ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FW022116 · 1973-11-15 00:00:00 — av m. fl. i anledning av skrivelse 1973:18 från förvaltningsstyrelse med förslag till vissa ändringar i ersättningsstadgan för ledamöter. I förvaltningsstyrelses förslag 8.11.1973 till vissa ändringar i ersättningsstadgan för ledamöter behandlas bl. a. riksdagsledamöternas reseförmåner. I förslaget citeras tidigare uttalande (KU 1971:75) att det borde övervägas att utsträcka möjligheterna för ledamöterna att använda flyg för resor i anledning av riksdagsuppdraget och att motsvarande synpunkter kunde anföras för vidgade rättigheter att vid resa som föranledes av riksdagsuppdraget begagna single sovkupé å järnväg samt anlita taxi eller privatbil m. m. Styrelsen föreslår nu att reglerna i 11 och 12 §§ ersättningsstadgan utbyts mot ett stadgande av innebörd att ledamot för utövande av sitt uppdrag äger anlita reguljärt inrikes flyg. Rättigheten att använda single sovkupé regleras i av styrelsen utfärdade tillämpningsföreskrifter till ersättningsstadgan. I nu förevarande förslag gör styrelsen inget uttalande beträffande single sovkupé av den innebörd som skedde i KU:s ovannämnda betänkande. Det finns skäl att rätten för ledamot att begagna single sovkupé i enlighet med KU:s ovannämnda uttalande utvidgas så att den kommer att motsvara vad som föreslås skall gälla för flygresor. Åtskilliga platser i landet saknar alltjämt flygplats med reguljära flygförbindelser inom räckhåll, varför järnvägsresor i många fall ställer sig bekvämare. Möjligheten att använda single sovkupé i stället för flyg vid resor i anledning av riksdagsuppdraget bör stå till ledamots förfogande också av det skälet att det innebär ett billigare färdsätt än flyg. Med hänvisning till det anförda hemställes att vid behandlingen av förvaltningsstyrelsens förslag till vissa ändringar i ersättningsstadgan uttalar att ledamot för utövande av sitt uppdrag som riksdagsledamot skall äga begagna single sovkupé på järnväg i motsvarande utsträckning som föreslås gälla för reguljärt inrikes flyg. GOTAB 73 5447 S 1973
mot · FW022120 · 1973-11-20 00:00:00 — i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1973:155 med förslag till kreditupplysningslag. I proposition 1973:155 med förslag till kreditupplysningslag finns det en paragraf som medför stora kostnader för kreditupplysningsföretagen utan att fördenskull ge den som upplysningen avser ett ökat skydd. Den paragraf vi avser är § lii förslaget. Problemet är att om § 11 skall gälla så kommer det att bli en mängd lika lydande kopior som skall skickas till den upplysningen avser. Detta blir speciellt arbetsbetungande då det ibland inkommer fyra till fem förfrågningar på en och på samma person. Den mängd av likalydande kopior som detta medför kommer att kosta stora summor i administrations- och portokostnader. Dessa extra kostnader måste betraktas som onödiga. Jag föreslår i stället att man skapar ett system, där man sänder en kopia av den upplysning som avgivits om den ej tillställts den efterfrågade under närmast gångna 6-månadersperiod och senare betalningsanmärkningar ej tillkommit. Med hänvisning till ovanstående hemställs att § lii förslaget till kreditupplysningslag skall ha följande lydelse: Om personupplysning lämnas på annat sätt än genom offentliggörande i tryckt skrift skall, om personupplysningen innehåller uppgift om betalningsförsummelse, skriftligt meddelande om upplysningens innehåll lämnas kostnadsfritt till den som upplysningen avser, dock ej om sådan uppgift tillställts denne under närmast gångna 6-månadersperiod och senare betalningsanmärkningar ej tillkommit.
