ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FW02357 · 1973-01-23 00:00:00 — av m. fl. om upprustning och underhåll av ödegårdar. Genom befolkningsomflyttningen som pågår blir allt fler goda bostäder ödegårdar. En del hålles i gott skick av ägarna som nyttjar sina hus som fritidsbostäder. Många bostäder av god klass förfaller snabbt då de står obebodda året om. Sådana boningshus kan för en rimlig kostnad hållas i gott skick om visst underhåll sättes in . Det förekommer också att utländska företag och privatpersoner köper gårdar och mark i vårt land, vilket inte gynnar friluftslivet för allmänheten. Staten bör undersöka möjligheten att få köpa eller disponera över hus som är lämpliga som fritidsbostäder. Dessa bör hållas i skick och för självkostnadspris få nyttjas av människor som av skilda skäl inte har tillgång till fritidshus. Det kommer därmed att finnas en viss beredskap av reservbostäder. Strövområden, som annars skulle vara avstängda, blir tillgängliga för allmänheten. Genom att reparera och underhålla en del ödegårdar kan sysselsättning beredas människor, som på grund av ålder, familj, bostadsort m. m. ej kan ta arbete långt från hemmet och därför lätt blir arbetslösa. Samarbete bör givetvis inledas med berörda kommuner och arbetsmarknadsmyndigheter. Det är angeläget att tillvarata varje möjlighet till sysselsättning. De i motionen skissade förslagen bör därför genomföras. Med hänvisning till det anförda hemställes att hos Kungl. Maj:t begär skyndsamma åtgärder i syfte att rusta upp och underhålla ödegårdar lämpade för det rörliga friluftslivet.
mot · FW02358 · 1973-01-23 00:00:00 — om rätt för statstjänsteman till förtida uttag av pension. Tidpunkten för uttag av ålderpension från folkpensionering och ATP är i viss mån rörlig. Ålderspensionen utgår normalt från den månad vederbörande fyller , men den som så önskar kan göra förtida uttag tidigast eller uppskjuta uttaget. Vid förtida uttag görs ett avdrag å av pensionen för , som uttaget görs före fyllda . Förtida uttag vid exempelvis medför en reducering å , alltså . Uppskjuts uttaget av ålderspensionen - dock längst till ökas den för varje uppskjuten månad. För statstjänstemän är pensionsåldern normalt , men däremot föreligger icke rätt för den som så önskar att före denna ålder få statlig tjänstepension, om ej speciella hälsoskäl föreligger. Möjligheter borde kunna skapas även för statstjänstemän, som ej på grund av hälsoskäl kan få förtidspension, att med motsvarande reducering som gäller för ålderpensionen från folkpensioneringen och ATP göra förtida uttag. Därmed skulle de som så önskar kunna erhålla pension upp till än vid den ordinarie pensionsåldern. För många människor kan dessa år om man anser sig ha råd därtill betyda möjlighet att innan hälsa och krafter avtar ägna åt resor, andra hobbies eller annan verksamhet som man länge drömt om att få tillfälle till. Införandet av en möjlighet till rörlig pensionsålder för statstjänstemän skulle innebära en välmotiverad ökad valfrihet för berörda kategorier utan stegrade kostnader för staten. Med hänvisning till det anförda hemställes att uttalar sig för att rätt införes för statstjänstemän till förtida uttag av statlig tjänstepension med motsvarande reducering som gäller vid förtida uttag av ålderspension från folkpensioneringen och ATP.
