mot · FW02783 · 1973-01-25 00:00:00 — av m. fl. om en bättre produktionsbalans inom jordbruket. Den bristande produktionsbalansen torde vara det mest angelägna problemet att komma till rätta med inom jordbruksnäringen. Stora insatser görs också inom lantbrukets föreningsrörelse, organisationer, skolor och myndigheter. Även jordbruksutredningen har att behandla bl. a. problemet med det stora spannmålsöverskottet. Försöksverksamhet pågår också för att söka få fram alternativgrödor till spannmålen. Handelspolitiken torde också behöva omprövas för att bättre anpassas efter den svenska produktionen och den internationella utvecklingen. Ett intensivt arbete är alltså i gång för att från flera håll angripa den bristande produktionsbalansen, som orsakar stora kostnader när det gäller att avsätta överskotten. Det är dock viktigt att man vid detta arbete inte utgår från den föreställningen att goda produktionsresultat i och för sig skulle vara något ont. Det har ju t. ex. inte saknats röster som velat karakterisera de senaste årens goda skördar som mer eller mindre katastrofer för såväl jordbrukare och konsumenter som samhället. Så är det naturligtvis inte. En god skörd är under alla förhållanden att föredra framför missväxt. Ändå medför överproduktionen av i första hand spannmål balans- och awägningsproblem som drabbar de enskilda jordbrukarna olika hårt. Från vårt håll har i en partimotion framhållits, att statsmakterna under en övergångstid, till dess en bättre produktionsbalans kan åstadkommas, bör överväga att träda in när det gäller att utjämna överskottsproblemen och avsättningen. Vi vill i det sammanhanget understryka att i motsats till många andra länder har en i princip fri import. Enda restriktionen är vissa avgifter. Det synes också som om andra länder blockvis sluter sig samman för att skydda jordbruket och den egna livsmedelsindustrin. Det kan nämnas att och har ökat exporten hit av margarin , medan deras margarintull är fem gånger så hög som den svenska. I är det också i princip jordbrukarna själva som betalar vad det kostar att avsätta överskotten på utlandsmarknaderna, medan det i EEC är regeringarna som via särskilda fonder klarar avsättningen till världsmarknadspriser. Såväl den bristande produktionsbalansen, och vad den medför när det gäller att lantbrukarna skall följa med i den allmänna inkomstutvecklingen, som vissa problem inom handelspolitiken gör det enligt vår mening nödvändigt att statsmakterna hjälper till för att möjligt åstadkomma en bättre balans. Att en sådan bättre balans vore till nytta för både jordbruket och hela samhället torde vara ovedersägligt. Några hinder bör under inga förhållanden tillåtas när det gäller en gemensam strävan att lösa dessa problem. Många sysslar emellertid, som nämnts, med frågan, och det torde vara ogörligt att peka på några detaljerade åtgärder som var för sig kan innebära en lösning. Vi har att angripa ett komplexproblem, varför det också är nödvändigt att låta de många insatserna tillsammans ge resultat. För statsmakterna bör det vara angeläget att på alla de områden där så är möjligt stödja strävandena att nå en bättre produktionsbalans. Med stöd av vad som anförts hemställes att som sin mening ger Kungl. till känna vad i motionen anförts beträffande angelägenheten för statsmakterna att biträda i strävandena att nå en bättre produktionsbalans inom svenskt jordbruk. N. () i Trobro