mot · FW021461 · 1973-01-26 00:00:00 — om åtgärder för att befordra en aktiv exportinriktad näringspolitik. Den tekniskt framskjutna ställning på världsmarknaden som vårt land hade från sekelskiftets första del och delas nu av många andra länder. Den mycket positiva patentbalans i förhållande till vår omvärld som bl. a. skapades av grundläggarna till våra världskända industrier har förbytts i en negativ patentbalans. Hård konkurrens på världsmarknaden räder beträffande såväl produkttillverkning som materialframställning. Den för dagen rådande situationen inom vårt industri- och näringsliv inger lätt dystra farhågor för framtiden. Att ställa förhoppningarna till att en kommande konjunkturuppgång skall underlätta det pressade svenska näringslivets återutveckling tyder på en viss optimism men inte på idérikedom och handlingskraft. Varje enskilt industriland måste sannolikt med egna kraftfulla insatser bidraga till att skapa den konjunkturförbättring som man önskar. Detta bör naturligtvis helst ske genom samlade insatser av alla berörda parter inom landet. Även om flera olika uppfattningar råder beträffande en mångfald av vårt lands politiska frågor, så hör dock välståndsutvecklingen och sysselsättningsfrågorna till de angelägenheter som alla vill värna om även om det anses böra ske efter olika program. Oenigheten om lämpligaste metoder för näringslivets stimulans ger ogynnsamma tidsfördröjningar, och mycken tankemöda och kraft ägnas åt debatter och åtgärder grundade på näringspolitiska motsättningar. tilltager konkurrenskraften i en industritillväxande omvärld medan många små- och storföretagare i vårt land sviktar under olika ekonomiska påfrestningar och anställdas anställningstrygghet äventyras. De politiska lösningar i näringslivsbefrämjande syfte, som diskuteras, grundas på de vanliga politiska styrinstrumenten såsom direkta stödåtgärder, räntesänkning, investeringsbidrag, skatteavdrag etc. Alla dessa åtgärder är naturligtvis helt berättigade och mycket angelägna, men de har huvudsakligen symtomatisk verkan. Denna motion vill fästa uppmärksamheten på ytterligare åtgärder. Alltför många personer inom myndigheter och näringsliv samt enskilda tycks förvänta sig att näringslivets rationalisering skall lösa dess framtidsproblem. Höggradig rationalisering, som går mot alltmer utvecklad automatisering, kan sannolikt ge billigare och mer exakt tillverkade produkter så långt är det riktigt. Men i den mån som sysselsättningstillfällena därigenom minskar uppstår samhälleliga nackdelar med rationaliseringen. Lyckligast vore kanske därför om rationalise ringen kunde hållas inom lämpliga gränser och bl. a. koncentreras till de arbeten som innebär ogynnsam arbetsmiljö. Här är ett angeläget område för innovatörer, att ge uppslag till funktionella industrirobotar som kan avlasta mänsklig arbetskraft och fungera i för människor olämplig arbetsmiljö. pågår nödvändigtvis stora rationaliseringssträvanden inom näringslivet. Men rationalisering sker även i alla andra industriländer där man dessutom har lägre arbetskraftskostnader. De förhållandevis höga arbetskraftskostnaderna i vårt land återkommer ju i alla produktionsled från råvaruhanteringen via transportleden och förpackningsindustrin m. m. fram till exportfärdig produkt. Vid jämförelse med övriga produktionsländer och handelsgemenskaper kommer vårt land därför trots rationalisering att ha bland de dyraste produkterna på världsmarknaden inom varuområdet traditionella produkter, såsom kylskåp, cyklar, skor etc. Av den orsaken räcker det sannolikt inte med rationalisering enbart. Även om det inte tillför motionen något nyhetsstoff kan det ändå vara angeläget att fästa uppmärksamheten på den minskade nationella förmån som vårt lands naturtillgångar representerar i dagens läge. Vid en återblick på den passerade delen av måste erkännas, att vårt land och dess näringsliv har haft en oerhörd fördel framför många andra industrinationer genom våra rika naturtillgångar och vårt