan framhållit krävs arbetsmiljöförbättringar, som inte kan komma fram snabbt nog eftersom kostnaderna är höga. Starka skäl talar för att statsbidrag bör utgå som stimulans för förbättringar även i arbetsmiljön. Förslag härom bör föreläggas . Med hänvisning till det anförda hemställer vi att hos Kungl. 1. att förslag föreläggs i syfte att skapa förutsättningar för att lägga huvudansvaret för arbetsmiljön på företagsnämnderna, varvid dessa tilläggs beslutsrätt i arbetsmiljöfrågor, 2. att yrkesskadestatistiken förbättras samt att försök med tillbudsrapportering igångsätts, 3. att arbetsmiljöutredningen med förtur framlägger förslag till bättre kontroll av kemiska ämnen och till åtgärder mot buller, 4. att staten vid upphandling ställer ökade krav på bullerdämpning av maskiner, fordon etc., 5. att i grundutbildningen för bl. a. läkare, ingenjörer, arkitekter och ekonomer införs vidgade arbetsmiljöinslag, 6. att en arbetsmiljökampanj av i motionen skisserat slag genomförs, 7. att arbetsmiljöutredningen genom tilläggsdirektiv får i uppgift att analysera behovet av och föreslå mera långsiktiga reformer på arbetsmiljöområdet samt därvid görs parlamentarisk, 8. att förslag föreläggs om införandet av statsbidrag i syfte att stimulera investeringar i bättre arbetsmiljö enligt motsvarande grunder som gäller för bidrag till miljövårdande åtgärder inom industrin.