mot · FW022121 · 1973-11-20 00:00:00 — i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1973:169 angående vissa domartjänster. I proposition 1973:169 föreslås det att Västra i skall, med utgången av 1973, upphöra och läggas samman med . Denna åtgärd har sitt ursprung i domstolskommitténs betänkande Ny domkretsindelning för underrätterna (SOU 1967:4) som avgavs . Kommittén föreslog att domkretsar med endast en domare inte skulle bestå och att endast fem domkretsar med tvådomarsystem skulle finnas . Västra skulle följaktligen försvinna. Skälet till detta var att varje tingsrätt skulle ha egen personal för tvistemål av alla slag. Detta system med mer än en domare, företrädesvis med minst tre domare, i varje domkrets föreligger inte . i första lagutskottets betänkande nr 38, vilket i detta avseende följde, anfördes att skäl kan vara så starka att de motiverar bibehållande av domkrets som ger arbete för endast en domare. är förhållandena i västra och norra dessa, att i (Norra domsaga) finns det två domare och i (Västra domsaga) som tidigare nämnts en domare som föreslås bli flyttad till . Mot denna flyttning talar följande: Den princip om tredomkretsar som fastslogs i SOU 1967:4 har redan frångåtts. Endomardomsagor skall som 1969 fastslog även kunna finnas. Befolkningstalet i , som i SOU 1967:4 förutsattes komma att fortlöpande sjunka, ökade 1972. En väsentlig fördyring för samhället och de enskilda undviks om flyttningen ej blir av. Då tingsstället i skall finnas kvar även fortsättningsvis innebär det att en eller flera resor för två eller tre personer måste genomföras. Det sista och viktigaste skälet är att Västra i ger full sysselsättning för en domare. En norm har varit att en domare skall avgöra 300 mål/år. I har det genomsnittligt avgijots ca 330 mål/år. , , har siffran emellertid understigit 300 mål/år. a. på grund av att en del mål nu överförts till straff- och ordningsföreläggande. Dock visar statistiken tendensen att öka med från föregående år. Med anledning av vad som ovan anförts hemställer jag att måtte 1. i skrivelse till Kungl. Maj:t begära att beslutet om upphörande av Västra måtte upphävas, 2. avslå förslaget i propositionen 1973:169 att inrätta en rådmanstjänst i .
mot · FW022122 · 1973-11-20 00:00:00 — i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1973:169 angående vissa domartjänster. Sedan fastställt principerna för den framtida domkretsindelningen för underrätterna, har Kungl. Maj:t fattat beslut om vissa ändringar i domkretsindelningen fr. o. m. . Detta innebär bl. a. att Västra i skall upphöra för att förenas med domkretsen för . I propositionen 1973:169, som beslutats , anför departementschefen att den sålunda nybildade domkretsen torde komma att ge underlag för två ordinarie domare och föreslår därför att utöver den nuvarande lagmanstjänsten det skall inrättas en ordinarie tjänst för rådman vid , medan den befintliga lagmanstjänsten i skall dras in. Ett sådant beslut skulle enligt min mening kunna få mycket olyckliga konsekvenser för invånarna i . I första lagutskottets utlåtande (1LU 1969:38) i samband med domkretsreform anfördes bl. a. att olika lokala skäl, t. ex. allmänhetens behov av service, kunde vara så starka att de motiverar bibehållande av domkrets som ger arbete för endast en domare. Bland de andra skäl som särskilt nämndes var långa avstånd och dåliga kommunikationer liksom även lokalfrågor. Vidare anfördes att domsagokansli i centralort så långt möjligt bör bibehållas. utlåtande godkändes av (rskr 1969:283). bör märkas att , som är domkrets för Västra , genom beslut har fått ställning som regioncentrum. har också vissa lantmäterienheter flyttats till , vilket ytterligare stärker motiven för att ha kvar denna tingsrätt. Det allra starkaste skälet härför är emellertid enligt min mening de farhågor för en allvarlig försämring av servicen till invånarna i regionen som kan hysas om Kungl. Maj:ts förslag genomförs. Redan nu är det framför allt till följd av långa avstånd och dåliga kommunikationer förenat med betydande olägenheter och problem för många människor att ta sig till . Om tingsrätten i enlighet med Kungl. Maj:ts intentioner flyttas till blir problemen enligt min mening orimligt stora för de rättssökande människor som t. ex. inte har tillgång till egen bil. Till detta kommer vissa omplaceringsproblem för det dryga tiotal personer som är anställda vid tingsrätten i och risk för ökad arbetslöshet i regionen. Enligt min mening bör sålunda tingsrätten i bestå eller i vart fall inte indragas till dess inskrivningsväsendet omorganiserats. För lantmäteriet, kommunala myndigheter, advokater, banker och enskilda skulle en avsevärd serviceförsämring uppstå redan vid en bortflyttning av fastighetsböckerna från . Med hänvisning till tidigare uttalanden om domkretsindelningen i olika delar av landet och till att det fortfarande finns ett stort behov av en tingsrätt i hemställer jag att 1. dels avslår propositionen 1973:169 såvitt gäller förslaget om inrättande av en ordinarie tjänst för rådman vid och samtidig indragning av lagmanstjänsten vid Västra , 2. dels som sin mening ger Kungl. Maj:t till känna att tingsrätten i bör bestå.
