ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FW021694 · 1973-04-03 00:00:00 — av m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1973:54 angående vuxenutbildning. Vid början väcktes från och en motion angående vuxenutbildningen (1973:1273), där partiernas gemensamma syn på dessa frågor presenterades. I denna motion uttalas bl. a. att Vuxenutbildningen får inte bli en kopia av ungdomsutbildningen. Dess mål och innehåll måste bestämmas utifrån de vuxnas behov och önskemål. För att så långt möjligt eliminera de studiehinder som möter vuxna bör vuxenutbildningsorganisationen bl. a. kännetecknas av ett stort antal möjligheter för den vuxne att i olika former och skaffa sig vidgade kunskaper. Utifrån den grundsynen föreslås en rad åtgärder syftande till att förbättra vuxenutbildningen. Proposition 1973:54 visar att den grundsyn som och presenterade också omfattas av regeringen i väsentliga delar. Mot bakgrund av den omfattande utrednings- och försöksverksamhet som bedrivs är propositionens konkreta förslag i olika avseenden tämligen magra. Utöver de förslag som tidigare väckts i från och och de förslag som propositionen innehåller vill vi därför föra fram ytterligare förslag. utgår tilläggsbidrag till studiecirklar som i huvudsak ligger på nivå som motsvaras av årskurs nio för ämnena svenska, engelska, matematik och samhällskunskap. Denna prioritering kan få mindre önskvärda styrningseffekter på det fria och frivilliga folkbildningsarbetet. 1 tidigare motioner har vi framfört kritik mot prioriteringen av vissa ämnen och också påtalat att grundskolenivån inte alltid kan anses relevant för en vuxenstuderande. I likhet med vad SÖ anför i årets petita anser vi att det högre bidraget borde utgå till studiecirklar i samtliga ämnen. Fler ämnen bör föras upp som prioriterade. Vi föreslår därför att tilläggsbidraget även skall utgå till studiecirklar i tyska, religionskunskap och naturorientering. Anslagen till folkbildningsarbete har urholkats bl. a. på grund av att kompensation icke erhållits för löne- och prisökningar. SÖ har i sin anslagsbegäran för nästkommande budgetår givit mycket hög prioritet åt att folkbildningsarbetet erhåller erforderliga resurser för sin verksamhet. Vi har samma bedömning som SÖ. Studiecirkelbidraget bör därför indexregleras. Av stor betydelse för samordningen av de olika vuxenutbildningsinsatserna är vuxenutbildningsråden. Under en rad av år har från och framförts krav om att sådana skall inrättas i samtliga kommuner (ex. Ak 1970:507). Flertalet kommuner har inrättat vuxenutbildningsråd. Sådana bör inrättas i samtliga kommuner. Dessa bör bl. a. ha en samordnande och planerande funktion. Kommunerna bör ges stor frihet att ge vuxenutbildningsråden de uppgifter som bäst svarar mot den lokala situationen. Med hänvisning till ovanstående hemställes att beslutar 1. att tilläggsbidrag utgår till studiecirklar i tyska, religionskunskap och naturorientering, 2. att studiecirkelbidraget indexregleras, 3. uttala att vuxenutbildningsråd bör inrättas i samtliga kommuner.
mot · FW021697 · 1973-04-03 00:00:00 — i anledning av Kungl. Maj :ts proposition 1973:54 angående vuxenutbildning. I proposition 1973:54 hemställer departementschefen (s. 70) att reservationsanslaget Kommittéer m. m. under åttonde huvudtiteln får tas i anspråk under /74 för viss verksamhet inom vuxenutbildningen. Den verksamhet som avses är den som bedrivs av kommittén för försöksverksamhet med vuxenutbildning (FÖVUX). Att dessa kostnader skall belasta kommittéanslaget är enligt vår mening både felaktigt och missvisande. Det är icke fråga om kommittéverksamhet i egentlig mening. Kostnaderna bör i stället bestridas från anslaget G 6 Bidrag till studiecirkelverksamhet. Under hänvisning till vad som anförts hemställes att måtte besluta att kostnaderna under /74 för viss verksamhet inom vuxenutbildningen (FÖVUX) icke skall bestridas med medel från reservationsanslaget Kommittéer m. m. under åttonde huvudtiteln utan från anslaget G 6 Bidrag till studiecirkelverksamhet.
