mot · FW021993 · 1973-05-15 00:00:00 — I är enligt beräkningar som utförts av kostnaden för en sanering endast en fjärdedel av kostnaden för en nyproducerad lägenhet, om hänsyn tas till alla följ dinvesteringar för kommunen. Det innebär att den lediga kapacitet, som uppkommit på kapitalsidan genom en lägre igångsättning av nybyggen, ger utrymme för en avsevärd expansion av saneringsverksamheten. Genom de förbättringar av finansieringsmöjligheterna som föreslagits i proposition nr 21 bör förutsättningar för en sådan expansion föreligga. Det är enligt vår mening dock en onödig begränsning som där gjorts när de s. k. förbättringslånen förbehållits flerfamiljshus och villafastigheter som bebos av pensionärer. Det finns ett mycket stort reparationsbehov också när det gäller småhusen. Ca 350 000 småhus är i behov av modernisering. Inte minst på landsbygden är behovet av billiga lån för reparation av bostadsfastigheter stort. De förbättringslån som utgår i vissa fall bör därför, som vi framhållit i motion till propositionen, utsträckas till att gälla alla typer av bostadsfastigheter efter prövning i varje särskilt fall. Den räntefria delen av förbättringslånen bör också höjas från f. n. 12 000 till . Detta är motiverat med hänsyn till den penningvärdeförsämring som inträffat sedan den nuvarande nivån fastställdes. Förslag föreligger också om ett särskilt stimulansbidrag på högst . fram för reparation av lägenheter i flerfamiljshus. Bidraget är motiverat av sysselsättningsskäl och ersätter det bidrag på av lönekostnaderna, som kan utgå om äldre arbetskraft används. Bidraget föreslås utgå endast för reparation av flerfamiljshus. Detta är, som vi framhållit i motionen, en olycklig begränsning med hänsyn till det stora reparationsbehov som föreligger när det gäller småhus. Det begränsar den vidgning av arbetsmarknaden som blir fallet om bidraget även kan utgå för reparation av småhus. ligger hos arbetsmarknadsmyndigheterna ansökningar inne om tillstånd att få starta s. k. oprioriterade byggen till en summa av nära . Det är framför allt ansökningar om att få starta byggnader inom enskild handel, banker, bensinstationer m. m. Därtill kommer behovet av byggen för kyrkor och samlingslokaler men också ansökningar om småhusbyggande utan statliga lån motsvarande 1 500 milj. kr. Betydande frisläpp bör här vara möjliga också vid sidan av småhusbyggandet. Igångsättningen bör tidsmässigt planeras så, att den motverkar den väntade nedgången i sysselsättningen kommande vinter. Skatte- och investeringsavdragen har tidigare utnyttjats som konjunkturstimulans. Frisläppet av investeringsfonderna för byggnads- och anläggningsinvesteringar förlängdes till att gälla även efter den Skatteavdraget för företagens maskininvesteringar på gäller t. o. m. Vi har tidigare föreslagit bidrag som komplement till detta avdrag för företag, som inte kan utnyttja avdraget. Ett särskilt skatteavdrag på för industribyggnader gäller förutsatt att igångsättning sker före . Detta gäller även jordbrukets ekonomibyggnader. Vi föreslår mot bakgrunden av det rådande och förväntade sysselsättningsläget på byggnadsområdet att tiden för skatteavdraget för byggnader förlängs ytterligare t. o. m. över den kommande vintern. Vägbyggandet har i realiteten minskat . Detta förhållande ställer ökade anspråk på underhållet. Men detta släpar efter. har det inte på något sätt hållit jämna steg med förslitningen. Underhållsinvesteringar som gjort 1966 och 1971 visar t. ex. att andelen asfaltbelagd vägyta av undermålig kvalitet blir större . Detsamma gäller vägarnas bärighet, vilket beror på att torrläggningen av vägkropparna genom dikning har måst eftersättas. Dessa förhållanden gör det nödvändigt med en starkare prioritering av väganslaget, både som ett led i arbetsmarknadspolitiken och i strävandena att förbättra transportapparaten. Medel för beredskapsarbeten bör i större utsträckning utnyttjas för vägarbeten. Vi vill också erinra om att vi i tidigare motioner begärt ökade anslag både till vägväsendet och järnvägsinvesteringar. Sänkt löneskatt inom stödområdet När riksdagsmajoriteten