sätt att kunna utnyttja dessa. Andra industriländer har i stor utsträckning tvingats att importera råvaror till avsevärda materialkostnader. Resten av tillverkningskostnaderna har huvudsakligen varit arbetskraftskostnader och driftkostnader, bland annat för elkraft. I vårt land har skogen, malmen och elkraften kunnat utnyttjas utan importkostnader men har däremot givit billig inhemsk råvara och drivkraft samt tillfört landet goda exportinkomster. I dagens läge kan följande synpunkter läggas på råvarutillgången och energiresurserna: Skogen och dess produkter har numera inte så gynnsamma säljmöjligheter till de priser som erfordras för att skogsbruket skall vara lönsamt. Avverknings- och transportkostnader m. m. är så höga att vissa skogsområden inte är awerkningsvärda. Viss utländsk priskonkurrens råder. Konsten att framställa kvalitetsstål är internationellt utbredd. Internationellt stål tillhandahålles till lågt pris på världsmarknaden. Svenskt stål och järnmalm har mycket svårt att konkurrera. Sedan miljövårdskostnaderna lagts ut på tonpriset försämras ytterligare de svenska järnverkens konkurrenskraft. c. Elenergin, som till största delen går till de stora processindustrierna, har kunnat erhållas med inhemska kostnader genom tillgänglig och utbyggnadsvärd vattenkraft. Om det för den planerade fördubblingen av energibehovet skall utnyttjas importerat oljebränsle eller importerat atombränsle, tillkommer härigenom nya och kanske högre kostnader för elenergin. Med det anförda betvivlas inte att alla personer i ansvarig ställning är väl medvetna om dessa förhållanden, men en något pessimistisk påminnelse om våra naturtillgångars aktuella värde i förhållande till våra glansdagar kan väl ändå anses vara berättigad. Vad en tidigare motion i hithörande frågor (1972:1316) syftade på utöver att bättre tillvarataga och stödja landets tekniskt kreativa förmågor är att stimulera till produktion av nya, unika produkter. Då vårt land har svårigheter att konkurrera med billig arbetskraft är en av de återstående möjligheterna att försöka återvinna ställningen som en av de världsledande nationerna på teknikens och industrins område. Den möjligheten har vi ännu kvar inom landet med den skickliga personal inom alla kategorier som landet förfogar över och med den ännu inte tillvaratagna idéproduktionsreserven som landets innovatörer utgör. De flesta industriländer kommer att konkurrera på världsmarknaden med rationellt och billigt framställda traditionella produkter. Industrin inom några länder, bl. a. , synes avse att satsa på nya, unika produkter att försöka vara först på marknaden och sälja så länge som det går. På detta sätt bör alltså vårt land kunna konkurrera med stor framgång. Inom området framtidsprodukter finns på världsmarknaden ett oändligt produktområde för den som försöker ligga ett steg före. Om man bl. a. intresserar sig för den del av nu- och framtidsbehovet som finns inom de tekniskt lågutvecklade länderna och vill medverka till att dess invånare skall uppnå den materiella och industriella standard som de själva önskar så uppenbaras även där oerhört stora tillverkningsbehov. Här bör vårt land kunna deltaga i konkurrens med andra industriländer genom att försöka erbjuda eftertraktade och lämpligt marknadsanpassade produkter. I detta sammanhang är det angeläget att framhålla följande synpunkter: Här avses inte att försöka göra osympatiska, ekonomiska förtjänster på tekniskt lågutvecklade länders bekostnad. Det avses inte att skapa konstlade behov i dessa länder för att gynna vårt eget näringsliv. I den mån uppsökande marknadsföring sker i sådana länder bör det ske i god samordning med kundlandets egna intressen att bygga upp en industri, som passar för landets egna förhållanden och önskemål. Det får nämligen förutsättas att de lågutvecklade länderna inte enbart önskar förvärva kunskap utan även behöver material, verktyg, maskiner m. m. för sin utveckling av industri, kommunikationsmöjligheter m. m. Uppsökande