ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FW02436 · 1973-01-24 00:00:00 — av herrar Ringaby och i om statligt stöd till kommunernas färdtjänst åt handikappade. föreslog i sitt betänkande Bättre socialtjänst för handikappade, att staten skulle bidraga med 35 %av kommunernas kostnader för färdtjänst. Något sådant förslag upptogs emellertid inte i den sedermera framlagda propositionen. Frågan fördes i stället över till utredningen om den ekonomiska ansvarsfördelningen mellan staten och kommunerna. Proposition och riksdagsbeslut i ärendet kommer därför att låta vänta på sig. Detta drabbar givetvis främst de handikappade själva. Många kommuner, särskilt de i glesbygderna, saknar helt färdtjänst. I andra kommuner, som har eller har börjat planera för färdtjänst, sker nu en tydlig uppbromsning till följd av återhållsamheten med kommunala utgifter. På åtskilliga håll förvärras problemen av SJ: s nedläggningar och inskränkningar. föreslog ökade möjligheter för vissa handikappade att erhålla bidrag för inköp av bil. Inte heller detta förslag föranledde någon åtgärd från regeringens sida. I stället utfärdade AMS ett cirkulärmeddelande till länsarbetsnämnderna i vilket man anbefallde den största återhållsamhet med bidrag och lån till motorfordon för handikappade. Följden av sådana åtgärder blir inte endast att de handikappades situation försvåras. Därtill kommer att kommunerna i ett ansträngt ekonomiskt läge ensamma får bestrida kostnaderna för färdtjänsten. De handikappades kommunikationsproblem måste lösas, och en vidareutveckling av färdtjänsten är därvid en central åtgärd. Frågan om statsbidrag till denna verksamhet bör få sin lösning utan avbidan på den utredning dit den hänvisats. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställes att hos Kungl. Maj: t begär förslag till riksdag, syftande till statligt stöd till kommunernas färdtjänst för handikappade i enlighet med handikapputredningens i förevarande motion nämnda intentioner.
mot · FW02438 · 1973-01-24 00:00:00 — om slopande av kvotregeln för statsbidrag till familjedaghemsverksamhet. Statsbidrag till kommunala familjedaghem, som utgår av kommunens nettokostnader för verksamheten, begränsas av den s. k. kvotregeln. Det innebär att för det första 10000-talet invånare krävs minst en plats per 200 invånare och för invånarantal över 10 000 minst en plats per 100 invånare. Bidrag utgår för de familjedaghemsplatser som överstiger en på så sätt beräknad gräns. Denna begränsningsregel för statsbidraget till kommunerna har varit utsatt för stark kritik. För nästa budgetår har beräknat att av det totala antalet familjedaghemsplatser skall bli utan bidrag på grund av kvotregeln. Det kan givetvis finnas kommuner där behovet av tillsynsplatser i familjedaghem och daghem inte är så stort att stipulerade kvoter för erhållande av statsbidrag kan uppfyllas. Det kan bero på yrkesstruktur, arbetsmöjligheter och annat. Men att dessa kommuner därför i bidragshänseende skall befinna sig i ett sämre läge är inte rättvist. Kvotregeln för erhållande av statsbidrag till familjedaghemsverksamheten bör därför avskaffas. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställes att hos Kungl. Maj:t begär slopande av kvotregeln vid utgivande av statsbidrag till familjedaghemsverksamhet.
