ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FW021291 · 1973-01-01 00:00:00 — av m. fl. angående behörighetskraven i skolstadgan. Skolstadgans 14 kap. § 8 innehåller bestämmelser som innebär att utbildnings- och anställningssökande till läraryrket skall vara fri från sjukdom eller handikapp som medför olämplighet för tjänsten. har i samråd med utfärdat anvisningar till denna del av skolstadgan. Dessa anvisningar har länge kritiserats av handikapprörelsen och även diskuterats i , då de lett till att personer med handikapp på ett diskriminerande sätt utestängs från läraryrket. Det bör väl stå helt klart att personer med handikapp kan fungera som lärare lika bra som andra. Sökande med handikapp bör bedömas utifrån sina meriter på samma sätt som andra sökande. De regler som gäller innebär att exempelvis blinda ej kan bli lärare. Utomlands arbetar dock många blinda som lärare. Det finns inga sakliga skäl till varför de inte skulle kunna utöva läraryrket på ett tillfredsställande sätt också i vårt land. Reglerna har orsakat tragedier i enskilda fall. Som exempel kan nämnas den elev vid i , som efter tre veckors studier fick besked om att han var avstängd från utbildningen. Orsaken var att förklarat att hans handikapp utgjorde ett medicinskt hinder för utbildning till och arbete som lärare. Eleven i fråga går med käpp på grund av medfödd benskörhet. tog upp detta fall i en interpellation, vilken besvarades . Ifrågavarande elev fick senare dispens från hälsokraven. Också i flera andra fall har dispens beviljats, varför det synes klart att gällande regler är alltför långt gående. I allmänhet har man i dessa frågor kritiserat gällande anvisningar för bedömning av hälsotillståndet hos utbildnings- och anställningssökande. Emellertid synes det vara skolstadgans innehåll som borde bli föremål för översyn, då det är på skolstadgan anvisningarna bygger. Ifrågavarande krav i skolstadgan synes därför böra utgå. Om det emellertid vid en översyn skulle visa sig att det finns sakliga skäl för att bibehålla någon form av hälsokrav, bör dessa utformas på ett sådant sätt att personer som är lämpliga för läraryrket ej utestängs från denna bana på grund av handikapp. Med hänvisning till det anförda hemställes att hemställer att Kungl. Maj:t uppdrar åt att företa en översyn av de allmänna behörighetskraven i skolstadgans 14 kap. § 8 i enlighet med vad som framförts i motionen. (vpk) i (vpk) i
mot · FW021292 · 1973-01-01 00:00:00 — av m. fl. om medel till samordningstjänster inom vuxenutbildningen. I syfte att få till stånd en samordning av planeringen på fältet i fråga om vuxenutbildningen har föreslagit att varje folkhögskola ges möjlighet att omvandla lärartimmar inom den tilldelning som gäller för skolan för samordningstjänster inom vuxenutbildning. SÖ framhåller att en sådan möjlighet skulle leda till större lokal och regional rörlighet och föreslår att för varje inom lärartilldelningsramen omvandlad timme för samplanering eller konsulentverksamhet skall statsbidrag utgå för en lärartimme. Av de ca som erfordras för att sprida denna typ av ramplanering till alla regioner och typer av folkhögskolor skulle 3 500 vara omvandlade lärartimmar som inte medför någon extra kostnad och 3 500 vara tillkommande resursförstärkning. Kostnaden för resursförstärkningen beräknas till . Föredragande statsråd är emellertid inte beredd att tillstyrka förslaget om samordningstjänster. I motion 1972: 1128 yrkades bifall till Sö:s anslagsäskande för ytterligare tio kombinerade tjänster som ämneslärare och konsulent, vilket vi anförde skulle vara av betydelse för samordningen. Denna begäran avslogs emellertid av . Vi finner det därför angeläget att de av SÖ nu begärda samordningstjänsterna beviljas. Med hänvisning till det anförda föreslås att under G 8 prop. 1973: 1 bilaga 10 beslutar om samordningstjänster inom vuxenutbildningen i enlighet med Sö:s förslag och härför anvisar . (vpk) i (vpk) (vpk)