mot · FW021698 · 1973-04-03 00:00:00 — av m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1973:54 angående vuxenutbildning. 1 propositionen 1973:54 redovisas (s. 72) statsbidragsgivningen till den studiecirkelverksamhet som utgörs av invandrarundervisningen. Verksamheten får ett statsbidrag på upptill . , det högsta inom folkbildningen. Kraven i vad gäller undervisningens kvalitet bör ställas högt mot bakgrunden av dels bidragsgivningen, dels den krävande undervisningsformen. Deltagarna i dessa studiecirklar har ofta mycket skiftande och i många fall också mycket dålig skolunderbyggnad. Höga krav måste alltså ställas på lärarna, om de skall lyckas nå det eftersträvade målet att lära eleverna svenska och få dem att förstå det för många av dem komplicerade svenska samhället. Några betämda behörighetskrav på studiecirkelledare finns inte uppställda. Lärarna i invandrarundervisningen har synnerligen varierande utbildning och erfarenhetsgrund. Vissa kompetensbestämmelser bör dock kunna utformas. Under alla förhållanden måste stor vikt fästas vid pedagogisk erfarenhet. Under hänvisning till vad ovan anförts hemställes att begär att ges i uppdrag att utarbeta kompetensbestämmelser för lärare i den med statsbidrag understödda invandrarundervisningen. () i Agnäs H.BERTIL LIDGÅRD (m) () () ()
mot · FW021700 · 1973-04-03 00:00:00 — Motioner nr 17001704 är 1973 i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1973:55 angående omlokalisering av viss statlig verksamhet Majrts proposition 1973:55 framgår, att totalt 3 700 arbetsplatser inom statlig verksamhet i föreslås bli omlokaliserade i den andra etappen. Förslaget har en klarare regionalpolitisk målsättning än den första etappens omlokalisering. Skogslänen har fått en större andel av arbetstillfällena, och sydöstra har också föreslagits som mottagare av statlig verksamhet. I det senare fallet gäller det lokalisering till av teleskola och byggnadsavdelningens byggnadskontor, sammanlagt 250 arbetsplatser. Redan nu kan det sägas föreligga osäkerhet om hur stor del av de föreslagna omlokaliseringama i ett par speciella fall som kommer att kunna bli verklighet. Det gäller just de 250 arbetsplatserna som föreslås flyttade till . I det fallet har en rationaliseringsutredning inom föreslagit en betydande nedskärning av antalet anställda totalt sett inom verket. Ett förverkligande av utredningens förslag kan förutses få konsekvenser också för den framtida lokaliseringen och då främst omfattningen. Ett motsvarande fall av osäkerhet gäller statens bakteriologiska laboratorium, som föreslås omlokaliserat till med ca 400 arbetsplatser. På grund av de komplikationer som en omlokalisering i det fallet skulle medföra har redan departementschefen anmält att en kompletterande utredning är nödvändig. Chefen för har bemyndigats tillkalla fyra sakkunniga för denna uppgift. Erfarenheter från första etappens omlokaliseringsbeslut och de här angivna exemplen innebär en osäkerhet i planeringen för de tilltänkta mottagarorterna, förutom för berörda verk och institutioner samt personalen. För att reducera osäkerheten för de mottagande orterna och understryka de regionalpolitiska strävandena bör uttala, att det i propositionen anmälda antalet arbetsplatser på de olika orterna står fast fram till tidpunkten för utlokaliseringen. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställes att i samband med behandlingen av propositionen 1973:55 måtte uttala att det i propositionen anmälda antalet arbetsplatser på de föreslagna lokaliseringsorterna står fast, även om detta förutsätter omlokalisering av annan statlig verksamhet än den nu aktuella.
