mot · FW021167 · 1973-01-26 00:00:00 — av herrar Carlshamre och om vårdnadsbidrag till barnfamiljer. 1 familjepolitiska kommitténs uppdrag ingick bl. a. att pröva frågan om införande av ett vårdnadsbidrag till småbarnsfamiljer som komplettering till det stöd som utgår i form av allmänna barnbidrag samt numera statliga och statskommunala bostadstillägg. Kommittén som avlämnade sitt slutbetänkande , fann det emellertid inte motiverat att föreslå något sådant bidrag. Reservationsvis framfördes dock förslag om två olika typer av vårdnadsbidrag, ett avsett att utgå till alla familjer med barn under viss ålder, det andra avsett endast för familjer med små barn som inte kan få eller inte efterfrågar plats i daghem eller familjedaghem. En huvuduppgift för familjepolitiken är att skapa största möjliga valfrihet för familjerna. De bör själva få välja mellan att själva vårda barnen i hemmet eller att förvärvsarbeta och anlita hjälp med barntillsyn. Väljer de det senare bör de också ha rätt att själva välja form för barntillsyn. Någon sådan valfrihet finns inte . Den begränsas av brist på arbetstillfällen och barntillsynsmöjligheter men också av att olika former för barntillsyn är förenade med starkt varierande kostnader. Exklusivt gynnade är de familjer som önskar och lyckas få plats i kommunalt daghem eller familjedaghem. Daghemssubventionen är det ojämförligt största bidrag som över huvud taget utgår inom det familjepolitiska stödsystemet. Den torde variera mellan 7 000 och kanske , beroende bl. a. på hur nybyggt daghemmet är och för vilken åldersgrupp barn det är avsett. Även de som betalar en förhållandevis hög daghemsavgift tillföres denna väg ett skattefritt bidrag som ingen annan kommer i närheten av. Andra familjer får själva och därtill huvudsakligen av beskattade medel stå för motsvarande kostnad för barnens tillsyn och vård, antingen genom att avstå från förvärvsarbete med inkomstbortfall som följd eller genom att betala för barntillsyn i annan regi än den kommunala. Familjerna som inte kan få eller inte önskar daghemsplats upplever denna utgiftsklyfta mellan sig själva och daghemsfamiljerna som djupt orättvis. Något skulle klyftan krympas om avdragsrätt vid taxeringen medgavs för barntillsynskostnader och denna förmån begränsades till att gälla endast dem som inte får del av daghemssubventionen. Men dels skulle bidraget till tillsynskostnaderna med denna metod bli litet i förhållande till daghemsbidraget, dels skulle det som skattesystemet fungerar bli mindre ju lägre inkomsten är. Full valfrihet och rättvisa kan endast skapas genom införande av ett vårdnadsbidrag till familjer med barn under viss ålder som inte kan få eller inte efterfrågar plats i daghem eller familjedaghem. I princip bör ett sådant bidrag utgå , men början kan givetvis göras med , förslagsvis från den dag föräldraförsäkringen upphör tills barnet fyller . Vårdnadsbidraget bör vara så stort att det någorlunda motsvarar subventionen i en daghemsplats. Det bör vidare vara skattepliktigt med faktiska barntillsynskostnader avdragsgilla från bidragsbeloppet. Det bör också vara pensionsgrundande inom ATP. Ett vårdnadsbidrag av sådan storlek drar givetvis betydande kostnader. Vid ett bruttobelopp av - som efter bortfall av det So k. hemmamakeavdraget ger ett netto lika stort som föräldraförsäkringens grundpenning, , per dag och om bidraget förmodas bli utnyttjat för av barnen i en årskull kan kostnaden beräknas till ca 350 milj. kr. för varje årsklass barn som tas med i systemet. Om åldersgränsen sätts till skulle totalkostnaden bli ca 900 milj. kr. System kan givetvis sättas i funktion successivt, t. ex. med början då den nya föräldraförsäkringen varit i kraft . Vid bedömningen av kostnaden bör det observeras att alternativet i varje särskilt fall är en daghemsplats som för samhället är än dyrare. då tillgången på daghemsplatser kommer att någorlunda motsvara efterfrågan är alltså ett vårdnadsbidrag, även av här antydd storleksordning, billigare för samhället än en fortsatt starkt subventionerad daghemsutbyggnad, som ju just genom den kraftiga subventionen måste rikta efterfrågan mot just denna dyra tillsynsform, oavsett vad familjernas verkliga önskan kan vara. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att hos Kungl. anhåller om utredning och förslag rörande vårdnadsbidrag till barnfamiljer enligt de riktlinjer som angivits i motionen.