mot · FW02439 · 1973-01-24 00:00:00 — av m. fl. om åtgärder för förbättring av arbetsmiljön. Arbetsmiljöfrågorna har tilldragit sig ett ökat intresse, vilket är glädjande. Visserligen har arbetsmiljöerna successivt förbättrats jämfört med gången tid, men har nya risker uppstått genom nya material och arbetsprocesser. Att mycket återstår att göra för förbättring av arbetsmiljön kommer säkert arbetsmiljöutredningen att kunna påvisa. En fullständigt riskfri arbetsmiljö kommer väl aldrig att gå att skapa, men betydande förbättringar kan göras. utgår statsbidrag till åtgärder som syftar till att minska vatten- eller luftförorening eller buller från industriell anläggning. Bidrag utgår av godkänt bidragsunderlag. För åtgärder inom arbetslokaler som syftar till att förbättra arbetsmiljön kan däremot inte bidrag utgå. Det vore säkert av stort värde för att stimulera företagen till insatser på arbetsmiljöområdet om statsbidrag utgick till arbetsmiljöförbättrande åtgärder inom företagen efter samma grunder som när det gäller vatten- och luftvårdande åtgärder avseende utsläppen från företagen. Människan behöver skyddas både innanför och utanför företagsväggarna i den mån det är möjligt. Att det finns behov av insatser på arbetsmiljöområdet torde ingen kunna bestrida. Förbättringar och utbyte av farliga maskiner, bättre ventilation, ljusare arbetslokaler, bullerdämpande åtgärder och mycket annat skulle troligen vara lättare att få genomfört om en stimulans i form av statsbidrag kunde erhållas. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställes att förslag föreläggs om införandet av statsbidrag i syfte att stimulera investeringar i bättre arbetsmiljö enligt motsvarande grunder som gäller för bidrag till vattenoch luftvårdande åtgärder inom industrin. () () () () () () () () () () i Agnäs
mot · FW0244 · 1973-01-11 00:00:00 — angående SJ-biljetters giltighetstid. Enligt nuvarande regler gäller en SJ-biljett för resa från stämplingsdatum. Denna begränsning vållar ofta och till synes onödigtvis resenären kostnader och besvär. Som jämförelse bör noteras att alla flygbiljetter har ett helt års giltighetstid. Den SJ-kund som av en eller annan anledning inte vill eller inte kan begagna sin returbiljett för återfärd har ingen möjlighet att få giltighetstiden förlängd. Han måste erlägga en ny avgift, som i praktiken innebär att resan betalas med priset för två enkelbiljetter. Visserligen har de stadigt ökande kostnaderna föranlett ständiga prishöjningar , men de stigande kostnaderna torde likväl ej kunna utgöra ett godtagbart skäl för att biljettens giltighetstid måste begränsas till blott . , då ett av de allra flesta medborgare uttalat önskemål är att den kollektiva trafikens upprätthållande säkerhetsställs, synes det angeläget att SJ vidtar rimliga åtgärder för att förbättra kundservicen och därmed popularisera tåget som färdmedel. Ett enkelt och säkerligen från företagsekonomisk synpunkt ofarligt sätt att förbättra denna service vore att slopa den otidsenliga tidsbegränsningen av biljetternas giltighetstid. att ger Kungl. 't till känna vad i motionen anförts.
mot · FW02440 · 1973-01-24 00:00:00 — av i m. fl. angående anslaget till Rikskonsertverksamhet. Verksamheten inom () har ökat i betydande omfattning, och det är i och för sig glädjande och värdefullt att det därigenom blivit möjligt med bl. a. vidgad skolkonsertverksamhet. Å andra sidan är det angeläget att på olika sätt söka begränsa de ständigt stigande kostnaderna på områden där detta är möjligt utan att åsidosätta nödvändig samhällsservice. I årets statsverksproposition föreslås en medelsökning till IRK:s fonogramverksamhet med . samt till information om den utökade verksamheten . Enligt vår mening bör dessa ökade anslag ej beviljas. Skolkonsertverksamheten och den allmänna konsertverksamheten föreslås få en ökad medelsanvisning på . Med hänsyn till det allmänna budgetläget bör denna ökning begränsas till . Med stöd av ovanstående hemställes att till Rikskonsertverksamhet för /74 anvisar ett reservationsanslag av . () ()
