ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FW021748 · 1973-04-05 00:00:00 — i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1973:32 med förslag till lag om ändring i giftermålsbalk en, m. m. väntas en partiell reform av den familjerättsliga lagstiftningen, i första hand äktenskapsrätten, träda i kraft. Fastän förslagen i Kungl. Maj:ts proposition 1973:32 i mycket ringa mån berör äktenskapets ekonomiska rättsverkningar innehåller de dock en lång rad nyheter som berör inte endast dem som är gifta eller ämnar ingå äktenskap utan också dem som sammanlever utan giftermål. Ehuru den nya lagstiftningen ingående beskrivits i pressen är det nödvändigt med en brett upplagd informationskampanj kring ändringarna i och deras betydelse för alla, som ämnar bilda eller bildat familj, vare sig de ingått äktenskap eller inte. Med de erfarenheter vi har av sätt att populärt och ändå informativt i annonser och broschyrer orientera om väsentliga nyheter i lagstiftningen kan man förvänta att alla, som på något sätt berörs av den nya lagstiftningen, också blir uppmärksammade på ändringarna. Det bör dock i detta sammanhang beaktas att många svenska ungdomar numera ingår äktenskap med invandrare från länder med en annan religion och äktenskapslagstiftning än vår. Den svenska familjerätten skiljer sig oftast markant från gällande rätt inom motsvarande områden i andra länder och kulturkretsar. Makarnas självständighet gentemot varandra, deras rätt att gemensamt bestämma om barnens uppfostran samt hänsyn till barnens bästa enbart vid eventuell skilsmässa är principer som ännu inte helt trängt igenom i äktenskapsrätten ens på den europeiska kontinenten. För svenska flickor, som gifter sig med utlänningar, kan det närmast bli en chockartad upplevelse att vid brytningar och skilsmässor finna hur en främmande familjerätt tar över den svenska. Inte minst gäller detta vårdnaden av barnen, vilken i flera kulturkretsar automatiskt tillfaller fadern, ofta också då han inte varit gift med modern. Internationella överenskommelser kan inte lösa problemet, bl. a. beroende på att inte endast medborgarskapsfrågan utan också vistelseland avgör vilka familjerättsbestämmelser som skall tillämpas i det enskilda fallet. Det vore dock värdefullt att informationen kring den nya äktenskapsrättslagstiftningen breddas till familjerätten i andra länder, främst dem varifrån våra invandrare kommer. I avvägningen mellan en informationsskrift om främmande länders äktenskapsrätt och en kort sammanfattning om lagstiftningen i varje enskilt land har jag kommit fram till att det lämpligaste vore att vid hindersprövningen en broschyr med uppgifter om lagstiftningen för det land, varifrån den ena av kontrahenterna kommer, delas ut till den svenska motparten. Med hänvisning till vad ovan framförts hemställs att till Kungl. Maj:t hemställer om att informationsbroschyrer utarbetas kring främmande länders familjerätt att delas ut i samband med hindersprövning enligt de riktlinjer som angivits i motionen.