mot · FW021295 · 1973-01-26 00:00:00 — av i Lane-Herrestad m. fl. om höjning av anslaget till Bidrag till vissa privatskolor, m. m. Restenässkolan, som är internatskola för flickor och pojkar, startade . Den har visat sig fylla en stor uppgift i svenskt skolväsen. Skolan är ställd under inseende och erhåller anslag från och /54 från staten. Elevrekryteringen till Restenässkolan sker från hela landet. är 18 län representerade. Därjämte har skolan ett antal elever från utlandssvenska familjer. Antalet elever vid skolan innevarande skolår är 380. Elevtillströmningen är god. får ett antal elever avvisas då de ej kan beredas plats. Restenässkolan är etablerad. Den har visat sig fylla ett stort behov. Behovet av en internatskola på är dokumenterat. Skolans lokaler och utrustning är av hög standard. Ur anslaget D 27, Bidrag till driften av vissa privatskolor, statsverkspropositionen bilaga 10, erhåller Restenässkolan stöd från staten. Bidraget utgår med 6: per elev och dag av läsåret. Statsbidraget har varit oförändrat /68. föreslår i petita till årets statsverksproposition att anslaget till Restenässkolan höjs till per elev och dag fr. o. m. /74. Departementschefen anför att huvudmännen för de privatskolor till vilka statsbidrag utgår enligt kungörelsen (1964: 137) om statsbidrag till vissa privatskolor (omtryckt 1971: 350) bör få kompensation för den höjda arbetsgivaravgiften och säger sig komma att i annat sammanhang föreslå Kungl. Maj:t att statsbidragen till ifrågavarande skolor höjs i enlighet härmed. Därmed kommer emellertid inte Restenässkolan att erhålla ett förhöjt statsbidrag, och departementschefen förklarar sig inte beredd att f. n. räkna upp statsbidraget till skolan. Utgifterna för Restenässkolan har givetvis stigit avsevärt sedan statsbidraget senast fastställdes och kommer att stiga ytterligare under innevarande år. Vi finner det därför vara rättvist och angeläget att statsbidraget till skolan höjs till det belopp som föreslagit, eller per elev och dag fr. o. m. /74. Med hänvisning till det anförda hemställes att beslutar 1. att bidraget till Restenässkolan skall utgå med per elev och dag fr. o. m. /74, 2. att anvisa ett i förhållande till Kungl. Maj:ts förslag med förhöjt förslagsanslag till Bidrag till vissa privatskolor om . () i Lane-Herrestad . () i
mot · FW021296 · 1973-01-25 00:00:00 — av i Lane-Herrestad m. fl. angående läromedelsframställningens målsättning och inriktning. Situationen på läromedelsområdet är besvärlig. Kostnaderna för läroböcker och andra läromedel har stigit kraftigt . I en del kommuner har betydande eftersläpningar i leveranser av läroböcker inträffat, vilket fått till resultat att någon effektiv undervisning inte kunnat bedrivas under en betydande del av terminen. Kostnadsutvecklingen har på en del håll givit som resultat att kommunerna i ett allt kärvare ekonomiskt läge inte ansett sig kunna förse varje elev med läroböcker. Hemtagning av böcker för studier under fritid har därmed omöjliggjorts. Inte heller har eleverna alltid fått göra de erforderliga understrykningar och anteckningar i böckerna som är nödvändiga för att studierna skall kunna bedrivas effektivt. Flera faktorer är orsak till kostnadsutvecklingen när det gäller läroböckerna. Generellt torde kunna sägas att betydelsen av läroböckernas tekniska kvalité har övervärderats i förhållande till lärarens undervisningsmöjlighet. De kvalitativa kraven på böckerna har blivit så stora att kommunerna inte har råd att utnyttja dem såsom är avsett. Andra faktorer som spelar en stor roll är naturligtvis allmänna marknadsfaktorer, inköp, distribution, produktion, utbildningspolitikens inriktning m. m. Försök har gjorts för att dämpa kostnadsutvecklingen. De ansträngningar som gjorts kan inte sägas ha givit avsett resultat. En rimlig målsättning för insatserna på läromedelssidan måste vara att kostnaderna för erforderligt undervisningsmateriel hålls på en sådan nivå att kommunerna har råd att köpa böcker i erforderligt antal, så att eleverna kan få använda dem enligt de krav en effektiv studieteknik ställer. En strävan bör vara att upplagorna kan användas . Om upplagorna blir större måste rimligtvis priset bli lägre. Genom förbeställning av nya produkter hos förlagen ges möjlighet till bättre planering, vilket också bör kunna leda till lägre priser och en mera rationell distribution. Vidare är det angeläget att förbilligande