mot · FW02442 · 1973-01-24 00:00:00 — Mot 1973: 442 om vidgad genmälesrätt i radioprogram. Genom sin monopolkaraktär har etermedia en betydande genomslagskraft. Detta är en faktor på både gott och ont. En betydande fara ligger i att felaktiga uppgifter och påståenden som lämnas i radio och television har svårare att bli bemötta om inte är villigt att medverka därtill. Praxis inom tidningspressen är normalt sett ganska generös att bevilja personer eller institutioner som blivit utsatta för angrepp eller tillvitade felaktiga citat etc. möjlighet till genmäle. Även om ibland genmäle vägras, så innebär den mångfald av tidningar som finns i att alternativa genmälesmöjligheter finns inom samma typ av media. Helt annan är situationen inom . I avtalet mellan svenska staten och angående rundradioverksamheten sägs i § 8 beträffande detta följande: Felaktig sakuppgift skall beriktigas, när det är påkallat. Den som har befogat anspråk att bemöta ett påstående skall beredas tillfälle till genmäle. Beriktigande och plats för genmäle skall ges utan oskäligt dröjsmål. Det kan starkt ifrågasättas om denna paragraf verkligen efterlevs. Tidningarna innehåller ofta uppgifter om personer som sökt få gå i svaromål i det medium där de blivit angripna men blivit nekade. I några fall har radioledningen tvingats ingripa för att ställa sakerna till rätta. Problemet torde ligga i att det är just den ansvarige för det eventuella missgreppet, producenten, som i praktiken har att avgöra om hans missgrepp skall utsättas för ett offentligt beriktigande. Det kan knappast anses vara tillfredsställande att just de som är parter i målet skall avgöra frågan om genmälesmöjligheter. från demokratisynpunkt är det av utomordentlig betydelse att man skapar en tillfredsställande ordning och klara regler när det gäller rätten till genmäle. Alla tendenser till censur i detta avseende måste motarbetas. Då det gäller ett monopolföretag som kan med fog hävdas att genmälesrätt bör beviljas generösare än i andra media. Formerna för att få till stånd en bättre och från den enskildes synpunkt mera tillfredsställande ordning kan diskuteras. vöre att delegera frågan om genmäle skall ges eller inte till em mindre nämnd eller särskild befattningshavare som är fristående från . Den nuvarande radionämnden kan inte anses uppfylla kraven på tillräcklig snabbhet i besluten, och dess inriktning är ju också väsentligen en annan än att ta ställning till frågor om genmälen eller inte. Frågan bör emellertid göras till föremål för översyn och förslag framläggas i den riktning som skisserats i motionen. Med åberopande av det anförda hemställes att måtte uttala sig för att frågan om utvidgad genmälesrätt i etermedia ses över i riktning mot ökade möjligheter för enskilda och institutioner att gå i svaromål och att detta ges Kungl. Maj:t till känna.
mot · FW02444 · 1973-01-18 00:00:00 — av m. fl. om ökad teaterverksamhet för döva. Det allmänna teaterutbudet är inte tillgängligt för döva. Inom dövföreningarna har emellertid amatörteater spelats . Man har språkligt tillrättalagt teaterpjäser så att de blivit lämpliga att framföra på teckenspråk. spelade t. ex. dövas förening »Marknadsafton» med stor framgång. Andra dövföreningar var intresserade av en turné, men för detta fanns ej ekonomiska resurser. I ett pär år har en grupp döva ungdomar med stöd av anslag från Teater- och musikrådet rest runt till dövföreningarna och visat »Tyst teater», det vill säga teater utan ord. Gruppen har varit framgångsrik och kommer att representera vid den internationella amatörteaterfestivalen i . Det finns också en grupp döva som går på statens dansskola och utbildar sig till mimare. Vidare har tillsammans med experimenterat med att göra ett pär av speciellt visuella föreställningar tillgängliga för döva. I vissa andra länder (t. ex. ) finns fasta teatrar för döva. I skulle en fast teaterverksamhet kunna tillskapas som en sektion inom . Mimföreställningar, tyst-teater-stycken och talpjäser (med repliker på teckenspråk) skulle instuderas. Därefter skulle gruppen resa till dövföreningar, dövskolor och institutioner för döva runt om i landet och spela dessa. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställes att hos Kungl. anhåller om en undersökning rörande möjligheterna att igångsätta teaterverksamhet av det slag som i motionen angivits. () ()