mot · FW021754 · 1973-04-05 00:00:00 — av m. fl. i anledning av Kungl. Maj.ts proposition 1973:45 med förslag om allmän tandvårdsförsäkring, m. m. För att biträda försäkringskassorna med bl. a. svårare ersättningsärenden föreslår departementschefen i proposition 1973:45 att förtroendetandläkare skall utses av och tjänstgöra vid försäkringskassorna. De bedömningsgrunder som försäkringskassorna, liksom , kommer att få ta ställning till torde vara av ekonomisk och odontologisk-medicinsk art. Eftersom den dentaltekniska delen av en tandläkares arbete, generellt sett, är relativt stor, torde man inte kunna undvika att åtskilliga av de frågor som kommer upp för central bedömning även berör dentaltekniska arbeten. Då dessa arbeten ur patientens synvinkel oftast är särskilt dyra vid större restaurationer, torde det inte vara orealistiskt att anta att av patienter initierade bedömningsärenden i många fall direkt kommer att vara att hänföra till laboratoriearbeten. I taxa B har inte hänsyn tagits till den inom tandtekniken relativt ofta förekommande omgörningsproceduren, utan man har nöjt sig med att konstatera att betalningsskyldighet föreligger i de fall där tidigare betalning skett, varför det förutses att åtskilliga tvister kommer att behöva bedömas centralt. Utöver de ovan nämnda förtroendetandläkama samt den tilltänkta tandvårdsdelegationen behöver dock dessutom, enligt förslaget, en egen förtroendetandläkare, som skall verka för enhetlig bedömning. Eftersom försäkringskassorna enligt propositionen skall åtaga sig betalning för hela kostnaden för dentaltekniska arbeten till laboratorierna direkt, anser vi det nödvändigt att kassorna förses, inte bara med förtroendetandläkare, utan även med förtroendetandtekniker. Av samma skäl bör förtroendetandtekniker knytas till . Under åberopande av ovanstående hemställer vi att som sin mening uttalar 1. att till försäkringskassorna knytes en förtroendetandtekniker med arbetsuppgift att biträda kassorna efter i princip samma riktlinjer som skall gälla för de föreslagna förtroendetandläkarna, samt 2. att till knytes en förtroendetandtekniker med arbetsuppgift att biträda när det gäller att verka för enhetlig bedömning bland försäkringskassorna. () ()
mot · FW021763 · 1973-04-05 00:00:00 — av herrar i och i Agnäs i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1973:50 angående medlen i den fortsatta regionalpolitiska stödverksamheten m. m. Gränsdragningen mellan det inre stödområdet och det allmänna stödområdet är i princip så utformad att man avskilt de mera glesbebyggda områdena inom det allmänna stödområdet och hänfört dessa till ett inre stödområde för att därigenom kunna tillämpa förmånligare bidragsbestämmelser och på så sätt stimulera till företagsetableringar även inom dessa områden. Gränsdragningen mellan det inre och det allmänna stödområdet har som regel följt gränsen mellan befintliga kommunblock. Detta har fått till följd att i vissa fall kommuner som gränsar till varandra och som har samma näringsgeografiska struktur kommit att hamna i skilda stödområden. Det förhållandet gäller för som ingår i kommunblock. Näringsgeografiskt är att jämföra med närbelägna och kommuner, vilka liksom är typiska inlandskommuner men båda tillhör det inre stödområdet. Det förhållandet att råkar tillhöra kommunblock borde inte vara något hinder för att kommunen tillförs det inre stödområdet då starka skäl talar för detta. Närmaste tätort av större betydelse är , men avstånden är för långa för att arbetskraft inom skall kunna repliera . Arbetskraften är därför helt hänvisad till arbetstillfällen inom den egna kommunen. Inom den del av kommunblocket som utgörs av nuvarande kommun kan däremot befolkningen inom den mera tätbefolkade delen av den kommunen utnyttja arbetstillfällen, förutom inom den egna kommunen, även inom kommun, då arbetstillfällen där kan nås med rimliga pendelavstånd. Detta motiverar att kommunblock bör kunna delas i vad det gäller att tillföra de inom blocket befintliga kommunerna skilda stödområden. är en typisk norrländsk inlandskommun där huvudnäringen utgörs av jord- och skogsbruk. Av naturliga skäl minskar arbetstillfällena inom de ursprungliga näringarna, och därför måste andra sysselsättningar erbjudas befolkningen. För att erforderlig service skall kunna upprätthållas måste därför nya verksamhetsgrenar ersätta de minskade arbetstillfällena inom jord- och