mot · FW021040 · 1973-01-26 00:00:00 — om lättnader i kapitalbeskattningen för mindre och medelstora företag. är starkt heterogen. Den rymmer allt från största industrikoncerner till s. k. levebrödsföretag. Till gruppen räknas i allmänhet också familjejordbruken. I det följande behandlas i första hand situationen för de mindre och medelstora familjeföretagen. Karaktäristiskt för familjeföretagen är att ägandet är starkt koncentrerat till ett fåtal personer, ofta inom samma familj. Detta förhållande belyses bl. a. av följande tabell hämtad från kapitalskatteberedningens slutbetänkande (SOU 1971: 46): Företag som drivs i aktiebolagsform: huvudundersökningen. Antal fåmansbolag med förmögenhetsvärde fördelade på förmögenhetsklasser och efter aktiernas spridning. (Aktieinnehavet hos de tre största aktieägarna = resp. a, b och c.) med nedanstäende sammansättning av aktieinnehavet a+b a<50 /. 99 »/.50»/, >50»/, <50 »/o Summa 300 000 350 000 350 000 400 000 400 000 500 000 500 000 600 000 600 000 800 000 800 0001 000 000 1 000 0001 500 000 1 500 0002 000 000 2 000 0003 000 000 3 000 0005 000 000 Anm. Med fåmansbolag avses företag som till ägs av högst tio personer direkt eller genom förmedling av juridisk person. Uppgifterna avser enbart aktiebolag. Ekonomiska föreningar eller företag drivna i annan företagsform ingår ej. Ej heller ingår börsnoterade bolag, bolag vars aktier upptas å Svenska fondhandlareföreningens deklaratiönslista, förvaltningsbolag eller företag ägda enbart av juridiska personer eller utlänningar. För ägaren/ägarna utgör företaget i allmänhet en stor del av den samlade förmögenheten, vilket kan illustreras med ytterligare en tabell ur SOU 1971:46. Även denna avser aktiebolag med ett förmögenhetsvärde . Företag som drivs i aktiebolagsform: specialundersökningen. Antal aktieägare i specialundersökningen fördelade efter den egna förmögenhetens storlek och i vilken utsträckning denna förmögenhet är nedlagd i familjeföretag. Aktieägarens förmögenhet, kr. Andelen av aktieägarens förmögenhet som är nedlagd i familjeföretag 100 000 200 000 200 000 300 000 300 000 400 000 400 000 500 000 500 000 600 000 600 000 800 000 800 0001 000 000 1 000 0001 500 000 1 500 0002 000 000 2 000 0003 000 000 3 000 0005 000 000 Makar har här räknats som en enhet. I familjeföretaget utgör förmögenheten ett arbetande kapital, som i allmänhet inte kan lösgöras utan återverkningar på företagets tillväxt eller fortbestånd. Häri ligger en avgörande skillnad gentemot förmögenheter placerade i t. ex. börsnoterade aktier. Kapital av detta slag kan oftast frigöras genom försäljning av aktierna utan att företagets ställning direkt påverkas. En konsekvens av att förmögenheten helt eller till största delen är bunden i ett företag blir att kapitalskatterna åtminstone i huvudsak måste finansieras genom uttag från företaget. För att detta skall kunna behållas intakt måste uttaget tas från det löpande rörelseresultatet. Därigenom ställs företaget inför ett dubbelt förräntningskrav. Avkastningen skall räcka till både för att trygga en viss tillväxt av företaget och för att klara av kapitalskatterna. I en artikel i (1970: 2) har prof. och civilekonom , expert i kapitalskatteberedningen, tagit upp detta problem och försökt beräkna vilken räntabilitet som fordras för att ett familjeföretag skall klara både kapitalskatter och tillväxt. Man har därvid utgått från en familjeföretagare, vars förmögenhet är identisk med företagets, och vidare antagit att ökningen av det egna kapitalet endast kan ske genom innehållande av vinstmedel (självfinansiering). Den nödvändiga kapitaltillväxten har med utgångspunkt i beräknats till . Ägarens uttag ur företaget är begränsat till vad som fordras för att täcka kapitalskatter jämte den inkomstskatt som drabbar uttagen. Den räntabilitet som med dessa antaganden fordras för att möjliggöra dels en kapitaltillväxt av , dels betalning av förmögenhetsskatten är: Förmögenhet Räntabilitetskrav (i %) Räntabiliteten har angivits efter (bolags-)skatt. Om det erforderliga vinstuttaget sker i form av lön blir denna del av vinsten inte föremål för bolagsskatt och räntabilitetskraven före skatt inte de dubbla beloppen av de ovan angivna. Om arvsskatterna förs in i bilden blir givetvis förräntningskraven ännu högre. För att täcka förmögenhetsskatt och reserveringar för arvsskatt samt en viss kapitaltillväxt fordras följande räntabilitet efter skatt: Om vinstuttaget görs via lönen blir skillnaden mellan räntabilitetskrav före och efter skatt approximativt lika med tillväxtprocenten. De beräkningar som och lagt fram bör ställas i relation till det faktiska räntabilitetsläget för familjeföretagen. Någon statistik på området existerar emellertid inte. De uppgifter som finns gäller företag i allmänhet utan hänsyn till ägarformen. var t. ex. avkastningen på det arbetande kapitalet i de 1 000 största svenska företagen . Enligt en undersökning av mindre och medelstora företag i var lönsamheten för 2/3 av företagen . I samband med att 1970 beslöt om skärpt kapitalbeskattning antogs också vissa provisoriska regler för beskattningen av familjeföretag. Syftet med dessa var att undvika att förmögenheter som helt eller till största delen var nedlagda i familjeföretag drabbades av skärpt