ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FW02554 · 1973-01-25 00:00:00 — angående verksamheten inom DAFA (Datamaskincentralen för administrativ databehandling). beslutade (prop. 1970: 1, bil. 9, punkt B9) inrätta den nya myndigheten för administrativ databehandling (DAFA) från . 1. att tillfredsställa statskontorets behov av datamaskinkapacitet 2. att förse vissa myndigheter utan egen anläggning med datamaskinkapacitet 3. att tillhandahålla reserv för andra anläggningar med kompatibla datorer 4. att genomföra metodutveckling och utveckling av maskinteknik 5. att eventuellt hjälpa andra myndigheter vid själva igångsättningen av egna anläggningar. En organisationskommitté förberedde ärendet. Den föreslog ett slags »genomströmning» genom DAFA på så sätt att myndigheter med ett databehandlingsbehov som motsvarar två skifts beläggning skall överflyttas från DAFA till egen anläggning. Kommittén beräknade att System S skulle få egen anläggning fr. o. m. 1971/72 och AMS-systemet fr. o. m. 1972/73. Båda dessa system ligger kvar på DAFA och utgör största resp. näst största kund. DAFA:s nya dator i bör betraktas som en igångsättningshjälp enligt punkt fem ovan. Mot bakgrund av DAFA:s urholkade finansiella situation vore det fel om etableringen betraktades som en ny regional central inom DAFA:s ekonomiska ansvar. Av de delar som överfördes från till DAFA visade systemsidan förlust även under SCB-tiden. DAFA har inte kunnat visa en annan utveckling. Om myndigheten förklarar detta med bristande maskinbeläggning så beror detta delvis på felaktig planering. När DAFA bildades var utrustningen en modern dator av typ 360/50 plus några äldre system. Därefter har DAFA förhyrt ytterligare en dator av -typ 360/65 med dubbelt större kapacitet än föregående. alltså efter det att DAFA konstaterat förlust på grund av bristande maskinbeläggning utbyttes den senare mot typ 370/158 med trettio procents större kapacitet. Dessutom tillkommer ytterligare en dator av sistnämnda typ i . Det sista steget medför enligt statsverkspropositionen (bil. 9, s. 35) ytterligare förluster för DAFA. Det centrala fastighetsregistrets driftssystem 1 föreslås i annat sammanhang endast omfatta län. Det finns anledning att utreda huruvida inte ett byte mot en mindre dator i skulle vara till både DAFA:s och CFD:s fördel. Med stöd av det anförda hemställes att ger till känna som sin mening att DAFA:s etablering i inte innebär en regionalisering av DAFA:s verksamhet utan endast igångsättningshjälp av en myndighetsdatacentral för CFD, att i skrivelse till Kungl. Maj:t begär att statskontoret får i uppdrag att utreda huruvida statsverkets kostnader kan minskas genom ett utbyte mot en mindre dator, enbart avpassad för fastighetsdataregistreringens behov i län.
mot · FW02557 · 1973-01-23 00:00:00 — av i m. fl. om översyn av bestämmelserna om restavgift vid underlåtenhet att redovisa innehållen preliminärskatt. Enligt de anvisningar som gäller efter den nya skattebrottslagens införande skall företag utöver att inbetala skatt även lämna uppgift på den innehållna skattens storlek. Arbetsgivare med t. ex. summarisk redovisning skall varje gång och inom den tid som gäller för inbetalningen också lämna länsstyrelserna skriftligt meddelande om summan av den preliminära skatt som arbetsgivaren innehållit och som det åligger honom att inbetala. Underlåtenhet innebär att arbetsgivare får erlägga en avgift på av den innehållna skatten för arbetstagare. Någon övre gräns för beloppets storlek finns inte. Ett företag har t. ex. fått en avgift på ca 167 000. Det kan nu efter erinran och diverse »pappersexercis» få sin restavgift nedsatt med 166 500 till en slutlig summa av . Det förefaller vara orimliga proportioner mellan det påförda beloppet och det belopp vilket efter prövning kan gå ned till. På detta sätt kan länsstyrelser totalt kräva företag på restavgifter på flera hundra tusen som sedan kan nedsättas