mot · FW021822 · 1973-04-10 00:00:00 — av m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1973:44 angående ändringar i skatteutjämningssystemet för kommunerna m. m. I proposition 1973:44 föreslås vissa förändringar i skatteutjämningssystemet. I stället för de nuvarande tre skattekraftsområdena föreslås fem skattekraftsklasser med en garanderad skattekraft på 95, 100, 110, 120 resp. av medelskattekraften. Propositionen har föregåtts av en utredning av sakkunniga skatteutjämningsrevisionen (SOU 1972:44). I utredningen föreslogs att skulle garanteras av medelskatteunderlaget. Vi delar i stort utredningens motivering som den refereras i propositionen på följande sätt: En särställning intar , som har rikets högsta utdebiteringar utan att standarden fördenskull kan anses hög. I fråga om de uppgifter som normalt åvilar en primärkommun synes , trots läget, dryga transportkostnader och svårigheter med näringslivet, i och för sig inte ha sämre förutsättningar än kommunerna på . Men skall också bestrida de kostnader för sjukvård m. m. som eljest ankommer på landstingskommunerna, och härvidlag är svårigheterna uppenbara. Befolkningsunderlaget är för litet för att sjukvården skall kunna organiseras på ett rationellt och kostnadsbesparande sätt. måste man med hänsyn till de långa avstånden till fastlandet tillhandahålla ett flertal specialiteter på lasarettet i . Förhållandena är i denna del nära nog jämförbara med övre . Vid jämförelser med övriga kommuner i måste läge betraktas som unikt. Avståndet till fastlandet och avsaknaden av fast landförbindelse, höga kostnader för person- och godstransporter i förbindelse med glesa turer båtledes, gör havet till en avståndsbarriär som svårligen låter sig direkt jämföras med avståndsbarriärer i övriga kommuner. De ytterligt begränsade möjligheterna till interkommunal samverkan ger en unik situation när det gäller verksamheter som kräver ett stort befolkningsunderlag. Öns avskilda läge gör dessutom att vissa verksamheter trots detta måste bedrivas. Exempel på detta utgör vissa specialiteter inom sjukvården och viss utbildningsverksamhet. Underlaget gör att möjligheterna till rationaliseringar inom t. ex. sjukvården minskar, varför driftkostnaderna blir förhållandevis höga. Näringslivets struktur har också unika drag. har fortfarande en större andel sysselsatta inom jordbruk än något annat län i riket. var sysselsatta inom jordbruk, och kvarstod inom de areella näringarna, en andel som skall jämföras för hela riket. arbetsmarknad är starkt underförsörjd i vad gäller tillverkningsindustrin, och det industriella sysselsättningsbortfallet på ön har varit mycket omfattande. Befolkningsutvecklingen på förklaras i stor utsträckning av jordbruksnäringens stora betydelse i länet. Utflyttningen till tätorterna på gick ca 10 gånger långsammare än genomsnittstakten i landet. Trots att takten legat i linje med riksutvecklingen kvarstår en glesbygdsandel i länet på , vilken är större än i samtliga övriga län. Trots att har en relativt stor folkmängd har ej de egenskaper som kännetecknar kommuner med stor folkmängd. är den största kommunen i med så låg tätortsgrad (), den största kommunen med så många sysselsatta inom jordbruk (), den största kommunen med så få sysselsatta inom industri (). Registrerad relativ arbetslöshet 1971 var för 3,. I södra och hade , , och A-regioner med arbetslöshet de högsta arbetslöshetstalen. En jämförelse med skogslänens A-regioner visar att talet för ligger i nivå med A-regioner inom och samt över talen för A-regioner inom och . Endast i , , , och Kiruna-Gällivares A-regioner var arbetslösheten väsentligt högre. har att fylla uppgifter för en förhållandevis spridd befolkning i en situation där det kollektiva transportnätet är alltför ofullständigt. Kostnaden för frakter mellan och () är 2 ä 2,5 gånger dyrare än en frakt på landsväg motsvarande vägsträcka. En Gotlandsfamilj måste betala innan den kan använda riksvägnätet. Motsvarande kostnad för en fastlandsfamilj som vill besöka är . Med en körkostnad på milen motsvarar detta 56 resp. . geografiska läge kan således väl jämföras med mellersta . har dessutom egna expansiva regioner såsom Umeå- och Sundsvallsregionerna. I riksplanen för är utsatt som ett rekreationscentrum för hela . För kommunen kommer detta att innebära extra kostnader för serviceapparaten genom att den måste i viss mån dimensioneras för toppbelastningar . Departementschefen har emellertid ställt sig avvisande till ett system som tar hänsyn till varje kommuns specifika förutsättningar. Därutöver har departementschefen föreslagit att både de som föreslagits få och de som föreslagits få endast skall få av medelskatteunderlaget. Vi accepterar det antal skattekraftsklasser som departementschefen stannat för. Stödet till blir emellertid då klart otillräckligt. Vi föreslår därför att hänföres till närmast högre klass och således bör höra till de kommuner som garanteras 1 av medelskatteunderlaget. Detta skulle för del betyda en ökning av skatteutjämningsbidraget i förhållande till propositionens förslag med ca 17 , vilket skulle utgöra ett ytterst välmotiverat stöd åt en bygd med särskilt stora svårigheter. Med hänvisning till det anförda hemställes att måtte besluta att i vad det gäller denna uppflyttas från i propositionen föreslagna till i vad det gäller skatteutjämningsbidrag. () ()