ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FW021000 · 1973-01-26 00:00:00 — i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1972:147 med förslag till lag om ändring i kommunalskattelagen m. m. Maj:ts proposition 1972:147, som kommer att behandlas vid årets riksdag, föreslås att den särskilda rätten till kontraktsavskrivning på fartyg och luftfartyg skall förlängas under . I syfte att förhindra skatteflykt föreslås att rätten att utnyttja underskott som uppkommit genom sådan avskrivning mot annan inkomst skall begränsas till inkomst av rederi-, luftfarts- och varvsrörelse. Motiven för att i detta fall ta med varvsrörelse gäller även beträffande skeppsklareringsrörelse och skeppsmäklerirörelse. Nuvarande kontraktsavskrivningsregler bör enligt vår uppfattning därför behållas även för dessa näringsgrenar. Båda verksamhetsslagen har sålunda nära samband med rederiverksamhet. Det förekommer ofta att skeppsklarerings- och skeppsmäkleriföretag går in som delägare i partrederier för att säkerställa sin sysselsättning i fråga om såväl klarering som befraktning. Dessutom är kombinationen rederi, klarering och mäkleri i ett och samma företag relativt vanlig. Det skulle därför uppkomma betydande svårigheter att resultatmässigt särskilja de olika näringsgrenarna, om olika regler i ifrågavarande avseende skulle gälla för dem. Med stöd av vad som anförts i motionen hemställer jag att vid behandlingen av Kungl. Maj:ts proposition 1972:147 beslutar att de i propositionen föreslagna kontraktsavskrivningsreglerna för rederi-, luftfarts- och varvsrörelse skall omfatta även skeppsklarerings- och skeppsmäklerirörelse.
mot · FW021003 · 1973-01-26 00:00:00 — av i m. fl. om förlängd deklarationsinlämningstid för bokföringsskyldiga. Det är en avgjord fördel att allt fler företagare anlitar bokföringsbyråer för upprättande av sina deklarationer. De bättre deklarationer som därmed upprättas underlättar taxeringsmyndigheternas arbete och är därför av värde. Riksdagsbeslutet , innebärande att lantbrukare ålägges bokföringsmässig redovisning, innebär en starkt ökad arbetsbelastning för de redan arbetstyngda bokföringsbyråerna. Det kvalificerade arbete som boksluts- och deklarationsarbetet innebär medför betydande svårigheter för byråerna att anlita extra personal. Den knappa inlämningstiden i kombination med den relativt höga förseningsavgiften gör situationen värd att beakta och ta under omprövning. Det synes oss därför lämpligt med generell förlängning av inlämningstiden för deklarationer, upprättade på grundval av bokföringsmässiga principer, beroende på respektive företags räkenskapsår, till (f. n. respektive sista april (f. n. Med stöd av det anförda hemställs att hos Kungl. Maj:t anhåller om förlängd inlämningstid av deklarationer, upprättade på grundval av bokföringsmässiga principer, till resp. . () () GOTAB 73 3224 S 1973
mot · FW021005 · 1973-01-26 00:00:00 — av i m. fl. om skatteregler som underlättar företags vidareutveckling. är det erkänt bästa hindret mot arbetslöshet. När antalet lediga arbetsplatser klart understiger antalet arbetssökande måste den ekonomiska politiken anpassas till situationen och reformer genomföras som stimulerar företagen till vidareutveckling och nyrekrytering av arbetskraft. Nödvändigheten av en företagsstimulerande skattepolitik framgår vid ett studium av den allt större arbetslösheten. Nedanstående redovisning visar att 100 000 människor enligt var öppet arbetslösa. Härtill kommer 300 000 människor som ingår i den dolda arbetslösheten. Totalt skulle alltså 400 000 människor vara ställda utanför den reguljära