till några . Flera arbetsgivare har också tolkat anvisningarna om hur redovisningen skall ske så att man ej varit tvungen att redovisa beloppet då man betalt in pengar till eller då man på postgirobeskedet lämnat de erforderliga upplysningarna. I praktiken innebär detta att företag påförts belopp på t. ex. 167 000 i restavgift för att de inte insänt uppgift på de pengar de betalt in till eller innehållit. En fråga som har direkt anknytning till liknande fall som nämnts här ovan är också den situation som ansvariga tjänstemän inom företagen ställs inför. På grund av oklara instruktioner från arbetsgivaren och myndigheten kan en enskild tjänsteman drabbas hårt i de fall som här ovan aktualiserats. En enskild tjänsteman får stå huvudansvarig för belopp på flera . För vissa andra avgifter som har anknytning till den nya skattebrottslagen har ett visst belopp satts som övre gräns. Enligt vår mening finns det starka skäl som talar för att man även för denna typ av restavgifter inför en övre beloppsgräns. Vi anser därför att man som maximibelopp för ett företag i detta fall bör sätta . Med stöd av vad som ovan anförts hemställes att hos Kungl. Maj:t anhåller om översyn av bestämmelserna om restavgift vid underlåtenhet att redovisa innehållen preliminärskatt, varvid särskilt bör övervägas att införa en övre gräns för avgiftens storlek, i enlighet med vad som har anförts i motionen. () i Ulfsbyn
mot · FW02558 · 1973-01-25 00:00:00 — av m. fl. om vissa lättnader i inkomstbeskattningen. I motion 1973:241 av m. fl. redovisas moderata samlingspartiets syn på olika väsentliga frågor. Med hänvisning till vad som anförts i avsnitten »En ny skattepolitik» och »Familj epolitiken» i nämnda motion hemställes 1. beslutar om en fyraårsplan för marginalskattesänkningar med början ; 2. hos Kungl. Maj:t anhåller att skatteutredning får i uppdrag att så snabbt lägga fram förslag till närmare utformning av fyraårsplanen att förslaget kan föreläggas innevarande års höstriksdag; 3. beslutar att ett extra familjeavdrag om . införes vid inkomstbeskattningen för enarbetstagarfamiljer med barn fr. o. m. ; 4. beslutar att fr. o. m. införa en till . begränsad avdragsrätt extra förvärvsavdrag vid inkomstbeskattningen för faktiska tillsynskostnader för barn för familjer där båda makarna förvärvsarbetar och för ensamstående familjeförsörjare, allt under förutsättning att barnen icke erhållit plats på barn- eller familjedaghem; 5. hos Kungl. Maj:t anhåller om skyndsam utredning och förslag angående avdragsrätt för tillsyn av sjuk eller åldrig nära anhörig; 6. hos Kungl. Maj:t anhåller att skatteutredning får tilläggsdirektiv att utreda frågan om indexreglering av skattesystemet i enlighet med de riktlinjer som angivits i motion 1973:241; 7. hos Kungl. Maj:t anhåller om utredning angående införande av rätt för fysiska personer till begränsat avdrag vid beskattningen för gåvor till bl. a. religiösa ändamål; 8. beslutar antaga följande Lag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370) om ändring i kommunalskattelagen (1928:370) Härigenom förordnas, att 20 § samt punkt 6 av anvisningarna till 22 § och punkt 11 av anvisningarna till 29 § kommunalskattelagen (1928: 370) Skall ha nedan angivna lydelse. Vid beräkningen 43 § 3 mom. Avdrag må eller uppfostran; Värdet av arbete, som i den skatteSkyldiges förvärvsverksamhet utförts av den Skattskyldige själv, hemmavarande barn eller hemmavarande barn, som fyllt 16 men ej och som ej anses tillhöra arbetspersonalen; ränta å till kapitalförlust. Avdrag får ske för värdet av arbete som i förvärvskällan utförts av andre maken om båda makarna varit verksamma i förvärvskällan i ej blott ringa omfattning. fastställer grunden härför. Hemmavarande barn, punkt 2.) Barn, som för barnet. Angående hemmavarande barn, som användas i rörelse samt avdrag för värdet av arbete som utförts av andre maken, gäller vad som är stadgat beträffande jordbruk (se punkt 6 av anvisningarna till 22 §). Denna lag träder i kraft . Äldre bestämmelser gäller dock vid 1974 eller tidigare års taxering för eller . ()() () () () () () N. () PER () G. ()