skogsbruket, som genom rationaliseringar efterfrågar mindre arbetskraft . Skall invånarna inom ha samma möjligheter som invånarna i de likvärdiga grannkommunerna att få tillgång till arbetstillfällen, måste kommunen även ges likvärdiga villkor i vad det gäller regionalpolitisk! stöd, vilket förutsätter att kommunen tillförs det inre stödområdet. läge liksom den näringsgeografiska strukturen inom kommunen visar med tydlighet att i detta fall en justering av gränsdragningen för det inre stödområdet är nödvändig. Skall kommunen få samma möjligheter som närliggande kommuner i inlandet att dra till sig lokaliseringsobjekt som ger sysselsättning, måste lika villkor gälla för som för andra likvärdiga inlandskommuner. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos Kungl. Maj:t anhåller att överförs till det inre stödområdet. () i Agnäs
mot · FW021764 · 1973-04-05 00:00:00 — av i Agnäs m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1973:50 angående medlen i den fortsatta regionalpolitiska stödverksamheten m. m. De speciella åtgärder som i propositionen 1973:50 redovisas för Vindelälvsområdet ger en missvisande bild av läget. Det är sant att sysselsättning beretts en del människor, och fler skall få sysselsättning, men Vindelådalen i stort och socken har mycket ringa del i förbättringarna. När departementschefen i avsnittet 4.7.3 pekar på de gjorda insatserna och på de planerade, räknar han således in och kommuner samt Stomman i området. Det är riktigt att företagsamhet i dessa kommuner inte är utan betydelse för , men själva får endast vissa vägarbeten, och något större projekt i kommun finns inte alls nämnt. Det torde även inom finnas brytvärd malm, men SGU:s verksamhet ligger i större utsträckning i och kommuner. Ett projekt som bör beaktas är skifferbrytningen i Kraddsele inom kommun. Särskilda statliga insatser för turism i trakten av , stöd åt en fiskecamp som i någon mån kan ersätta den som raseras på grund av utbyggnaden av Juktån samt väg från till Blå vägen i Tärna bör övervägas liksom en terminal vid SJ i , som aktualiserats i en tidigare motion. Med hänvisning till vad som anförts hemställs att hos Kungl. Maj:t uttalar vad i motionen anförts beträffande åtgärder för att främja sysselsättningen i själva Vindelådalen. () i Agnäs PER () i Gäddvik
mot · FW021769 · 1973-04-05 00:00:00 — av m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1973:45 med förslag om allmän tandvårdsförsäkring, m. m. I annan motion med anledning av nämnda proposition har vi påtalat det värdefulla med en allmän tandvårdsförsäkring. Emellertid vill vi här anföra en viss tveksamhet till finansieringsformen. Sjukförsäkringens nya finansieringssystem kommer med de kostnadsökningar som föreslagits att tillsammans med arbetslöshetsförsäkringen och det kontanta arbetslöshetsunderstödet innebära en höjning av arbetsgivaravgifterna med en procentenhet. Arbetsgivaravgiften till sjukförsäkringen ökas fr. o. m. 1974 medan arbetsgivaravgiften tili arbetslöshetsförsäkringen och det kontanta arbetsmarknadsstödet föreslagits bli av löneunderlaget. Den av arbetsgivarna finansierade delen av tandvårdsförsäkringen kommer att ta två tredjedelar av sjukförsäkringsavgiftens höjning i anspråk, det motsvarar mer än . föreslås att ATP-avgiften skall höjas till och till fr. o. m. t. o. m. Härigenom ökar de redan höga sociala lönekostnaderna kraftigt. I procent av utbetald lön utgör de sociala kostnaderna för kollektivanställd personal medan motsvarande belopp för tjänstemän är . Tillsammans med utbetald lön innebär detta att för hade den klart högsta totallönen för industriarbetare i hela . Om tages som procentuell utgångspunkt ligger motsvarande totallön för , , och på av den svenska. Ytterligare höjningar försvårar för den redan nu hårt pressade industrin i vårt land som konkurrerar med utlandet både på utlandsmarknaderna och med utländska importvaror inom . Till detta kommer problemet med den avtagande lönsamheten som gäller genomsnittligt för hela industrin. Förekomsten av bättre lönsamhet för ett antal storföretag hjälper upp medeltalet men motsäger inte den genomsnittligt dåliga lönsamheten . Eftersom industrins relation totala lönekostnader/vinst ligger på 1:6 medför ökade kostnader att vinsten minskas med genomsnittligt . Konsekvenserna av de föreslagna reformerna för industrins lönsamhet kan därmed lätt inses. För att mildra konsekvenserna