mot · FW022131 · 1973-11-20 00:00:00 — av herrar och Elmstedt i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1973:178 med förslag till ändring i distriktsveterinärorganisationen, m. m. Maj:ts proposition 1973:178 skall veterinärdistrikt i K-län indragas. Främsta orsaken till detta är att i den framtida distriktsindelningen kommun- och länsgränser skall utgöra gränser även för veterinärdistrikten. omfattar veterinärdistrikt storkommun i K-län samt Näsums s:n i storkommun i L-län och betjänar enligt lantbruksräkning 296 hästar, 1 872 kor, 5 300 övriga nöt, 495 får, 1 236 modersuggor, 5 966 svin, 49 972 fjäderfä och ca 1 500 hundar. av djurantalet hänför sig till Näsums s:n och bortfaller om veterinärdistriktet skall följa länsgränsen, och därmed minskar underlaget för distriktet. I detta sammanhang kan påpekas att i proposition 1973:178 s. 26, tredje stycket vid beräkning av s. k. jämförelsetal utgåtts från koefficienten 0,1 för modersuggor. Detta måste vara fel, koefficienten för modersugga bör vara 1, då en modersugga fordrar mer veterinärservice än exempelvis en häst eller ko som har koefficienten 1. Detta fel missgynnar vid beräkning av antalet djurenheter (arbetsunderlaget) de distrikt som har relativt stort antal modersuggor som veterinärdistrikt. Antalet djur som varit föremål för behandling inom distrikt har varit: 1968 6 346, 1969 7 206, 1970 8 760, 1971 8 975, 1972 8 445. Vid jämförelse med landets övriga 285 veterinärdistrikt hävdar sig distrikt väl och ligger bland de 60 bästa. veterinärdistrikt utgör en synnerligen väl funktionerande enhet med väl utvecklat vägnät med körsträcka som radie, väl avgränsat i sydväst av som utgör en naturlig gräns för Näsums s:n mot . Avståndet OlofströmNäsums centrum är medan avståndet Näsums centrumKristianstad (dit Näsums s:n skulle höra enligt den nya distriktsindelningen) är . Helt förhärskande inom distriktet är familjejordbruken som driver en synnerligen intensiv animalieproduktion och fordrar en god och snabb service. Just en snabb service är avgörande för det ekonomiska resultatet. Vad staten eventuellt tjänar på indragning av väl funktionerande veterinärdistrikt kan nationalekonomiskt förloras om genom försämrad service. Det måste för berörda parter, djurägare och veterinär, framstå som långt mera värdefullt att ha ett väl funktionerande veterinärdistrikt än att ha ett mindre väl organiserat sådant som följer kommun- och länsgränser. Dessa gränser har för de berörda parterna mera teoretiskt intresse. berörda parternas organisationer, och anser i sina remissyttranden det vara mera rationellt att välja gränser med hänsyn till bl. a. husdjurens fördelning och vägnätets beskaffenhet. I propositionen 1973:178 s. 25, andra stycket medgives också att vissa avvikelser bör kunna göras från dessa gränser. Om veterinärdistrikt indrages blir (med en tätort på ca 10 000 invånare) den enda storkommunen i utan egen veterinär. Detta får stora konsekvenser för de ca 1 200 hundägarna, som för att få vård för sina djur måste söka sig till eller vilket medför transportsvårigheter, vården av hundar och katter försvåras och detta kan vålla onödigt lidande för djuren. Antalet hundar och katter förväntas ha fördubblats till omkring . Distriktsveterinärens medverkan i hälsovårdsnämndernas arbete försvåras också då tids- och avståndsfaktorn kommer med i bilden. Flera av de skäl som redovisats för ett bibehållande av veterinärdistrikt kan även åberopas när det gäller veterinärtjänsten i i , vilken också enligt proposition 1973:178 skall dras in. Även om djurtätheten inte är lika hög här är det dock fråga om ganska avsevärda glesbygdsområden. Avstånden till närmaste veterinär skulle för många djurhållare bli flera mil längre än nu om förslaget genomförs. Längre väntetider går naturligtvis ut över djuren som alltför mycket av veterinärernas dyrbara arbetstid skulle gå åt till resor. Ytterligare skäl som talar mot större distrikt är de kostnadsökningar för djurhållare som bleve följden. Inte endast de remissinstanser som direkt har anknytning till den aktuella verksamheten ställde sig avvisande till den omorganisation som föreslås. Åtskilliga kommuner som hade tillfälle att yttra sig i ärendet framhöll just de olägenheter som påtalats i vår motion. Om antalet distriktsveterinärtjänster i skall minskas från nuvarande 6 till 4 innebär detta en ytterligare belastning på de återstående. Enligt undersökning SOU 1970:53 redovisas en genomsnittlig veckoarbetstid för landets distriktsveterinärer. Denna minskning måste skapa en ohållbar situation i synnerhet vid jourer då endast två veterinärer finns tillgängliga i hela . Dessutom bör även distriktsveterinärerna få del i den allmänna arbetstidsförkortningen och måste även kunna beredas veckovila. Hur skall dessa krav kunna tillgodoses genom en reduktion av antalet tjänster? Detta i synnerhet som arbetsuppgifterna för distriktsveterinärerna ökar inte minst på grund av att landet mer och mer blir beroende av inhemsk livsmedelsproduktion. Om distriktsveterinärerna i skall få en enligt nuvarande normer acceptabel arbetsbörda, och djurägarna skall kunna erhålla fullgod veterinärservice, bör antalet distriktsveterinärtjänster inom länet ej minskas utan snarare utökas med en s. k. regionvikarietjänst. Med stöd av vad ovan anförts hemställs att vid behandlingen av propositionen 1973:178 beslutar hemställa hos Kungl. Maj :t att antalet veterinärdistrikt i bibehålles oförändrat och att de föreslagna indragningarna med en tjänst i distrikt och en tjänst i distrikt icke genomförs. () () GOTAB 73 5469 S