mot · FW02559 · 1973-01-25 00:00:00 — av m. fl. om sparstimulerande åtgärder på beskattningsområdet. I motionen 1973:241 av m. fl. redovisas moderata samlingspartiets syn på olika väsentliga frågor. Med hänvisning till vad som anförts i avsnittet »Ägardemokratins samhälle» i nämnda motion hemställs att 1. hos Kungl. Maj:t hemställer om utredning och förslag syftande till a) att ett system för generös premiering av det frivilliga hushållssparande! införs, som tar särskild hänsyn till de lägre inkomsttagarnas och barnfamiljernas situation, b) att skattereglerna så utformas att arbetsmarknadens parter finner det förmånligt att sluta avtal, som innebär att en del av löneökningen för dem som så önskar kan utgå i form av sparande, s. k. sparlön, c) att beskattningsreglerna så utformas att de möjliggör för företag att utge ägarandelar till sina anställda på gynnsamma villkor; allt i enlighet med de riktlinjer som angivits i motionen 1973: 241, 2. beslutar att det extra avdraget för intäkt från kapital höjs till för ensamstående och till för äkta makar. ()() () () () () () N. () PER () i Gäddvik G. ()
mot · FW02560 · 1973-01-25 00:00:00 — av m. fl. angående den allmänna arbetsgivaravgiften. I motionen 1973:241 av m. fl. redovisas moderata samlingspartiets syn på olika väsentliga frågor. Med hänvisning till vad som anförts i avsnittet »Den ekonomiska politiken» och »Regionalpolitiken» i nämnda motion hemställs 1. beslutar att sänka den allmänna arbetsgivaravgiften inom stödområdet fr. o. m. , 2. hos Kungl. Maj:t hemställer att en plan för en total avveckling av den allmänna arbetsgivaravgiften föreläggs , 3. hos Kungl. Maj:t hemställer att skatteutredning ges direktiv att framlägga förslag om ändringar i systemet med allmän arbetsgivaravgift för att under avvecklingspenioden avlägsna dess svåraste brister, bl. a. belastningen på arbetsintensiva företag. ()() N. () i Trobro PER () i Gäddvik G. ()
mot · FW02561 · 1973-01-25 00:00:00 — av m. fl. om höjning av grundavdraget för folkpensionärer. I motionen 1973:241 av m. fl. redovisas moderata samlingspartiets syn på olika väsentliga frågor. Med hänvisning till vad som anförts i avsnittet »Vår sociala trygghet» i nämnda motion hemställs att besutar att grundavdraget för ålders- och förtidspensionärer inom folkpensioneringen fr. o. m. taxering skall ökas till av basbeloppet för ensam pensionär och för var och en av pensionerade makar till av basbeloppet i enlighet med vad i motionen 1973:241 amf örts. ()() PER () i Gäddvik N. () i Trobro G. ()
mot · FW02562 · 1973-01-25 00:00:00 — av m. fl. om skattelättnader för nystartade företag. I motionen 1973:241 av m. fl. redovisas moderata samlingspartiets syn på olika väsentliga frågor. Med hänvisning till vad som anförts i avsnittet »Näringspolitiken» i nämnda motion hemställs att hos Kungl. Maj:t anhåller att företagsskatteutredningen erhåller i uppdrag att snabbutreda frågan om extra skattelättnader för nystartade företag i enlighet med vad som förekommer i andra länder. ()() N. () i Trobro PER () i Gäddvik G. ()
mot · FW02565 · 1973-01-25 00:00:00 — av m. fl. angående tullskyddet för bär. har en rätt omfattande odling av svarta vinbär ägt rum i Norr- och och i all synnerhet i . Odlingen har ekonomiskt understötts av Norrlandsfonden. De naturliga betingelserna är goda vad beträffar jordmånen. Risken för frostskador är liten. Framför allt medverkar de många soltimmarna till goda kvaliteter på bären. Den inhemska konsumtionen är i stigande och avsättningsmöjligheterna goda. Bärodlingen i landet har ett tullskydd av . Tullen uttages 1 juni31 augusti. Med hänsyn till att hären mognar senare i än i övriga landet saknar odlarna tullskyddet under den senare delen av skördetiden, då den till huvudsaklig del sker . När tullskyddet fastställdes ägde ingen bärodling rum i . För att bärodlarna i Norr- och skall kunna bedriva sin odling på samma villkor som övriga landet måste tiden för uttagande av tullavgifter framflyttas från till t. o. m. . Med stöd av vad som framförts i motionen hemställer vi att hos Kungl. Maj:t anhåller om förslag att tullskyddet på bär utsträcks till . PER () i Gäddvik () ()
