mot · FW021627 · 1973-03-23 00:00:00 — av m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1973:27 angående samordning av den civila och militära flygtrafikledningen i en organisation, m. m. Med anledning av den civila luftfartens förväntade fortsatta expansiva trafikutveckling föreslår Kungl. Maj:t i proposition 1973:27 ett sammanförande av nuvarande civila och militära flygledningsorganisationer i en gemensam organisation. Den sammanslagna flygtrafiktjänsten föreslås inordnad under luftfartsverket, vilket förslag departementschefen motiverar bl. a. enligt följande: Det är vidare min uppfattning att luftfartsverkets kompetens och erfarenhet i förening med de organisatoriska och andra åtgärder jag förordar i det följande skapar goda förutsättningar för den kraftsamling som kommittén anser nödvändig för att bygga upp det framtida integrerade flygkontrollsystemet. En av de åtgärder departementschefen härvid åsyftar är delförslaget, att till luftfartsverket överföra huvuddelen av den radiotekniska tjänst åt civil luftfart, som f. n. handhas av . Propositionen baseras på FTK betänkande DsK 1971:2, Flygtrafikledning 1980 system och organisation. Propositionens huvudförslag lämnas därmed med utgångspunkt i den noggranna utredning och analys av säkerhets- och trafikutvecklingen som kommittén genomfört. När det gäller delförslaget att överföra den radiotekniska tjänsten nödgas man emellertid konstatera, att förutsättningarna för och framför allt de praktiska och ekonomiska konsekvenserna av en sådan åtgärd blivit synnerligen bristfälligt belysta i kommitténs betänkande. Den sannolika orsaken härtill framgår av följande citat från yttrande vid remissbehandling av betänkandet: Som en allmän reflektion vill också förklara, att det är att beklaga, när Kungl. Maj:t förordnade att handlingarna angående eventuell ändring av den radiotekniska tjänstens verksanslutning skulle överlämnas till kommittén, detta icke föranledde denna att ge representant för tillfälle att liksom övriga berörda intressenter direkt medverka i det fortsatta utredningsarbetet; hade så skett har övertygelsen att vissa missförstånd i fråga om förutsättningarna för den radiotekniska tjänstens utövande kunnat undvikas. Den radiotekniska tjänsten åt den civila luftfarten ombesörjs av . Med sikte på optimering av ekonomi och resursberedskap är tjänsten i största möjliga utsträckning funktionellt integrerad med verkets verksamhet i övrigt. Samordning och för tjänsten specifika projekteringsuppgifter har samlats till en enhet, luftfartskontoret. Det bör observeras att detta kontor inte är självför sörjande i vad avser resurser utan i stor utsträckning och med enkla rutiner replierar på andra enheter inom . har de med tjänsten förknippade anläggningarna och utrustningarna utvecklats i snabb takt. För att tillgodose flygsäkerhetsmässiga krav och hålla jämna steg med flygtrafikens expansion har man efter hand utnyttjat alltmer avancerad teknik samt dragit fördel av utvecklingen inom hela den radio- och teletekniska sektorn. Verksamheten har härigenom fått en i förhållande till sin volym osedvanlig bredd, en bredd som vid sidan om försvaret inte torde ha sin motsvarighet någon annanstans inom landet än just vid . Detta förhållande är av utomordentlig betydelse vid val av den radiotekniska tjänstens hemvist. Man måste nämligen förutsätta behov av en fortsatt utveckling på bred front med ianspråktagande av radio- och teleteknikens modernaste rön. De befintliga funktionella resurserna i basorganisation erbjuder därvid väsentliga stödfunktioner, som vid en flyttning av tjänsten mot stora kostnader måste byggas upp separat och enkom för densamma för att inte luftfartsradioverksamheten skall stympas och dess utveckling stagnera. Det bör i detta sammanhang beaktas att FTK för det nya flygledningssystemets radio- och teletekniska hjälpmedel föreslår en utbyggnadstakt, som i årlig investering räknat är flerdubbel i förhållande till tidigare motsvarande insatser. Departementschefen har i nuvarande läge inte tagit ställning till investeringstakten. Man måste dock utgå från att en påtaglig stegring erfordras i förhållande till hittillsvarande nivå, vilket