mot · FW021707 · 1973-04-03 00:00:00 — ger samtliga statliga verk och myndigheter, som inte berördes av beslut om utflyttning från , i uppdrag att möjligt redovisa detaljerade undersökningar av respektive verks möjligheter att decentralisera sin verksamhet till regional och lokal nivå, 2. att i avvaktan på sådan utredning och erfarenheter från första utflyttningsetappen uppskjuter sitt ställningstagande till den andra utflyttningsetappen. () /ENKEL (fp () HANS () i PER () () ()
mot · FW021714 · 1973-04-03 00:00:00 — i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1973:55 angående omlokalisering av viss statlig verksamhet. 1 propositionen 1973:55 tilldelas inte något statligt verk trots att under diskussionen i samband med etapp 1 förekom som tänkbar utflyttningsort för del av mynt- och justeringsverket. Den flyttningen skall enligt riksdagsbeslut ske till . får förutom de 50 personer som mynt- och justeringsverket medför också ett tillskott på 600 personer genom att fortifikationsförvaltningen i etapp 2 föreslås flyttad till . Bakgrunden till att föreslås är den att lokaliseringsutredningen föreslog bl. a. men ej som lämplig utflyttningsort för mynt- och justeringsverket. ligger inom stödområdet och har stora sysselsättningsproblem. 1 samband med beslutet för etapp 1971 framlade jag en motion i vilken förordades en omlokalisering av mynt- och justeringsverket till . Denna motion blev med knapp majoritet avslagen. I händelse av att proposition 1973:55 vinner gehör vill jag förorda att en omprövning av beslut rörande omlokalisering av delar av myntoch justeringsverket verkställes. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att måtte besluta att de delar av mynt- och justeringsverket som beslöts skulle omlokaliseras till i stället omlokaliseras till .
mot · FW021716 · 1973-04-03 00:00:00 — i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1973:55 angående omlokalisering av viss statlig verksamhet. Utredningsarbetet om decentralisering av statlig verksamhet har ensidigt inriktats på utlokaliseringar från . Trots att full enighet råder om att väsentliga delar av den statliga verksamheten över huvud taget inte kan komma i fråga för utflyttning från har frågan om lokaliseringen inom detta inte behandlats i något sammanhang. Ändå är vissa förortskommuner i de i sysselsättningshänseende mest underförsörjda kommunerna i hela landet. Ända upp till 2/3 av den förvärvsarbetande befolkningen i en sådan kommun kan ha sitt arbete utanför denna. Många tiotusental har resor till och från arbetet som tar . För dessa människor framstår en arbetsplats nära bostaden som den kanske mest angelägna standardhöjningen. Enligt förslaget till Regionplan 73 för , som är under slutbehandling inom , är en jämnare fördelning av arbetsplatserna inom regionen av grundläggande betydelse. finns, uppförs och planeras stora bostadsområden utan tillräcklig tillgång till differentierade arbetstillfällen inom rimligt resavstånd. Detta leder till mänskligt och samhällsekonomiskt helt otillfredsställande, dimensionerande belastningstoppar i trafiken, begränsningar av fritiden genom tidskrävande pendelresor, stora reskostnader osv. De renodlade bostadsområdena blir också miljömässigt ensidiga genom bristen på närbelägna arbetsplatser. En lokalisering av statliga arbetsplatser till i sysselsättningshänseende underförsörjda orter inom max. ca en timmes resavstånd från skulle innebära väsentliga fördelar. Dels skulle trycket på centrala delar minska, dels skulle mänskligare levnadsvillkor uppnås för stora befolkningsgrupper, dels skulle också annan statlig verksamhet än den för utflyttning aktualiserade kunna komma i fråga. Eftersom kontaktmöjligheterna med är goda även från de yttre förortskommunerna bör lokalisering dit ses inte bara som ett alternativ till lokalisering utanför . Genom lokalisering av stadig verksamhet från till förortscentra och perifert belägna tätorter inom kan staten påverka utvecklingen i i positiv riktning. Exempel på lämpliga lokaliseringsorter är , , , , , och Ullna. I avvaktan på en utvärdering av den redan beslutade utlokaliseringen och en utredning om decentralisering av statlig verksamhet till regional och lokal nivå bör nu inte ta ställning till en andra utlokaliseringsetapp. I detta utredningsarbete bör även alternativet att omlokalisera statlig verksamhet inom prövas. Med hänvisning till det anförda hemställes att i avvaktan på en utredning om bl. a. omlokalisering av statlig verksamhet inom uppskjuter sitt ställningstagande till den andra utflyttningsetappen.