mot · FW02446 · 1973-01-24 00:00:00 — av m. fl. om dagliga morgonandakter i TV. Det regelbundna religiösa utbudet i TV saknas nästan helt. För många människor i vårt land skulle det vara något mycket glädjande om det kunde ske en förbättring på detta område. sänder morgonandakter i ljudradion . Dessa andakter är i många kretsar mycket uppskattade. Ändock saknar man den personliga kontakt som TV:n men inte radion kan förmedla. För många människor och då speciellt för dem som är ensamma skulle denna dagliga kontakt vara av stor glädje. Olika alternativ för att göra dagliga morgonandakter i TV finns. Alternativ ett är en samsändning mellan ljudradions och televisionens morgonandakter. Alternativ två är att speciella TV-morgonandakter från studio sänds. Alternativ tre slutligen, som är det dyraste, är att man går ut och gör speciella TV-inspelningar från gudstjänstrum runt om i landet. Med hänvisning till det anförda hemställs att ger Kungl. Maj:t till känna som sin mening att det bör beredas plats för TV-sända morgonandakter. H. () () i Agnäs () () P.-O. () () () () () PER () i Gäddvik
mot · FW02449 · 1973-01-24 00:00:00 — angående anslaget till Bidrag till ungdomsorganisationernas lokala verksamhet. För innevarande budgetår äskas i tilläggspropositionen ytterligare 2,7 milj. kr. till idrottsorganisationernas lokala aktivitetsstöd. Lägger man härtill det anslag som tidigare beviljats, 13 milj. kr., uppgår stödet för den lokala aktiviteten inom idrottsrörelsens organisationer till sammanlagt 15,7 milj. kr. Detta innebär i realiteten en minskning av anslaget /72, då det utgick ett tilläggsanslag i form av en »extra-redovisning» av fritidsgrupper på 2,7 milj. kr. samt det beviljade »ordinarie» reservationsanslaget på 13 milj. kr. och den summa på 1 milj. kr. som anvisats i tilläggspropositionen för /72. Den totala summan blev då 16,7 milj. kr. Det har visat sig att idrottsföreningarna inte på långt när kommer upp till samma bidragsbelopp som övriga organisationer, dvs. per sammankomst för innevarande budgetår. Enligt beräkningar som gjorts blir antalet sammankomster för idrottsföreningarna 2,5 miljoner under innevarande år. Detta innebär att idrottsorganisationerna skulle behöva ett tilläggsanslag på 9,5 milj. kr. i stället för nu föreslagna 2,7 milj. kr., om dessa organisationer inte skall bli diskriminerade vid jämförelse med övriga organisationer, utan erhålla ungefär det lokala aktivitetsstöd man kalkylerat med enligt den ursprungliga propositionen. Vi anser det inte vara försvarligt att fortsätta att diskriminera idrottsföreningarna och föreslå ett så knappt tilläggsanslag som 2,7 milj. kr. till dessa för innevarande budgetår. Vi yrkar därför på att detta tilläggsanslag höjs med 6,8 milj. kr. till sammanlagt 9,5 milj. kr. Ett tilläggsanslag för /73 av denna storleksordning innebär att idrottsföreningarna får ungefär samma belopp, . per sammankomst, som kommer att kunna utbetalas till övriga organisationer som lokalt aktivitetsstöd. Det skulle också innebära att den diskriminering som idrottsföreningarna utsatts för upphäves. Med hänvisning till ovanstående hemställs att beslutar att till Bidrag till ungdomsorganisationernas lokala verksamhet på tilläggsstat till riksstaten för /73 anvisa ett reservationsanslag av . (vpk) (vpk)
mot · FW0245 · 1973-01-11 00:00:00 — om förbud mot transport av djur i SJ :s passagerarvagnar. ändrades bestämmelserna för medförande av djur i järnvägskupéer. Det är tillåtet att i sittvagn medföra olika djur, t. ex. hund eller katt. Det är bevisat att människor med allergiska eller astmatiska besvär menligt påverkas av djur, varför de nya bestämmelserna medför att en grupp resenärer måste avstå från att utnyttja SJ:s service. Med tanke på både SJ:s ekonomi och rätten för alla att utnyttja kollektiva trafikmedel är förhållandet därför omöjligt att godtaga. Det bör därför fastslås att förändringen skett förhastat och att förbud åter måste införas mot transport av djur i utrymmen som är avsedda för passagerare i SJ :s tåg. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos Kungl. Maj:t anhåller om bestämmelser som hindrar att djur transporteras i passagerarvagnar i SJ :s tåg. () i Agnäs