för industrin och företagsamheten i allmänhet anser vi att företagarna särskilt de mindre och medelstora i första hand inte skall behöva vara med och finansiera tandvårdsreformen. Det är nämligen de arbetskraftsintensiva företagen som i högre utsträckning drabbas av de höjda sociala avgifterna, och dessa företag 1* 1973. Omtryckning: Diverse ändringar på s. 3. befinner sig ofta i glesbygden. Problemet för sysselsättningen inom dessa områden tillspetsas av att vi dras med en arbetslöshet av ovanligt stor omfattning. Även från denna synpunkt är det angeläget att inte fördyra arbetskraften och därmed försvåra nyanställningar. Med stöd av vad som anförts hemställs att beslutar att den del av den allmänna tandvårdsförsäkringen som i proposition 1973:45 föreslås bekostad av arbetsgivaravgifter i stället finansieras genom höjda egenavgifter. () () () PER ()
mot · FW021770 · 1973-04-05 00:00:00 — av herrar i Ulfsbyn och i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1973:50 angående medlen i den fortsatta regionalpolitiska stödverksamheten m. m. I propositionen 1970:75 anförde departementschefen, att endast sådan serviceverksamhet som är speciellt inriktad på tjänster för industriföretagens produktionssektor, dvs. serviceföretag som har specialiserat sig på att tillhandahålla industrin tjänster knutna till den industriella produktionsprocessen, skulle kunna erhålla lokaliseringsstöd. Departementschefen anförde vidare att för stöd till industriserviceföretag borde dessutom fordras att företagets verksamhet helt eller huvudsakligast är inriktad på att tillhandahålla servicetjänster åt industriföretag. I proposition 1973:50 föreslår departementschefen att kretsen av stödberättigade verksamheter vidgas. Någon ändring beträffande den i det föregående nämnda begränsningen till företag som helt eller huvudsakligast tillhandahåller servicetjänster åt industriföretag föreslås däremot inte. Motivet å ena sidan för en sådan begränsning torde vara att man ej vill stödja s. k. blandad verksamhet där garantier saknas för att stödet verkligen kommer den stödberättigade delen av verksamheten till godo. Å andra sidan kan sägas att hela stödverksamheten är baserad på ett kvalificerat risktagande. Det är av största betydelse att skapa en för industriföretag gynnsam miljö med avseende på deras behov av service även i mindre orter och regioner med outvecklad industriell verksamhet. Det kan då vara fördelaktigt att i brist på tillräckligt underlag för ett särskilt, nytt företag eller när initiativ till nyetablering saknas stödja befintliga företag, som beträffande sin ordinarie verksamhet ej är stödberättigade men som avser att med hjälp av lokaliseringsstöd starta eller utvidga industriserviceverksamhet. Beredningen på länsnivå av enskilda ansökningar om stöd för sådant ändamål bör kunna klarlägga om det är lämpligt att stöd kommer till stånd. Likaså bör den aktiva uppföljningen av lokaliseringsstöd på länsnivå kunna ge tillräckliga garantier för att stödet får avsedd effekt i respektive företag och region. Med hänvisning till vad som anförts i motionen hemställer vi att vid behandlingen av proposition 1973:50 beslutar att lokaliseringsstöd får utgå till industriservice, även om denna verksamhet i företaget endast utgör en mindre del av företagets totala verksamhet, i enlighet med vad som har anförts i motionen. () ()
mot · FW021772 · 1973-04-05 00:00:00 — i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1973:50 angående medlen i den fortsatta regionalpolitiska stödverksamheten m. m. Proposition 1973:50 innehåller inga förändringar när det gäller stödområdenas omfattning. Detta gör att är ett delat län i fråga om stödområdets gränser. har denna sak påtalats i motioner till , senast nu till vårriksdagen (mot. Det nuvarande näringslivet i det område av som ej ligger inom stödområdet har en mycket ensidig inriktning på metallindustrin (och ). Om man införde dessa områden i det allmänna stödområdet så ökar möjligheterna att få ett allsidigt näringsliv högst väsentligt. Arbetslösheten inom dessa områden är mycket hög och då speciellt bland ungdomen. Behovet av nyetablering är mycket stort. Att föra till allmänna stödområdet skulle med all säkerhet göra att nytetablerandet skulle öka. Med hänvisning till vad som anförts hemställes att hos Kungl. Maj:t hemställer att de delar av som ligger utanför allmänna stödområdet tillförs detsamma.