mot · FW02359 · 1973-01-23 00:00:00 — om sysselsättningsfrämjande åtgärder på mindre orter. I nuvarande läge på arbetsmarknaden med stor arbetslöshet är det angeläget att tillskapa arbetstillfällen i all den utsträckning detta är möjligt. Men det är viktigt att se till, att den sysselsättning som kommer till stånd är meningsfull och leder till resultat av bestående värde. En ökning av bostadsbyggande på orter med bostadsbrist fyller båda dessa villkor. Det finns på många mindre orter ett uppdämt behov av bostäder. De byggnadsprojekt som varit aktuella har varit av en sådan storleksordning, att man ej kunnat tillämpa serieproduktion eller tillgodogöra sig andra rationaliseringsvinster. De beräknade byggnadskostnaderna har därför överstigit pantvärdet, och länsbostadsnämnderna har av den anledningen ansett sig förhindrade att bevilja statliga bostadslån och därmed har byggnadsprojekten ej kommit till utförande. Men även dessa mindre orter är i behov av nya bostäder för att inte hindras i sin utveckling. Det måste även vara ett samhällsintresse att motverka den centralisering, som blir resultatet om bostadsbyggandet sker i huvudsak på de större orterna. Bostadsbyggandet på en ort skapar inte endast sysselsättning inom byggnadsbranschen utan påverkar även arbetsmarknaden i övrigt. Med hänsyn till behovet av bostäder på berörda orter och den sysselsättningseffekt en ökning av bostadsbyggandet skulle få borde det vara försvarligt att via länsbostadsnämnderna kanalisera en viss del av de medel som ställs till arbetsmarknadens förfogande till bostadsbyggnadssektom. Regeringen har redan genom beslut föreskrivit, att statsbidrag får utgå till sanerings- och upprustningsåtgärder i äldre bostadsområden, när arbetet bedrivs som enskilt beredskapsarbete. Bidraget har i anslutning till vad som gäller för statsbidrag till halvskyddad sysselsättning konstruerats så att det utgår med belopp motsvarande av lönekostnaderna. Som allmän riktpunkt skall gälla att till arbetena skall anvisas företrädesvis lokalt bundna byggnadsarbetare . Det borde vara möjligt att på liknande villkor och enligt samma riktlinjer uppföra nya bostäder på orter där bostadsbristen på grund av tidigare anförda skäl ej kunnat elimineras. Härigenom skulle svårplacerad arbetskraft kunna beredas arbete, bostadsbristen hävas och orterna i fråga få en värdefull knuff framåt. Under hänvisning till det anförda får jag hemställa att hos Kungl. Majrt måtte anhålla om förslag till ökade sysselsättningsmöjligheter på mindre orter i enlighet med vad i motionen anförts.
mot · FW02362 · 1973-01-01 00:00:00 — av m. fl. om överförande av flerfamiljshus i samhällets ägo. En av förutsättningarna för att boendekostnaderna skall kunna hållas på en nivå som gör det möjligt för låginkomsttagare och barnfamiljer att efterfråga bra och rymliga bostäder är att samhället har ett avgörande inflytande över bostadskostnadernas utveckling. Utvecklingen då det gäller hyrorna, framför allt i nyproduktionen, ger anledning till oro och har bl a. inneburit att ett stort antal lägenheter står outhyrda som många människor saknar egen bostad eller bor i undermåliga bostäder och ett stort antal byggnadsarbetare är arbetslösa. Regeringens bostadspolitiska program, som anger att var och en skall ha en god bostad till rimligt pris, har inte kunnat upprätthållas. Resultatet av den förda bostadspolitiken har inte blivit några förbättringar till fördel för hyresgästerna i förhållande till de privata fastighetsägarna. Den successiva avvecklingen av hyreskontrollen och övergången till s. k. bruksvärdering har bidragit till stora hyreshöjningar. De privata fastighetsägarna har fortsatt att berika sig på hyresbetalamas bekostnad och liksom tidigare inkassera vinster av värdestegringar som skett till följd av samhälleliga investeringar. Hyresregleringslagen och den nya hyreslagen är inte några effektiva instrument för att hindra en ständig stegring av den allmänna hyresnivån. De hyror som gäller är väsentligen marknadshyror där marknadspriset på kapital, mark, byggnadsmaterial och byggande varit bestämmande och där privata vinst- och spekulationsintressen utgör avgörande inslag. kommunisterna har i tidigare motioner, senast , mera utförligt motiverat fördelarna med att avskaffa