ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FW021513 · 1973-01-26 00:00:00 — av m. fl. angående redovisningen av de statliga företagens vinster. började tillämpa en ordning som innebär att vinstgivande dotterbolag ger moderbolaget s. k. koncernbidrag. På så sätt har de två vinstbringande företagen tobaks aktiebolaget redan överfört betydande belopp till , varigenom statsverket undandragits stora inkomster i form av minskad bolagsskatt. Vidare går statsverket förlustig de vinstbelopp som tidigare inlevererades från såväl som Tobaksbolaget. Vi kan inte finna det rimligt att koncernbidrag på ifrågavarande sätt skall tillämpas inom den statliga företagssektorn. Den tillämpade metoden blir så mycket orimligare med hänsyn till att inkomsterna från såväl som Tobaksbolaget är av så speciell natur att dessa vinstbelopp icke bör ställas till förfogande för att täcka förluster i andra bolag med en verksamhet som är helt främmande för de berörda bolagen. Eventuellt erforderliga kapitaltillskott till statliga företag bör ske genom direkta av beslutade bidrag eller genom tillskott till aktiekapitalet alternativt genom upptagande av lån. På så sätt ges den kontrollmöjlighet över och insyn i den statliga verksamheten som från alla synpunkter har anledning att slå vakt om. får då också fortlöpande ta ställning till förändringar i driften vid bl. a. förlustbringande statliga företag. Storleken av koncernbidragen på basis av resultat inom den statliga verksamheten är ej kända, men bör redan nu uttala att koncernbidrag inte får lämnas inom den statliga företagsgruppen. Såväl som Tobaksbolaget bör i vanlig ordning bli beskattade för sina inkomster, varigenom såväl statskassan som kommunerna tillföres större skatteinkomster. bör åläggas att till statsverket i form av utdelning inleverera ett belopp som motsvarar efter beskattningen återstående vinstbelopp i och Tobaksbolaget. Med stöd av det anförda hemställes 1. att i skrivelse till Kungl. Maj:t som sin mening ger till känna att koncernbidrag på sätt som sker ej får överföras från ett företag till ett annat inom den statliga företagsgruppen, 2. att i samband med behandlingen av kompletteringspropositionen det belopp som finns upptaget under rubriken i specifikationen av inkomster på driftbudgeten för /74 i bilaga 1 till statsverkspropositionen räknas upp av inom och Tobaksbolaget beräknade vinster, 3. att i skrivelse till Kungl. Maj:t begär att ålägges att till statsverket inleverera de vinstbelopp som efter beskattning kvarstår i och Tobaksbolaget.
mot · FW021515 · 1973-01-26 00:00:00 — av herrar Åsling och om sänkta biljettpriser för resor till svenska turistanläggningar. Turismen utgör en viktig del av näringslivet särskilt när det gäller . Tillsammans med andra åtgärder kan därför insatser för turistnäringen medverka till en positiv utveckling i regioner, där sysselsättningen varit vikande. utgår lokaliseringsstöd i begränsad omfattning till turistnäringen. Enligt vår mening bör emellertid åtgärder som ytterligare förbättrar förutsättningarna för turistnäringen vidtagas. Om man ser frågan med hänsyn till betalningsbalansens utveckling, råder det knappast något tvivel om att allt som kan göras för att begränsa det år växande underskottet i vår turistbalans är samhällsekonomiskt synnerligen önskvärt. Till dessa skäl för en omvärdering av turistnäringen måste nu läggas det snabbt växande behovet av miljöbyte och rekreation för allt större befolkningsgrupper. Man måste därvid särskilt uppmärksamma att de befolkningsgrupper och yrkeskategorier som har de största behoven av miljöbyte och rekreation ofta har särskilda svårigheter att erhålla denna socialt sett angelägna rekreation. Om inte dessa stora befolkningsgruppers rekreationsmöjligheter radikalt förbättras, innebär det att betydande delar av befolkningen inte i tillräcklig utsträckning kan tillgodogöra sig fördelarna av en successivt kortare arbetstid. Turistnäringen kommer med andra ord att få en allt centralare uppgift