arbetsmarknaden. Öppen arbetslöshet Dec. enl. SCB:s arbetskraftsundersökningar 100 000 Ofrivilligt deltidsarbete (enl. SCB) 77 000 Latent arbetssökande skulle ha sökt arbete om sådant erbjöds på vederbörandes ort (enl. SCB) 82 000 Omskolning (enl. AMS) 49 630 Beredskapsarbete (enl. AMS) 32 410 Arkivarbete (enl. AMS) 10 847 Skyddad verkstad (enl. AMS) 13 387 »Påtvingad» akademisk vidareutbildning (uppskattad siffra) 10 000 Förtidspensionerade av främst arbetsmarknadsskäl (uppskattad siffra) 25 000 Mot bakgrund av denna situation föreslår vi införandet av ett skattesystem som underlättar företagens vidareutveckling, innebärande att avsättning får ske av vinstmedlen till en utvecklingsfond med särskilt förmånlig skattebelastning, förslagsvis . En dylik reform ter sig dessutom angelägen med hänsyn till de enskilda firmornas oförmånligare skattebestämmelser i jämförelse med aktiebolagen. Fondmedlen skall användas för följande ändamål: Riskkrävande investeringar för företagens vidareutveckling avseende produktutveckling eller utveckling av marknader. Produktionsfrämjande investeringar samt investeringar som ökar de anställdas trivsel och miljö. Investering i aktier eller köp av andra företag som organiskt kan samordnas med det egna företagets verksamhet (fusioneringar). I avvaktan på användning enl. 1, 2 el. 3 bör fondmedlen kunna utlånas mot högre ränta än diskontot varvid ränteintäkterna tillförs utvecklingsfonden. Fondmedlen bör förvaltas av en särskild styrelse i vilken företagets ägare utser halva antalet ledamöter och de anställda andra hälften av ledamöterna. Med stöd av det anförda hemställs att hos Kungl. Maj:t anhåller om särskilda skatteregler för vidareutveckling av företag i enlighet med vad som anförts i motionen. . () i PER () i Gäddvik () i Stenkyrka
mot · FW021006 · 1973-01-26 00:00:00 — av herrar Annerås och om skattefri avsättning till investeringsfonder för avsättningsfrämjande åtgärder. Vi har ett system med investeringsfonder obeskattade vinstmedel som företagen efter särskilt tillstånd kan lösgöra för investeringar i lågkonjunkturer och dessa har i stort sett inskränkts till att gälla investeringar i produktionsapparaten. Investeringsfonderna är så väl prövade att tiden är mogen att tillåta att liknande fonder får bildas också för avsättningsfrämjande åtgärder på den svenska marknaden. Sådana fonder skulle få en viktig stimulerande effekt under en lågkonjunktur. Fonderna skulle ge företagen möjlighet att möta en nedgång i försäljningen med köpstimulerande åtgärder och på detta sätt bidra till att vända utvecklingen i positiv riktning. För pressen skulle det vara en välkommen hjälp. Reklamen är och har alltid varit mycket konjunkturkänslig. I begreppet avsättningsfrämjande åtgärder ingår inte bara reklam och försäljning. Lika viktigt i modern marknadsföring är produktutvecklingen. Det är orimligt att den verksamheten skall skäras ner därför att konjunkturen är otillfredsställande. När företagen använder tiden under lågkonjunkturen för att förbereda produktionsapparaten för det väntade uppsvinget bör de genom att ta fram nya produkter, förbättra de gamla och testa dem på konsumenterna bana väg för bättre tider och större konkurrenskraft. Investeringsfonder för avsättningsfrämjande åtgärder skulle få en positiv samhällsekonomisk effekt, och det räcker inte med att enbart stimulera investeringar i produktionsapparaten; minst lika viktigt är att stimulera avsättningsfrämjande åtgärder. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att hos Kungl. Maj:t anhåller om förslag till inrättande av investeringsfonder för att främja avsättningen.