marknadsföring i dessa länder bör därför kunna uppfattas som ett ärligt erbjudande av svenska tjänster och önskvärda nyttigvaror i konkurrens med andra industriländers utbud. Hittillsvarande situation med avseende på svensk tillverkning och därpå följande försök till marknadsföring utomlands kan i viss mån karakteriseras av mera produktinriktning än marknadsinriktning. Detta innebär, att företag oftast tillverkar en för sin verksamhet och allmänna inriktning lämplig produkt som vanligen är anpassad för den svenska marknaden. Vid senare försök till export som skulle tillföra företaget och landet valuta befinnes det ofta att mycket stora marknader ej har intresse eller behov av ifrågavarande produkt. Med en uppsökande marknadsföring skulle produktionen för exportändamål i stället bli marknadsinriktad, varigenom den svenska marknadsföringen i respektive kundländer såväl industri- som utvecklingsländer skulle underlättas avsevärt och exportvolymen därmed öka. Ovan antydd uppsökande marknadsföring har landets små och medelstora företag svårt att utföra i egen regi. Man är hänvisad till förekommande utländska handelshus samt till handelskammare, handelssekreterare jämte inhemska organ och organisationer. Dessa olika organ kan i nuvarande organisationsformer inte fungera på ovan angivet sätt särskilt med avseende på teknisk marknadssondering och återförande till svensk industri av erfarenheter, behov, kravspecifikationer m. m. inom respektive marknader. Påbörjade och planerade statliga åtgärder Inrättandet av exportråd var en betydande satsning på landets utlandsrepresentation i handelsfrågor. Vidare tyder information angående ny industripolitisk verksorganisation () på ytterligare aktiviteter och samordning av de industrioch handelspolitiska verksamheterna. Med riktig och för ett fritt svenskt näringsliv välvilligt inriktad planering av verksamheten vid exportråd, statens industrikollegium m. fl. organ, bör dessa kunna vara till mycket god nytta för handel och industri. Några synpunkter på riktlinjerna för utlandsrepresentationen med avseende på handels- och marknadsföringsfrågoma må dock anföras: Den nuvarande organisationen utanför landet är uppbyggd och dimensionerad för att utföra av svenskt näringsliv beställd utrednings- och marknadsföringshjälp dvs. att på givna uppdrag försöka marknadsföra vissa svenska produkter. Däremot kan ifrågasättas om den nuvarande - i huvudsak merkantilt inriktade personalen kan utnyttjas för den form av uppsökande verksamhet som motionen förespråkar. Härtill synes det vara lämpligare med tekniskt skolad personal gärna med innovativ läggning. För detta talar även det faktum att svenska exportprodukter i allt väsentligt är teknologitunga produkter. Ett mindre antal av de svenska handelssekreterarna är tekniskt utbildade, och dessa - jämte de tekniska attachéerna vid ambassaderna i fem framstående industrinationer representerar den tekniska kvalitén men långtifrån den erforderliga kvantiteten. Det bör vara både önskvärt och möjligt att bygga ut den svenska tekniska utlandsrepresentationen inte minst i samverkan med - bl. a. för att fånga upp nya produkter och produktidéer. I detta sammanhang är det intressant att skärskåda de ekonomiska anslagen till några verksamheter som anknyter till sysselsättningsläget. Av akuta nödvändighetsskäl är AMS:s drift- och bidragsbudget för den socialpolitiska verksamhet som bedrives. De utlandsriktade, operativa åtgärder som avses hjälpa näringslivet att exportera - och därmed skapa arbetstillfällen kostar . (Proposition 1973:1, bilaga 12, s. Mot bakgrunden av det gamla uttrycket alla produkter som säljs har tillverkats men långt ifrån alla produkter som har tillverkats säljs bör det vara berättigat att begära en mera aktiv näringspolitisk verksamhet med avsevärd utökning av representationen på de platser där viktiga säljmarknader finns. För undvikande av missförstånd påpekas att det här inte avses att upprätta försäljningsorganisationer. Förslagsvis