mot · FW022098 · 1973-11-06 00:00:00 — av herrar i och i i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1973:166 med förslag till vapenlag m. m. I propositionen nr 166 föreslås att vapenförordningen ersätts av en vapenlag. Lagförslaget innebär en viss skärpning av reglerna för innehav, förvaring och utlåning av vapen. Detta måste hälsas med tillfredsställelse inte minst med tanke på att skjutvapen allt oftare används i samband med allvarliga brott. Även med hänsyn till de risker det kan innebära om obehöriga personer, som inte har vana att hantera vapen, kommer över sådana är det välbetänkt med en skärpning av regler om förvaring och utlåning. De föreslagna skärpningarna borde också bidra till att underlätta beivrandet av olaga jakt. Departementschefen ser med all rätt mycket allvarligt på utlåning av exempelvis kulsprutepistoler, pistoler och andra handvapen. Eftersom det är just dessa typer av vapen som är vanligast förekommande vid olika våldsbrott, är det givetvis mest angeläget med stränga regler för utlåning av dessa vapen. Enligt vår mening kan det dock, när det gäller vapenhandlares utlåning av vapen till spekulant, vara motiverat med motsvarande regler även för andra typer av vapen. i anser i sitt remissyttrande att utlåning av vapen för provskjutning över huvud taget inte bör få förekomma utan tillstånd av polismyndigheten, eftersom det är svårt för vapenhandlare att veta om en spekulant uppfyller de personliga kvalifikationer som anges i 6 § första stycket andra punkten VF. Polismästaren i förordar att det krav på närvaro av handlaren eller anställd som föreslagits vid provskjutning av kulsprutepistol och enhandsvapen får gälla även i fråga om andra vapen. En framkomlig väg kunde enligt vår mening vara att den som vill låna ett vapen av vapenhandlare för provskjutning får göra detta om han har tillstånd att inneha sådant vapen. I annat fall bör polismyndigheten utfärda ett interimstillstånd av vilket det framgår att spekulanten uppfyller de krav som ställs för att få låna vapen för provskjutning. Ett sådant förfarande torde inte innebära något nämnvärt merarbete, eftersom det ändå i de flesta fall torde vara nödvändigt för vapenhandlaren att kontrollera personens lämplighet hos polismyndighet. Lagen bör konstrueras så att de regler som föreslagits gälla för vapenhandlares utlåning av hand- och automatvapen utvidgas att gälla alla typer av vapen. Endast i de fall där kunden kan uppvisa ett interimstillstånd från polismyndigheten skall det vara tillåtet att på egen hand provskjuta vapnet. I 32 § vapenlagen föreslås att polisman även utan beslut av polis myndigheten i vissa fall skall kunna omhänderta vapen och ammunition. Det sägs vidare: Vad som i första stycket sägs om polisman gäller även ordningsvakt som med stöd av myndighetsförordnande utövar jaktbevakning samt personal vid domänverket, eller rennäringsavdelningen vid lantbruksnämnd. I jaktlagen 31 § finns en bestämmelse där vid olovlig jakt förutom ovan angivna personkategorier även jakträttsinnehavare eller den som äger, innehar eller vårdar marken så ock deras folk i fall som avses i 30 § tredje stycket, äger beslagta vapen, ammunition, annat jaktredskap och hund. För att undvika oklarheter kunde det vara lämpligt att i 32 § vapenlagen även inta en hänvisning till de fall som är reglerade i 31 § jaktlagen. Beträffande handel med skjutvapen sägs i 19 § vapenlagen att tillstånd att bedriva sådan handel får förenas med närmare föreskrifter om hur vapnen skall förvaras. Departementschefen säger på denna punkt: Sorn jag har nämnt har det i departementspromemorian framlagts förslag om att vapenhandlare inte skall få påbörja sin rörelse förrän polismyndigheten har godkänt de lokaler eller andra utrymmen som är avsedda för förvaring av de vapen som skall ingå i rörelsen. Kontrollen skall i första hand gå ut på att se till att lokalerna och där befintliga förvaringsutrymmen motsvarar kraven enligt de föreskrifter som RPS i enlighet med vad jag sagt bör få i uppdrag att utfärda. Vi har inget att invända mot det anförda men anser det önskvärt att det skapas klarhet på en punkt. Det förekommer att tillstånd att bedriva handel med vapen utfärdas där det i förvaringsföreskrifterna sägs att tillståndet är giltigt under förutsättning att vapnen förvaras i bankfack. Detta är enligt vår mening en besynnerlig ordning och lämpligheten i ett sådant arrangemang kan av flera skäl ifrågasättas. Ett rimligt krav för att erhålla tillstånd för handel med vapen bör vara att det i affärslokalen finns möjligheter att förvara vapnen på ett betryggande sätt. Vi anser därför att RPS () bör ges sådana instruktioner att detta krav tillgodoses i de anvisningar som RPS skall utfärda. Det torde ankomma på utskottet att utarbeta med anledning av motionen erforderlig lagtext. Med hänvisning till det anförda hemställes att vid sin behandling av propositionen 1973:166 beslutar 1. att de regler som föreslagits gälla för vapenhandlares utlåning för provskjutning av pistol eller annat fickvapen eller kulsprutepistol eller annat automatvapen utvidgas att gälla för alla typer av vapen i fall där inte kunden kan uppvisa interimstillstånd från polismyndigheten, 2. att i 32 § vapenlagen införa en hänvisning till 31 § lagen om jakt, 3. att för att erhålla tillstånd att bedriva handel med vapen skall erfordras att det finns möjlighet att på ett betryggande sätt förvara vapnen i affärslokalen.