mot · FW02148 · 1973-01-16 00:00:00 — av i m. fl. angående meritvärderingen av u-landstjänstgöring, m. m. Vårt bistånd till u-ländema omfattar inte bara ekonomisk hjälp. Vi bistår också med kunnande genom experter av skilda slag. Den senare biståndsformen torde vara den mest utvecklingsfrämjande. Experter förmedlas både av SIDA och av de enskilda biståndsorganisationerna. Departementschefen anför i utrikeshuvudtiteln att SIDA har svårigheter på rekryteringsområdet. Anledningen härtill kan naturligtvis sökas i den ändrade attityd till u-hjälp som kunnat förmärkas . Missionen och de humanitära organisationerna har inte registrerat motsvarande rekryteringssvårigheter. Motivationen för anställning i dessa sammanhang är måhända i vissa avseenden också en annan. En återhållande faktor i vad gäller engagemang i biståndssammanhang är tvivelsutan den blygsamma värdering av u-landstjänstgöringen som kommer till uttryck när vederbörande återvänt hem. Naturligtvis skiftar värderingen mellan olika discipliner och fack. Det kan gälla tjänsteårsberäkning, pensionsrätt o. d. Allvarligare är emellertid den nuvarande blygsamma värderingen av u-landstjänstgöringen som yrkesmässig merit. En läkare som tjänstgjort t. ex. på ett missionssjukhus och söker tjänst i blir inte sällan förbigången av medsökanden med lika eller färre tjänsteår och kommer därmed efter i hemmakarriären. I vissa fall kan man måhända med fog påstå att vederbörande under sin utlandsvistelse inte haft tillfälle att följa den vetenskapliga utvecklingen på sitt specialområde. Detta bör emellertid rimligen vägas mot den erfarenhet och personliga utveckling som en u-landstjänstgöring befordrar. Läkaren på missionssjukhuset har fått vara både operatör, internist och utbildare. Han har ensam fått avgöra viktiga beslut utan möjlighet att konferera med kolleger, fungera som personalledare och administratör samt lösa brydsamma ekonomiska problem. Han måste därjämte avsevärt ha berikat sitt vetande om de speciella sjukdomar som finns i den del av världen där han tjänstgjort. Allt detta bör rimligen utgöra värdefulla komponenter i vederbörandes meritum även för tjänst i hemlandet. Turistfrekvensen på exotiska länder motiverar t. ex. en medicinsk praktisk erfarenhet även här hemma av en vidare sjukdomsflora. Vad som sagts om läkaren är i princip också tillämpligt på andra yrkesgrupper som tjänstgör i u-land, t. ex. sjuksköterskor, lärare, ingenjörer, administratörer och präster. Det är värt att uppmärksamma att den enskilda sektorn som regel har en annan och högre värdering än den offentliga sektorn har av u-landstjänstgöring. Man betraktar några års tjänst utomlands som ett väsentligt led i utbildningen. Oppositionspartierna har under en följd av år yrkat på en generösare meritvärdering inom den offentliga sektorn i dessa sammanhang. Eftersom biståndsarbetarna utgör en mycket differentierad kår och varierande värdering av u-landstjänsten tillämpas för olika kategorier, torde det vara nödvändigt att hela fältet utreds för att i görligaste mån få fram gemensamma normer för en realistisk bedömning av u-landstjänstens meritvärde. I sammanhanget finns också skäl att söka komma fram till likartade tjänstledighetsbestämmelser i samband med u-landsuppdrag för anställda i offentlig tjänst. Med hänvisning till vad i motionen anförts hemställs att hos Kungl. Maj :t anhåller att frågan om meritvärdering inom den offentliga sektorn och tjänstledighetsbestämmelser i samband med u-landstjänst blir föremål för utredning. () () G. REGNÉLL (m) ()