mot · FW021862 · 1973-04-13 00:00:00 — av m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1973:90 med förslag till ny regeringsform och ny riksdagsordning m. m. I denna motion upptas några punkter av betydelse för oppositionens arbetsvillkor. I förslaget till regeringsform kommer den parlamentariska demokratins principer till klart uttryck. Som givna beståndsdelar ingår regler om allmän och lika rösträtt, om ett representativt system och om ett parlamentariskt styrelsesätt m. m. Bakom folksuveränitetens princip, såsom den vuxit fram i vår konstitutionella praxis, föreligger en mycket stor enighet. Enighet råder också om den betydelsefulla verksamhet som bedrivs inom våra politiska partier. Enligt vår mening bör denna värdering av det parlamentariska systemet och partiernas betydelse också få till följd att den nya riksdagsordningen underlättar det parlamentariska arbetet för partierna och de enskilda riksdagsmännen. Vi vill i denna motion ta upp några bestämmelser i förslaget till riksdagsordning som enligt vår mening behöver ändras eller förtydligas för att den parlamentariska oppositionens arbete inte skall försvåras. I förslaget till riksdagsordning 3 kap. 11 § återfinns bestämmelsen att motion med anledning av proposition får avlämnas från den dag då propositionen anmäldes i kammaren. Bestämmelsen tillämpas f. n. så att med dagar förstås kalenderdagar. Allt tyder på att avsikten är att denna tillämpning avses gälla även i fortsättningen. Detta medför nackdelar i de fall propositioner läggs dagarna före längre och därmed förenade uppehåll i riksdagsarbetet, t. ex. före påsk. På grund av helguppehållet kan den tid som i praktiken står till buds för analys och diskussioner inom riksdagsgrupperna begränsas . Det är rimligt att från motionstiden undanta de dagar, då helguppehåll görs i riksdagsarbetet. Detta torde kunna lösas genom en tilläggsbestämmelse till 3 kap. 11 § riksdagsordningen av denna innebörd. I 3 kap. 12 § RO föreskrivs bl. a. att när proposition uppskjutits från ett till ett annat, och motionstiden inte hade gått ut när det förstnämnda upphörde, får motion med anledning av propositionen väckas senast på av nästa lagtima . Enligt vår mening är en motionstid alltför kort för att nödvändig analys, behandling och diskussion inom riksdagsgrupperna skall kunna äga rum i början av det som behandlar propositionen. Nackdelarna med att förlänga motionstiden i liknande fall måste vara obetydliga. Vi föreslår att ändras till sjunde dagen. I 4 kap. 14 § RO andra stycket behandlas förfarandet vid reservation i utskott. Av formuleringen att döma kan den situationen uppkomma att reservanten får till förfogande för att författa sin reservation. F. n. är det brukligt att reservanterna erhåller ett par dagars tidsfrist för att skriva ut reservationen. Det är ett rimligt önskemål att ledamöterna får denna möjlighet även i fortsättningen. Naturligtvis bör också önskemålet att utskottsbetänkandet färdigställs utan onödig tidsutdräkt beaktas. Enligt vår mening åstadkommes en lämplig avvägning om ordet avsevärt inskjutes före fördröjas i förslaget. I 6 kap. 1 § andra stycket förslaget till riksdagsordning säges att meddelande från statsråd varför svar uteblivit på interpellation ej får följas av överläggning. Det är enligt vår mening felaktigt att hindra överläggning i dessa fall. Det är dock befogat att begränsa den överläggning som får följa. Vi föreslår att överläggning enbart får förekomma i samma omfattning som vid fråga till statsråd, dvs. enbart den som framställt interpellationen och det statsråd som meddelar varför svar uteblivit bör få ta del i överläggningen. Anförandenas längd bör då begränsas på samma sätt som vid fråga. Enligt tilläggsbestämmelsen 6.1.2 förslaget till riksdagsordning bestämmer talmannen efter samråd med statsrådet vid vilket sammanträde svaret skall lämnas. Det naturliga är dock att även interpellantens åsikt om lämplig tidpunkt för besvarandet beaktas. Det bör därför framgå av bestämmelsen att samråd skall ske även med den riksdagsledamot som väckt interpellationen. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att vid behandlingen av propositionen 1973:90, förslaget till ny riksdagsordning, för sin del antar följande lydelse av 3 kap. 11 § ny tilläggsbestämmelse 3.11.2: Infaller uppehåll i riksdagsarbetet förlänges motionstiden med det antal dagar som uppehållet omfattar. 3 kap. 12 §: Har proposition uppskjutits från ett till ett annat, får motion med anledning av propositionen väckas 1. vid första i valperiod från dess början, 2. om propositionen har väckts så sent under att den i 11 § föreskrivna motionstiden icke har löpt ut när upphör, senast på sjunde dagen av nästa lagtima eller, om beslutar att behandla propositionen vid urtima , från beslutet. Vid tillämpningen avses i 11 § andra stycket. 4 kap. 14 § andra stycket: Ledamot som har förlorat vid omröstning inom utskott kan till utskottets betänkande foga reservation med yrkande. Betänkandet får dock icke avsevärt fördröjas därigenom. 6 kap. 1 § andra stycket: Statsråd, som icke besvarar interpellation från det att medgav att interpellationen fick framställas, skall före utgången av muntligen meddela varför svar uteblir När sådant meddelande lämnas får endast den ledamot som har väckt interpellationen och det statsråd som lämnar meddelandet taga del i överläggningen. För yttranderätten gäller samma föreskrift som vid besvarande av fråga. 6 kap. 1 § tilläggsbestämmelsen 2: När statsråd ämnar besvara interpellation, bestämmer talmannen efter samråd med statsrådet och med interpellanten vid vilket sammanträde svaret skall lämnas. Meddelande härom anslås senast sammanträdet och tages upp på föredragningslistan. Svar på interpellation får delas ut till ledamöterna i förväg. Har så skett, kan statsrådet begränsa sitt anförande till en sammanfattning av svaret. PER () () GOTAB 73 3717 S 1973