mot · FW021773 · 1973-04-05 00:00:00 — i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1973:50 angående medlen i den fortsatta regionalpolitiska stödverksamheten m. m. Norrlandsfonden har som uppgift att främja utvecklingen och differentieringen av det norrländska näringslivet genom att stimulera uppkomsten och utbyggnaden av industrier grundade på norrländska råvaror. Erfarenheterna av fondens hittillsvarande verksamhet är mycket goda. De insatser som fonden gjort har varit av stor betydelse för det norrländska näringslivets utveckling. Huvuddelen av den hittillsvarande verksamheten har gällt projekt sorn avsett de allra nordligaste länen. Det enda Norrlandslän som inte fått del av fonden i något fall är trots att statsutskottet framhöll att inga formella hinder förelåg för att fondens verksamhet även skulle omfatta . har ungefär samma näringslivsstruktur som det övriga . Stora behov föreligger därför även här av insatser, som kan medverka till att utveckla den industriella miljön och påskynda näringslivets utbyggnad. Med stöd av vad som anförts hemställes att måtte i samband med behandlingen av proposition 1973:50 besluta att Norrlandsfondens geografiska verksamhet även skall omfatta .
mot · FW021774 · 1973-04-05 00:00:00 — av m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1973:50 angående medlen i den fortsatta regionalpolitiska stödverksamheten m. m. I propositionen 1973:50 läggs förslag fram om utbyggnaden och utformningen av de två industricentra som beslöt skall anläggas i och . Att dessa industricentra kan komma att spela viss roll för utvecklingen inom dessa områden är troligt. Vad man däremot kan ifrågasätta är om två industricentra inom detta stora stödområde kan anses vara tillräckligt. Endast ca 600 personer kommer att få sysselsättning genom dessa båda industricentra. Detta innebär en minskning med ca 200 anställda i förhållande till vad industrin vid förfrågan har ansett sig kunna sysselsätta. Detta aktualiserar att man redan nu måste börja planera för etapp två i industricentrautvecklingen. Detta påpekas också i flera remissyttranden. Etapp två i utbyggnaden bör enligt vår mening göras så, att industricentra skapas även på andra platser inom allmänna stödområdet än i och . Med hänvisning till vad som anförts hemställs att måtte besluta att hos Kungl. Maj:t hemställa om förslag till ytterligare industricentra i andra orter inom allmänna stödområdet än och . () i Agnäs PER () i Gäddvik
mot · FW021778 · 1973-04-06 00:00:00 — Motioner nr 17781788 är 1973 av fröken m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1973:32 med förslag till lag om ändring i giftermälsbalken, m. m. Maj:ts proposition 1973:32 angående ändringar i m. m. föreslås bl. a. beträffande reglerna för äktenskaps upplösande, att äktenskapsskillnad utan föregående vare sig hemskillnad eller betänketid skall medges i de fall då makarna saknar minderåriga barn och är ense om beslutet. De regler som gällt beträffande hemskillnad mellan äkta makar har till huvudsakligt syfte att ge makarna tillfälle att överväga, om en ifrågasatt skilsmässa verkligen bör komma till stånd. Tanken är givetvis att denna lagstiftning skall hjälpa makarna att i trohet och ansvar för sig själva och familjen nå en så positiv lösning av samlevnadsfrågorna som möjligt. Reglerna om hemskillnad skall enligt propositionens förslag ersättas av krav på betänketid, dock inte då båda makarna är ense om beslutet att skiljas och saknar minderåriga barn. Ingen människa är felfri och ingen människa kan heller undvika akuta kriser i sina relationer till omgivningen. Äktenskapliga samlevnadsproblem rör relationer, som griper djupt in i det mänskliga personlighetslivet, så djupt att de inte bör lösas under trycket av tillfälliga affekter. Vi ifrågasätter om det förfarande som ger de makar som önskar skiljas endast den betänketid som åtgår för att få skilsmässan juridiskt fastställd i alla lägen visar den djupaste respekten