i att erbjuda allt större grupper rekreationsmöjligheter till överkomliga priser. Utgifterna för resor utgör en betydande del av turistens kostnader. Genom att reducera biljettpriserna för resor till svenska turistanläggningar skulle man i hög grad underlätta för många att anlita de tjänster som den inhemska turistnäringen erbjuder. Det kan ske genom att biljettpriserna för sådana resor maximeras. För att det åsyftade resultatet skall nås måste maximeringen givetvis ske på en förhållandevis låg nivå. Det synes lämpligt att sätts som maximipris. Systemet skall endast omfatta kollektivtrafik och det bör begränsas till tåg och buss. Skillnaden mellan det nedsatta priset och det ordinarie biljettpriset skall betalas av staten. Praktiskt skulle systemet kunna tänkas bli så utformat att kunden köper en vanlig biljett på resebyrå, järnvägsstation eller motsvarande. Av hotell- eller stugvärden erhåller han sedan den restitution på biljettpriset som det här föreslagna prisnedsättningssystemet föranleder. Hotell- eller stugvärden får därefter den restituerade summan av statsmedel. skulle kunna vara huvudman för verksamheten. En utredning bör göras för närmare utformning av riktlinjerna. även andra praktiska lösningar än den här skisserade kunna övervägas. Med hänvisning till det anförda hemställes att hos Kungl. Maj:t anhåller om utredning av frågan om nedsättning av biljettpriserna för resor till och från svenska turistanläggningar med i motionen angivet syfte. . ÅSLING (c)
mot · FW021516 · 1973-01-25 00:00:00 — av herrar i och i om vidgat medborgarinflytande över arbetsmarknadspolitiken. Arbetsmarknadspolitiken utgör en väsentlig del av samhällets trygghetspolitik. Till sin karaktär är den sådan att betydande insatser görs på det lokala planet för människorna. Tyvärr är det dock så att den betydelse som arbetsmarknadspolitiska insatser har på det lokala planet inte motsvaras av en medborgerlig insyn och kontroll av verksamheten. På det regionala och centrala planet finns ett medborgerligt inflytande på arbetsmarknadspolitiken. Detta har inte någon motsvarighet på det lokala planet. De lokala kontakter som finns är av informell natur och beroende på en enskilde tjänstemannens personliga initiativ och intresse. De beslut som fattas på det lokala planet har stor betydelse för den enskilda människan. Besluten fattas emellertid helt på tjänstemannaplanet. Detta kan inte anses tillfredsställande. Delegation till enskild tjänsteman när det gäller rätten att bevilja en sökt förmån kan vara motiverad. När det gäller att avslå ett ärende förefaller det emellertid vara motiverat att ett organ med representation från kommunala myndigheter och arbetsmarknadsorganisationer bereds inflytande. Därigenom skulle normer skapas för tjänstemännens utövning av den rätt att besluta som delegationen innebär. Även när det gäller frågor om den lokala arbetsförmedlingens organisation och arbetsformer bör en lekmannastyrelse ges inflytande. Därigenom skapas bättre förutsättningar för en decentraliserad organisation, vilket måste anses vara en fördel. De centrala myndigheterna skulle inte behöva ge detaljerade föreskrifter utan kunna nöja sig med mera generella anvisningar. Självfallet finns ett intresse av att centrala organ kan kontrollera att organisationsformer och metoder på det lokala planet svarar mot arbetsmarknadspolitiken. Genom vidgat medborgarinflytande över arbetsmarknadspolitiken skulle en större förståelse finnas mellan kommunalmän, arbetsmarknadsorganisationerna och tjänstemännen. Detta måste anses som viktigt för att kunskaperna om arbetsmarknadspolitikens möjligheter och begränsningar skall bli större. Vi föreslår därför att en särskild nämnd skapas för att vidga lekmannainflytandet över arbetsmarknadspolitiken på det lokala planet. Under hänvisning till det anförda hemställes att hos Kungl. Maj:t begär att lokala nämnder inrättas för att vidga medborgarinflytandet över arbetsmarknadspolitiken på sätt som angivits i motionen.