mot · FW022123 · 1973-11-15 00:00:00 — av m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1973:173 med förslag till lag om ändring i lagen (1964:542) om personundersökning i brottmål. I propositionen 1973:173 framläggs förslag till vissa ändringar i lagen (1964:542) om personundersökning i brottmål. Ändringarna har till syfte att göra personundersökningarna effektivare i deras uppgift att skapa en bild av den misstänktes personliga förhållanden. Mot de föreslagna ändringarna finns i princip inget att invända. Några mer avsevärda förändringar synes förslaget inte innebära, och det kan möjligen ifrågasättas om förslaget i det stora hela kommer att innebära några förbättringar i påfallande hög grad i förhållande till nuläget. En fördel synes dock vara att krav uppställs på särskild utbildning av personundersökare. Förutom de ändringar som föreslås i lagen om personundersökning uttalar departementschefen att vissa nya bestämmelser också skall meddelas i administrativ ordning. En av dessa gäller ett förverkligande av kriminalvårdsberedningens förslag att den personundersökte alltid skall beredas tillfälle att sammanträffa med den som föreslås som övervakare. Det är givetvis önskvärt att så sker. Bestämmelsen kan dock, om den görs undantagslös, medföra att personundersökningen fördröjs och målets handläggning av domstol försenas, vilket kan vara en väl så stor nackdel för den tilltalade som att han inte före huvudförhandlingen kunnat sammanträffa med den eventuellt blivande övervakaren. Möjlighet till undantag från bestämmelsen bör därför skapas. Med åberopande av det anförda hemställs att vid behandlingen av propositionen 1973:173 uttalar att i administrativ ordning meddelade bestämmelser om personundersökning bör innehålla att den personundersökte bör beredas tillfälle att sammanträffa med den föreslagne övervakaren där så lämpligen kunnat ske. () H. ()
mot · FW022124 · 1973-11-20 00:00:00 — i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1973:177 med förslag till lag om ändring i statstjänstemannalagen (1965:274), m. m. I propositionen 1973:177 föreslås sådana ändringar i statstjänstemannalagen och kommunaltjänstemannalagen att personalorganisationerna ges rätt att förhandla om ledningen och fördelningen av arbetet inom myndigheten och om rätt till annan ledighet än semester. Propositionen synes helt ha förbisett det förhållande som råder inom det borgerligt kommunala och kyrkokommunala området för lärare respektive präster och kyrkomusiker. Dessa personalgrupper lyder under kommunaltjänstemannalagen. På grund av lagen (1965:576) om ställföreträdare för kommun vid vissa avtalsförhandlingar m. m. förhandlar dock på arbetsgivarsidan i stället för respektive . Detta ansågs lämpligt vid genomförandet av den nya förhandlingsrättslagstiftningen , och avtalsverket övertog endast dåvarande funktion. Den nu föreslagna ändringen i 2 § kommunaltjänstemannalagen kommer att innebära att ett statligt organ kommer att förhandla om ledningen och fördelningen av arbetet inom kommunala myndigheter, skolstyrelser och kyrkoråd. Detta är ett förhållande som inte kunde förutses , och härmed sammanhängande problem har inte heller belysts i den nu framlagda propositionen. I princip kan det inte anses tillfredsställande att ett statligt organ på detta sätt ges möjlighet att ingripa inom en myndighets förvaltningsområde; detta innebär en inskränkning i den kommunala självbestämmanderätten som inte kan ha varit avsedd när propositionen skrevs. Från kommunernas synpunkt kan detta inte anses acceptabelt. Saken kompliceras därjämte av att såväl som de båda kommunförbunden vart för sig kommer att förhandla om arbetsledning och fördelning av arbetet inom samma myndigheters förvaltningsområden men för olika personalkategorier. Detta synes kunna leda till kollisioner i såväl arbetslednings- som arbetsfördelningsfrågor därest inte ett intimt samråd äger rum under förhandlingarnas gång. Under hänvisning till det anförda hemställs att hos Kungl. Maj:t begär att förslag skyndsamt utarbetas till sådana ändringar i ställföreträdarlagen (1965:576) och om så anses erforderligt jämväl i andra författningar att den kommunala självbestämmanderätten icke inskränks genom den föreslagna ändringen i kommunaltjänstemannalagen. GOTAB 73 5468 S 1973
mot · FW022129 · 1973-11-20 00:00:00 — i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1973:178 med förslag till ändring i distriktsveterinärorganisationen, m. m. Maj:ts proposition 1973:178 framlägges förslag till ändring i distriktsveterinärorganisationen, m. m. Förslaget syftar till en reducering av antalet distrikt från 285 till 92. kommer en betydande minskning av antalet stationeringsorter att ske. Enligt den plan för distriktsindelningen som upprättats i och som fogats till propositionen som bilaga kommer i inte längre att vara stationeringsort för veterinär. Detta skulle leda till en påtaglig försämring av den veterinära servicen i det berörda området som enligt min uppfattning måste undvikas. Långa avstånd gör att den veterinär som skall betjäna denna bygd får orimligt långa resor. bör därför bibehållas som stationeringsort för distriktsveterinär. Det bör också påpekas att delar av kommun med fördel bör kunna betjänas av veterinär med stationeringsort i . Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att vid sin behandling av proposition 1973:178 uttalar att må bibehållas som stationeringsort för distriktsveterinär.