mot · FW021717 · 1973-04-03 00:00:00 — av herrar i och Wirmark i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1973:55 angående omlokalisering av viss statlig verksamhet. Inom lärarutbildningen tillämpas liksom vid annan spärrad högre utbildning s. k. central intagning. Ansvaret för den centrala intagningen av studerande till lärarhögskolorna handhas av en särskild intagningssektion inom byrå L 1 vid . Chef för denna sektion är en byrådirektör, som till sitt förfogande har ett femtontal helårsanställda medarbetare. Till detta kommer extra personal om ca 50 personer. I proposition 1973:55 föreslås att intagningssektionen skall tillsammans med enheten för provkonstruktion inom byrå L 3 flyttas till . Den senare enheten svarar bl. a. för konstruktion och distribution av standardprov och centrala prov inom skolan. För båda dessa enheter gäller att de i hög grad berörs av en rad pågående utredningar eller utredningsförslag, vilket också framhålls i propositionen. I det betänkande som utbildningsutredning (U 68) lagt fram föreslås bl. a. att all lärarutbildning skall sammanföras med annan eftergymnasial utbildning i ett nytt verk, universitets- och högskoleämbetet (UHÄ). Rent organisatoriskt torde detta innebära att byrå L 1 kommer att överföras till det nya verket. Därvid kommer naturligtvis intagningssektionen att få följa med. Inom det nuvarande universitetskanslersämbetet (UKÄ) finns emellertid en central intagningsenhet. En naturlig lösning kommer därför att bli att de båda enheterna sammanförs till en intagningsenhet gemensam för all högskoleutbildning. Den föreslagna utflyttningen av Sös intagningssektion till försvårar emellertid en sådan lösning, eftersom även i fortsättningen kommer att finnas kvar i . En modell där en del av intagningen handläggs i och en annan del i förefaller inte särskilt rationell. Mot en utlokalisering av intagningsverksamheten kan också resas starka invändningar. Intagningsproblematiken kan inte ses oberoende av grundutbildningen i övrigt. SÖs intagningssektion t. ex. arbetar i nära kontakt med själva lärarutbildningsbyrån, bl. a. när det gäller dimensioneringsoch kompetensfrågor. Kontinuerlig samverkan är också nödvändig med den administrativa byrån, då samma behörighetsregler måste gälla för intagning och tjänst. I vad gäller utvärderingssektionen sysslar denna inte enbart med provkonstruktion utan också med utvärderingsfrågor i vidare bemärkelse. Att se utvärderingen isolerad från de mål och läroplaner som skall utvärderas är knappast möjligt. Utvärderingen måste tvärtom ses som en integrerad del av läroplansarbetet, och konstruktion av läroplaner och utvärderingssystem bör ske i ett sammanhang. Att de två uppgifterna skall ske på två skilda orter måste därför betecknas som orimligt. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att avslår proposition 1973:55 i vad avser flyttningen av och enhet för provkonstruktion.