mot · FW021521 · 1973-01-25 00:00:00 — av i m. fl. om avveckling av ortsgrupperingen av de statsanställdas löner. Ortsgrupperingen av de statsanställdas löner infördes genom riksdagsbeslut då onormala prisförhållanden rådde i samband med den ekonomiska krisen efter . Grunden för ortsgrupperingen har successivt undanryckts. I konsekvens därmed har ortsgruppsdifferentieringen beträffande bostäder och hyror avskaffats. Skattegrupperingen borttogs i samband med skattereformen 1961. Kvar finns ortsgrupperingen av de statsanställdas löner. En partiell avveckling av densamma har emellertid skett genom borttagande av de lägsta grupperna. Senast slopades ortsgrupp 3 genom en överenskommelse mellan och arbetstagarorganisationerna. Således återstår nu endast grupperna 4 och 5. Ortsgrupperingen omfattar löneplan A och den speciella löneplanen för undervisningsväsendet, löneplan U. De som har de högsta lönerna och är placerade på löneplanerna B och C omfattas inte av ortsgrupperingen. En stor del av de lågavlönade som har tjänster placerade på nedre delen av löneplan A drabbas lönemässigt särskilt hårt av ortsgrupperingens konstruktion. Den kvarstående ortsgrupperingen har varit föremål för en allt starkare kritik. Då frågan vid ett flertal tillfällen var föremål för prövning uppsköts ställningstagandet i avvaktan på resultatet av en pågående prisgeografisk undersökning. presenterades resultatet av denna undersökning. Syftet med dyrortsunderssökningen var att ge underlag för en revision av den gällande ortsgrupperingen. Om man undantar övre kunde man konstatera att skillnaderna i dyrhetstal inom riket var obetydliga. Genomsnittet för landet låg över högsta dyrort, . De prisdifferenser som ortsgrupperingen avser att kompensera fanns inte. Det finns starka skäl för att ortsgrupperingen upphör. Därvid måste givetvis speciella åtgärder vidtas för de delar av övre som visar upp onormalt höga dyrhetstal. Genom riksdagsbeslut har statstjänstemannen erhållit förhandlingsrätt. Bland de frågor som givetvis kan tagas upp till behandling är ortsgrupperingen. För allt flera har det blivit uppenbart att ortsgrupperingen av de statsanställdas löner är förlegad. Enligt representanter för statstjänste mannaorganisationerna upplevs det gällande dyrortssystemet som en svår orättvisa. Detta har bl. a. aktualiserats i debatten om utflyttning av statlig verksamhet från . Ortsgrupperingen bör helt avvecklas. Även om frågan om ortsgrupperingen hör till de frågor som de statsanställda kan förhandla om, bör det stå fritt att uttala sin mening angående ett system som en gång införts genom riksdagsbeslut. Intresse för en lösning av frågan torde finnas hos organisationerna, och bör som sin mening uttala att ortsgrupperingen bör avvecklas. Avvecklingen bör ske i samband med avtalsförhandlingar. Med hänvisning till det anförda hemställes att uttalar sig för att ortsgrupperingen av de stats anställdas löner avvecklas i enlighet med vad i motionen anförts samt att därvid de särskilda förhållandena beträffande övre beaktas. () i Stenkyrka GOTAB 73 3268 S 1973
