mot · FW02211 · 1973-01-18 00:00:00 — Motioner nr 1973 Mot. av m. fl. om vidgad klagorätt över beslut av . De intressekonflikter som uppstår på miljöområdet framställs ibland på ett förenklat och populariserat sätt som om det enbart vore fråga om illasinnade producenter på ena sidan och oskyldiga konsumenter på den andra. Tyvärr är bilden inte så enkel. Alla är konsumenter, vad vi än sedan är. Men för att medborgarna just i egenskap av konsumenter skall kunna uppträda med tillräcklig kraft och tillvarata sina intressen fordras nya politiska medel såsom oberoende organ som företräder konsumenterna och generösa möjligheter inom lagstiftningens ram för stora eller små grupper att komma med initiativ och att klaga över fattade beslut. Inget statligt verk eller annat organ kan någonsin överblicka hela fältet och ha ett öga på alla förändringar och nya faror. Endast konsumenterna själva är tillräckligt allestädes närvarande för att kunna göra detta. Det blir ingen hundraprocentig täckning ändå, men man kommer den en bra bit närmare. För att i någon mån klara dessa uppgifter måste nya awägningsmekanismer införas. Under alla omständigheter måste de olika intressena kunna komma till tals med varann och på något sätt mäta sin styrka och sina argument. Klagorätt och initiativrätt i frågor som rör människans miljö tagen i vidaste mening bör därför in i alla lagar där detta är tillämpligt. Det betyder bl. a. att ett beslut om att tillåta användningen av något visst medel, som kan misstänkas vara miljö- eller hälsofarligt, bör kunna inom överklagas av en generöst bestämd krets av organisationer. Synpunkter av detta slag framfördes i motionen 1971:1453 med anledning av propositionen 1971:61 om ny livsmedelslag. anförde att starka skäl talade för att Kungl. Maj:t vid överväganden i anslutning till konsumentutredningens betänkande även prövade frågan om utvidgad besvärsrätt för tillvaratagande av konsumenternas intressen. Detta gavs Kungl. Maj:t till känna. Resultatet blev att de fackliga huvudorganisationerna gavs rätt att överklaga livsmedelsverkets beslut. Detta kan inte anses vara tillräckligt. Inte heller är det tillfredsställande att beslut enligt miljöskyddslagen om tillåtelse eller förbud för olika miljöstörande åtgärder inte kan överklagas annat än av personer som är direkt sakägare (markägare etc.). Denna situation kommer att bli ytterligare tillspetsad, då en miljökontrollag införts och ett särskilt organ tillskapats för att övervaka denna. Hur än detta organ kommer att placeras, i enlighet med miljökontrollutredningens förslag eller i enlighet Nr 211 -218 med vissa reservanters eller på ytterligare något annat sätt, så blir det lika viktigt att rätten att överklaga dess beslut fastslås och tilldelas en så vid krets organisationer som möjligt. Vi har anledning att ta upp dessa senare frågor i samband med den aviserade propositionen om miljökontrollagen och begränsar oss i denna motion till att ställa yrkanden som avser livsmedelslagen. I detta sammanhang vill vi citera vad docent skrivit i Förvaltningsrättslig tidskrift 1971 s. 184 om klagorätt i miljöfrågor: Visst kan det vara besvärligt att draga gränser, men det kan ju vara rättspolitiskt angeläget att ej helt utesluta besvärsrätt för ideell organisation, då av denna företrätt intresse kränkts av ett beslut. Man har på andra områden stått inför liknande svårigheter och borde enligt min mening även här göra ett försök att bemästra dessa. Anmärkas bör även att man inom doktrinen alls icke synes vilja utan vidare avskriva varje möjlighet för ideell organisation att klaga vid nämnd intressekränkning. De organisationer, som i första hand bör ifrågakomma för att få en laglig rätt att överklaga exempelvis livsmedelsverkets beslut om att t. ex. tillåta för miljöfarlighet misstänkta varors och ämnens användning, är husmodersföreningar, konsumentföreningar, miljöföreningar, föreningar för allergiker (och andra sjuka som kan bli berörda av ämnet i fråga), vetenskapliga sammanslutningar och naturvårdsföreningar. Det kan också ifrågasättas om inte även skulle kunna få en allmän klagorätt över livsmedelsverkets beslut i sådana fall. Hur stora svårigheterna än kan vara att utforma en sådan bestämmelse, så att klagorätten blir en praktisk möjlighet och inte i onödan förhalar verkställigheten av ett beslut, måste dessa dock övervinnas. Det är nämligen inte tillfredsställande, att praktiskt taget bara de, som har kommersiellt intresse av att exempelvis livsmedelstillsatser godkänns, skall ha möjlighet att överklaga livsmedelsverkets beslut. Med hänvisning till ovanstående hemställer vi att hos Kungl. Maj:t begär förslag som ger sammanslutningar av konsumenter, naturvårdare, handikappade, forskare etc. rätt att överklaga beslut enligt livsmedelslagen som berör deras intressen.