mot · FW021330 · 1973-01-26 00:00:00 — av m. fl. angående personalvården för lärare. Lärarnas arbetssituation och funktion i skolan har radikalt förändrats. Många nya uppgifter har inte någon motsvarighet i den bakomliggande lärarutbildningen. En del lärare har funnit det vara svårt att finna sig till rätta med den nya lärarrollen och ser ingen möjlighet att klara de problem som uppstår. De flesta finner dock lärarrollen stimulerande och klarar både förändringar och problem utan större svårighet. Det kan konstateras att lärarnas förändrade roll inneburit att också allmänhetens syn på deras roll i samhället genomgått en förändring. Arbetet som lärare värdesätts inte som . En del lärare har svårt att acceptera den förändrade situationen och finner sig inte till rätta i skolorganisationen. De stora förändringar som läraryrket genomgått och genomgår och den press under vilken lärama arbetar gör att stora krav ställs på anpassningsbarhet och psykisk styrka. De lärare som inte svarar mot dessa krav får ofta problem av social natur. Lärarnas personalvård är starkt eftersatt. Det gäller såväl rena hälsovårdsfrågor som möjligheter att göra olika rehabiliterande eller omplacerande insatser. Den rådande situationen leder inte sällan till problem för såväl lärare som elever. Många lärare med problem tvingas gå kvar i skolan trots att detta vare sig gagnar dem själva eller eleverna. Kraftfulla insatser för att hjälpa dem i deras situation sätts inte in. I stället tillgrips olika nödlösningar, t. ex. långa sjukskrivningar, vilket försvårar rehabilitering och återgång till arbetslivet på lämpligare uppgifter. Partiellt arbetsföra lärare, som kan tjänstgöra i undervisningen men som på ett annat arbete kan göra en fullvärdig insats, har haft möjlighet att bli beviljade tjänstebefrielse för arbetsvärd, exempelvis för att söka annat arbete eller genomgå omskolning. För lärare inom obligatoriska skolväsendet får kommunen vid partiell tjänstebefrielse stå för hela löne- och eventuellt rese- och traktamentskostnadema. Statsbidrag utgår däremot om läraren sjukskrivs. För det icke-obligatoriska skolväsendet utgår i regel statsbidrag för kommunens faktiska kostnader. För en liten kommun kan en partiell tjänstebefrielse vid en lärares omskolning eller omplacering på annan ort bli en förhållandevis dryg kostnad, varför läraren helt enkelt vägras en partiell tjänstebefrielse. Det bör understrykas att en partiell tjänstebefrielse i många fall kan vara en synnerligen god lösning. Om arbetsmarknadsförhållandena är någorlunda gynnsamma kan de lärare som har en bred utbildning med goda utsikter söka sig nya arbeten. Möjligheterna att använda detta medel är dock i hög grad beroende på kommunernas ekonomiska situation. Kommunernas kärva ekonomiska läge har alltså för lärarna verkat rehabiliteringshämmande. En stor svårighet ligger naturligtvis i att finna lämpliga omplaceringsmöjligheter. Traditionellt pekas på bibliotekarie- och skolsekreteraretjänster. Dessa tjänster utgör emellertid ett synnerligen begränsat antal. Även formellt kan de vara svåråtkomliga för många lärare beroende på de begränsade vidareutbildningsmöjligheterna m. m. Det framstår därför som motiverat att åtgärder vidtas för att undersöka vilka ytterligare omplaceringsmöjligheter som kan finnas för de olika lärarkategorierna. a. bör kommunernas personalstater granskas. Möjligheterna att placera lärare med problem i undervisningssituationer på andra uppgifter inom skolan, antingen permanent eller tillfälligt, bör också undersökas. Som exempel kan nämnas kontaktarbete, materialproduktion, administration, fritidsverksamhet. En möjlighet att bereda ett alternativt arbete åt en lärare är att utnyttja det s. k. särskilda löneanslaget enligt SFS 1960:553. Detta anslag får utnyttjas som alternativ till beviljande av sjukpension. Härigenom kan en omplacering till administrativa tjänster inom skolan ske. Detta anslag har emellertid inte kommit att utnyttjas i tillräcklig omfattning då det är oklart huruvida kommunen skall bidra med en del av lönesumman. Enligt vår uppfattning måste det ses som en angelägen uppgift för staten att vid beviljande av anslag enligt detta särskilda löneanslag en så generös tillämpning förekommer att kommunerna stimuleras att utnyttja anslaget. Som ovan påpekats är även personalhälsovården ofta starkt eftersatt. Detta är allvarligt inte minst mot bakgrund av den starka betoning av förebyggande åtgärder och mentalhygieniska aspekter som bör läggas på personalhälsovården. Det är angeläget att personalläkare finns i tillräcklig omfattning. Dessa skulle ha förutsättningar att utifrån en helhetssyn vad beträffar arbetssituation och arbetsmiljö kunna bedöma en lärares sjukdom och problem. Förslagsvis skulle skolläkarorganisationen kunna utvecklas i den riktningen. ställs läkare inför ställningstaganden om lämpligheten av att sjukskriva en hel termin utan tillräckliga kunskaper om de arbetspåfrestningar som förekommer. Många kommuner håller på att bygga ut sin personalvårdsorganisation. Det är emellertid inte helt klarlagt i alla fall om denna organisation också skall omfatta lärarna. Även här kommer man i konflikt med principer om ansvarsfördelning mellan statliga och kommunala organ. tillkallade utbildningsministern en utredning om skolan, staten och kommunerna. Denna utredning har till uppgift att i olika avseenden föreslå åtgärder för ett vidgat lokalt inflytande över skolan med bibehållen målsättning för utbildningen. Denna utredning bör också kunna ta upp ansvarsfördelningen mellan stat och kommun när det gäller de personalvårdsfrågor vi berört i motionen, då dessa intimt hänger samman med möjligheterna att förverkliga skolans målsättning. Under hänvisning till det anförda hemställes att hos Kungl. Maj:t begär att en översyn av ansvarsfördelningen mellan stat och kommun i vad gäller lärarnas personalvård sker enligt i motionen anförda grunder. () () () ()