mot · FW022130 · 1973-11-20 00:00:00 — i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1973:178 med förslag till ändring i distriktsveterinärorganisationen, m. m. Maj.ts proposition nr 178 framlägges förslag till ändring i distriktsveterinärorganisationen, m. m. finns 285 veterinärdistrikt. Det ankommer på Kungl. Maj:t att göra ändringar i indelningen, och departementschefen anser att denna ordning bör bibehållas. Upplysningsvis meddelar han att han räknar med att landet efter omorganisationen skall ha 92 veterinärdistrikt. Följden blir sålunda en avsevärd nedskärning av antalet distrikt. Tanken är dock att flerveterinärdistrikt skall förekomma. Trots detta kommer ett betydande antal av nuvarande stationeringsorter att dras in. Enligt den plan för distriktsindelningen som upprättats i och som fogats till propositionen som bilaga kommer sålunda i län och att upphöra att vara stationeringsorter för distriktsveterinär. Detta skulle försämra veterinärservicen i berörda områden på ett sätt som inte kan accepteras. Antalet kor har inte minskat i den utsträckning som man räknat med. Med den intensiva animalieproduktion som bedrivs ställs dessutom högre krav på djurvård. Vidare finns det anledning erinra om den ökning som skett när det gäller sällskapsdjur såsom hundar och ponny- och ridhästar. Dessutom har distriktsveterinärerna fått nya uppgifter bl. a. inom ramen för hälsovårdsnämndernas verksamhet. Mot denna bakgrund är det enligt vår mening angeläget att och bibehålles som stationeringsorter för veterinär. Antalet distriktsveterinärer i län bör sålunda förbli oförändrat, dvs. Med hänvisning till det anförda hemställs att vid sin behandling av Kungl. Maj:ts proposition nr 178 uttalar att och må bibehållas som stationeringsorter för distriktsveterinär. () i Glömminge
mot · FW022133 · 1973-11-20 00:00:00 — i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1973:178 med förslag till ändring i distriktsveterinärorganisationen, m. m. Även om den i propositionen föreslagna omorganisationen av veterinärväsendet innebär en i och för sig nödvändig anpassning till de krav som ställs på den veterinärmedicinska verksamheten får förslaget mycket ogynnsamma effekter på verksamheten inom vissa län. Ett av de län som enligt förslaget kommer att få vidkännas en betydande nedskärning av antalet distriktsveterinärer är , där nuvarande antalet veterinärer är 10 och som enligt förslaget skall minskas till 7. Om förslaget genomföres kommer , som omfattar Flens, och kommuner, att få antalet veterinärtjänster minskat från nuvarande 5 till 3. Det är uppenbart att en sådan nedskärning medför att en alltför stor arbetsbörda lägges på de berörda tjänsteinnehavarna med åtföljande olägenheter för allmänheten. I fråga om föreslås en nedskärning från nuvarande 3 tjänster till 2. Härvid är att märka att sedan förslaget var ute på remiss har genom kommunsammanläggning , , och kommuner lagts samman med förutvarande . Till hör dessutom även kommun. Denna geografiskt stora och relativt tätbefolkade del av länet bör även i fortsättningen ha minst de tre veterinärtjänster, som man har. Utöver de 255 veterinärtjänsterna inom distriktsorganisationen föreslås i propositionen 30 tjänster som regionvikarier. I en promemoria framhåller att det föreslagna antalet regionvikarier är otillräckligt. Om antalet regionvikarier fördubblas skulle det motsvara ungefär halva behovet av nuvarande extraveterinärer och vikarier. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att vid behandling av proposition 1973:178 beslutar att antalet tjänster som region vikarier i veterinärdistriktsorga nisationen skall vara 60 samt att hos Kungl. Maj:t begär att vad i motionen anförts beträffande behovet av ytterligare distriktsveterinärtjänster i beaktas vid fastställandet av veterinärdistriktsindelningen.