mot · FW02569 · 1973-01-25 00:00:00 — av m. fl. om befrielse för de fria kristna samfunden från arvsskatt. Med hänvisning till den motivering som anfördes i motion 1973:705 hemställer vi att hos Kungl. Maj:t anhåller om utredning rörande befrielse för de fria kristna samfunden innefattande deras regionala och lokala organisationer från att erlägga arvsskatt. () i Agnäs N. () i Trobro
mot · FW02570 · 1973-01-01 00:00:00 — av m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1973:6 med förslag till förordning om ändring i förordningen om särskild skatt på motorbränslen. I proposition 1973:6 föreslås höjning av den särskilda skatten på motorbränslen med per liter för bensin och per liter för motorbrännolja och gasol. Höjningen motiveras helt med att de influtna medlen skall användas för att täcka det belopp som skall tillföras jordbruket såsom kompensation för uteblivna prishöjningar till följd av prisstoppet på vissa jordbruksprodukter. I annan motion föreslår kommunisterna en utvidgning av prisstoppet att gälla även andra nödvändighetsvaror. Vår positiva inställning till prisstoppet på vissa livsmedel framgår av denna motion. Vi anser det också självklart att jordbruket i annan ordning skall erhålla motsvarande kompensationsbelopp och att detta kan utbetalas från det under nionde huvudtiteln upptagna förslagsanslaget till Prislreglerande åtgärder på jordbrukets område. Däremot delar vi icke regeringens uppfattning att dessa medel skall tas av särskilda, »öronmärkta» medel. Denna kostnad för staten bör diskuteras i samband med det allmänna ställningstagandet till statens inkomster och utgifter. I annan motion har utförligt redovisats en rad förslag till inkomstförstärkningar för statskassan. Kostnaderna för prisstoppet på vissa livsmedel kan enligt vår mening finansieras med vilket som helst av dessa förslag om nu regeringen vilket alltså enligt vår mening är felaktigt vill knyta en speciell inkomst till kostnaden för prisstoppet. Det kan t. ex. gälla den föreslagna omsättningsskatten på handel med aktier, vilken per 12 månader kan beräknas inbringa ca . Såsom en av motiveringarna för den höjda bensinskatten har i diskussionen anförts att denna skulle vara av värde ur miljösynpunkt, eftersom den kunde tänkas begränsa utvecklingen av privatbilismen. I trafikmotioner har vpk-gruppen utförligt utvecklat sin syn på hithörande frågor. Enligt vår mening måste de negativa effekterna av den växande bilismen på allt sätt motarbetas. Detta gör man emellertid inte genom åtgärder som fördyrar de allmänna transportkostnaderna och ökar utgifterna för de många, såväl i glesbygder som i storstadsområ den, som är beroende av bilen bl. a. för arbetsresor. Andra metoder måste till. Med hänvisning till det anförda föreslås att måtte avslå regeringens proposition 1973:6. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) N. , 1973
mot · FW02573 · 1973-01-26 00:00:00 — av m. fl. angående beskattningen av utländska skadeförsäkringsbolag. Den rådande metoden för beskattning av utländsk försäkringsanstalt vilar på den grunden att lönsamheten i de utländska försäkringsanstalterna skall utgöra den jämförelsenorm på vilken vinstprocenttalen bygger. Då lönsamhetsutvecklingen kan variera starkt under olika perioder, medför beskattningsmetoden nödvändigtvis att mer eller mindre ofta förekommande ändringar av vinstprocenttalen måste ske. Utländska försäkringsbolags förening har med åberopande av kommunalskattelagens § 30 mom. 5 begärt sänkning av den rådande skatteprocenten