mot · FW021528 · 1973-01-26 00:00:00 — av i angående bidragen till bil åt handikappade. En viktig faktor för den rörelsehindrade medborgarens möjligheter att hävda sig på arbetsmarknaden är att han har sin förflyttningsfråga löst på ett ändamålsenligt sätt. Arbetsgivaren ställer på honom minst lika starka krav på punktlighet och närvaro som gäller för andra arbetstagare. Bilen utgör här en trygghetsfaktor som det är den enda lösningen av kommunikationsfrågan med den flexibilitet som oftast krävs på arbetsmarknaden. har också bilen haft en mycket stor betydelse för rehabilitering av gravt rörelsehindrade. Samhället har också främjat anskaffande av bil till handikappade, som är i behov av sådan för sin utbildning eller sitt förvärvsarbete. Till att börja med utgjorde statsbidraget en begränsad del av anskaffningskostnaden, varvid arbetsvårdare, kuratorer och den enskilde själv fick söka skaffa kompletteringsbidrag från landsting, kommuner och välgörenhetsorganisationer. En sådan handläggning av rehabiliteringsåtgärd blir självfallet administrativt betungande som den förtar mycket av rehabiliteringseffekten. höjdes statsbidraget i nivå med nettopriset på de mer allmänt förekommande bilarna. har bidragsbeloppet legat stilla vid , medan priset på bl. a. , och , vilka bl. a. har ur handikappsynpunkt lämplig utrustning och utformning och därför är mest köpta av handikappade, har ökat till efter avdrag av utgående rabatter. Det har sålunda skett en urholkning av bidragsbeloppet, vilket gjort att svårigheter uppstått när man skall lösa kommunikationsfrågan för handikappade arbetstagare i samband med arbetsplacering. Vi finner det angeläget att bidragen till bil åt handikappade i samband med arbetsrehabilitering återgår till den nivå som tidigare gällt, varför bidragsbeloppet i de enskilda fallen bör höjas från nuvarande högst till högst . Med stöd av det anförda hemställes att hos Kungl. begär en översyn av bidragen till bil åt handikappade från i enlighet med vad i motionen anförts.
mot · FW02153 · 1973-01-17 00:00:00 — om vidgat stöd åt handikappade. har samhället i ökande omfattning skänkt intresse åt de handikappades belägenhet. Grupper, som tidigare känt sig försummade och rent av diskriminerade, har genom olika åtgärder från samhällets sida kommit i en betydligt människovärdigare situation . Men fortfarande finns grupper av handikappade som är försummade. En sådan är de hörselskadade. En hörselskadad kan t. ex. inte sjukskrivas för att gå på rehabiliteringskurs och är också utestängd från möjligheten att få pension på grund av sin hörselskada, även om den är grav. Detta är uppenbarligen ett missförhållande som måste rättas till. Jag får härmed hemställa att hos Kungl. anhåller om utredning och förslag till förbättring av stödet till de olika grupperna av handikappade.
mot · FW021530 · 1973-01-26 00:00:00 — om sänkning av anslaget till Arbetsmarknadsservice. Under åberopande av vad som anförts i motion nr 1195 av angående anslaget till Arbetarskyddsstyrelsens informationsverksamhet hemställes att till Arbetsmarknadsservice för /74 anvisar ett förslagsanslag av 1 .
mot · FW021535 · 1973-01-26 00:00:00 — av fru andre vice talmannen m. fl. om utredning av frågor i samband med deltidsarbete. Med hänvisning till vad som anförts i motionen 1973: 1204 föreslår 1. att hos Kungl. Maj:t hemställer om utredning av frågor i samband med deltidsarbete, bl. a) kartläggning av möjligheter att införa deltid på flera arbetsområden och på olika nivåer inom arbetslivet, b) förutsättningar, organisation och kostnader vid eventuellt införande av rätt till deltid enligt de riktlinjer som angivits i motionen, c) åtgärder för att jämställa deltidsarbete med heltidsarbete beträffande sociala förmåner, 2. att hos Kungl. Maj:t hemställer om förslag till reform av det statliga lönesystemet som möjliggör ordinarie deltidsanställning, 3. att hos Kungl. Maj:t hemställer om försök med flexibel arbetstid inom statsförvaltningen på det sätt som angivits i motionen.
