mot · FW021909 · 1973-04-24 00:00:00 — av m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1973:77 angående skolväsendets organisation i glesbygd m. m. Propositionen 1973:77 föreslår för organisationsmodellen särskild samordnad gymnasieundervisning på orter med litet elevunderlag en minskning av timtalet för ämnet religionsundervisning på humanistisk och samhällsvetenskaplig linje från 3 . Förslaget innebär att ämnet kommer att koncentrationsläsas med under en termin i stället för att läsas hela läsåret med , som fallet är med nu gällande timplan. En sådan minskning av volymen med en tredjedel kommer att innebära en allvarlig nedskärning av ett ämne, som visat sig fungera mycket bra och som i hög grad är ett mognadsämne, där just timtalet är av stor betydelse. Frågan om timplanen för religionskunskap spelade en framstående roll i samband med det nya gymnasium som beslutades . En namninsamling till förmån för högre timtal än som föreslagits i gymnasieutredningen samlade 2,1 miljoner underskrifter. Det torde jämte namninsamlingen för 1973 vara den största opinionsyttring som någonsin kommit till uttryck i . uppföljning av ämnet via gymnasieinspektionen och genom särskilda undersökningar visar att ämnet hävdat sig utomordentligt väl. En undersökning av elevens intresse och attityd till ämnet som på uppdrag 1971 utfördes av pedagogiska institutionen vid visar entydigt detta. Försökspersonerna cirka 400 elever slumpmässigt utvalda från samtliga linjer fick bl. a. ta ställning till fem påståenden om ämnet. Påståendet det är viktigt för att det ger en orientering om olika människors sätt att uppleva sin livssituation kryssades för av . Den ännu starkare formuleringen det är mycket viktigt för det är engagerande och sysslar med saker som berör alla människor bejakades av . ansåg att ämnet var oviktigt eller helt oviktigt. När försökspersonerna fick rangordna olika ämnen visade sig bl. a. följande placeringsmedelvärden för några närstående ämnen: på humnaistisk linje religionskunskap 3,64, filosofi 3,21, samhällskunskap 3,11, på naturvetenskaplig linje religionskunskap 3,5, samhällskunskap 2,9. Siffrorna visar att religionskunskapen i popularitet ligger före angivna närstående ämnen. Den bild av ämnets ställning bland eleverna som den vetenskapliga undersökningen visar bekräftas också av gymnasieinspektörsrapporter. Skolledare omvittnar att ämnet fungerar väl. Lärarna trivs också allmänt med att undervisa i religionskunskap. Elevintresset för värderingsfrågor, livsåskådningar och ideologier är särskilt stort på humanistisk och samhällsvetenskaplig linje. Dessa elever fortsätter ofta med sociala studier och kommer att fungera i ett humanistiskt sammanhang. Det är därför angeläget att de får en grundläggande förståelse för olika sätt att uppfatta värderingar och att tolka livsåskådningar och religiöst engagemang. Livsåskådningsproblem kräver emellertid att den tidrymd man sysslar med dem inte är för knapp eller för koncentrerad. Stoffet och problemen måste få mogna hos eleven. Tretimmarskursen, som sträcker sig över två terminer, har därvid visat sig kunna ge avsevärt mera än tvåtimmarskursen, som koncentrationsläses med under en termin. Det skulle vara en svår förlust för berörda elever om den möjlighet till fördjupning, som det nuvarande timtalet och studiesättet ger, skulle försvinna. För att med bibehållen timfördelning uppnå största möjliga samläsningsmöjlighet i de fall då elevantalet på de olika linjerna inom särskild samordnad gymnasieundervisning är litet kan elever från humanistisk och samhällsvetenskaplig linje lämpligen läsa religionskunskap tillsammans med naturvetare och ekonomer , varefter humanister och samhällsvetare fortsätter med en fördjupningskurs på vårterminen. Detta innebär att samtliga läser och humanister och samhällsvetare därutöver . Ämnets volym blir därvid densamma som gäller vid nuvarande normaltimplan. Fördjupningskursen i religionskunskap skulle då lämpligen inriktas på fördjupat textstudium, temastudier eller idé- och religionshistorisk orientering. Eftersom man även läser filosofi, kan en anknytning till problem i detta ämne lätt göras. En sådan anordning av religionskunskapsstudiet för humanister och samhällsvetare skulle skapa intressanta försöksmöjligheter med t. ex. temastudier och idéhistoria. Om timtalet reduceras och undervisningen koncentreras är detta inte möjligt. Med stöd av det anförda hemställer vi att timplanen i religionskunskap för humanistisk och samhällsvetenskaplig linje i gymnasieskolans årskurs 3 skall uppta i försöksverksamheten med särskild samordnad gymnasieundervisning, dvs. oförändrat timtal i jämförelse med nu gällande timplan. () () () ()