mot · FW021965 · 1973-04-27 00:00:00 — i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1973:94 om ändringar i vägtrafikbeskattningen m. m. Ledamöterna av den tillsatta bilskatteutredningen har onekligen under det sjuåriga utredningsarbetets gång haft anledning att utgå ifrån att beslutsfattarna i regering och riksdag med stora förväntningar avvaktade ett förslag, som skulle göra det möjligt att realisera det ofta framställda kravet på en sådan avvägning av beskattningen mellan olika fordon inbördes att den för sedan fastlagda kostnadsansvarighetsprincipen inom vägtrafiksektorn blir tillgodosedd. Utgångspunkten har enligt direktiven varit att skatteuttaget totalt sett skulle vara oförändrat. Utredarna har sålunda inte haft sig förelagt att försöka bedöma hur höga skatterna skulle vara för att svara mot vägtrafikens samlade kostnadsansvar! Det framstår som mycket anmärkningsvärt, att chefen för i proposition nr 94 till årets riksdag förklarar sig inte vara beredd att medverka till genomförandet av det centrala förslaget i bilskatteutredningens slutbetänkande, som överlämnades . Trots att departementschefen inte tvekade att i proposition 115 till förra årets riksdag föreslå att fatta beslut om att påföra fordonsägarna kostnader på för anskaffning av teknisk kilometerräknarapparatur varom enighet inte förelåg i utredningen avvisar han nu utredningens enhälliga förslag om dels införande av kilometerskatt enligt tidigare fattat principbeslut såsom ersättning för dieselskatten, dels fordonsskattens ersättande fr. o. m. Brännoljeskattens utbyte mot kilometerskatt accepteras under hänvisning till de olägenheter som vidlåder den förra. Däremot gör departementschefen gällande att frågan om fordonsskattens ersättande med en körlängdsrelaterad skatt, som med största sannolikhet vore den mest betydelsefulla för uppnående av överensstämmelse med det enskilda fordonets faktiska kostnadsansvar, bör skjutas . Av formuleringarna på s. 73 i propositionen framgår att det är fråga om en ganska oviss framtid. Ställningstagandet motiveras endast vagt. Det torde vara av hänsyn till renodlade åkeriägarintressen som departementschefen ger stöd åt uppfattningen att tiden fram till vöre alltför kort för att tillräckliga erfarenheter för en riktig skatteawägning skulle kunna vinnas. Regeringens förslag att bromsa utvecklingen mot en modern och mot kostnadsansvarighetsprincipen svarande beskattningsform hotar många vitala intressen. Här må endast erinras om de miljömässiga aspekterna, vägslitaget, trafiksäkerheten samt en allmänt omfattad önskan att i praktisk handling stödja järnvägstransporterna. Den som verkligen menar allvar med deklarationerna om bättre villkor för SJ och en begränsning av den ur åtskilliga synpunkter mindre önskvärda, tyngre landsvägstrafiken kan inte acceptera propositionens krav på ytterligare uppskov utan någon som helst tidsbegränsning. Den favorisering av den tunga landsvägstrafiken, som äger rum, måste betecknas som ett samhällsekonomiskt slöseri och bör därför av stävjas. Måhända är det likväl av försiktighetsskäl välbetänkt att godtaga en något längre övergångs- och anpassningsperiod än den som föreslagits av utredningen. En förlängning torde dock vara till fyllest. Med hänsyn till de inte helt goda erfarenheterna av den tekniska apparaturen och finansministerns berättigade försiktighet i fråga om möjligheterna att få fram en godtagbar räkneapparatur för släpvagnar, synes det lämpligt att acceptera propositionens förslag om uppskov med avseende på tidpunkten för införandet av kilometerskatt på släpvagnar. Åberopande det anförda hemställes att beslutar att fordonsskatten för dieseldrivna motorfordon ersättes med kilometerbeskattning fr. o. m. , samt att anhåller om ett förslag från Kungl. Maj d beträffande en successivt nertrappad mängdrabatt.