mot · FW021538 · 1973-01-26 00:00:00 — av i m. fl. om lokalisering av till . Stor tveksamhet har från många håll anförts mot åtskilliga av de omlokaliseringar av statlig verksamhet som beslutade om . Exempelvis har i i sitt remissyttrande över SOU 1972: 55 (Slutrapport avgiven av delegationen för lokalisering av statlig verksamhet) föreslagit att en omprövning av effektivitetsskäl sker bl. a. av beslutet att flytta till . I stället förordar att man prövar en lokalisering till , som enligt en samstämmig uppfattning i bör tillföras sysselsättningstillfällen. Härigenom kan en bättre balans i utveckling uppnås. De principiella argumenten för den förordade alternativlokaliseringen och för en försiktighet över huvud taget med utlokalisering från av hela statliga verk utvecklas i det refererade remissyttrandet. Där förordas i stället överföring av funktioner från centrala till regionala organ, vilket bl. a. innebär att tillväxten av statlig verksamhet decentraliseras och att beslutsfattandet sker närmare de människor och problem som besluten berör. Det är angeläget att den statliga utredningen om starkare regionalpolitiska styrmedel får tillfälle att göra den helhetsbedömning som inte gjorts av effekterna av den statliga utlokaliseringen. Ett stort antal starka argument kan anföras för en lokalisering till : Personalen föredrar, enligt en gjord undersökning, en omlokalisering inom framför en utflyttning till . höga kontaktfrekvens med andra myndigheter motiverar en lokalisering nära . som centrum för regionens sydöstra del behöver ett tillskott av administrativ verksamhet. Bättre balans i utveckling kan uppnås om sysselsättningsmöjligheterna i förbättras. är en stimulerande bostadsort, lagom stor och med storstaden och skärgården inom räckhåll. Närheten till örlogsbas med dess inte helt utnyttjade varvsoch verkstadsfunktioner och örlogsskolor. Läget mitt på den svenska kusten (till och ). Djupa farleder och hamnlägen med ovanligt goda isförhållanden. centrala och regionala förråd, depåer och verkstäder i måste av olika skäl flyttas, enligt uppfattning företrädesvis till södra delen av . Besparingen vid lokalisering till i stället för torde uppgå till flera . I är en önskvärd samlokalisering möjlig av verkets centrala förvaltning och depåorgan samt regionala enheter. har i skrivelse till Konungen på mycket goda grunder hemställt om en omprövning av omlokalisering till förmån för . Sammantaget gör dessa argument till den enda självklara och idealiska lokaliseringsorten för . I den regionalpolitiska debatten har nästan helt förbisetts att inte bara består av regionens kärna utan också av stora glesbygdsområden. Centralorten i det södra glesbygdsområdet, , behöver tillföras arbetstillfällen i samma utsträckning som motsvarande orter i andra delar av landet. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att med omprövning av tidigare ställningstagande beslutar att skall lokaliseras till . () (vpk) (vpk) i
mot · FW02154 · 1973-01-18 00:00:00 — om rätt till pension för vård av barn i hemmet. Med hänvisning till vad som anförts i motion nr 163 hemställes att hos Kungl. anhåller om förslag angående rätt för hemarbetande att tillgodoräkna sig pensionsår inom tilläggspensioneringen för barnavårdande insatser i hemmet. () ()
mot · FW021540 · 1973-01-26 00:00:00 — av fröken och i angående adoptivföräldrars anställningstrygghet. Med hänvisning till vad som anförts i motion nr 1154 hemställes att adoptivföräldrar tillförsäkras rätt till anställningstrygghet i samma mån som biologiska föräldrar. MAJ () ()