den privata äganderätten till flerfamiljshus och nödvändigheten av detta om man vill främja en riktig bostadssocial målsättning. Kommunisterna har i framhållit att man måste realisera den målsättning som ställdes i arbetarrörelsens efterkrigsprogram om ett överförande av de privata flerfamiljeshusen i samhällets ägo. Detta tillsammans med andra radikala åtgärder som kommunisterna föreslagit kan stoppa den nuvarande utvecklingen och göra det möjligt att behandla bostadsfrågan som en grundläggande social fråga, en social rättighet. Direktiven för de bostadsutredningar som arbetar synes inte innefatta någon utredning angående överförandet av de privata flerfamiljshusen i samhällets ägo. Då detta är en fråga av mycket stor betydelse, inte minst mot bakgrunden av dagens situation på bostads marknaden, borde en sådan utredning genomföras möjligt. Med stöd av vad som ovan anfört föreslår vi att uttalar sig för ett successivt överförande av privata flerfamiljshus i samhällets ägo samt hos regeringen hemställer om utarbetande av en plan för genomförandet av denna målsättning. (vpk) i (vpk) i
mot · FW02366 · 1973-01-24 00:00:00 — av i m. fl. om åtgärder för att förbättra informationen för åhörare på läktare. överläggningar omfattas glädjande nog av intresse från allmänhetens sida. Ett tecken på detta intresse är den ofta välbesatta åhörarläktaren. Det bör vara en angelägenhet från sida att allmänheten för så bra utbyte av sitt riksdagsbesök som möjligt. En åtgärd för att förbättra åhörarnas förhållanden skulle vara en bildskärm upplysande om vilket ärende som behandlas och vilken talare som just har ordet. Med hänvisning till vad i motionen anförts hemställs att uppdrar åt förvaltningskontoret att, med beaktande av vad som anförts i motionen, vidtaga sådana åtgärder på åhörarläktare som gör det lättare för besökare att följa arbete i kammaren. () ()
mot · FW02368 · 1973-01-25 00:00:00 — av herrar och Carlshamre om ökad rättshjälp i rättstvist med kommun. Den enskildes rättsskydd gentemot statliga och kommunala organ uppleves av många som otillräckligt. Motsättningar mellan enskilda medborgare (eller medborgargrupper) och kommunala organ kan bottna i att kunskapen om lagstiftning och samhällsbeslut är begränsad. Självfallet kan också i enskilda fall misstag från sådana organs sida inte uteslutas. Utredningen om den kommunala demokratin skall enligt sina direktiv se över frågor som sammanhänger med den kommunala självstyrelsens lokala förankring och medborgarnas insyn i och inflytande på den kommunala verksamheten. skall enligt riksdagsbeslut tillsätta en utredning om ombudsmän. Inget av dessa utredningsdirektiv berör dock den väsentliga frågan om service i rät t stvist er åt kommunmedlemmar. JO kan öva tillsyn över kommunernas tjänstemän och förtroendemän och därvid tillse att lagar och förordningar följes. Kommunmedlemmar i rättstvist med kommun, eller i en oklar och komplicerad kompetenstvist med tjänsteman, är dock knappast hjälpta av detta. Rättslig rådgivning på lokal nivå kan organiseras på olika sätt, och vi har samhällelig rättshjälp. Det vi efterlyser är ett komplement till denna i form av kvalificerad juridisk rådgivning i rättstvister mellan medborgare och kommunen respektive med underlydande organ. I en rad tekniskt, ekonomiskt eller juridiskt komplicerade ärenden skulle sådan rättshjälp vara till stort gagn för människor som ofta upplever sig hjälp- och rättslösa inför en svällande byråkrati. Ofta kanske enbart en kontakt med en sådan rådgivare kan medföra att den enskilde genom saklig information och tillrättaläggande kan acceptera ett beslut som vederbörande eljest upplevt som felaktigt eller otillfredsställande. Detta komplement till och till bl. a. länsstyrelsernas besvärsprövning borde administreras på länsnivå och förverkligas genom av länsstyrelserna finansierade arvodes- eller deltidstjänster inom varje län, helst i anslutning till alla större kommuncentra. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att hos Kungl. Maj:t anhåller om tilläggsdirektiv till utredningen om den kommunala demokratin för att medge ökad möjlighet för den enskilde att erhålla lättillgänglig rådgivning och hjälp i samband med ärenden som handlagts av primär- eller sekundärkommunala organ.