borde förutsätta en ordning inom vars ram tillgängliga befintliga resurser för system- resp. anläggningsplanering kan tillvaratas och utnyttjas effektivt samt på optimalt sätt anpassas till de varierande behoven i den förestående kraftsamlingen. Departementschefen betonar att komplexiteten i de flygledningstekniska systemen kräver nära samarbete mellan operativ, systemteknisk och utrustningsteknisk erfarenhet och kompetens. Denna uppfattning, mot vilken det i och för sig inte finns något att erinra, ger dock en alltför begränsad och ensidig bild av kontaktbehovet. Den tekniska systemplaneringen bör utan tvekan förläggas till operativ miljö för att man skall undvika risken för teknisk suboptimering. Av orsaker som berörts ovan är det emellertid minst lika angeläget att bedriva anläggningsprojektering och övrig mer renodlad teknisk verksamhet i en teknisk miljö. Kravet på nära samarbete med operativ expertis torde ändå kunna ges en tillräckligt tillfredsställande lösning även om den operativa och den tekniska miljön är lokaliserade till olika orter. De mest finstrukturerade bindningarna ligger, vilket en kontaktundersökning skulle ha visat, trots allt å ena sidan mellan operativa och tekniska systemspecialister samt å andra sidan mellan luftfartsradiotekniska och allmänradiotekniska anläggnings- och utrustningsspecialister. Ovannämnda omständighet har beaktats med den radiotekniska tjänstens nuvarande hemvist och organisatoriska utformning, enligt vilken 1973: 1627 14 luftfartsverket är huvudman för verksamheten och genom sin teletekniska sektion dels i operativ miljö utför all teknisk systemplanering, dels som kompetent beställare utövar verksamhetsstyrning av luftfartsradiotekniska funktioner. De senare omfattar projektering, anskaffning, anläggning samt teknisk drift och underhåll av radiooch teleutrustning för kommunikation, navigation och trafikledning. De utförs på entreprenad till självkostnad och med praktiska och ekonomiska besparingar, som sammanlagring med annan likartad verksamhet erbjuder och som alltså förloras om tjänsten flyttas enligt förslaget. Maj:t föreslår i proposition 1973:27 bl. a. att den radiotekniska tjänsten åt den civila luftfarten skall överföras från till luftfartsverket. Förslaget baseras på FTK betänkande DsK 1971:2, i vilket åtgärdens praktiska och ekonomiska konsekvenser blivit synnerligen bristfälligt belysta. Orsaken härtill står sannolikt att söka i det förhållande som uppgivits, att till skillnad från övriga berörda intressenter inte varit representerat i utredningen. 1 förhållande till sin volym har den radiotekniska tjänsten åt den civila luftfarten en osedvanlig bredd inom den radio- och teletekniska sektorn. Uppbyggnad av enkom för denna tjänst separata anläggnings- och utrustningstekniska utvecklings- och stödfunktioner blir härigenom oproportionerligt kostnadskrävande. För utbyggnad av flygledningssystemets radio- och teletekniska hjälpmedel erfordras en kraftsamling, vilken förefaller bäst tillgodosedd genom att man tar till vara och kompletterar befintliga resurser inom ramen för den tidigare etablerade organisationen för den radiotekniska tjänsten. Kontaktbehoven mellan verksamhetens olika delfunktioner kan tillgodoses på tillfredsställande sätt inom ramen för den tidigare etablerade organisationen även efter luftfartsverkets omlokalisering. Som en följd av ovanstående bör förslaget att överföra luftfartens radiotekniska tjänst noggrant vägas mot alternativet att helt eller med smärre modifieringar bibehålla den redan etablerade ordningen. Vägningen bör ske med beaktande av samtliga relevanta förutsättningar och konsekvenser, vilket innebär att delförslaget torde behöva återremitteras till flygtrafikledningskommittén för kompletterande utredning med medverkan från i egenskap av tjänstens nuvarande utövare. Åberopande det anförda hemställs att , med avslag å å proposition 1973:27 såvitt avser förslaget om att till luftfartsverket överföra den radiotekniska tjänst för civil luftfart som f. n. handhas av , hos Kungl. Maj:t anhåller att flygtrafikledningskommittén får i uppdrag att ytterligare utreda frågan i enlighet med vad som anförts i motionen.