mot · FW021007 · 1973-01-26 00:00:00 — om slopande av reklamskatt på trycksaker. beslut att från införa reklamskatt fattades på grundval av ett ytterst bristfälligt underlag. Detta framgick med all önskvärd tydlighet av remissvaren, där alla instanser utom två avstyrkte. Bland flertalet var också . Från representanter för både myndigheter och näringsliv samt från den grafiska industrins anställda och företagare framfördes farhågor att lagförslagets utformning och tekniska brister skulle komma att medföra praktiska svårigheter i tillämpningen. Dessa farhågor har till fullo besannats i synnerhet vad beträffar skatten på reklamtrycksaker. Lagtextens suddiga utformning resulterade som väntat i stor förvirring. har i flera omgångar meddelat anvisningar med förklaringar och undantagsbestämmelser. Genom samråd med berörda branschorganisationer har man försökt komma fram till ett vettigt handhavande av lagen. Men ännu, efter det lagen har börjat tillämpas, vet ingen med säkerhet hur det skall ske. På så bristfälliga förutsättningar skall den enskilde företagaren ta på sitt ansvar att bestämma om och i så fall hur mycket en trycksak skall beskattas, ja, han skall också se till att skatten betalas in till statsverket. I vissa fall kan skatteplikten vara beroende på hur en trycksak används dvs. vad en beställare gör med den sedan den levererats något som den eventuelle skattepliktige tryckaren inte kan veta om eller påverka. Men ansvaret har han! Dessa förhållanden medför ett merarbete, som i synnerhet för de många små och medelstora företagare som finns i den grafiska branschen, är mycket betungande. På grund av den osäkerhet som råder beträffande lagens tillämpning kommer naturligtvis en mängd fel att begås. En effektiv kontroll från myndigheternas sida är därför nödvändig. I annat fall kan den lojale företagaren komma i ett sämre affärsmässigt läge än en mindre lojal konkurrent, som inte tar ut full skatt i förlitan på att felaktigheter sällan eller aldrig kommer att upptäckas och beivras. En utveckling i denna riktning kan inte vara förenlig med rättssäkerhet och skattemoral. lagen har tillämpats har det i praktiken visat sig att de skattebelopp det gäller visat sig avsevärt mindre än vad man hade väntat sig. Kostnaderna för administration och kontroll av reklam skatten på trycksaker förefaller därför att bli så höga både för de enskilda skattepliktiga och för statsverket att nettovinsten blir obetydlig, om ens någon. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att beslutar upphäva lagen om reklamskatt på trycksaker.
mot · FW02101 · 1973-01-16 00:00:00 — av m. fl. om en internationell konvention angående ekocid. I våra motioner 1971:336 och 1972:947 ställde vi kravet om en internationell konvention som förbjuder miljömord (ekocid). Uttrycket miljömord hade tidigare inte använts i svenskt officiellt tryck, och miljömord som begrepp och realitet hade debatterats endast i begränsade kretsar. fick det dock en utomordentlig publicitet genom det skakande material som före om den mänskliga miljön framlades vid den expertkonferens om förstörelsen av den mänskliga miljön, som anordnades i av Svenska kommittén för , om och Internationella kommisionen för undersökning av förbrytelser i . behandlade det krav vi ställde på ett positivt sätt i sitt betänkande nr 1972, men ansåg att motionärernas syften i första hand främjas genom konkret utformade punktförbud på olika områden samt genom sanktionering av dessa olika förbud Den har bl. a. inför FN:s juridiska utskott rörande mänskliga rättigheter i väpnade konflikter verkat för de citerade synpunkterna, dvs. för en sådan modernisering av krigets lagar att de nya folkmords- och miljömordsmetoder, som systematiskt och i väldig omfattning använt och använder i sitt angreppskrig i , skall bli var för sig - folkrättsligt definierade och formellt bannlysta. Den samtidiga användningen av resistenta växtbekämpningsmedel, som kanske gör jorden ofruktbar, bortskrapningen av vegetation och matjord med jättebulldozers från väldiga arealer, den s. k. strategiska bombningen med jättebombplan av typ och därav följande kraterisering av jorden i hela provinser, utrotningen av mangroveskogarna, som har stor ekologisk betydelse för fiskar och skaldjur och som skyddar kustlandskapet mot havet, samt övriga miljöförstörande åtgärder ger