mot · FW02371 · 1973-01-24 00:00:00 — av m. fl. om officiell flaggning för riksdags- och kommunalval. De allmänna flaggdagarna i vårt land är , kronprinsens namnsdag , , kronprinsens födelsedag , första maj, samt konungens namnsdag , , , , konungens födelsedag , samt . Det är alltså dels kyrkliga högtidsdagar, dels dagar med anknytning till kungahuset, dels övriga dagar med skiftande innebörd. Med de officiella flaggdagarna vill man markera deras stora betydelse genom den nationella hyllningsåtgärd som en allmän flaggning innebär. Dagen för riksdags- och kommunalval är för en demokrati en betydelsefull dag då folket i fria val utser sin representation för den kommande mandatperioden. Den inger för många en känsla av högtid och fest som bör manifesteras i en landsomfattande flaggning. Man bör i princip vara försiktig med införande av nya flaggdagar. Men valdagen utgör enligt vår mening en sådan symbol för vår frihet och vårt oberoende att den bör ingå i de allmänna flaggdagarna. I t. ex. är dagen för stortingsval allmän flaggdag. I den utredning om Rikets vapen och flagga som avlämnades föreslog utredningsmannen att dagen för andrakammarval skulle bli allmän flaggdag. Utredningen har ännu inte föranlett någon åtgärd. Med stöd av ovanstående får vi hemställa att hos Kungl. begär sådan ändring av Kungörelse angående allmänna flaggdagar och annan officiell flaggning att dagen för riksdags- och kommunalval blir allmän flaggdag. () () () ()
mot · FW02372 · 1973-01-24 00:00:00 — om ytterligare prövning av lokalfråga. Arkitekttävlingen avseende förslag till riksdagshus på är nu avslutad. har, på grundval av resultatet, avgivit förslag till som torde ha att ta ställning i frågan . har då att först överväga huruvida beslut skall stå fast och således återvända till . Om en ändring av beslutet kommer till stånd är lokalfråga fortfarande helt olöst. Om beslutet av vidhålles har att fatta beslut om vilket av tävlingsförslagen som skall läggas till grund för vidare planering. har icke varit enig i sitt förslag. Opinionen mot raserandet av gammal värdefull miljö har starkt vuxit . estetiska värde är visserligen omstritt, men en majoritet torde önska att det bevaras av miljöskäl och av kulturhistoriska skäl. har i ökande grad fått betydelse i svenska folkets medvetande, och internationellt framstår det som monument över den första om den mänskliga miljön. Alla torde vara eniga om att det är viktigt att omdana samhället med större varsamhet än och att det är väsentligt att frambringa ett så brett beslutsunderlag som möjligt för att undvika att man av på irrelevanta omständigheter tvingas till olyckliga beslut. För ett genomtänkt beslut om lokalfråga visar underlaget stora brister. En förutsättningslös prövning av om skall återvända till kräver att möjligheterna till alternativ lokalisering prövas inklusive ett kvarstannande vid . Likaså torde frågan om det gamla användning, för den händelse inte återvänder, och om den framtida utformningen av kvarteret vara av betydelse. I beslut fästes stor vikt vid att om- och tillbyggnadsalternativet skulle med säkerhet bli tillfredsställande behandlat i arkitekttävlingen. Särskilt inbjudna arkitekter har haft att komma med förslag enligt detta alternativ. Tävlingen har visat att man på grundval av det program som gällt inte kan bevara det gamla och uppnå god funktion utan genomgripande förändringar. En närmare granskning av programmet i belysning av det nu offentliggjorda resultatet torde dock visa att programmet kan revideras. Vissa funktioner är inte ofrånkomligen knutna till utan kan förläggas på annat håll. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställes att beslutar att uppskjuta avgörandet beträffande lokalfråga tills utredningar av i motionen berört slag som ytterligare kan krävas företagits.