mot · FW022136 · 1973-11-20 00:00:00 — i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1973:178 med förslag till ändring i distriktsveterinärorganisationen, m. m. Maj:ts proposition nr 178 framlägges förslag till ändring i distriktsveterinärorganisationen, m. in. Landet är indelat i 285 veterinärdistrikt. Enligt nuvarande ordning ankommer det på Kungl. Maj:t att göra ändringar i indelningen, och departementschefen anser att detta förhållande skall bibehållas. Av propositionen framgår dock att han räknar med en reducering av antalet distrikt till 92. Även om flerveterinärdistrikt kommer att rymmas i den nya organisationen innebär det nu framlagda förslaget en minskning av antalet tjänster. Ett betydande antal av nuvarande stationeringsorter kommer att dras in. För innebär den plan för distriktsindelningen som fogats till propositionen som bilaga att inte längre kommer att vara stationeringsort för distriktsveterinär. Ett indragande av veterinärtjänsten i skulle avsevärt komma att försämra den veterinära servicen i det berörda området. Enligt min mening saknas därför grund för en sådan åtgärd. De i propositionen föreslagna inskränkningarna i distriktsveterinärorganisationen motiveras med den utveckling som djurhållningen undergått . Vidare utgår man från föreliggande prognoser angående den framtida utvecklingen. har det emellertid visat sig att inriktningen inom jordbruket och kreatursskötseln inte blivit vad som förväntats. Antalet kor har inte minskat såsom man räknat med. Vidare måste beaktas att den intensiva animalieproduktion som kännetecknar modernt jordbruk ställer ökat krav på djurvården. Dessutom finns det anledning påpeka att sällskapsdjuren, främst hundar och ridhästar, växt i antal och därmed kommit att ställa större krav på veterinärvård. För övrigt har distriktsveterinärerna fått nya uppgifter t. ex. inom ramen för hälsovårdsnämndernas verksamhet. Mot denna bakgrund finner jag det angeläget att bibehålles som stationeringsort för veterinär. Antalet distriktsveterinärer i bör därför liksom bli 7. Med hänvisning till det anförda hemställes att vid sin behandling av Kungl. Maj:ts proposition 1973:178 uttalar att må bibehållas som stationeringsort för distriktsveterinär.
mot · FW022138 · 1973-11-20 00:00:00 — i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1973:178 med förslag till ändring i distriktsveterinärorganisationen, m.m. I propositionen nr 178 föreslås en anpassning av veterinärväsendets organisation till de förändringar som skett i djurtillgången . Uppgifter och organisation skall enligt departementschefen anpassas till utvecklingens krav. , då veterinärväsendeutredningen avgav sitt betänkande (SOU 1971:3), har emellertid utvecklingen tagit en annan riktning. a. till följd av en ny inställning till mjölk- och köttproduktion och ökat mjölktillägg i det norra stödområdet har antalet djur ökat . Det verkar inte sannolikt att den prognos som den föreslagna veterinärdistriktsindelningen anpassar sig till kommer att uppfyllas. I denna prognos räknar man med en fortsatt nedgång i antalet djur. Med tanke på livsmedelsbristen i världen och på att norra har goda förutsättningar för djurhållning är en sådan utveckling inte trolig. Antalet veterinärer bör alltså inte minska. Vår djurskyddslagstiftning är omfattande. Det är naturligt att veterinärernas krafter tas i anspråk också för djur som inte ingår i animalieproduktionen. Antalet ponny- och ridhästar samt hundar ökar. Veterinärerna måste räcka till också för dem. Beräkningsmetoderna för att få fram de jämförelsetal som ligger till grund för beräkning av veterinärernas arbetsbörda är särskilt ogynnsamma för glesbygden. I norra är det vanligt att en jordbrukare utnyttjar betydligt mer mark än han äger. Eftersom djur på fastigheter under 2 ha inte räknats in i jämförelsetalen blir dessa missvisande. Slutligen kan tilläggas att det särskilt i glesbygden med de stora avstånden kommer att bli praktiskt taget omöjligt att ordna jourtjänst, såvida inte staten planerar tillhandahålla helikopter för tjänsteresor. Med hänvisning till det anförda hemställes att beslutar att den nuvarande veterinärdistriktsorganisationen i norra stödområdet skall bibehållas. () BO () () i Agnäs