dock ett resultat som sannolikt inte enbart är en summa av dessa förbrytelser. Den ena massiva skadegörelsen kan förstärka den andra. Speciellt i och och sannolikt även i Cambodja har åstadkommits en miljöförstörelse, som på förefaller att bli kvalitativt mera elakartad än de adderade effekterna av de använda metoderna. Vi stöder givetvis alla de ansträngningar som görs för punktförbud och punktsanktioner och registrerar riksdagsbehandlingen som ett viktigt partiellt bifall till vårt yrkande. Vi anser emellertid inte att utrikesutskottets här refererade framgångslinje och vårt krav om en 1* 1973. särskild konvention står i någon motsättning till varandra. Punktförbuden är utomordentligt angelägna. En konvention som sammanfattar och förbjuder den förstörelse som kan åstadkommas med modern militär teknologi och total likgiltighet för människoliv och mänskliga lidanden är också en angelägenhet av hög prioritet. För att hålla frågan aktuell föreslår vi därför med de anförda motiveringarna att hos Kungl. Maj:t hemställer om initiativ med stöd av art. 13 i eller på annat sätt för att få till stånd en internationell konvention som förbjuder miljömord (ekocid). (vpk) i (vpk) i
mot · FW021010 · 1973-01-26 00:00:00 — av herrar i Glömminge och i Holmgården angående skyldigheten för stat och kommun att erlägga mervärdeskatt. Mervärdeskatten har i vissa avseenden betydande tekniska fördelar jämförd med det tidigare systemet med allmän varuskatt. Det innebär emellertid inte att det nuvarande systemet är utan svagheter. Man har också sedan mervärdeskatten infördes fortlöpande arbetat med att rätta till olika brister. Ett område där förhållandena enligt vår mening är otillfredsställande gäller skattskyldigheten för stat och kommun. En huvudprincip är här att verksamhet som stat och kommun bedriver för att tillgodose egna behov anses som yrkesmässig (och därmed skattepliktig) enbart när den bedrivs i bolagsform eller liknande. Detta gäller också när staten och någon kommun (landsting) eller flera kommuner driver verksamhet gemensamt för att tillgodose egna behov. För att undvika att statliga leverantörer skall få skattemässiga försteg framför andra företag vid leveranser till statliga och kommunala kunder har emellertid efter hand införts vissa tilläggsbestämmelser, som ger Kungl. Maj:t vissa möjligheter att förordna att en statlig verksamhet skall betraktas som yrkesmässig även när detta inte är direkt utsagt i mervärdeskatteförordningen. Därmed uppkommer också skatteplikt. Även i den statliga upphandlingskungörelsen har gjorts vissa tillägg i samma syfte. I detta sammanhang kan också nämnas att det genomgående föreligger skatteplikt för SJ:s och postens transporter av paket och annat gods. Detta hindrar emellertid inte att kommunala och i vissa fall också statliga leverantörer fortfarande kan vara bättre ställda i detta hänseende än andra leverantörer. Ett betydelsefullt exempel på detta är förenade fabriksverkens tvätterier jämförda med privata tvätterier vid leveranser till landsting och kommuner. Liknande exempel är lätta att hitta på anläggningsområdet. Det är enligt vår mening angeläget att eliminera den konkurrensolikhet som här föreligger. En särskild utredning har tillsatts för att verkställa en teknisk översyn av mervärdeskatten. Några särskilda direktiv har inte utfärdats. Om frågan om de offentliga organens ställning i mervärdeskattesammanhang inte tas upp i detta sammanhang, bör frågan bli föremål för skyndsam utredning på annat sätt. Med hänvisning till vad som anförts i motionen hemställer vi att hos Kungl. Maj:t begär skyndsam utredning rörande frågan om skyldigheten för stat och kommun att erlägga mer () i Glömminge () i Holmgården