mot · FW021723 · 1973-04-03 00:00:00 — av och i i anledning av Kungl. Maj.ts proposition 1973:61 angående anslag för /74 till byggnadsarbeten samt inredning och utrustning av lokaler vid universiteten m. m. I proposition 1973:61 behandlas den fortsatta utbyggnaden av högskoleväsendet i . Maj:t begär bl. a. medel för utvecklingen av tandläkarutbildningen. kännetecknas i vissa avseenden av en betydande regional obalans. Det gäller bl. a. i fråga om lokaliseringen av industriell verksamhet, förvaltning och högre utbildning. Diskussioner om regionplanen för området har enligt vår mening klart visat på behovet av dels ett stopp för den industriella utflyttningen från området som helhet, dels en jämnare spridning av sysselsättningsmöjligheterna i regionens olika delar. Också har aktualiserat denna fråga. Enligt vår mening finns det anledning att vid den fortsatta planeringen av högskolorna i beakta möjligheterna till en förläggning i den södra regiondelen. Härmed kan en samordning ske t. ex. med tandläkarutbildningen och läkarutbildningen vid i liksom med förskoleseminariet i . Med hänvisning till det anförda hemställer vi att i skrivelse till Kungl. Maj:t ger till känna att man vid den fortsatta planeringen av högskoleväsendet i bör sträva efter att åstadkomma en lokalisering till den södra regiondelen. () () 1 1973.3 sami.
mot · FW021724 · 1973-04-03 00:00:00 — av fröken i och i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1973:63 angående studiesocialt Studiemedlen är behovsprövade och reduceras med hänsyn till den sökandes inkomst med 1/3 av den del som överstiger av basbeloppet och med 1/5 av förmögenhet som överstiger 6 gånger basbeloppet. Är sökanden gift och sammanbor med make tas vid denna reducering också hänsyn till dennes inkomst och förmögenhet. Reducering sker därvid med 1/3 resp. 1/5. hade den principiella uppfattningen att alla oavsett kön och samlevnadsform skulle betraktas som ekonomiskt självständiga individer. Den uppfattningen har också alltmer kommit till uttryck i vår lagstiftning i olika avseenden. När studiemedelskommittén trots denna sin inställning inte föreslog att makeprövningen helt skulle slopas skedde detta utifrån ekonomiska överväganden. Utredningen föreslog dock generösare regler för prövning mot makes inkomst med ett fribelopp av av basbeloppet. I proposition 63 tar man ett steg tillbaka i förhållande till vad utredningen föreslagit och föreslår att vid prövning mot makes inkomst fribeloppet fastställs till av basbeloppet och att reducering sker av inkomst däröver. Reduceringen sätter alltså in vid lägre inkomst och med starkare effekt än vad utredningen föreslagit. Vi har i och för sig inget att invända mot den motivering propositionen anfört för denna ändring, nämligen att man därigenom kan göra ökade insatser för familjer med låga inkomster. Vi kan emellertid inte acceptera det avsteg från principen om att varje människa skall betraktas som en ekonomiskt självständig individ som förslaget innebär. Vi anser att prövning mot makes inkomst helt skall slopas. Om detta bör nu fatta principbeslut eftersom det ekonomiska läget ej tillåter ikraftträdande. Med stöd av det anförda hemställer vi att vid behandling av Kungl. Maj:ts proposition nr 63 fattar principbeslut om att vid inkomstprövning för erhållande av studiemedel inkomstprövning mot makes inkomst och förmögenhet ej må ske.