från till . Föreningen anför ett omfattande siffermaterial som bakgrund till framställningen. I detta åberopas resultaten i de svenska försäkringsanstalterna t. o. m. Härvid stöder sig föreningen för åren 1967 t. o. m. 1970 på utdrag ur den officiella statistiken. har föreningen själv gjort en resultatsammanställning baserad på bolagens årsredovisningar, då den officiella statistiken ännu inte är tillgänglig. Framställningen har varit på remiss till vissa berörda instanser. Av dessa har försäkringsinspektionen gjort egna resultatberäkningar för perioden utan att medta för vilket officiell statistik saknas. tillstyrker därför endast en sänkning till . Ett pär av remissinstanserna tar upp till diskussion frågan om lämpligheten av att Utländska försäkringsbolags förening på detta sätt skall behöva inkomma med ansökan med vissa tidsmellanrum om ändrad skatteprocentsats med anledning av resultatutfallet i verksamheten hos de svenska försäkringsbolagen. i t. ex. »ifrågasätter om inte försäkringsinspektionen bör meddelas uppdrag att följa utvecklingen och inkomma med förslag till ändrade procenttal så snart detta kan anses påkallat». Med hänvisning till det anförda hemställer vi att hos Kungl. 1. förslag till sådan lagändring att vinstprocenten sänks till i kommunalskattelagens 30 § 5 morn., 2. att försäkringsinspektionen för framtiden ges i uppdrag att föreslå Kungl. Maj:t ändrade procenttal så snart detta kan anses påkallat. () ()
mot · FW02574 · 1973-01-26 00:00:00 — av m. fl. om rätt för inkomsttagare till avdrag för kostnad för arbetskläder. har i kollektivavtal inom yrken med särskilda krav på arbetskläder i växande omfattning stadgats att kompensation för sådana kostnader skall utgå till arbetstagaren. Kompensationen har i olika avtal utformats på olika sätt såsom fria arbetskläder, såsom regelbunden kostnadsersättning för egna arbetskläder osv. finns dock sektorer av arbetsmarknaden där arbetstagaren själv får stå för kostnaden för inköp och underhåll av särskilda arbetskläder. Speciellt kan upprepad tvättning av sådana bli en dryg kostnadspost i yrken av nedsmutsande karaktär. Utan att den principen frångås, att kostnader för arbetskläder normalt skall anses utgöra del av den skattskyldiges levnadskostnader, bör dock i de fall kostnadsfrågan inte lösts avtalsvägen avdrag kunna medges vid taxeringen då speciella omständigheter föreligger. Sådana omständigheter skall anses föreligga då uppenbart onormalt stora extrakostnader för särskilda arbetskläder uppstått på grund av arbetets art eller annan orsak. Hinder torde inte föreligga för att inom ramen för gällande lagstiftning meddela anvisningar om avdrag för onormala kostnader av detta slag som den skattskyldige kan styrka. bör kunna utfärda anvisningar med exempel på sådana onormalt stora extrakostnader för vilka avdragsrätt helt eller delvis bör medges vid taxeringen. Taxeringsnämnderna bör, som en följd därav, vid yrkanden om avdrag för sådana exemplifierade extra kostnader göra en mer generös prövning än vad som är möjlig. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att hos Kungl. Maj:t begär att får i uppdrag att överväga nya anvisningar om avdrag för extra kostnader för särskilda arbetskläder. () () N. O. tzons , 1973
mot · FW02578 · 1973-01-25 00:00:00 — av i m. fl. angående rätten till avdrag vid inkomsttaxering för ökade levnadskostnader. Den besvärande arbetslösheten har haft till följd att många tvingats taga arbeten långt från hemorten. Den dubbla bosättningen som detta förorsakat innebär givetvis fördyrade levnadsomkostnader. De arbeten som bjuds är ofta av tillfällig natur, varför möjligheten att byta bostadsort är förenad med alltför stora olägenheter. De företagsnedläggningar som skett har inneburit stor osäkerhet för arbetstagarna, och det är inte ovanligt med upprepade byten av arbetsplatser på grund av dessa företagsnedläggningar. Frånsett de olägenheter det innebär