mot · FW02373 · 1973-01-24 00:00:00 — angående tidsfristen för avgivande av remissyttrande. Taxeringsmyndigheter och andra myndigheter infordrar i vissa fall yttrande från den ärendet vederbör eller lämnar den det vederbör tillfälle att inkomma med yttrande. Därvid är tidsfristen mycket kort, oftast . Ärendet kan då ha legat hos myndigheten i fråga och således inte vara aktuellt för den berörde. Ärendet kan vara av komplicerad natur och kräva experthjälp Människor har dessutom av olika anledningar stora svårigheter att utan hjälp ställa samman ett yttrande. Därtill kommer att anmodan att avlämna yttrandet kan komma synnerligen olägligt, t. ex. i en hårt arbetsbelastad period. Även om man säkerligen i de flesta fall kan få uppskov med avlämnande av svar vid begäran härom synes det vara en onödig stressfaktor för den enskilde att tidsfristen sätts till så som . Det torde i allmänhet inte innebära någon olägenhet för myndigheterna att utsträcka svarstiden. Myndigheterna bör uppmanas att, där så ske kan, förlänga svarstiden . Med hänvisning till vad ovan anförts hemställes att som sin mening ger Kungl. Maj:t till känna vad i motionen uttalats angående tidsfristen för avlämnande av yttrande till myndigheter. GOTAB 73 3145 S 1973
mot · FW02374 · 1973-01-23 00:00:00 — om en skylt med texten riksdag på fasad mot . Åtskilliga tusen människor besöker riksdag. Huvuddelen av besöken sker i grupper, t. ex. skolor, men även många enskilda har anledningar att söka sig upp till . Även om flertalet inte har några svårigheter då det gäller att lokalisera är det annorlunda för dem som inte är orienterade i . Det kan för många vara förenat med vissa problem att göra klart för sig vilket av de mer eller mindre pampiga etablissement, vilka omger , som är riksdag. Exteriören eller omgivningen ger heller icke tillfälliga besökare, t. ex. turister, någon ledtråd. Trekronorsskylten över entrén från är alltför obetydlig för att ge någon vägledning och texten på entrédörrarna ger upplysning först då den sökande är i omedelbar närhet av entrén. Och även om det nuvarande är av provisorisk karaktär torde få räkna med att under åtskilliga år ha sin verksamhet förlagd till nuvarande lokaler vid . En skylt med inskriptionen Riksdag på lämplig och väl synlig plats på fasaden mot skulle möjliggöra för alla att snabbt och lätt lokalisera platsen för riksdagsmännens vedermödor. Med stöd av ovanstående hemställs att beslutar att uppdra åt styrelsen för att låta utforma, införskaffa och anbringa en skylt Riksdag på fasad mot . () HANS ()
mot · FW02375 · 1973-01-24 00:00:00 — av i m. fl. om en folkomröstning i kyrka-stat-frågan. beredning om stat och kyrka har i sitt huvudbetänkande föreslagit att skall fatta principbeslut om förändrade relationer mellan staten och 1974. Här skall inte diskuteras det sakliga innehållet i det mycket ingripande förslag beredningen framlagt. Detta är nu föremål för omfattande remissbehandling som avslutas . Självfallet kommer värdefulla synpunkter därvid att framföras, som rimligen måste beaktas inför ett slutgiltigt ställningstagande. Det kan naturligtvis inte vara riktigt, som det i diskussionen antytts, att det enda alternativet till att acceptera beredningens förslag till skulle vara totalt oförändrade förhållanden för . Statminister har uttalat, att kyrka-stat-frågan inte bör diskuteras i valrörelsen . Däremot synes han utgå ifrån att den av beredningen föreslagna tidsplanen för beslut och genomförande skall hållas. Om sålunda principbeslut skall fattas 1974, innebär detta att svenska folket icke bereds något reelt tillfälle att ta ställning till framtida förhållanden. Detta är från demokratisk synpunkt icke tillfredsställande. Det har visat sig att den relativa enighet som kom till uttryck i beredningen inte