mot · FW02933 · 1973-01-25 00:00:00 — om statsbidrag till . Som bekant förändras landskapsbilden på många håll snabbt till följd av strukturomvandlingen i jordbruket. Men i en del fall hotar därjämte andra faror. På grund av bl. a. den alltför ohämmade användningen av åar och floder som avledare av hushålls- och industriavfall, med ty åtföljande igenslamning och igenväxning som följd, har framrinningen minskat så kraftigt att det ofta inträffat att översvämningar uppstått. Därvid kan lågt liggande källarlokaler vattendränkas och åkrar, betesmarker och strövområden för fritidsändamål översvämmas. Det ofta starkt förorenade vattnet utgör vid sådana tillfällen en stor miljöfara, som det åstadkommer ekonomiska förluster för ägare av fastigheter och brukare av åkerjord. Om inga åtgärder vidtas så sjunker lönsamheten vid brukningen av dessa översvämningsarealer kraftigt, och det kan befaras att brukningen blir direkt förlustbringande. Följden kan då bli att odlingen i de lågt liggande ådalarna helt upphör, varefter igenbuskningen går mycket fort. Den landskapsbild som de odlade ådalarna utgör skulle då mycket snabbt förändras och miljöförstöringen öka. Utan tvivel utgör fortgående igenslamning av våra vattendrag en stor fara såväl för den egentliga jordbruksdriften som för landskaps- och miljövården. Därtill är det angeläget med så jämn framrinning som möjligt för de industrier, t. ex. massaindustrier, som för sin drift behöver friskvatten ur vattendragen. Den jämna framrinningen är också angelägen för kraftproducenterna. Den gällande vattenlagen tar exempelvis ej tillräcklig hänsyn till vattendragens roll som avledare av avloppsvatten och till miljövårdssynpunkterna. I väntan på förändringar i lagstiftningen kan det synas angeläget att på frivillighetens grund t. ex. genom bildande av vattendragsförbund söka begränsa de snabbt fortgående försämringarna från brukningsoch miljövårdssynpunkt som de allt vanligare översvämningarna utan tvivel utgör. Sådana vattendragsförbund har också bildats här och var. Därvid har det ofta visat sig att det är besvärligt att enas om hur kostnaderna för utredning och åtgärder skall fördelas mellan de olika intressegrupperna. I det sammanhanget skulle det vara av stort värde om statsbidrag regelmässigt beviljades. Departement, länsstyrelse och lantbruksnämnd kunde därigenom verksamt bidra till en riktig och rationell handläggning av frågor i samband med tillkomsten av vattendrags 3 sami Nr 933940 förbund och till effektiva åtgärder mot miljöfarliga översvämningar i många ådalar. Bland de åar i som är mest kända för sina ofta återkommande översvämningar kan i län nämnas. Senast noterades stora vattenkatastrofer åren 1966, 1967, 1968, 1969 och 1970. För har ett vattendragsförbund efter initiativ av i län numera bildats. har varit föremål för uppmärksamhet från länsmyndigheternas och statens sida, bl. a. genom den s. k. ledd av professor . Emåns dalgång har av i län klassificerats som riksobjekt i den inventering som naturvårdsenhet har redovisat till . För att få praktisk erfarenhet av hur ett vattendragsförbund arbetar, hur åtgärder genomförs för att sanera en ådal från ekonomiskt förlustbringande och miljöfarliga, ofta återkommande översvämningar samt för att öka jämnheten i framrinningen till fromma för kraftverk och vattenförbrukande industrier borde staten kraftfullt stödja en försöksverksamhet genom ekonomiskt bidrag och direktengagemang i t. ex. . Huruvida en sådan försöksverksamhet skall bedrivas med medel anvisade under rubriken naturvårdsområden m. m. eller i annan ordning torde få ankomma på Kungl. Maj:t att avgöra. Med hänvisning till det anförda föreslås besluta uttala att statsmedel bör anvisas ur anslaget Vård av naturvårdsområden m. m. jämväl till .