mot · FW021012 · 1973-01-26 00:00:00 — av i m. fl. om slopande av beskattningen av fritt bränsle från egen fastighet. I motioner har framhållits det felaktiga i att bränsle från egen skog beskattas. När vi nu upprepar kravet om ändrade bestämmelser för denna beskattning så har det om möjligt ännu större tyngd . Vad som i motionerna påpekades att beskattningen av husbehovsbränsle får till följd att hemmansägare i allt större utsträckning övergår till annan form av uppvärmning har besannats. Många samhällsmedborgare känner oro över att vissa delar av vårt landskap växer igen, lövskogsområden och andra skogbestånd är oröjda. med detta har vi kvar en bestämmelse om att beskatta det röjningsvirke, som uttagits för att användas såsom bränsle för uppvärmning av egen bostad. Dessa anser vi helt felaktigt. Från skogsvårdsstyrelsernas sida framhålles ofta att röjningarna är eftersatta i många av våra skogar. Man har t. o. m. lagt upp kampanjer för att stimulera till ökad röjning. Det uppges från skogsvårdsstyrelsehåll att arbetskostnaden för grov röjning med i huvudsak brännved som utbyte kan bedömas till per hektar. Denna kostnad inkluderar endast fällningen av virket. Upparbetningen av virket tillkommer alltså. Den areal röjningsskog som erfordras för att få fram årsbehovet bränsle för ett normalt hushåll är givetvis svårt att bedöma. Vid ett antaget behov av skulle åtgå ca 12 ha. Variationerna kan givetvis bli stora beroende på röjningsbeståndets ålder och grovlek. Med dessa ungefärliga siffror som bakgrund torde framgå vilken stor betydelse det har från skogsvårdssynpunkt att så många skogsägare som möjligt stimuleras att röja och använda ved som bränsle. I många län måste man nu i stället stimulera till röjningar både genom kampanjer, som ovan nämnts, och genom statliga anslag för beredskapsarbeten och med kommunala bidrag. Vid tidigare utskottsbehandlingar i har framhållits att normerna ibland lett till otillfredsställande resultat och att en viss försiktighet för fastställande av normer för bränslevärden är motiverad. Vissa länsstyrelsers formulering i anvisningarna till deklaration får väl ses som en följd av detta påpekande från utskottet. Man framhåller: »Om den skattskyldige gör sannolikt att virke av väsentligt sämre kvalitet än som normalt används för uppvärmning uttagits, bör lägre värden än de ovan nämnda godtas.» Det har påpekats från flera håll att det inte rör sig om några stora summor som blir beskattade. Detta är ett påstående som kan diskuteras. I anvisningarna till deklaration har exempelvis i upptagit värdet av fritt bränsle till en gård på 5 rum och kök till (inkl. moms). Vi vill framhålla att vi anser det mest oriktiga i bestämmelsernas nuvarande utformning vara att det utgår beskattning på det som egentligen inte är en förmån utan produkten av en skogsvårdsåtgärd. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos Kungl. Maj:t begär revidering av riksskattenämndens anvisningar innebärande att bränsle från egen skog ej beskattas.
mot · FW021013 · 1973-01-26 00:00:00 — av i m. fl. om slopande av energiskatten. Av flera skäl bör den energiskatt sorn åvilar industriföretag och andra näringsidkare avvecklas. En kumulativ beskattning av denna typ, sorn drabbar viktiga svenska exportnäringar och utsätter även de svenska företag, som framför allt avsätter sina produkter på hemmamarknaden, för en diskriminering, borde inte höra hemma i det svenska skattesystemet. Dessa värderingar har också statsmakterna delat. Av konjunkturpolitiska skäl har energiskattebelastningen den 1.12.197131.12.1973 reducerats betydligt. I princip innebär beslutet att ingen bransch skall drabbas av en energiskatt som är hårdare än vad som motsvarar av produktionsvärdet. var gränsen en procent. Nedsättningsbeslutet är emellertid begränsat i tiden och upphör efter utgången av detta år. Efter den besparing av 100 milj. kr. som vissa branscher därigenom kommer i åtnjutande av kostar energiskatten näringslivet omkring 300 milj. kr. Efter som skatten är avdragsgill bortgår omkring hälften, vilket innebär att energiskatten ökar statsinkomsterna med endast . I ett läge där produktionen måste stimuleras är det angeläget att inte beskatta en produktionsfaktor såsom denna. Energiskatten bör således slopas för jordbruk, service- och industriföretag. Med stöd av det anförda hemställes att måtte besluta avskaffa energiskatten för näringslivet från . HANS () ()