kan man i stället använda benämningen organ för marknadsstudier. Teknisk hjälp från samhället Otaliga exempel visar att ett fritt näringsliv är det mest effektiva och dynamiska sättet att driva tillverkning och handel inom de flesta fackområden. Men det är också lika säkert att ett antal funktioner måste samordnas och samadministreras ofta genom staten eller lokala samhällsfunktioner. Var gränsen mellan enskild verksamhet och samhällsinsatser skall gå råder de mest skilda uppfattningar om. De stora företagen är vanligen relativt välförsörjda i fråga om forskning, konstruktionsarbete, marknadsföring m. m. De små och medelstora företagen har det betydligt svårare i de flesta avseenden. De företag som anmäler behov av tillgängliga centrala resurser bör därför ges möjligheter att få detta som en hjälp att bibehålla sysselsättningseffekten under ekonomiska lågkonjunkturer. Vad gäller forskning, materialkännedom, utprovningsresurser och liknande funktioner bör statliga resurser härför ställas till näringslivets förfogande till lägsta möjliga kostnad för de små företagen och med korta leveranstider. Det är orimligt att små företag skall kunna satsa tid och pengar på utredningar som vanligen ligger utanför deras kompetensområde. Deras huvudsakliga uppgift är ju att producera och därmed hålla de anställda sysselsatta. För ovan angiven verksamhet bör även högt kvalificerade myndigheter och försöksanstalter kunna inordnas i näringslivsbefrämjande verksamhet. I mån av tid bör alltså exempelvis flygtekniska försöksanstalten, statens provningsanstalt, FOA, högskolorna m. fl. utnyttjas för detta. 1 en för näringslivet svår tid kan denna hjälp till näringslivet vara viktigare - för att kunna bibehålla sysselsättningen än vissa andra pågående arbeten av forsknings- eller provningskaraktär. Härtill erfordras god samordning av alla landets resurser. Forskningsverksamheten i övrigt inom landet, inom näringsliv och institutioner, har givetvis sitt stora värde. Men huvuddelen av forskningsarbetet inriktas vanligen på selektiva målobjekt som alltför sällan resulterar i tillverkningsvärda konstruktioner, som snabbt kan komma den allmänna sysselsättningen till del. En del av forskningsresultaten hamnar kanske i arkivpärmar för framtida bruk, då resultatet kan anses vara moget för praktisk användning inom industrin. Det når alltså inte fram till verkstädernas maskiner så särskilt snabbt. Mycket av forskningsresultaten resulterar i årsvisa förbättringar inom traditionella produkter från den etablerade storindustrin och det ger i allmänhet inte något ökat antal arbetstillfällen. Det finns dock en stor mängd forskningsresultat som efter lämplig anpassning kan utnyttjas för tillverkning. ligger emellertid rapporterna på viss distans från industrin och är inte praktiskt tillgängliga. På lämpligt sätt bör därför forskningsresultaten där så bedömes vara lämpligt ställas till näringslivets förfogande så snabbt som möjligt under eventuellt erforderlig grad av konfidentiell handläggning. Idébank och teknisk dokumentationscentral Utöver ovan diskuterade forskningsresultat torde det finnas ett stort antal tillverkningsvärda objekt inom landet. Personer i aktningsvärd ställning vid högskolor, övriga institutioner och inom näringslivet räknar dem i tusental. Det rör sig om uppfinningsidéer, konstruktioner etc. av såväl patentskyddad som inte patenterad karaktär. Inom detta rika urval bör kunna utsorteras tillverkningsobjekt som passar för olika verksamhetstyper inom landet. Enbart på patent- och registreringsverket finns oerhört stora informationsmängder lagrade. Det är emellertid förhållandevis svårt för de mindre företagen att på ett tillräckligt enkelt sätt utnyttja befintliga register. Med modern datateknik kommer inte bara den ordinarie verksamheten vid patent- och registreringsverket att kunna ske enklare och snabbare. Det bör därutöver vara möjligt att ge värdefull service till landets näringsliv med avseende på val av