mot · FW021725 · 1973-04-03 00:00:00 — av m. fl. i anledning av Kungl. Majds proposition 1973:63 angående studeisocialt stöd. I proposition 1973:63 angående studiesocialt stöd lämnas en redogörelse för centrala studiehjälpsnämndens förslag till hemreseersättning för gymnasieskolans elever, som är berättigade till inackorderingstillägg. CSN :s förslag har tillstyrkts över lag av remissinstanserna. Det finns remissinstanser som tar upp frågan om det föreslagna antalet hemresor bör utökas att gälla mer än en resa . Departementschefen är inte nu beredd att tillstyrka CSN :s förslag. Glesbygdsgymnasieelevernas hemresor under veckosluten har aktualiserats i . Hemresorna har också varit föremål för diskussion och förslag från glesbygdsutredningen (Ds In 1972:1). Utredningen framhåller att utbildningspolitiken i landet måste vara att åstadkomma största möjliga rättvisa mellan olika landsdelar i fråga om utbildningsstandard. De instaser från samhällets sida som ligger närmast till hands om man vill förbättra glesbygdsbefolkningens utbildningssituation är att försöka mildra effekterna av de långa avstånden genom förbättrade och mindre ekonomiskt betungande transporter och resor. Elever från glesbygden med lång resväg mellan hemmet och skolan och med föräldrar tillhörande låginkomstgrupperna tvingas ofta stanna kvar över veckosluten på sina inackorderingsrum i en utsträckning som inte kan anses förenlig med rimliga hänsyn till fortlöpande kontakt mellan barnen och föräldrahemmet. framhåller att inackorderade elever på gymnasial nivå bör beredas möjligheter att resa till hemmet varje veckoslut, såvida de går i den egna regionens gymnasieskola. Den kommun som är huvudman för respektive skolenhet bör ha ansvaret för att dessa hemresemöjligheter ordnas. ansluter sig i stort till CSN:s förslag men föreslår en komplettering så att eleverna på gymnasieorter i det allmänna stödområdet ges rätt till fri hemresa . På många håll är tillgången på och samordningen mellan de kollektiva transportmedlen sådana att det är svårt för gymnasieeleverna att använda kollektiva transportmedel för hemresor under veckosluten. Det är både ekonomiska synpunkter och svårigheterna att finna praktiska lösningar på gymnasieelevernas veckoslutshemresor inom stödområdet, som motiverar försöksverksamhet med kostnadsfria hemresor enligt glesbygdsutredningens förslag i några av stödområdets gymnasieregioner. Med hänvisning till ovanstående hemställer vi 1* 1973. att hos Kungl. Maj:t begär att försöksverksamhet med kostnadsfria hemresor anordnas i några gymnasieregioner inom stödområdet under veckosluten för inackorderade gymnasieelever. () () () () () ()
mot · FW021726 · 1973-04-03 00:00:00 — av herrar i Ulfsbyn och i i anledning av Kungl. Maj .Is proposition 1973:63 angående studiesocialt I propositionen 1973:63 angående studiesocialt stöd anmäler föredragande statsråd att det inte finns någon anledning att se över bl. a. resetillägget inom studiehjälpssystemet. Justeringar i detta stöds beloppsgränser har vidtagits vid . utgår resetillägget med 65, 85, 1 10 och beroende på om eleven bor minst 6, 15, 25 resp. från studieorten. I likhet med departementschefen anser vi att det inte finns anledning att nu räkna upp resetillägget inom dessa reseavstånd. Däremot måste det konstateras att 35-kilometersgränsen för många elever är för knappt tilltagen. Många elever har inte gymnasium inom från hemorten, och det måste anses vara rimligt att stöd utgår till dessa för hela resvägen. Den allmänna restriktion som bör gälla för maximala gränsen för resetilläggets utgående bör vara det avstånd som kan accepteras som daglig resa för den studerande. (Den gräns där det mest positiva alternativet är inackordering.) studiehjälpsutredning angav i sitt betänkande Bättre studiehjälp (SOU 1963:48) bl. a. att det inte syntes lämpligt att den studerande tillbringar för färd till och från skolan. I annat fall är enligt utredningen inackordering att föredra. Bidrag bör därför inte räknas för längre färd än (s. 106). Två timmars resa anser vi i och för sig vara en alltför lång restid för att eleverna skall kunna delta i skolarbetet på ett för dem inte alltför betungande sätt. Utvecklingen av de allmänna kommunkationerna gör det emellertid enligt vår mening motiverat att utsträcka avståndsbegränsningen i resetilläggssystemet . Detta torde lämpligast ske genom införandet av en ny avståndsklass om , vilken bör ge ett resetillägg om . Därmed minskar man orättvisorna i kostnader för elever med lång resväg till studieorten och bereder därmed fler ungdomar möjligheter att bo i sina hem . Med hänvisning till det anförda hemställs att hos Kungl. Maj:t begär att resetillägg enligt studiestödslagen utgår med om resan är . () i Ulfsbyn