mot · FW021014 · 1973-01-26 00:00:00 — av i m. fl. om lättnad i arvsbeskattningen av familjeföretag. Familjeföretag är den gemensamma benämningen på olika slags företag som trots skillnader i uppbyggnad och verksamhet har ett antal väsentliga egenskaper gemensamma. Familjeföretaget ägs av en eller ett begränsat antal personer som svarar för kapitalets anskaffning och bibehållande. En eller flera av dessa personer deltar vanligtvis även aktivt i företagets skötsel. I definitionen ligger att kapitalhållningen och det därmed förknippade ansvaret för rörelsen är ett personligt åtagande av en eller några få individer. Därigenom dräs en klar och fullt naturlig gränslinje gentemot övrig företagsamhet nämligen de anonyma bolagen, typ börsnoterade bolag, samt kooperativa och allmänna företag, utlandsägda kedjebildningar etc. Företagets storlek har i princip ingen betydelse för frågan om det skall räknas som familjeföretag eller ej. Storleken kan alltså variera från betydande koncerner ned till mera blygsamma enmansrörelser. Likaså är av underordnad vikt föremålet för den verksamhet, som bedrives av företaget, eller omfattningen av verksamheten. De utmärkande egenskaperna ger emellertid för alla familjeföretag upphov till speciella och ofta mycket svårbemästrade problem. I fråga om arvs- och förmögenhetsskatterna toppar skatteligan vid en internationell jämförelse med andra industriländer. Beträffande arvsskatten kan som exempel nämnas att den, när det gäller bröstarvingar i , är högst medan genomsnittet av de högsta skattesatserna i är . En skattesats om uppnår man i redan vid barns arv till den del det obetydligt överstiger . Skall å andra sidan en anställd övertaga ett företag genom arv eller gåva kommer man redan vid ett belopp av . Det säger sig självt, att man med utgångspunkt från dylika skattesatser har uppenbara svårigheter att bland familjeföretagen klara en generationsväxling och bibehålla företaget i någorlunda likvid ställning. Det är också fråga om de anställdas fortsatta trygghet. Genom det faktum att arvsskatten kräver betydande räntabilitet hos företaget för att man skall kunna bygga upp en tillräcklig reserv påverkas även tillväxten och nyföretagandet i negativ riktning. Den lättnad som byggdes in regler är härvidlag icke till fyllest. En arvslott om endast betyder i arvsskatt mellan föräldrar och barn (klass I). Motsvarande skatt vid 1 milj. kronor utgör . För varje insiktsfull bedömare står det klart att företaget endast i särskilda undantagsfall kan klara dylika belastningar. Någon annan »källa» existerar normalt ej. Är man med andra ord ej observant på denna problematik sker en olycklig åderlåtning av våra familjeföretag, som ej någon part i samhället kan vara betjänt av. Med stöd av det anförda hemställs att hos Kungl. Maj:t anhåller om skyndsamma åtgärder inom arvsskattens område, som möjliggör en naturlig kontinuitet i företagandet beträffande mindre och medelstora företag. G. ()
mot · FW021015 · 1973-01-26 00:00:00 — av m. fl. om viss befrielse från allmän arbetsgivaravgift för nyetablerade m. fl. Med hänvisning till vad sorn anförts i motion nr 1459 hemställer vi att beslutar att hos Kungl. Maj,t anhålla om att ett aktionsprogram för 100 000 arbetstillfällen utarbetas i enlighet med vad som anges i motionen 1459 innehållande bl. a. befrielse från den allmänna arbetsgivaravgiften för företag som nyetableras eller ökar sin sysselsättning i vad gäller den del av avgiften som svarar mot lönesumman för nettonyanställningarna. () () . () i Skegrie () i Luttra () i Glömminge
mot · FW021017 · 1973-01-26 00:00:00 — om bibehållande av tullkammaren i . I det förslag till omorganisation av som ingår i Kungl. Maj:ts proposition 1973:1 föreslås bl. a. att tullkammaren i skall ersättas med enbart en tullstation. Mot bakgrund av Skelleftebygdens karaktär som det mest industrialiserade området inom är den föreslagna indragningen av tullkammaren synnerligen olycklig. Stora nackdelar skulle enligt min mening uppstå för näringslivet i området därest den föreslagna omorganisationen genomfördes. Mot bakgrund av det stora avståndet till torde heller inte några ekonomiska vinster vara att påräkna. Det nya tulldeklarationsförfarandet som ålägges importörer kräver också fullt utbildad personal som kan ge förhandsbesked i ofta brådskande fall. Ur lokaliseringspolitisk synpunkt blir missgynnat ifall man inte kan ge företagen full service i tullfrågor. Företagens planering och val av lokaliseringsort måste komma i beroende av områdets resurser i dessa hänseenden. Sedan beslut om att klassificera som primärt centrum bör det stå ännu klarare att tullkammarens bibehållande är en helt rimlig konsekvens. skulle i annat fall bli det enda primärcentrum som saknade denna service. Med hänvisning till det anförda hemställer jag att vid sin behandling av proposition 1973: 1 måtte besluta att tullkammaren i bibehålies.