åtgärder sätts in i produktionsledet. De läroböcker som produceras synes ej sällan vara överdrivet påkostade tekniskt sett med dyrt papper och kostnadskrävande bildmaterial. Den modema trycktekniken kan skapa möjlighet till billigare böcker. En möjlighet är att i ökad utsträckning använda sig av pocketböcker. Möjligheterna att bygga ut samverkan mellan utbildningsmyndigheter och förlag bör undersökas. En sådan samverkan borde kunna ske genom att myndigheterna i större utsträckning än tillhandahåller underlag för läromedelsproduktion, t. ex. genom målbeskrivningar av ett ämne eller konkretiseringar av läroplanerna. Under hänvisning till ovanstående hemställes att för Kungl. Maj:t ger till känna vad som i motionen anförts beträffande målsättning och inriktning av läromedelsframställningen. () i Lane-Herrestad () i Ulfsbyn () i Skärstad P. O. ()
mot · FW021297 · 1973-01-24 00:00:00 — av i Lane-Herrestad m. fl. angående utbildningen av vårdpersonal för utvecklingsstörda. I statsverkspropositionen anför utbildningsministern (bil. 10, s. 259) att han f. n. inte är beredd att biträda hemställan att skall få bemyndigande att föranstalta om planering av en variant för utbildning av vårdpersonal för utvecklingsstörda vuxna på vårdlinjen. Utan tvivel har de elever som vill ägna sig åt vårdarbete för utvecklingsstörda nytta av den allmänna vårdutbildning som det är avsett att samtliga elever skall få. Utvecklingsstörda är ofta kroppsligt sjuka och åtskilliga av dem har kroppsliga handikapp, och de allmänna hygieniska kunskaper som ingår i vårdutbildningen är givetvis av värde. Många utvecklingsstörda har också psykiska besvär, vilket gör att vårdpersonalen också har nytta av att i viss utsträckning ha fått del av en specialutbildning för psykisk sjukvård, som kan erhållas på en av vårdyrkeslinjema. Utvecklingsstörning är emellertid i sig själv dock något helt annat än psykisk sjukdom. Tron att utvecklingsstörning skulle vara en sjukdom bygger på ett uppseendeväckande sakligt missförstånd. Den personal som arbetar med utvecklingsstörda måste också ha fått en inriktning på en uppgift som icke är sjukvårdande utan avser medverkan i en habilitering av intellektuellt handikappade. Den tid är förbi då det av vårdpersonalen uteslutande krävdes att vaka över utvecklingsstörda, att vidmakthålla hygien och ordning samt biträda vid sjukdomsfall. begärs det att vårdpersonalen, som bär ansvaret för huvuddelen av det direkta arbetet med svårt utvecklingsstörda, också skall kunna biträda med ADL-träning och annan aktivering. Detta ställer i sin tur krav på deras yrkesutbildning som med nödvändighet måste beaktas. Det är att märka att , som otvivelaktigt vet vad saken gäller, har samma uppfattning i denna fråga som statens sakkunniga organ, . I vårt land finns ca 13 000 utvecklingsstörda på vårdhem och specialsjukhus och dessutom över 3 000 på elevhem och inackorderingshem. Det innebär att även om vårdpersonalen bara skulle utgöra en tredjedel av detta antal, så rör det sig om en betydande kår av människor som har ett svårt arbete med krav på specialutbildning. Med hänvisning till det anförda hemställes att hos Kungl. begär att får bemyndigande att föranstalta om planering av en variant för utbildning av vårdpersonal för utvecklingsstörda vuxna på vårdlinjen. () i Lane-Herrestad . () ()
mot · FW021299 · 1973-01-26 00:00:00 — om slopande av självständigt betyg i ämnet barnavård i Åk 9. Enligt läroplanen för skall undervisning meddelas i ämnet barnkunskap med i årskurs 9. Om man frånräknar lovdagar m. m. torde den sammanlagda tiden för ämnet uppgå till högst per läsår. Betyg ges i ämnet, och detta betyg har samma meritvärde som övriga betyg. Även om koncentrationsläsning på sina håll torde förekomma är antalet undervisningstimmar för lågt för att ett rättvisande självständigt betyg skall kunna ges. Lärarna i ämnet har även vanligtvis ett mycket stort antal elever upp till 1 500 vilket i sig försvårar en betygssättning som kan tillerkännas meritvärde. Med hänvisning till vad här anförts hemställes att som sin mening ger Kungl. Maj:t till känna att självständigt betyg i ämnet barnavård i årskurs 9 inte bör ges.
