mot · FW021346 · 1973-01-26 00:00:00 — av m. fl. om bättre belysning vid övergångsställen för gående. har i genomsnitt cirka 1 200 människor omkommit genom trafikolyckor. Enligt preliminära siffror uppgick antalet dödade till 994, vilket tal sedermera ökades till 1 213. Den preliminära siffran uppgår till 944, vilket väl sannolikt kommer att ökas till cirka 1 200 när slutsiffran framräknats. De nämnda uppgifterna synes peka mot en glädjande minskning av antalet dödade människor, speciellt som man noterar fortsatt trafikintensitet. Till ovannämnda tal får läggas den mångdubbelt högre siffran för i trafiken skadade personer, vilka icke sällan får bestående men och invaliditet. Allt bör således göras för att nedbringa trafikoffrens antal. Hur stort antal av trafikoffren som dödats som gångtrafikanter på övergångsställen finnes icke någon statistik på. har emellertid infordrat uppgifter från 37 av de största städerna i landet om antalet döda i trafikolyckor. Av de tillfrågade svarade 27 stycken. Av svaret framgår att omkom 27 personer vid bevakat eller markerat övergångsställe och 28 på annan plats. De skadades antal var 366 resp. 418. För vidkommande dödades på övergångsställe eller i korsning utan utmärkt övergångsställe 18 personer, på övergångsställe och gående mot rött ljus 4 personer, på gångbana 2 personer och på annan plats 12 personer, således i allt 36 personer. Samtliga uppgifter avseende . Det synes således uppenbart att alltför många människor omkommer eller skadas även på övergångsställena. har givetvis uppmärksammat förhållandet och experimenterar på olika sätt för att komma till rätta med de icke önskvärda förhållandena. Sålunda har man börjat försöken med intensivbelysning på övergångsställena, man har försök med belysta eller genomlysta skyltar, skyltar i större format i helreflekterande material, s. k. omställningsbart vägmärke med t. ex. 30 km-markering vid skolor m. m. Alltsammans detta är utmärkt och ett led i strävandena mot säkrare trafik. Man skulle dock önska att trafiksäkerhetsverket genom ökat anslag kunde ges möjligheter att företa ett större antal prov på olika platser i landet, vid olika årstider, vid olika dygnstider och vid varierande trafikintensitet. Det återstår ännu mycket av forskning på området innan man får fram tillförlitliga resultat. Vad man emellertid utan ytterligare tidsutdräkt kan göra är ett förtydligande av övergångsställena medelst dels bättre allmänbelysning, dels belysning av eller i skyltarna som utmärker övergångsstället. Kommunerna borde animeras att vidtaga åtgärder i nämnt syfte, och under alla förhållanden borde man vid ombyggnad av gator och vägar räkna med belysning på övergångsställena. Samma förutsättning bör givetvis gälla byggnationer i vad det gäller vägarna. Eftersom markerade övergångsställen endast förekommer inom tätortsbebyggelse och där sannolikt redan finns viss gatubelysning och ledningar, är det icke förenat med oöverkomliga kostnader att åstadkomma realiserandet av förslaget. Belysning vid övergångsställena samt belysning av ifrågavarande skyltar borde vara ett obligatorium. Markeringarna i gatan är ibland osynliga, ibland på grund av slitage, ibland på grund av snö, och bilarnas strålkastare på halvljus når icke upp till skylten, varför bilförare har svårt att upptäcka övergångsstället och i många fall upptäcker det alltför sent. Regeringen bör ta initiativ till att en långsiktig plan upprättas såväl för som för kommunerna som animerar till framskapandet av vad härovan skisserats för ökad trafiksäkerhets uppnående. Med hänvisning till ovanstående hemställes att som sin mening ger Kungl. Maj:t till känna vad i motionen anförts om behovet av tillfredsställande belysning vid övergångsställena. () () () () ()