mot · FW02450 · 1973-01-24 00:00:00 — om höjning av anslaget till Bidrag till ungdomsorganisationernas lokala verksamhet. Vid fördelningen av det lokala aktivitetsstödet till ungdomsorganisationerna har de organisationer som tillhört idrottsrörelsen på grund av fastställda regler och för litet anslagsbelopp icke kommit i åtnjutande av samma bidragsbelopp som övriga ungdomsorganisationer. Inte heller kommer idrottsorganisationema att retroaktivt få på långt när full kompensation genom de tilläggsanslag som äskas i tilläggspropositionen förbudgetåren 1971/72 och 1972/73. De i årets statsverksproposition anförda ändringarna av beräkningsgrunderna skapar ej heller rättvisa mellan organisationerna. per sammanträde som organisationerna kalkylerat med vid sina beräkningar enligt den ursprungliga propositionen kommer ej heller att uppnås nästa budgetår, trots att det toala anslagsbeloppet höjts något och att vissa ändringar vidtagits beträffande beräkningsgrunderna. Dock anser vi att anslagets uppdelning på idrottsorganisationer och övriga organisationer skall bibehållas för att icke bidragen till övriga organisationer skall försämras. Det riktigaste hade varit att anslaget redan tidigare utgått i form av ett förslagsanslag. Även om man av årets statsverksproposition kan utläsa att bidraget till idrottsrörelsens lokala verksamhet troligen kommer att samordnas med övrigt idrottsstöd under nionde huvudtiteln och att i så fall övertar förvaltningsansvaret för det lokala stödet till idrottsorganisationema, finns det inte någon som helst anledning att även för nästkommande budgetår bibehålla ett reservationsanslag med de negativa och diskriminerande verkningar detta fått för idrottsrörelsen. har med all tydlighet visat detta, och prognoserna för nästkommande budgetår pekar på en ytterligare försämring för idrottsrörelsens del. Med stöd av vad vi anfört hemställer vi att beslutar att till Bidrag till ungdomsorganisationernas lokala verksamhet (B 48) för /74 anvisa ett förslagsanslag av . (vpk) (vpk)
mot · FW02451 · 1973-01-24 00:00:00 — av m. fl. om statsbidrag till konstsalonger, m. m. Allmän enighet råder om målsättningen att decentralisera kulturutbudet och att ge människor likartade möjligheter att få del av kvalificerade kulturella upplevelser oavsett var de bor. Det stöd som utgår till försöksverksamhet med , Riksutställningar och Rikskonserter är ett försök att i praktiken förverkliga denna målsättning. Denna verksamhet är intressant och värd stöd men enligt vår uppfattning otillräcklig som metod att nå de uppställda målen. Detta gäller särskilt konstutställningsverksamheten, där det bl. a. från konstnärshåll påtalats behovet av ett väl utbyggt nät med framför allt kommunala utställningslokaler. Man menar att detta är en förutsättning för ett väl fungerande konstliv och enda sättet att tillgodose kommuninnevånarnas rättmätiga krav att se god konst på hemorten. Undersökningar har emellertid visat att det är få kommuner som anordnat utställningslokaler med en regelbunden, samhällsstödd utställningsverksamhet. Kommunernas ekonomiska svårigheter torde vara det genomgående hindret. Förslag från konstnärerna, kulturnämnder och andra brukar avvisas med just den motiveringen. Vi anser det vara ett allmänt samhällsintresse att stimulera till en rik och differentierad utställningsverksamhet och anser det rimligt att staten går in med konkret ekonomiskt stöd för detta. Staten borde kunna bidraga med en del av kostnaderna för verksamheten på samma sätt som sker till kommunala teatrar, där i allmänhet ett 55%-igt statsbidrag utgår. Reglerna för ett dylikt statsbidrag torde kunna utformas så, att bidrag även kan utgå till ersättning för de utställande konstnärerna, då det är orimligt i längden att dessa skall fortsätta att ställa resultatet av sitt arbete gratis till samhällets förfogande. Bidrag efter samma grunder som till kommunala salonger bör också kunna utgå till konstnärskooperativa och kollektiva utställningslokaler, som i ökad utsträckning börjat komma i gång runt om i landet. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställs att hos Kungl. Maj:t hemställer att bestämmelser utarbetas för statsbidrag till kommunala konstsalonger, till konstnärskooperativa och kollektiva utställningslokaler samt till ersättning för de utställande konstnärerna. (vpk) i (vpk) i