mot · FW0213 · 1973-01-11 00:00:00 — om slopande av mervärdeskatt på livsmedel m. m. Detaljhandelsprisema på livsmedel har i vårt land stigit kraftigt undan för undan. Prishöjningarna enbart har beräknats till bortåt . Trots att priserna nu nått en nivå, som inte kan tolereras, och trots att regeringen ställde i utsikt sänkta livsmedelspriser förutsätts dessa likväl öka, direkt eller indirekt, till följd av gällande avtal mellan staten och producenterna. Det införda prisstoppet leder sålunda inte till lägre priser i förhållande till dagsläget. Förhoppningsvis undviks genom prisstoppets införande eljest förestående höjningar av detaljpriserna på en rad varor. Prisstegringarna kommer av allt att döma i stället att tagas ut via höjd bensinskatt. Ovannämnda avtal, som förutsätter fortsatt inflationsutveckling, är så konstruerat att ytterligare prishöjningar på livsmedel är att emotse , och då torde nya subventioner erfordras, om inte en höjning av detaljhandelns priser skall godkännas, vilket förefaller helt uteslutet. Men redan de nu gällande priserna, om vars sänkning man tyvärr inte kan hysa någon förhoppning, ter sig för en överväldigande majoritet av konsumenter i vårt land alldeles orimliga. Även om prishöjningen nu uttages via bensinskatten, blir den likväl kännbar i den enskildes ekonomi. För flertalet privatpersoner är bensinen en nödvändighetsvara, och följaktligen innebär prisstoppet på livsmedel respektive höjningen av bensinskatten endast en bokföringstransaktion från ett konto till ett annat i familjens budget. Så länge samhället godtager en oavbruten inflation, kan problemet ej heller på allvar bemästras. Mot den bakgrunden är det av största vikt att åtgärder vidtages i syfte att sänka konsumentpriset på de varor som hör till livets nödtorft. I ett välfärdssamhälle är det inte acceptabelt att relativt lågavlönade av skilda kategorier, som exempelvis folkpensionärema, på grund av de höga priserna skall tvingas tveka att köpa näringsriktig mat i tillräcklig omfattning. Begreppet livsmedel omfattar visserligen en stor mängd varor, och behovet av prissänkningar är inte alltid lika stort, men av praktiska skäl torde det vara angeläget att sammanföra alla livsmedelsprodukter till en enda grupp, om ett försök skall göras att differentiera momsen. En sådan åtgärd förefaller vara den enda möjliga, om syftet en märkbar sänkning av konsumentpriserna på livsmedel skyndsamt skall kunna uppnås utan att andra nödvändighetsvaror skall kraftigt fördyras genom beskattning. Det framstår som angeläget att momsen differentieras på ett sådant sätt att inte vissa varugrupper och därmed branscher direkt diskrimineras. med rekordhög arbetslöshet finns ej utrymme för sådana punktskattehöjningar som kan komma att påskynda näringslivets s. k. strukturomvandling respektive mer eller mindre godtyckligt försvåra viss verksamhet. En differentiering av momsen måste därför genomföras mycket varsamt. Åberopande det ovan anförda föreslås att beslutar 1. att moms på livsmedel skall avvecklas och samt 2. att hos Kungl. Maj:t anhålla om förslag till erforderlig, differentierad moms på övriga varor och tjänster.