beslutade att fördubbla löneskatten från skedde det med motiveringen att dämpa sådan överefterfrågan på arbetskraft som kan vara löneglidande. Vi hävdade då och hävdar fortfarande att en sådan överefterfrågan på arbetskraft totalt sett inte existerar inom stödområdet. Vore det fallet skulle självfallet en särskild politik för att stimulera tillkomsten av arbetstillfällen inom stödområdet vara obehövlig. innebär den fyraprocentiga löneskatten att arbetsgivare inom stödområdet kommer att leverera in ca 600 milj. kr. Det är vår övertygelse att det utrymme som näringslivet inom stödområdet skulle få genom en sänkning eller befrielse från löneskatten i en långsiktig expansiv näringspolitik skulle komma att innebära en tillväxt inom näringslivet som för landet som helhet vore av långt större värde. När vi tidigare fört fram detta förslag i har majoriteten tillbakavisat kravet med hänvisning till bl. a. administrativa svårigheter att rätt avgränsa det eller de områden inom vilka lägre löneskatt skulle utgå. Det ligger utan tvivel ett visst värde ur administrativ synvinkel i systemet med samma löneskatt över hela landet. Visst administrativt merarbete kan emellertid inte få hindra en reform som av sysselsättningsskäl är starkt motiverad. Vi vidhåller därför vårt tidigare krav på att löneskatten inom det inre stödområdet bör avskaffas och inom det yttre stödområdet utgå med lägre procentsats än i det övriga landet. Uppdraget att närmare pröva formerna och den tekniska konstruktionen bör ges åt företagsbeskattningsutredningen. I nuvarande konjunkturläge med en stark exportkonjunktur och en relativt svag efterfrågan på hemmamarknaden tenderar de regionala skillnaderna i sysselsättningsläget att öka. Skogs- och glesbygdslänen har kvardröjande undersysselsättning, medan vissa industricentra får överefterfrågan. I detta läge ställs det stora krav på samordning mellan näringspolitik och aktiv regionalpolitik. Den avstämning av långtidsutredning som redovisats i kompletteringspropositionen visar på fortsatta behov att prioritera näringslivets investeringar. Som framhålls i propositionen kan förbättringen i valutaläget till stor del tillskrivas den konjunktursituation som råder. Den uppgång i industriinvesteringarna som förutses , , kan inte heller anses särskilt hög i den nuvarande konjunkturfasen. En medveten satsning på sådana åtgärder, som stimulerar och understödjer ett fortsatt uppbyggande av ett näringsliv som kan hävda sig både på exportmarknaderna och på hemmamarknaden, måste därför vara ett centralt inslag i den ekonomiska politiken. Ett viktigt led är härvidlag att stimulera etableringen av nya företag. Investeringspolitiken måste inte minst ta sikte på de strukturella och regionala problemen. Det är angeläget att de investeringar som kan väntas komma till stånd inom exportindustrin i så stor utsträckning som möjligt kan avlänkas till de sysselsättningssvaga områdena i landet. Därmed kan behovet av åtgärder för att stimulera den geografiska rörligheten reduceras jämfört med vad som förutsätts i kompletteringspropositionen. Departementschefens uttalanden på denna punkt står enligt vår uppfattning i dålig överensstämmelse med de regionalpolitiska strävandena. Vi vill i detta sammanhang också betona den roll som den kommunala verksamheten spelar för sysselsättningsutvecklingen, inte minst i de sysselsättningssvaga områdena i landet. Den i och för sig önskvärda begränsning av utdebiteringshöjningarna som gäller kommer dock att försvåra för kommunerna att upprätthålla sin sysselsättningsutveckling. Detta kan komma att ytterligare förstärka de regionala olikheterna. Kommunerna i de områden som har en svag sysselsättningsutveckling skulle otvivelaktigt öka sin efterfrågan, om de garanteras en bättre kredit försörj ning på rimliga villkor. Lämpliga investeringsobjekt är i detta fall bl. a. reningsverk och andra investeringar på miljövårdsområdet. finns enligt vår uppfattning också anledning att pröva möjligheterna att låta kommunerna organisera en ökad del av beredskapsarbetena. Allt talar för att de internationella prisimpulserna