mot · FW022049 · 1973-10-30 00:00:00 — av m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1973:136 om förskoleverksamhetens utbyggnad och organisation. I proposition 1973:136 föreslås att kommunerna skall ha skyldighet att erbjuda plats i förskola för alla barn i kommunen från höstterminen det år barnet fyller . Det måste starkt understrykas att det är ett erbjudande som inte förenas med tvång. Olika uttalanden i propositionen ger intryck av att meningen skulle vara den motsatta. På s. 63 i propositionen redovisas det tänkta förfarandet när en sexåring inte utnyttjar möjligheten till deltagande i förskoleverksamheten. Där sägs: 1 sådana fall bör det som utredningen föreslagit ankomma på kommunen att ta direkt kontakt med familjen för att ta reda på skälen till att barnet inte kommit till förskolan och för att ytterligare informera familjen om förskolans syfte, innehåll och arbetssätt. Kontakten bör syfta till att hos föräldrarna skapa ökad förståelse för barnets situation och behov inför skolstarten. Kontakten med familjen och barnet ger också upplysning om barnets förhållanden och vilka åtgärder som kan behövas för att tillgodose barnets bästa. Om föräldrarna ändå inte anser förskolan lämplig för barnet bör kommunen så långt möjligt verka för att barnets utveckling främjas på annat sätt. Ansvaret för barnens vård och fostran skall i första hand vila på föräldrarna. Den i propositionen omtalade uppsökande verksamheten måste inskränkas till upplysning och rådgivning. Även med denna begränsade målsättning måste enbart det faktum att en kommunens representant kommer hem för rådgivning utgöra en press på föräldrarna att sända sina barn till förskolan för att slippa bråk, trots att de egentligen inte skulle vilja det. Även detta kan alltså vara betänkligt från valfrihetens synpunkt. Men den press som sätts på föräldrarna om propositionens intentioner förverkligas blir ännu mer allvarlig. Förslaget kan tolkas så att föräldrarna sätts under förmyndare i vad gäller barnens vård och fostran. Det är viktigt att kontakterna från samhällets sida sker på ett sådant sätt att föräldrarätten fullt ut respekteras och familjens integritet skyddas. som rätten att avstå från att skicka sina barn till förskola skall finnas, måste rätten att sända sina barn till alternativa förskolor finnas. Det förutsätter att alternativa förskolor får anordnas även . Vi föreslår att denna rätt skall finnas och att de alternativa förskolor som uppfyller vissa av myndigheterna uppställda minimikrav skall ha rätt till ekonomiskt stöd från samhället på samma villkor som kommunala förskolor. En annan mycket viktig fråga är förskolans målsättning och samarbetet med föräldrarna. I propositionen sägs att verksamheten skall inriktas på att barnen skall bli öppna, hänsynsfulla, utvecklade och stabiliserade. Förskolan bör vidare främja en fysisk och social utveckling hos barnen. Om detta behöver väl knappast några delade meningar råda. Men minst lika viktigt är att barnen inte avskärmas från den andliga, religiösa verkligheten, så att de får orientering som öppnar deras perspektiv i denna riktning. Grundläggande för förskolans verksamhet borde vara en öppen och fördomsfri inställning gentemot religionen och den andliga dimensionen i tillvaron. Följaktligen måste också den religiösa begreppsbildningen ägnas uppmärksamhet. Allmänt etiska frågor ägnas för övrigt alltför liten uppmärksamhet när det gäller förskolans målsättning. Dessa frågor måste få en starkare ställning vid utformandet av målsättningen; detta kan ske genom att man vid sidan om den fysiska och sociala utvecklingen även skall främja den etiska utvecklingen. Allt arbete i förskolan måste givetvis ske i samarbete med och förståelse från föräldrarnas sida. Det finns vissa uttalanden i propositionen som kan ge ett motsatt intryck. På s. 61 står att de attityder barnen får genom familjens sociala bakgrund måste kompletteras. På s. 65 står att en uppdelning av barnen efter föräldrarnas livsåskådning inte är förenlig med förskolans idé. Vi vill klart säga ifrån att föräldrasamarbetet är av yttersta vikt. Förskolans målsättning måste vara att samarbeta med föräldrarna för att nå bästa möjliga resultat. En konfrontation med föräldrarna, som innebär att förskolan utan att samråda med föräldrarna undervisar barnen på ett sätt som föräldrarna inte kan acceptera, kan innebära svåra slitningar mellan parterna. blir barnet kluvet i sina uppfattningar och vet inte på vem det skall tro. Detta kan gälla i många frågor men är naturligtvis allvarligast när det gäller religiösa och etiska frågor. Ett gott samarbete med föräldrarna är därför nödvändigt, och detta bör klart utsägas av . Med hänvisning till det anförda hemställs att vid behandlingen av proposition 1973:136 beslutar 1. att den rådgivande verksamheten gentemot föräldrarna inte skall utformas så att föräldrarna uppfattar den som ett tvång att sända sina barn till förskola, 2. att kristna eller andra alternativa förskolor skall få full frihet att verka jämsides med de kommunala förskolorna, 3. att den kommunala förskolan skall ha en öppen och fördomsfri inställning till religionen och att den religiösa begreppsbildningen ägnas uppmärksamhet, 4. att etiska frågor skall ägnas stor uppmärksamhet vid utformandet av förskolans verksamhetsformer, 5. att förskolan skall ha ett gott samarbete med föräldrarna så att konflikter undviks. () i Agnäs