mot · FW02130 · 1973-01-18 00:00:00 — av i Skärstad m. fl. om skattemassig inkomstutjämning för konstnärer. För många kulturarbetare skiftar inkomsterna kraftigt år . Under det år som konstnären färdigställer och försäljer ett konstverk kan inkomsten bli förhållandevis hög, medan den i många fall torde bli mycket ringa under de år då vederbörande arbetar med sitt konstverk. Även för de konstnärer som har en kontinuerlig produktion kan emellertid det ekonomiska utbytet vara mycket olika under skilda år. Åtgärder bör därför vidtagas som gör det möjligt för konstnärerna att få till stånd någon form av inkomstutjämning mellan olika år. Det bör undersökas om utformningen av en sådan inkomstutjämning kan utgå från lagstiftningen om skogskonto. Denna gör det möjligt för fysiska personer m. fl., som i sin självdeklaration har att uppgiva intäkt av skogsbruk, att under vissa förutsättningar och i viss utsträckning erhålla uppskov med beskattningen till såväl statlig som inkomstskatt för den del av intäkten som insatts å särskilt konto i bank (skogskonto). Kostnadsinsättningar är sålunda avdragsgilla, under det att uttag från kontot skall upptagas till beskattning. Frågan om inkomstutjämning för konstnärer bör utredas. Utredningen bör vara oförhindrad att pröva även andra metoder än den ovan nämnda. Med hänvisning till vad som anförts hemställes att hos Kungl. Maj: t anhåller om utredning av frågan om skattemässig inkomstutjämning för konstnärer. () i Skärstad P. O. ()
mot · FW021300 · 1973-01-26 00:00:00 — angående undervisningen i gymnastik på gymnasieskolans yrkestekniska linjer. De elever som går i yrkestekniska linjer i gymnasieskolan har två lektioner i gymnastik . Det gäller att utnyttja denna korta tid på bästa möjliga sätt. Man bör därvid anpassa undervisningen till det arbete som eleven utbildar sig till. Att stå rätt vid en svarv, att sitta rätt vid en skrivmaskin osv. minskar förslitningarna i kroppen på grund av arbetet. Denna form av praktisk ergonomiundervisning saknas . Med hänvisning till det anförda hemställes att hos Kungl. Maj:t anhåller att läroplanen för gymnastik på gymnasieskolans yrkestekniska linjer omarbetas så att huvudvikten läggs vid praktisk ergonomi.
mot · FW021304 · 1973-01-26 00:00:00 — av m. fl. angående urval av elever till de spärrade utbildningslinjerna. Såväl i motion 1971: 382 som i motion 1972: 1144 pekade vi på vissa icke önskvärda effekter av intagningsnormerna till vissa spärrade utbildningslinjer. Vi krävde att de inträdessökande till sådana linjer skulle ges möjlighet att bli bedömda efter sina mest konkurrenskraftiga betyg. Dagens läge är att en inträdessökande till spärrade utbildningslinjer måste söka på de senast erhållna betygen. Detta leder t. ex. till att en sökande med 3,50 i avgångsbetyg från gymnasieskolan och 4,20 från inte kommer in. Hade han däremot slutat skolan efter så hade han kommit in inom ramen för grundskolekvoten. Följden av detta har blivit att många avbrutit sina gymnasiestudier när de upptäckt att deras gymnasiebetyg inte är konkurrenskraftiga i jämförelse med de betyg de hade i . Det måste betraktas som orimligt att man straffas för att man studerar vidare. beslöt 1972 att bifalla vår motion 1972: 1144 och gav i skrivelse till Kungl. Maj:t som sin mening till känna att allvarliga ansträngningar måste göras för att rätta till icke önskvärda effekter av intagningsnormerna. Efter detta har emellertid, såvitt det är känt för oss, inga åtgärder i den beslutade riktningen vidtagits. Detta är inte bara formellt anmärkningsvärt utan innebär också en fortsatt orättvisa mot ett stort antal ungdomar. Mot bakgrund av det anförda hemställes att hos Kungl. Maj:t begär att åtgärder skyndsamt vidtages för att komma till rätta med icke önskvärda effekter av nuvarande system för urval av sökande till spärrade utbildningslinjer. () () () () () H. () P. O. () () ()