mot · FW02454 · 1973-01-23 00:00:00 — av i m. fl. om ökat stöd åt nykterhetsorganisationerna. De ideella folkrörelserna har kämpat med underlägsna vapen mot de markanta kostnadsstegringarna . I de fall där ökade statsbidrag inte har utgått som kompensation för kostnadsstegringarna utgör dessa nu ett hot mot verksamhetens omfattning inom de ideella folkrörelserna. Folkrörelserna i inte minst de ideella utgör en omistlig del av den svenska demokratin, som det finns anledning att värna om även ekonomiskt på likartat sätt som t. ex. om de politiska partierna. Det vore rent av en allvarlig brist i den svenska demokratin, om inte de ideella folkrörelser som står obundna i förhållande till de politiska partierna garanteras ekonomiska möjligheter att bedriva sin partipolitiskt obundna opinionsbildning. Detta har också från regeringshåll understrukits. En sådan folkrörelse, som utöver sitt bidrag till den svenska demokratin även gör betydande samhällsinsatser i form av upplysning bland de människor som söker sig till rörelsen och går in som medlemmar och dessutom bedriver en omfattande, attitydskapande verksamhet långt utanför sina egna led, är . Denna rörelse har mycket svårt att kompensera sig för kostnadsstegringarna som dess verksamhet blir alltmer nödvändig med tanke på de ökande alkoholoch narkotikaproblemen. En stor del av kostnadsstegringarna för är en direkt följd av ökade statliga skatter och avgifter, till exempel arbetsgivaravgiften, mervärdeskatten, kraftigt höjda telefon- och postavgifter m. m. Uppmärksammas bör också att en av organisationernas viktigaste inkomstkällor lotteriintäkterna ger ett avsevärt bidrag till statskassan genom lotteriskatten. Det finns således direkta och konkreta skäl för staten att kompensera nykterhetsorganisationerna för dessa ökade pålagor, som , bl. a. genom fördubblingen av arbetsgivaravgiften, är verkligt betungande och allt annat än folkrörelsevänliga. har med tanke på kostnadsstegringarna mycket starkt prioriterat en höjning av anslaget Bidrag till nykterhetsorganisationer m. m. och t. ex. begärt en ökning av medlen till s. k. grundbidrag med . och instruktörsanslaget med . Till detta kommer att lämnat vä sentliga bidrag till den alkoholpolitiska debatten. Det har visat sig att rörelsens varningar ofta varit mer än väl befogade. Även av denna anledning är det viktigt att röst får höras i fortsättningen och inte på grund av statliga pålagor, som den har svårt att bära, försvagas. Med hänvisning till de skäl vi här anfört föreslår vi att beslutar under utbildningshuvudtiteln höja anslaget Bidrag till nykterhetsorganisationer m. m. med . till , varigenom medlen till grundbidrag till nykterhetsorganisationema kan höjas med . och anslaget till instruktörsbidrag med likaledes , allt i enlighet med äskanden. () ()
mot · FW02456 · 1973-01-24 00:00:00 — av m. fl. om nordisk samverkan vid utbildning av ortoptister. började man i att hos barn behandla den ögonsjukdom som i dagligt tal kallas skelning. Skelning hos barn bör behandlas för att barnet skall få god synförmåga. Utan behandling riskeras invaliditet, om senare en skada drabbar det friskaste ögat. Ett barn, som börjar skolan med en obehandlad synnedsättning, är allvarligt handikappad genom att inte tillfredsställande kunna följa undervisningen. Så gott som alltid är skelning en psykisk belastning för barnet. Behandling för skelning sker genom operation och/eller pleoptisk behandling (träning av ögon för samseende), vilken behandling handhas av ortoptister. De nordiska länderna har stor brist på ortoptister, beroende på att den 2-åriga utbildningen plus praktik endast har kunnat erhållas utomlands, bl. a. i , och , vilket fordrar bl. a. god språkunderbyggnad av de skandinaviska eleverna. påbörjas i på grundval av oftalmologassistentutbildningen en ortoptistutbildning veterligen den enda i . Skolan blir alltså den enda i det skandinaviska språkområdet och aktualiserar inom denna ytterst specialinriktade undervisning frågan om ett nordiskt samarbete, vilket helt naturligt borde vara till fördel för de berörda länderna ur såväl ekonomiska, utbildningspolitiska som sjukvårdsplanerande aspekter. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att hos Kungl. Maj:t begär initiativ som syftar till nordisk samverkan om utbildning av ortoptister. () ()