med skild bosättning utgör det dessutom en allvarlig ekonomisk belastning. Det finns teoretisk möjlighet att erhålla skatteavdrag för ökade levnadskostnader på grund av dubbel bosättning, men det är ytterst sällsynt att detta medges enligt nu gällande skatteregler. Den nedläggning av företag som skedde föregående år drabbade i huvudsak de mindre och medelstora företagen, som ofta är lokaliserade till de mindre orterna och där det ofta är människor med boendeformen egnahem som drabbas. Det är naturligt att man ej lämnar en bostad, där man kanske nedlagt alla sina besparingar, för att söka ny bostad på en ort, där det är synnerligen ovisst om ett bestående arbete finns. Från samhällets synpunkt är det angeläget att i den mån det är möjligt familjen bor kvar på sin gamla bostadsort, då samhällsinvesteringarna där är anpassade till den befolkning man har. Oavsett om den tillfälliga arbetsplatsen är belägen så att daglig pendling kan ske mellan arbetsplatsen och hemmet eller om det endast medger besök i hemmet över veckosluten innebär det för arbetstagaren en fördyring som sänker vederbörandes inkomster. Då denna extra omkostnad som arbetstagaren har är en förutsättning för inkomsternas förvärvande vore det rimligt att avdrag kunde medges för de merkostnader som uppstår genom dubbel bosättning. De nuvarande reglerna är alltför snäva och tar alltför liten hänsyn till den skattskyldiges förhöjda kostnader. Med åberopande av det anförda hemställes att hos Kungl. Maj:t begär förslag till ändrade regler i fråga om avdrag vid inkomstbeskattnnigen för ökade levnadskostnader, då skattskyldig tvingats ta arbete på annan ort än där han är bosatt. HANS () i
mot · FW02579 · 1973-01-24 00:00:00 — av herrar i och i Trobro om förhöjt avdrag vid inkomstbeskattningen för arbetsgivaravgift i form av egenavgift. Genom beslut av riksdag antogs förordningen (1968: 419) om allmän arbetsgivaravgift. Syftet med avgiften var att kompensera staten för det skattebortfall som övergången från allmän varuskatt till mervärdeskatt skulle medföra i fråga om näringslivets investeringar. Enligt förordningen skall allmän arbetsgivaravgift erläggas av arbetsgivare och av fysisk person, vilken haft inkomst av här i riket bedriven rörelse eller av jordbruksfastighet som han själv brukar. Arbetsgivares avgift beräknas på löner i pengar eller naturaförmåner i form av kost och bostad. Till grund för beräkningen av fysisk persons avgift (s. k. egenavgift) skall läggas inkomsten av jordbruksfastighet och av rörelse, allt i den mån arbetsgivare inte har att erlägga allmän arbetsgivaravgift för inkomsten. Egenavgiften utgör i likhet med arbetsgivares avgift en i inkomstkällan avdragsgill lönekostnad. I underlaget för egenavgiften ingår emellertid avkastningen av det kapital som är nedlagt i förvärvskällan. För inkomst av kapital i skatterättslig mening utgår dock inte egenavgift. Den kapitalavkastning som ingår i inkomst av rörelse eller jordbruksfastighet bör därför vara fri från egenavgift. Starka skäl talar således för att egenavgiften beräknas efter en annan och lägre procentsats eller att avdrag för densamma medges med ett i förhållande till avgiften förhöjt belopp. Den möjlighet jordbrukare och rörelseidkare har att genom årliga värdeminskningsavdrag skriva av sina tillgångar i inkomstkällan, försvagar på intet sätt styrkan i dessa skäl. Vi föreslår därför att i inkomstkällorna jordbruksfastighet och rörelse avdrag medges av avgiftens belopp. Härigenom skulle de skattskyldiga erhålla rimlig kompensation för att egenavgiften också beräknas på kapitalavkastningen. Med hänvisning till det anförda hemställes 1. att beslutar att skattskyldig vid taxering till statlig och inkomstskatt skall åtnjuta förhöjt avdrag för egenavgift uppgående till av nämnda avgift samt 2. att vederbörande utskott utarbetar förslag till erforderlig ändring av förordningen (1968: 419) om allmän arbetsgivaravgift. () N. ()