mot · FW021305 · 1973-01-26 00:00:00 — angående avvecklingen av statsbidrag tili enskilda yrkesskolor. Under innevarande budgetår utgår statsbidrag till 49 enskilda yrkesskolor. Genom tidigare beslut kommer statsbidrag för 6 av dessa att upphöra under /73. Ytterligare några skolor beräknas, enligt departementschefen, upphöra under det pågående budgetåret. inlämnade SÖ den avvecklingsplan som Kungl. Maj:t hade uppdragit åt SÖ att göra. Denna plan betyder att statsbidraget för 9 enskilda yrkesskolor kommer att upphöra, för 7 av dem redan fr. o. m. /74. Följden blir för flertalet av dem att man måste lägga ner verksamheten och därigenom går man miste om skolor som gjort pionjärinsatser (t. ex. ) och som man inte kan ersätta med motsvarande utbildning vid andra skolor (). 1 många fall får det allmänna skolväsendet försöka ersätta den utbildning som försvinnar genom nedläggandet. Ofta blir det då väsentligt dyrare att driva den utbildningen än att låta den med statsbidrag understödda enskilda yrkesskolan få fortsätta. Departementschefens förslag om att det redan från nästa budgetår inte bör utgå något statsbidrag till de 7 föreslagna skolorna måste kraftigt kritiseras från planeringssynpunkt. Skolorna planerar på längre tidsperspektiv än i taget. Hänsyn måste tas till lärare och elever i skolan. Omställning och avveckling tar tid och bör inte ske under tidspress. Att driva skolorna utan statsbidrag skulle i de allra flesta fallen betyda höga/höjda elevavgifter, vilket måste vara alldeles felaktigt. Med hänvisning till det anförda hemställes att i skrivelse till Kungl. Maj:t som sin mening ger till känna att avvecklingen av statsbidrag till enskilda yrkesskolor, när sådan aktualiseras, skall ske i samförstånd med respektive skolors huvudmän och på sådant sätt att man icke utsätter lärare, elever och andra berörda för tidspress. () () H. () () () P. O. () () () () ()
mot · FW021307 · 1973-01-26 00:00:00 — av m. fl. angående gymnastikundervisningen i Åk 14. I klasserna 1 t.o.m. 4 i har låg- och mellanstadielärare rätt att meddela undervisning i gymnastik, vilket ämne omfattar simundervisning. Först när eleverna går i årskurs 5, dvs. när de är , får de undervisning i gymnastik av en utbildad gymnastiklärare. Lågoch mellanstadielärama har visserligen en viss utbildning i ämnet, men de är inte specialister och torde inte ha något emot att avstå undervisningen till gymnastikläraren. Bland många elever upplevs gymnastiken som meningslös och tråkig. Denna uppfattning grundas ofta långt ner i klasserna. En av anledningarna kan vara att den undervisning de får i gymnastik inte är anpassad till deras behov. är barnens fysiska aktivitetsbehov som störst. Gymnastiken borde följaktligen vara ett mycket populärt ämne. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos Kungl. Maj:t begär en utredning om möjligheterna för årskurserna 1 t. o. m. 4 att erhålla gymnastikundervisning av utbildade gymnastiklärare. () H. () () () () () i Agnäs () P. O. () () ()
mot · FW02131 · 1973-01-17 00:00:00 — av m. fl. om avdrag vid taxeringen för uppförande av skyddsrum. Då ett företag omfattar ett visst antal anställda (25 personer) ställer samhället det i civilförsvarslagen stadgade kravet att skyddsrum skall finnas i anslutning till företaget. Allteftersom antalet anställda utökas utöver 25 personer inträder intervallsvis krav på ytterligare skyddsrum i enlighet med bestämmelser som utfärdas av vederbörande länsstyrelse. Dessa beredskapskrav är med tanke på de anställdas säkerhet självklara. Företagen måste erlägga samtliga kostnader för uppförandet av skyddsrum till personalen, vilket måste betraktas som rimligt. Emellertid beskattas skyddsrumsbyggnader som vilken fastighet som helst, och avskrivningar sker i samma långsamma takt som för andra fastigheter. Ändå kan företagen i fråga sällan utnyttja skyddsrummen på ett rationellt sätt i samband med den dagliga verksamheten. Inte heller höjer skyddsrummen alltid företagets försäljningsvärde i skälig utsträckning. Så blir t. ex. fallet om försäljning sker till en rörelse som drivs med betydligt mindre personalinsats. Det vore således rimligt att ett företags kostnader för uppförande av skyddsrum till de anställda finge dras av i sin helhet i samband med deklarationen för den inkomstperiod som belastas av nämnda kostnader. Därmed kommer kostnader för skyddsrumsbygge att i praktiken behandlas som en omkostnad för företaget i fråga. Med stöd av det anförda hemställes att måtte besluta att företags kostnader för uppförande av skyddsrum i skattehänseende skall betraktas som omkostnader i rörelsen samt att vederbörande utskott utarbetar härför erforderliga författningsändringar. () () 'i, ,*