motsvaras av en sådan enighet inom partierna. En sådan enighet torde knappast heller vara möjlig att åstadkomma med hänsyn till de diamentralt motsatta uppfattningar som hyses bland olika företrädare inom flertalet partier. Härtill kommer att den stora majoriteten av väljarna av olika skäl icke deltar aktivt i partipolitiken och därigenom inte har praktisk möjlighet att inom partierna påverka dessas ställningstaganden. De förslag till förändrade relationer mellan staten och , som framläggs av beredning om stat och kyrka, innebär förändringar som av många människor kommer att upplevas som djupt ingripande i deras eget och samhällets liv. Det är därför angeläget att före den tilltänkta reformens genomförande förvissa sig om att denna äger förankring i folkopinionen. Enligt vår mening bör ett beslut, innebärande väsentliga förändringar i framtida förhållande till staten, föregås av en rådgivande folkomröstning. Det har mot tanken på folkomröstning i statkyrka-frågan invänts, att de aktuella frågeställningarna skulle vara alltför komplicerade för att lämpa sig för en folkomröstning. Häremot kan anföras att även de frågor som indirekt avgöres i allmänna väl ofta är av synnerligen komplicerad Det ligger i det demokratiska statsskickets natur att väljarna genom den öppna debatten ges förutsättningar för sakliga ställningstaganden. i en folkomröstning bör kunna formuleras mycket enkelt. Väljarna ombeds att genom att svara ja eller nej ta ställning till det slutgiltiga reformförslag som utarbetas efter avslutad remissbehandling. Innebörden av detta förslag, liksom konsekvenserna av ett förkastande eller antagande av detsamma, bör i första hand klargöras för väljarna genom den utförliga debatt som kommer att föregå folkomröstningen. Med hänsyn till ovanstående hemställes att beslutar att ett slutgiltigt avgörande rörande väsentligt förändrade relationer mellan och staten skall föregås av en rådgivande folkomröstning. () () () () () i Agnäs
mot · FW02376 · 1973-01-24 00:00:00 — om förbud mot kollektivanslutning till politiskt parti. har stark kritik riktats mot den s. k. kollektivanslutningen. Att genom beslut av ett fåtal kollektivt ansluta hela fackföreningar till det socialdemokratiska partiet förekommer ändå och tillåts av det socialdemokratiska partiet. Detta är från demokratisk synpunkt djupt stötande. Att reservationsrätt finns för dem som till äventyrs får veta om beslutet rättfärdigar inte systemet. Att många av dem som genom fackföreningsbeslut räknas in i socialdemokratiska partiet som medlemmar redan är medlemmar i annat parti tycks socialdemokraterna inte ta någon hänsyn till. Man hänvisar till reservationsrätten för dem som inte vill vara kollektivanslutna socialdemokrater. Det har länge varit känt att kännedomen om kollektivanslutningen varit mycket liten. En opinionsundersökning har emellertid visat att av tillfrågade har angivit att de var medlemmar i något parti, trots att av de LO-anslutna är kollektivanslutna till socialdemokraterna och många är frivilligt anslutna till olika partier. Eftersom de som frivilligt anslutit sig till något parti naturligtvis känner till detta visar dessa siffror att skrämmande få av de kollektivanslutna torde ha fått vetskap om sin partianslutning. Därmed blir också talet om reservationsrätt helt meningslöst. Det socialdemokratiska partiet försöker skaffa sig medlemmar genom tvång. Det rätta är i stället att var och en, utan någon form av tvång, själv får ta ställning till om han eller hon genom medlemskap vill stödja något politiskt parti eller inte. Med hänvisning till vad ovan anförts hemställs att hos Kungl. Maj:t anhåller om förslag till sådan lagstiftning att anslutning till politiskt parti endast får ske individuellt och efter personligt och frivilligt ställningstagande.