tillverkningsobjekt. En teknisk idébank (eller annan lämplig benämning) bör därför upprättas vid detta verk eller på annan plats. I dessa dataregister kan med lämplig kodifiering - införas objekt enligt följande exempel: Grundidéer till enkla eller mer komplicerade objekt (bl. a. idéer med framtidsvärde). Mera utarbetade och ev. utprovade idéer och konstruktioner. Helt tillverkningsfärdiga objekt, t. o. m. med ritningar och kalkyler. Förteckning över de svenska företag som vill anknyta till detta centralregister med redogörelse för tillverkningsresurser m. m. Förteckning över aktuella tillverkningsbehov för distribution inom landet, t. ex. legoarbeten till större industri. Förteckning över tänkbara tillverkningsbehov för export (enligt punkten Marknadsföring nedan). Vissa erforderliga patenthandlingar och uppgifter. Hänvisning till värdefulla och idégivande tidningsartiklar m. m. i svensk och utländsk press. Det kan invändas att uppfinnare, konstruktörer m. fl. vill utnyttja det konkurrensfria samhällets möjligheter att egenhändigt exploatera tillverkningsvärda idéer, i stället för att leverera dessa till en databank. Detta skulle givetvis stå var och en fritt. Men med kännedom om dagens situation i dessa avseenden kan just en sådan idébank verkligen leda till exploatering, idéutnyttjande och därmed ekonomisk ersättning. Redan den oerhörda mängd idéer och patent m. m. som är kända, förtjänar att göras mera lättillgängliga och därmed användbara då objekten kan identifieras och presenteras med tidsenliga metoder. Registret bör inte ha alltför offentlig karaktär utan ges ett visst industriskydd. Svenska företag och enskilda bör dock enligt lämpliga bestämmelser ha tillgång till för respektive bransch nödiga uppgifter. Idébanken kan lämpligen samplaneras och samordnas med den dokumentationscentral och datoranläggning, som avses disponeras för behandling av utländska varuförfrågningar, och kan även i huvuddragen anknyta till försöksverksamheten med det s. k. samarbetsinitiativet. En annan snabbt arbetande dokumentationscentral huvudsakligen avsedd för patentärenden bör upprättas vid, eller i anslutning till, patentverket. Det förefaller som mycket kan göras för att effektivera patentutredningsförf arande t och därmed minska den långa tiden vid patentansökningar. De små och medelstora företagen som saknar utlandsrepresentation utnyttjar de befintliga exportserviceorganisationema för sin marknadsföring. De större företagen har i större utsträckning egna resurser för utlandsverksamheten. De uppdrag som tilldelas de utländska handelskamramas personal genomföres helt säkert mycket tillfredsställande men enligt tidigare resonemang räcker det inte med enbart denna beställda uppdragsverksamhet. Om därför tekniskt inriktad personal gärna av innovativ karaktär avdelas för mera uppsökande verksamhet inom aktuella länder, skulle säkert en avsevärd mängd tillverkningsvärda objekt kunna tillföras svensk industri. Detta gäller även inom utvecklingsländer, varav ett antal förefaller att ha vissa ekonomiska resurer eller lämpliga bytesvaror samt inte minst en egen strävan till anskaffning av nyttoprodukter för fortsatt utveckling av egen industriell verksamhet. Marknadsundersökare av angivet slag bör alltså vara mer tekniskt utbildade och inriktade än de vanligen merkantilt utbildade handelssekreterarna. Det bör dessutom vara personer som är mycket välutbildade och välrekommenderade med avseende på förmågan att fullfölja tankegången i uppdraget: Vad kan svensk industri producera för just den aktuella marknaden? Med lämplig personal, som kan lånas från svenskt näringsliv och kontraktanställas , är det mycket sannolikt att ett avsevärt antal tillverkningar kan tillföras svenskt näringsliv. Härvid bör möjligheten till visst råvaruutbyte även beaktas i högre grad än . Utgångspunkten för hela ovanstående resonemang är att världens totala behov av industriprodukter, i såväl i- som , är så stort att ingen sysslolöshet skulle behöva finnas i