mot · FW021542 · 1973-01-26 00:00:00 — om ökad jämlikhet mellan kvinnor och män inom den statliga företagssektorn. Vid tillsättning av tjänster inom den statliga förvaltningen skall enligt grundlagen hänsyn endast tas till förtjänst och skicklighet. Könsdisriminering får inte förekomma. I de fall sådan har uppmärksammats, t. ex. genom annonsering särskilt efter manligt eller kvinnlig personal, har JO reagerat med utomordentlig skärpa. De statliga bolagen lyder inte under grundlagens bestämmelse i detta avseende. De står inte heller under JO:s överinseende. Man borde dock ha rätt att vänta, att de följer den för offentlig verksamhet självklara principen att inte diskriminera vare sig män eller kvinnor i sin personalpolitik. I synnerhet borde man ha rätt att kräva detta efter att förutvarande industriministern inför den socialdemokratiska partikongressen förklarat, att de statliga bolagen skall vara ett föredöme för det enskilda näringslivet. Erfarenheten visar tyvärr att så inte är fallet i praktiken. Senast uppmärksammades att ett statligt bolag lät införa en platsannons som var såväl könsdiskriminerande som åldersdiskriminerande. Företagets ledning ansåg att man hade handlat helt normalt, och betonade att man inte var bunden av grundlagens regler mot könsdiskriminering. I en frågedebatt i ärendet i vägrade det ansvariga statsrådet, finansministern, att uttala sig emot könsdiskriminerande platsannonsering från statliga bolag. Det framgick också att regeringen icke har för avsikt att vidta några åtgärder för att motverka könsdiskriminering inom de statliga bolagen. Statsrådet har tillsatt en utredning angående kvinnornas situation inom den statligt lönereglerade offentliga förvaltningen. Den har till uppgift att kartlägga förhållanden som motverkar jämställdhet mellan kvinnor och män på den statligt lönereglerade arbetsmarknaden och att överväga åtgärder som undanröjer dessa förhållanden. Utredningens uppdrag omfattar dock uppenbarligen inte de statliga bolagen. Mot bakgrund av regeringens inställning, som den redovisats av finansministern, är det nödvändigt att uttalar sig i frågan om könsdiskriminering i de statliga bolagen. Det kan inte få förekomma att de statliga företagen, som bör vara ett föredöme för det enskilda näringslivet gör sig skyldiga till könsdiskriminering. Mot bakgrund av det anförda föreslår vi att till Kungl. Maj:t uttalar att könsdiskriminering ej får förekomma i de statliga bolagens personalpolitik, att till Kungl. Maj:t uttalar att åtgärder bör vidtagas för att skapa bättre jämlikhet mellan kvinnor och män inom den statliga företagssektorn. () PER ()
mot · FW021543 · 1973-01-26 00:00:00 — om sänkning av anslaget till Arbetsmarknadsservice. Den av och bedrivna arbetsmarknadsutbildningen har ökat mycket kraftigt till såväl omfattning som kostnader. I årets statsverksproposition beräknas 130 000 personer komma att deltaga i sådan utbildning under /74 till en kostnad av , vilket motsvarar en genomsnittlig kostnad på per deltagare i utbildningen. Omskolningsverksamheten har varit och kommer fortfarande att vara av stor betydelse bl. a. som ett komplement till de samhällsinsatser som i första hand måste sättas in med generellt verkande åtgärder. Alla tecken tyder emellertid på, att vi nu går mot en bättre konjunktur och att anspråken på AMS omskolningsverksamhet därmed kommer att minska. De kan rimligtvis inte behöva bli av större omfattning än /72, då sammanlagt ca 121 000 personer deltog i utbildningen. Detta bör kunna inrymmas inom en kostnadsram på . Intressant i sammanhanget är att även tidningen på ledarplats i nr 1/2 1973 bl. a. skriver: På är det alldeles klart, att sysselsättningen är den stora inrikespolitiska frågan. Den löser man inte genom en aldrig så målmedveten arbetsmarknadspolitik. Mot bakgrund av den konjunktur- och sysselsättningstrend som avtecknar sig borde således i budgeten för omskolningsverksamhet här ovan angivet belopp vara helt tillräckligt. Skulle mot förmodan behov av sådan verksamhet överstiga vad här ansetts troligt bör erforderligt tillskott av medel kunna ställas till förfogande genom tilläggsanslag. Med stöd av det anförda hemställes att under B 1 i bilaga 13 till statsverkspropositionen till Arbetsmarknadsservice för /74 anvisar ett förslagsanslag av 1 . P.-O. ()