mot · FW021329 · 1973-01-26 00:00:00 — Nr 1329 av m. fl. om tilläggsdirektiv rörande förskolan till utredningen om skolan, staten och kommunerna. Ansvarsfördelningen mellan stat och kommun i fråga om och gymnasieskolan utreds genom en tillsatt kommitté. Enligt direktiven skall riktpunkten för kommitténs arbete vara »att nå den för skolans arbete mest gynnsamma avvägningen mellan å ena sidan behovet av centrala bestämmelser för att säkerställa förutsättningarna för att förverkliga de för skolan fastställda målen och, å andra sidan, behovet av utrymme för de initiativ, åtgärder och ansvarstagande lokalt som också är en förutsättning för en väl fungerande skola». En viktig utgångspunkt för utredningsarbetet är »att skolväsendets organisation, lärarresursåtgång och personalrekrytering regleras mycket ingående av bestämmelser som statlig myndighet fastställer», samt att »kommunernas frihet i dessa avseenden är begränsad». Primärkommunerna är huvudmän också för förskoleverksamheten. På detta område är ansvarsfördelningen mellan stat och kommun en helt annan. Det enda som här regleras genom centrala bestämmelser av tvingande art är vissa praktiska ting av betydelse för barnens fysiska hälsa. Oberoende av om förskolan organiseras i form av daghem eller lekskola har kommunerna det yttersta ansvaret för personella och andra förutsättningar för att verksamheten får avsett innehåll. Vad den centrala tillsynsmyndigheten anser om mål och medel i sammanhanget har karaktär av rekommendationer. har insikten om förskolans betydelse för barnens utveckling fått en allt bredare förankring bland föräldrarna. Allt fler ställer frågan om man kan lita på att varje särskild institution ges rimliga möjligheter att åstadkomma en positivt utvecklingsfrämjande miljö för barnen. Frågor av denna art fick särskild aktualitet under den gångna höstens budgetarbete då kommunerna ställdes inför svåra ekonomiska avvägningar. Konsekvenserna för förskoleverksamheten av de avvägningar som gjordes har på många håll oroat både föräldrar och lärarpersonal samt givit anledning till funderingar om det inte skulle behövas centrala bestämmelser som garanterar ett visst minimum av pedagogisk kvalitet vid varje enskild institution. Att ansvarsfördelningen mellan stat och kommuner är olika för dessa båda verksamhetsområden torde bero på historiska förhållanden. Skolan har byggts upp och med obligatoriskt åtagande för kommuner med varierande möjligheter att på eget ansvar fungera som huvudman. Detta nödvändiggjorde detaljreglering av verksamheten, något som framstår som onödigt och i vissa fall även hämmande i en situation då kommunerna generellt fått resursmässiga förutsättningar att ta på sig större huvudmannaansvar. Beträffande förskolan, dvs. i den vida mening som barnstugeutredningen inlägger i begreppet, är det mycket sent som man mera allmänt kommit till medvetande om att verksamheten jämsides med de sociala har minst lika viktiga pedagogiska mål att uppfylla. Detta kan förklara frånvaron av alla slag av tvingande bestämmelser för kommunerna i vad gäller verksamhetens innehåll. När man nu ser över ansvarsfördelningen mellan stat och kommun i vad gäller barn- och ungdomsskolan föreligger, enligt vår uppfattning, dubbla motiv för att också uppmärksamma motsvarande förhållanden på förskoleområdet. Detta kan ske utan att ställning har tagits till huvudmannaskapet för förskolan. Det pedagogiska och sociala sambandet mellan förskolan och den obligatoriska skolan är så starkt att detta motiverar att utredningen tar upp förskolan. Man kan även förutskicka att de samarbetsformer som håller på att utvecklas mellan förskola och lågstadium kommer att bli än mer omfattande , vilket kommer att kräva ett organiserat samarbete. Enligt direktiven skall utredningsarbetet inledas med »genomgång av hur och i vilken utsträckning statliga myndigheter f. n. övar inflytande över skolans verksamhet». Om genomgången vidgas till att omfatta även förskolans verksamhet skulle kommittén få tillgång till material för jämförelser mellan reglerad och oreglerad pedagogisk verksamhet under kommunalt huvudmannaskap. Resultatet av en sådan jämförelse skulle kunna bli av stort värde för kommitténs överväganden i den centrala frågan, dvs. den mest gynnsamma avvägningen mellan centralt utfärdade bestämmelser och handlingsfrihet för kommunen med utgångspunkt i önskemålet att skapa bästa betingelser för skolans verksamhet. För det andra skulle en sådan möjlighet till utvärdering av reglerad och oreglerad verksamhet kunna ge svar på frågan om vilka centrala bestämmelser på förskolans område som är ofrånkomliga för att säker ställa att grundläggande principer i vad gäller verksamhetens pedagogiska och sociala kvaliteter upprätthålls. Med hänvisning till det anförda hemställes att hos Kungl. Maj:t anhåller om tilläggsdirektiv till Utredningen om skolan, staten och kommunerna (SSK) i enlighet med synpunkterna i förevarande motion. N. , 1973