kommer att bli starka. Utöver de prisstegringstendenser som redan tidigare förelegat, bl. a. som följd av den höga internationella likviditeten, har en kraftig uppgång kunnat noteras på flera viktiga råvaror. Priserna på flera viktiga internationella råvarumarknader har gått upp med . Delvis torde detta vara betingat av bestående ändringar i produktionsoch avsättningsförhållandena, t. ex. beträffande olja och vissa andra bränslen. De stigande råvarupriserna har redan gett kraftigt utslag även i fråga om konsumentpriserna i flera länder. I har enligt SCBstatistik importerade råvaror och halvfabrikat ökat i pris med 1973. Det är viktigt att både inhemska och utländska inflationstendenser kan hållas tillbaka och de totala prisökningarna därmed begränsas. Om inte detta lyckas kommer sannolikt en kraftig pris- och lönespiral att sättas i rörelse. Att en sådan utveckling kan hindras torde också vara en förutsättning för att ökningen av hushållens reala inkomster skall komma upp till den nivå som anges i den reviderade finansplanen. Ökningen av hushållens inkomster har varit mycket svag. Detta har givetvis ett direkt samband med den svaga produktionsutvecklingen. finns bättre förutsättning för att hushållen skall kunna tillgodogöra sig en inkomstökning. Detta fordrar emellertid som nämnts att prisstegringarna håller sig på rimlig nivå, bl. a. med tanke på den automatiska skatteskärpning som annars följer med det nuvarande skattesystemet. Investeringarnas omfattning och inriktning har i detta fall stor betydelse. Med hög investeringstakt för hemmamarknadsbranscherna och en rörlig planering kan prisstegringsimpulserna lättare bemästras. Som vi framhållit i tidigare motioner om den ekonomiska politiken måste beredskapsåtgärder vidtas på ett tidigt stadium för att kunna möta en situation med allmänt efterfrågeöverskott. Detta sammanhänger bl. a. med utrymmet för finanspolitiska åtgärder. Det nuvarande höga skattetrycket i förening med de stora budgetunderskotten under både 1972/73 och 1973/74 kan utan tvivel komma att försvåra möjligheterna att föra en aktiv finanspolitik i en sådan situation. Därför måste bl. a. alla möjligheter att öka sparandet tas till vara. Olika metoder har använts för att i uppåtgående konjunkturer dra in köpkraft genom ett ökat sparande. Vi vill här bl. a. erinra om de sparkampanjer som genomförts i samband med utbetalningen av överskjutande skatt, omläggningen av lönesparandet och utgivandet av olika obligationslån riktade till hushållen. Möjligheter finns också att förstärka den sparstimulans som finns inbyggd i skattesystemet i form av bl. a. det särskilda sparavdraget och att stimulera värdesäkra sparformer inklusive statliga obligationer. Det måste likaså anses ytterst angeläget att slå vakt om det målsparande som sker till egna hem. En ökning av hushållssparande! skapar också förutsättningar för kapitalbildning i decentraliserade former. Vi vidhåller vårt tidigare framförda krav att bör begära förslag om ett system med sparstimulerande åtgärder, som vid behov kan sättas i kraft utan dröjsmål. Systemet bör utformas på sådant sätt att varaktigt nysparande premieras med en viss skattelindring eller med någon annan förmån. Om det enskilda sparandet kan hållas på en hög nivå även i en sådan situation bör det finnas goda förutsättningar att undvika en upprepning av den senaste högkonjunkturens hårda kreditrestriktioner. Dessa ledde till att förnyelsen av produktionsapparaten starkt hämmades inte bara under själva restriktionsperioden utan också därefter. Detta förhållande får betraktas som en väsentlig anledning till de nu aktuella svårigheterna i näringslivet och till att de strukturella problemen blivit så markerade. En upprepning av dessa förhållanden skulle mycket allvarligt skada den svenska ekonomin. Det är därför väsentligt att kreditpolitiken och den ekonomiska politiken i övrigt bedrivs på ett sådant sätt att den medger en fortsatt kapacitetsutbyggnad och förstärkning av vårt näringsliv. Bara härigenom kan även de strukturella problemen lösas. En parlamentarisk besparingsutredning för att åstadkomma