beskattning. De provisoriska reglerna innebär i vad gäller förmögenhetsbeskattningen följande. Om den skattskyldiges förmögenhet till är nedlagd i ett företag vars förmögenhetsvärde ej överstiger och som till ägs av den skattskyldige ensam eller i förening med nio andra personer och om han har sin väsentliga försörjning av företaget nedsätts den beskattningsbara förmögenheten av den del av den skattepliktiga förmögenheten som överstiger . I förhållande till tidigare skatteregler innebär de provisoriska bestämmelserna en viss lättnad, vilket framgår av följande tabell hämtad från JohanssonWerding: Erforderlig räntabilitet (efter skatt) på eget kapital för att täcka förmögenhetsskatt och reserveringar för arvsskatt. Undersökningar inom kapitalskatteberedningen har emellertid klarlagt att de provisoriska reglerna endast kunnat utnyttjas av en del av familjeföretagen i den aktuella storleksklassen (500 ). Av en undersökning av ett 10-procentigt urval av fåmansbolag (aktiebolag) med förmögenhetsvärde mellan 300 000 och 5 000 000 kan t. ex. utläsas att av de i undersökningen medtagna aktieägarna uppfyllde kravet att företagsförmögenheten skulle utgöra av den samlade förmögenheten. av dessa hade en företagsinkomst som översteg av den samlade sammanräknade nettoinkomsten. skulle således uppfylla dessa två kriterier för nedsättning av den beskattningsbara förmögenheten. En urvalsundersökning av ett antal medlemsföretag i tagens förening gav ett liknande resultat. Av 218 företag var endast 35 berättigade till skattelättnad enligt de provisoriska reglerna. Det bör dock framhållas att bortfallet i undersökningen var så stort att dess representativitet kan diskuteras: Skattelättnad kan ej medges enär a) förmögenhetsvärdet överstiger 2 milj. kr. b) förvaltningsverksamhet bedrivits i mer än obetydligt omfattning 13 c) av företaget ej ägs av högst 10 personer 4 d) ingen delägare har sin väsentliga försörjning av företaget 7 e) ingen delägare med väsentlig försörjning av företaget har av sin förmögenhet nedlagd i företaget 37 f) alla delägare med väsentlig försörjning av företaget och av sin förmögenhet i företaget har en förmögenhet understigande . eller över 2,6 milj. kr. som får skattelättnad 35 I samband med att antog de provisoriska skattereglerna fick kapitalskatteberedningen i uppdrag att överväga utformningen av mer permanenta regler. Utredningen framlade sitt förslag 1971 (SOU 1971:46). De föreslagna permanenta reglerna knyter nära an till provisoriet men avviker på ett par punkter. a. föreslås skattelättnaderna enbart gälla förmögenhetsskatten och där i motsvarande mån höjas. Den övre gränsen för företagsförmögenheten slopas och ersätts med att avdraget maximeras till . Dessutom sänks den lägre gränsen till . Såvitt kan bedömas innebär detta inte någon större utvidgning av kretsen som kan komma i åtnjutande av skattelättnaderna. Den översyn som kapitalskatteberedningen gjort i sitt ovan redovisade betänkande har varit av rent teknisk karaktär. Den har skett med utgångspunkt i det beslut fattade 1970. Någon förutsättningslös granskning har det således inte varit fråga om. De förslag som lagts fram av kapitalskatteberedningen innebär i vissa avseenden förbättringar, och dessa bör självfallet genomföras . Som flera remissinstanser varit inne på talar emellertid mycket för att hela problematiken kring de mindre och medelstora familjeföretagens problem blir föremål för särskild utredning. gått av det material som redovisats i det föregående ställer den nuvarande kapitalbeskattningen så stora räntabilitetskrav på de mindre och medelstora familjeföretagen att de på lång sikt utgör ett hot mot deras fortsatta existens. Intresset hos den unga generationen att ta över blir självfallet också minimalt om man inte kan förvänta sig en rimlig avkastning av sitt arbete och kapital. Så är på många håll knappast fallet. För en ung man som ärver ett miljonföretag och kalkylerar rationellt fordras det: Utomordentligt stark släktkänsla, liten konsumtionsbenägenhet och stor tilltro till sin förmåga att väsentligen överträffa genomsnittlig räntabilitet inom industrin för att inte lockas av tanken att avyttra företaget och göra kapitalet mer lättrörligt eller konsumerbart. (JohanssonWerding s. 32). Utgångspunkten för en utredning bör vara att finna en utformning av kapitalbeskattningen som är företagsekonomiskt realistiskt utformad. Grundvalen bör vara huvudprincipen riksdagsbeslut om en uppdelning av det beskattningsbara kapitalet i en aktiv och en passiv del. Särskild uppmärksamhet måste ägnas problem i samband med arvsskiften. I en utredning har två Umeåekonomer visat att 30-årsgränsen är en kritisk ålder för företagen. Då blir ofta ett arvsskifte aktuellt, och de belastningar som följer därav bringar lätt företaget på fall. Inte minst från konkurrenssynpunkt är det angeläget att ett dödsfall inte skall behöva leda till att företaget säljs eller läggs ner. En väsentlig uppgift för utredningen måste därför vara att finna vägar att på olika sätt lösa arvsskatteproblematiken för familjeföretagen. Med hänvisning till vad som anförts hemställer jag att hos Kungl. Maj:t begär en särskild utredning med uppgift att finna lättnader i kapitalbeskattningen för mindre och medelstora familjeföretag.