mot · FW021890 · 1973-04-12 00:00:00 — av herrar i och Gadd i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1973:90 med förslag till ny regeringsform och ny riksdagsordning m. m. 1973:90 upptar 69 §§ i 3 kap. i förslaget till regeringsform bestämmelser om mandatfördelningen mellan valkretsarna och mellan partier. Departementschefen diskuterar i detta sammanhang två problem av särskilt intresse: personmomentet i valet och valkretsindelningen. I propositionen refereras vissa krav, som enligt grundlagberedningens majoritet bör ställas på metoder för personval. Små grupper bör inte få styra personvalet på bekostnad av den stora mängden väljare, som kanske helst överlåter valet av personer till partiinstanserna. Stora ekonomiska insatser eller andra ovidkommande omständigheter får inte bli utslagsgivande för personvalet. Metoden får inte bli så komplicerad att den är svår att förstå för de röstande eller nämnvärt fördröjer fastställandet av valresultatet. Vad beredningen sålunda anfört förtjänar enligt departementschefen instämmande. I detta sammanhang avvisar departementschefen det av grundlagberedningens reservanter föreslagna personvalssystemet, som har det finländska valsättet till förebild. Detta strider enligt hans mening mot de krav som man bör kunna ställa på en metod för personval. I fråga om valkretsindelningen uttalar departementschefen att denna till stor del förlorat sin konstitutionella betydelse i och med övergången till det riksproportionella valsystemet. Valkretsarna bildar ju inte längre slutna enheter vid mandatfördelningen. Valkretsindelningen har inte varit föremål för översyn . Valkretsarna varierar avsevärt i storlek. Den minsta valkretsen besätter sålunda endast två mandat, den största så många som 36. Genom den pågående kommunindelningsreformen har inträffat ändringar i valkretsarna. Dessa har i vissa fall fått en geografisk avgränsning som ter sig omotiverad. Departementschefen förordar att särskilda sakkunniga tillkallas för att undersöka hur personmomentet i valen skall kunna stärkas. Ett nära till hands liggande medel för att åstadkomma detta är att minska de större valkretsarna, varigenom väljarna får bättre möjlighet att bilda sig en uppfattning om de personer som kandiderar till riksdagsval för de olika partierna. Mindre valkretsar underlättar vidare kontakterna under löpande valperiod mellan väljarna och deras ombud i . Med denna argumentering förordas i propositionen att uppgiften att genomföra en översyn av valkretsindelningen samordnas med uppgiften att undersöka hur personmomentet skall kunna stärkas. Beträffande de krav som bör ställas på metoder för personval kan vi helt instämma i vad som sägs i propositionen. Det är fel att hävda att avstånden mellan riksdagsmännen och deras väljare vuxit. Kontakterna är mera omfattande . Undersökningar, som genomförts av grundlagberedningen, har visat att partierna vid val gjorde större ansträngningar än tidigare för att låta medlemmarna komma med förslag om kandidater på ett tidigt stadium. Undersökningen tyder på att de partiinstanser som har det slutliga ansvaret för kandidatlistorna har strävat efter att göra listorna representativa för olika grupper inom valmanskåren. Trots de bättre förbindelserna mellan väljare och valda finns det dock anledning att utreda hur de skall kunna förstärkas ytterligare på grund av de växande behoven av kontakter. Valkretsens storlek spelar därvid sin roll. Mindre valkretsar ger ökade möjligheter att uppehålla kontakterna med riksdagsledamöterna från valkretsen. Vi instämmer i departementschefens bedömning att man inte nu bör ompröva den riksproportionella valmetod som beslöts 1968/69. Den utredning som departementschefen vill tillsätta bör dock enligt vår mening diskutera valkretsarnas storlek och valmetoder även från andra synpunkter än önskan att främja valhandlingens personmoment. Ytterst är det givetvis väljarna som bestämmer labiliteten eller stabiliteten i regerings- och riksdagsarbetet. Regeringens liv skall sättas på spel i varje val, och folkstyret måste kunna anpassa sig till lägen, där valet inte ger klart utslag till förmån för något parti eller någon partikonstellation med anspråk på att axla regeringsansvaret. Men det är olyckligt om själva valsättets utformning främjar en utveckling mot något av en permanentning av minoritetsparlamentarismen, dvs. ett läge präglat av att regeringarna saknar egen majoritet i . Därför bör enligt vår mening den kommande utredningen inte vara förhindrad att pröva lösningar av valsättsmetod och valkretsindelning, som utan övergivande av ett proportionellt valsätt visar sådan känslighet för klara svängningar i opinionen att vid klara utslag i valet förutsättningar skapas för handlingsdugliga majoriteter i . Under hänvisning till vad som ovan sagts hemställes att i skrivelse till Kungl. Maj :t begär att i direktiven till utredningen om valkretsindelningen och personmomentet i valsättet beaktas de synpunkter som framförts i motionen.