rationaliseringar inom den offentliga sektorn bör tillsättas. Detta har vi krävt . De mindre företagens kapitalförsörjning 1 nuvarande läge inger särskilt kreditförsörjningen för de mindre företagen bekymmer. Både bristen på riskbärande kapital och lånekapital är i dagens läge allra mest påtaglig inom den mindre och medelstora företagsamheten. Det måste betraktas som olyckligt om denna del av företagsamheten inte heller får tillräcklig tillgång till krediter, när konjunkturen är på väg uppåt och investeringsbenägenheten kan väntas öka. Ökade kredittillskott till de mindre företagen är en förutsättning för att ett ökat antal sysselsättningstillfällen snabbt skall kunna skapas. Vi har i motioner i anslutning till propositionen om ändring av AP-fondens placeringsregler bl. a. erinrat om att AB Industrikredit och övriga s. k. mellanhandsinstitut inte på långt när kan tillgodose efterfrågan på lån från mindre och medelstora företag. Under långa perioder har instituten haft en stor balans av beviljade men inte utlämnade lån. Denna balans är nu cirka 250 milj. kr. Därutöver föreligger låneansökningar till ett sammanlagt väsentligt högre belopp. Situationen är mycket besvärande och medel bör därför tillskjutas i enlighet med våra tidigare förslag. De komplicerade avtalsförhållanden av stor betydelse för både samhället och den enskilde som rådde i bl. a. den senaste avtalsrörelsen har tydligare än något annat dokumenterat att behov föreligger för de av oss föreslagna stabiliseringspolitiska konferenserna. Behovet av en effektivare och mera långsiktig stabiliseringspolitik kräver enligt vår uppfattning överläggningar och samråd om de samhällsekonomiska problemen. Stabiliseringspolitiska konferenser skulle bl. a. ha till uppgift att undersöka hur olika stimulansåtgärder verkar, vilka åtgärder som skall vidtas för att dämpa inflationen och för att säkra balans i utrikesaffärerna. Stabiliseringskonferenser är förknippade med behovet av att före en förestående avtalsomgång ge de avtalsslutande parterna ett underlag för den samhällsekonomiska bedömningen. Sådana överläggningar måste komma till stånd före en kommande avtalsrörelse. Detta ger de berörda parterna en nödvändig distans till de mera avtalstekniskt och taktiskt betingade åtgärderna under själva avtalsförhandlingarna. huvuduppgift är att tjäna som ett forum för överläggningar mellan regeringen, och de berörda parterna, där man presenterar synen på det samhällsekonomiska läget och diskuterar de aktuella fördelningspolitiska problemen. Själva konferensen måste föregås av ett grundligt utredningsarbete. Ett ekonomiskt och socialt råd bör inrättas för denna uppgift. Med hänvisning till vad som har anförts i motionen hemställer vi att vid behandlingen av propositionen 1973:125 angående komplettering av riksstatsförslaget för /74 m. m. beslutar 1. att hos Kungl. anhålla om utredning beträffande åtgärder i syfte att kunna upprätthålla full sysselsättning, 2. att särskilt utbildningsstöd till företag som anställer och utbildar arbetslös ungdom i nuvarande sysselsättningssituation får utgå med . 3. att som sin mening uttala vad som anförts i motionen beträffande frisläpp av oprioriterat byggande, 4. att utgående extra avdrag för investeringar i byggnader inom industri, jordbruk och skogsbruk förlängs till att avse objekt som påbörjas t. o. m. , 5. att som sin mening uttala vad som anförts i motionen beträffande ökad användning av medel för beredskapsarbeten till vägändamål, 6. att som sin mening uttala vad som anförts i motionen beträffande angelägenheten i nuvarande konjunkturläge av kraftfulla åtgärder för att främja den regionala balansen, 7. att som sin mening uttala vad som anförts i motionen beträffande kommunernas roll för den regionala sysselsättningsutvecklingen och behovet av en ökad andel beredskapsarbeten i regi, 8. att hos Kungl. Maj:t anhålla om förslag till höstriksdagen beträffande åtgärder för att öka det enskilda sparandet, samt 9. att som sin mening uttala vad som i övrigt anförts i motionen beträffande inriktningen av den ekonomiska politiken. 73 3878 S 1973