för den enskilda människans integritet. Vi anser därför att också i det fall då makarna är ense om äktenskapets upplösning en betänketid bör iakttagas. En sådan skulle ge makarna ytterligare möjlighet att söka kontakt med familjerådgivningen och minska risken för beslut som i hastigt mod fattats i strid med makarnas djupare intentioner. Även juridiska och ekonomiska konsekvenser av ett äktenskaps upplösning kan vara svåra att snabbt överblicka. Den ena maken kan i detta hänseende äga sämre förutsättningar än den andre och därför riskera att bli utnyttjad. En betänketid skulle i sådana fall utgöra ett skydd för den svagare parten. Vi föreslår därför sådan ändring av giftermälsbalken att den kommer i överensstämmelse med vår här uttalade mening och förutsätter att vederbörande utskott utarbetar den därtill nödvändiga lagtexten. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att för sin del beslutar att i giftermälsbalken stadgas att äktenskapsskillnad mellan makar skall föregås av tre månaders betänketid i det fall då makarna är ense om 1 1973.3 sami. beslutet att skiljas vårdnad. () () () i och saknar minderåriga barn under sin () () i () () ()
mot · FW021780 · 1973-04-06 00:00:00 — i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1973:44 angående ändringar i skatteutjämningssystemet för kommunerna m. m. I proposition 1973:44 angående ändringar i skatteutjämningssystemet för kommunerna m. m. föreslår Kungl. Maj :t att samtliga Norrlands kustkommer/kommunblock, från i norr till i söder, får en garanterad skattekraft på av medelskattekraften. Allmänt anses kommunerna/kommunblocken intill kusten ha sådana fördelar genom sitt läge, i jämförelse med inlandskommunerna, att en likartad bedömning av samtliga kustkommuner borde vara riktig. I två av kommunerna skiljer sig dock förutsättningarna så markant från huvudparten att en höjning av den garanterade skattekraften för de kommunerna starkt kan motiveras. Här några exempel på skiljaktighetema: O Kustkommunerna är som regel uppbyggda kring tidigare städer, numera primära centra eller regionala centra i ortsstrukturen som fastställdes av riksdag. Undantag från denna regel är såväl som , som båda har relativt små centralorter, klassade som kommunala centra i ortsstrukturen. O Medelskattekraften i de två kommunerna är låg. Den var, enligt för kommuner 1972, för och för . Som jämförelse kan nämnas att medelskattekraften i närmast liggande kustkommuner var för , för och för . och är två av läns tre skattesvagaste kommuner. O Förvärvsintensiteten i kommunerna är också mycket låg. Enligt Statistiska Meddelanden var den i och i kommunblock-Bygdeå och . Även här visar en jämförelse med närmast liggande kommuner stora olikheter: och . finns inte redovisad i meddelandet. O Ålderssammansättningen är mycket ogynnsam i och . Andelen pensionstagare av totala folkmängden var i , och . Det betyder att andelen pensionstagare i dessa två kommuner/kommunblock var högre än andelen pensionstagare i grannkommunerna. Dessa jämförelser visar att och i flera avseenden, av stor betydelse för kommunernas framtida utveckling och skattekraft, klart skiljer sig från övriga kustkommuner. De två kommunerna har också haft stora svårigheter att kunna tävla med grannkommunerna om lokaliseringsföretag och nya arbetstillfällen. Arbetsmöjligheterna i , och ligger inte heller inom vad som anses vara normalt pendelavstånd mellan bostad och arbetsplats. Detta har tillsammans medfört att såväl som haft en kraftig folkmängdsminskning (). I den nu föreliggande propositionen nämns att även i fortsättningen extra skatteutjämningsbidrag skall kunna utgå. Dessa bidrag har beviljats med stor restriktivitet. Extra bidraget borde dock kunna komma till användning i dessa gränsfall. Med hänvisning till det anförda föreslår jag att vid behandlingen av proposition 1973:44 med förslag om ändringar i skatteutjämningssystemet för kommunerna m. m. måtte beakta vad i motionen anförts.