mot · FW021921 · 1973-04-24 00:00:00 — Motioner nr 1921 1973 av herr förste vice talmannen i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1973:98 angående rätt till tilläggspension för utländska sjömän vid anställning på svenska handelsfartyg, m. m. I propositionen 1973:98 föreslås ändrade regler beträffande utländska sjömäns rätt till svensk ATP-pension ävensom en höjning av ATP-avgiften för redare. Sistnämnda avgiftshöjning skulle belasta rederinäringen på lönekontot utöver de höjningar av de sociala avgifterna, som genomförts för näringslivet i dess helhet. Totalt skulle rederinäringen få en höjning av de statliga, sociala avgifterna om . Följderna av en så betydande avgiftshöjning är uppenbara, och i propositionen har hänsyn härtill tagits på så sätt, att avgiftshöjningen slagits ut på . Någon utredning av sedvanlig art beträffande de verkliga kostnaderna för den nu föreslagna reformen har emellertid icke gjorts. Man kan dock på goda grunder antaga, att kostnaderna för den föreslagna pensioneringen av utländskt sjöfolk utgör endast en ringa del av den avgiftsbeiastning, som föreslås. Sålunda märks först och främst att rätt till svensk ATP-pension inträder endast för den, som har minst 3 poänggrundande tjänsteår. I det sammanhanget bör beaktas, att sjömansyrket intar en särställning på så sätt, att det är ett utpräglat genomgångsyrke. Bland manskapet inom den svenska handelsflottan har sålunda en kortare tjänstetid i handelsflottan än 36 månader. Genomsnittsåldern bland manskapet är endast . När en svensk lämnar sjömansyrket, tar han regelmässigt anställning i land i och är därmed kvar inom vårt ATP-system. De utländska sjömännen däremot har ett helt annat läge. Om de övergår till tjänst i land, blir detta regelmässigt i det egna hemlandet. Även om de fortsätter inom sjömansyrket, är det ofta svårt för dem att få ny anställning på just ett svenskt fartyg; de återgår då till tjänst på det egna landets fartyg eller eventuellt i andra handelsflottor. I inget av dessa fall kvarstår de inom det svenska ATP-systemet. Större delen av de utländska sjömännen kommer därför över huvud taget inte att kvalificera sig för svensk ATP-pension på grund av regeln om 3 kvalifikationsår. Detta är en fundamental fråga från kostnadssynpunkt, och den bör utredas innan definitiv ställning tas till storleken av avgiftshöjningen. Härtill kommer att de utländska sjömän, som verkligen uppfyller kvalifikationskravet om 3 poänggrundande tjänstgöringsår, inte drar samma pensionskostnad som motsvarande svenska arbetskraft och detta av två skäl. Från inkomsten under varje kalenderår skall nämligen dragas det s. k. basbeloppet, vilket är . visar tidigare utredningar (se t. ex. betänkande SOU 1971:30, s. 95), att manskapet som genomsnitt tjänstgör till sjöss endast 6 å 7 månader per kalenderår. Avdraget om är emellertid , oavsett om tjänstgöringen varit kortare eller längre. En svensk anställd - oavsett om han är eller landanställd har i allmänhet ATP-grundande inkomst ; om tjänstetiden till sjöss varit kort har han i allmänhet haft anställning i land i under återstående delen av året. Så är inte fallet med de utländska sjömännen. Under sådana kalenderår, då den utländske sjömannen tjänstgör endast på svenska fartyg, kommer han inte upp till ett lönebelopp om och får därför ingen som helst ATP-pension för . I normalfallet med 7 månaders tjänstetid och en månadsinkomst om tillgodoräknas han ATP-pension på endast . Regeln att basbeloppet skall avdragas från årsinkomsten är även den av fundamental betydelse vid beräkningen av kostnaderna för pensioneringen av de utländska sjömännen. Även denna fråga måste utredas innan definitiv ställning tas till storleken av avgiftshöjningen. Den sålunda relativt ringa kostnaden för ATP-pensionering av utländska sjömän kommer antagligen att reduceras ytterligare till följd av följande omständighet. Flertalet utländska sjömän i den svenska handelsflottan är medborgare i länder, där man numera infört ålderspensioneringen av de anställda. För rätt till full ålderspension fordras ett visst antal tjänsteår. Enligt de svenska ATP-reglerna utgår t. ex. full ålderspension tjänst, trots att den aktiva tiden inom förvärvslivet i allmänhet är . Detta innebär, att en person, som tjänstgör i mer än ett