mot · FW021183 · 1973-01-26 00:00:00 — av m. fl. angående de ensamståendes problem. Andelen småhushåll och ensamstående personer ökar i många äldre tätorter och naturligtvis i avfolkningsbygderna. De ensamstående är en eftersatt grupp både när det gäller bostadsplanering och sociala reformer. De ensamstående utgörs av många skiftande kategorier; studerande ungdomar och pensionärer, människor i produktionen och utslagna i svåra sociala förhållanden. Statistiken visar att de ensamstående i större utsträckning än andra medborgare bor i omoderna lägenheter, de har de lägsta inkomsterna, de drabbas oftare och svårare av arbetslöshet än andra, de äter den sämsta och ensidigaste kosten. De tvingas i högre grad än andra att leva på existensminimum med socialhjälp som enda räddningen. Den nuvarande bostadsproduktionen tillgodoser i alltför ringa grad de ensamståendes behov av mindre lägenheter. Hänsynen till barnfamiljernas särskilda behov har länge inneburit, att de ensamstående fått stå tillbaka vid fördelningen av det tillgängliga bostadsbeståndet. De ensamstående drabbas hårt av situationen på bostadsmarknaden, särskilt i storstäderna. Exempelvis i var 67 000 av de bostadssökande ensamstående utan egen lägenhet. Även gifta utan barn har företräde i bostadskön framför ensamstående. 1 vissa kommuner tillämpar den kommunala bostadsförmedlingen en ytransonering för ensamstående som bör upphävas. Även en ensamstående kan nämligen ha behov av en rymlig lägenhet. Särskilt problematiskt kan bostadsproblemet bli i samband med skilsmässa, då den av makarna, som inte tilldöms vårdnaden av barnen, ofta mister rätten till den gemensamma bostaden. Detta drabbar i de allra flesta fall männen, som ofta tvingas bo inneboende eller hos släktingar och vänner. Många socialvårdare kan vittna om de sociala problem som uppkommer efter en skilsmässa. När en frånskild plötsligt förlorar sitt hem och sin familj utsätts han eller hon för svåra psykiska påfrestningar. Många klarar inte dessa svårigheter, och en social process inleds med förlust av arbete och invant umgänge, som i vissa fall kan resultera i grava sociala problem. har i aktualiserat problem som rör de ensamstående. Vissa förbättringar har också uppnåtts, t. ex. införandet av individuell beskattning. Förslag framläggs om bostadsbidrag även till ensamstående med låg inkomst. Frågan huruvida statliga bosättningslån skall stå öppna även för ensamstående utan barn är under utredning. Vissa frågor om service i bostadsområden bringades närmare sin lösning vid riksdag. I årets statsverksproposition föreslås åtgärder för att förbättra bostadsförhållandena för dem som har den lägsta bostadsstandarden och låga inkomster. Många för de ensamstående betydelsefulla frågor handläggs av familjelagssakkunniga. Den aviserade föräldraförsäkringen kommer sannolikt att innebära förbättringar för ensamstående med barn. om periodiskt understöd skall enligt sina direktiv behandla frågan om avdrag för underhållsbidrag för beskattning. Men många problem är ännu olösta. Ensamstående med barn får liksom familjer där endast ena maken arbetar en särskild skatterabatt på . Vid en inkomst som understiger ca . för ensamstående kan dock inte avdraget utnyttjas fullt ut. Särskilt ensamstående kvinnor med barn har ofta låga inkomster. Dessa är givetvis i särskilt stort behov av detta stöd. Eftersom skatterabatten gäller oreducerad även i de allra högsta inkomstlägena, är detta särskilt motiverat. De ensamstående med barn och små inkomster skulle gynnas av att avdraget omformades till ett bidrag. I annat sammanhang har vi föreslagit detta. Ett stort problem är den brist på kontaktmöjligheter som drabbar de ensamma när de blir sjuka. Ensamma har påträffats avlidna. De nådde aldrig kontakt med samhällets hjälporganisation. Trots de åtgärder som vidtagits från statsmakternas sida kvarstår detta problem. En sjuk ensamstående i aktiv ålder har i praktiken fortfarande sällan möjlighet att få social hemhjälp. Under grundutbildningen utgår bostadsbidrag till ensamstående värnpliktig endast under vissa förutsättningar och efter medgivande av försvarets civilförvaltning, medan bidrag av denna art till övriga värnpliktiga i princip utgår utan närmare villkor. Vid arbetsmarknadsutbildning m. m. erhåller familjeförsörjare, men ej ensamstående, som yrkesutbildas utom hemorten resekostnadsersättning för en resa från utbildningsorten till hemorten. Därjämte föreligger rätt till traktamente. Fler exempel än ovannämnda skulle kunna redovisas. Som synes finns många problem, som snabbt måste lösas för att inte de ensamstående skall åsidosättas, vilket de nu med rätta anser vara fallet. Vissa problem är alltför speciella för att de skall kunna lösas integrerade i likartade problem för andra grupper. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställer vi att hos Kungl. Maj:t begär en allsidig översyn av de särskilda problem som möter de ensamstående samt en plan för att avhjälpa dessa under beaktande av avslutade och pågående utredningar, som berör dessa problem. () /ENKEL (fp)