vårt land under förutsättning att vi hittar de rätta säljbara produkterna. Dessa latenta behov måste vi i likhet med vissa andra industriexpanderande länder gå ut i världen för att själva uppsöka genom tekniska marknadsstudier, vilkas resultat återföres till hemlandet via de ordinarie kommunikationskanalerna. Efter bearbetning sker lämpligen uppdatering i idébankens register och utbud till näringslivet. Genom ovan skisserade åtgärder kan lämpligt utrustade svenska företag med anmälda sysselsättningsbehov ges möjlighet till produktval samt nödig hjälp till produktutveckling m. m. Slutligen sker marknadsföring i resp. länder med hittillsvarande metoder. För att uppmuntra och underlätta säljverksamheten av svenska produkter på utomeuropeiska marknader bör den mindre industrin ges möjlighet att erhålla långsiktiga krediter till detta ändamål. Att på föreslaget sätt samordna funktioner inom stat och näringsliv samt föranstalta om ytterligare ökad utlandsrepresentation är förhållandevis omfattande åtgärder men sannolikt nödvändiga åtgärder för att det svenska näringslivet skall kunna upprätthålla erforderlig sysselsättningsgrad. Alla anhängare av fri företagsamhet reagerar kanske mot den ökade centralstyrning som landet kan tänkas få i det skisserade läget. Men en förståndig regering inser förhoppningsvis att ett fritt näringsliv - med lämpligt statligt stöd - är vida överlägset något statligt företag inom alla handels- och industribranscher. Någon hårdare styrning eller maktövertagande från statens sida, med avseende på företag som ansluter sig till det skisserade systemet, måste därför inte nödvändigt förutsättas. Det är alltså angeläget att framhålla att det här inte är fråga om styrning i någon form eller grad. Det är i stället en kanske mycket snart nödvändig samordnings- och servicefråga för att hjälpa svenskt näringsliv att fungera lättare och ge de anställda större anställningstrygghet. Motionens innehåll avser i hög grad sysselsättningsbefrämjande åtgärder, vilket i sista hand berör landets löntagare och dessas arbetstillfällen. I den mån de föreslagna åtgärderna befinns vara värda att genomföra, helt eller delvis, bör inga invändningar resas från löntagarnas sida om kostnaderna för genomförandet till lämplig omfattning föreslås att lånas ur AP-fonden. Till driftkostnaderna bör viss del tillskjutas av de företag som utnyttjar organisationens tjänster. I den alltmer hårdnande världskonkurrensen räcker det inte att enbart avvakta en eventuellt kommande högkonjunktur. De av regeringen planerade åtgärderna - bl. a. tillskapandet av statens industrikollegium är sannolikt åtgärder i rätt riktning. Men det är nödvändigt att gå ännu något längre och göra det . Under hänvisning till det anförda föreslår jag att i syfte att komma till rätta med den besvärliga konjunktursituationen och inför de av regeringen planerade åtgärderna med samma syfte i skrivelse till Kungl. Maj:t uttalar sig i motionens inriktning med följande delförslag: 1. utse och anvisa för småföretagare lättillgängliga, snabba och prisbilliga utprovnings- och rådgivningsresurser, bl. a. befintliga anstalter och institutioner; 2. inrättandet av en idébank (eller annan lämplig benämning) i avsikt att snabbt och effektivt kunna återfinna och hantera tekniska idéer, forskningsresultat och projekt till nytta för svenskt näringsliv; 3. inrättandet av en effektiv dokumentationscentral för patentfrågor och övriga frågor av teknisk och vetenskaplig art i nära anknytning till kungl, patent- och registreringsverket; 4. ytterligare utökande av den planerade utlandsrepresentationen med tekniskt inriktad personal av hög kapacitet för att i uppsökande syfte undersöka vad svenskt näringsliv kan producera och leverera till aktuella marknader samt i övrigt fånga upp nya produkter och produktidéer; samt 5. långsiktig kreditgivning på lämpliga villkor till mindre företag att användas för väl planerade och dokumenterade försäljningsåtgärder på utomeuropeiska marknader.