land, kan kvalificera sig för mer än full pension; han kan t. ex. erhålla full ålderspension i hemlandet jämte halv ålderspension från ett annat land. Då vi i infört regler om ATP-pension för utlänningar, har syftet emellertid inte varit att försätta den utländska arbetskraften i ett bättre läge än de svenskar, som under hela sitt aktiva liv tjänstgör endast här i landet. På grund av att sjömansyrket är ett utpräglat genomgångsyrke skulle inom sjöfartsnäringen speciellt många av de utlänningar som över huvud taget kvalificerar sig för svensk ATP-pension komma i det läget, att de kunde uppbära denna pension utöver full pension från hemlandet. Varken i eller andra länder torde man komma att acceptera uppkomsten av en privilegierad grupp, som får dubbla pensionsförmåner, på grund av att de tjänstgjort i mer än ett land. Enligt vad som är bekant har myndigheterna i sin uppmärksamhet fäst vid detta problem, och detsamma torde vara förhållandet i andra länder. Ett system för samordning av pensionsförmåner från olika länder kommer därför sannolikt att genomföras. Att så inte redan skett sammanhänger med att det tar åtskilliga år ännu innan någon fått så många tjänsteår totalt att han kan börja tjäna in de dubbla förmånerna. Hur denna samordning av pensionsförmåner från flera länder skall utformas är ännu oklart. En lösning är, att man baserar pensioneringen på tjänstgöringen i hemlandet och att pensionsförmåner från andra länder utgår endast i den mån detta erfordras för att vederbörande skall komma upp i full pension. Oavsett hur samordningen mellan svenska och utländska pensionsförmåner utformas, bör det rimligen bli en betydande minskning av kostnaderna för ATP-pensionering av utländska sjömän på denna grund, eftersom de i allmänhet intjänar fulla pensionsförmåner i hemlandet. Detta bör beaktas , då man kalkylerar kostnaden för den aktuella reformen. Vad nu sagts om samordning av pensionsförmåner till utländska sjömän gäller i princip även pensionsförmåner till utländsk arbetskraft, anställd vid företag här i landet. Inom sjöfarten har emellertid denna fråga speciellt stor betydelse, eftersom antalet utlänningar inom denna bransch är särskilt stort. Medan den utländska arbetskraften i utgör av den totala arbetskraften, är utlänningarnas andel inom sjömanskåren . Den föreliggande statistiken är inte så uppbyggd, att den utan vidare kan användas för att beräkna kostnaden för pensionering av de utländska sjömännen. Sålunda motsvarar den ovan nämnda gränsen om 36 seglationsmånader inte 3 poänggivande kvalifikationsår enligt ATP-reglerna. Den officiella statistiken över sjömännen och deras seglationsvanor ger dock ett primärmaterial, som kan användas för att räkna ut pensioneringskostnaden. Redan nu kan dock med en viss sannolikhet antagas att kostnaden ligger i storleksordningen av den föreslagna avgiftshöjningen och att kostnaden i varje fall inte överstiger av nämnda höjning. Som skäl för det höga avgiftsuttaget anförs i propositionen, att tilläggspensioneringen är av kollektiv natur och att en differentiering av avgifterna därför inte är en framkomlig väg. Man har då bortsett från att det här rör sig om en helt avgränsad grupp, som dessutom får pensionsrätt enligt en annan regel än den som gäller för ATP-kollektivet i övrigt i fråga om bosättning i . Det rör sig inte heller om smärre variationer i pensioneringskostnaden, utan denna kostnad torde såsom ovan nämnts uppgå endast till en bråkdel av den normala pensioneringskostnaden. Vid dylikt förhållande synes det inte blott vara en framkomlig väg utan dessutom en akt av rättvisa att den bransch som får betala denna extra pensionering inte skall betala 5 å 10 gånger den verkliga kostnaden. Som ett andra skäl för det höga avgiftsuttaget anförs i propositionen, att vissa omständigheter skulle tala för att sjömannen stannar inom yrket än vad f. n. är fallet. Detta antagande är helt obestyrkt och vinner inte stöd i utvecklingen . Under hänvisning till det anförda hemställes att vid sin behandling av Kungl. 1. i avvaktan på utredning beslutar att avgiftshöjningarna för fastställs till hälften av de i propositionen föreslagna, 2. hos Kungl. Maj:t anhåller om utredning av kostnaderna för tilläggspensioneringen av utländska sjömän i enlighet med vad i motionen anförts.