mot · FW021038 · 1973-01-26 00:00:00 — av i m. fl. angående fördelningen av den kommunala inkomstskatten mellan mantalsskrivningsort och fritidskommun. Frågan om en rättvis fördelning av den kommunala beskattningen mellan mantalsskrivningsort och fritidskommun har varit föremål för överväganden, dock utan att dessa har kunnat leda till någon tillfredsställande lösning. Olika strävanden att tillskapa system som skulle tillföra fritidskommunen dess rättmätiga andel av deltidsinnevånarnas skattekraft har avvisats med att kommunerna bör ha möjlighet att ta ut avgifter för den kommunala service som det kan vara fråga om. Man har hänvisat till fastighetsbeskattningen och fritidskommunernas möjlighet att kompensera sig den vägen. I riksdagsdebatten har de som ställer sig negativa till tillskapandet av ett mera rättvist system än det nuvarande också påstått, att fritidskommunen inte har anledning kräva någon skatteinkomst i detta sammanhang, eftersom de fritidsboende under sin korta vistelse i kommunen tillför denna och dess näringsliv så betydande intäkter av olika slag. Detta påstående är alldeles riktigt och utgör beskrivningen av ett positivt faktum som dock inte är något relevant argument i detta sammanhang eftersom den logiska konsekvensen av påståendet är att den kommun som har glädjen att vara boendeort under större delen av året i så fall skulle ha ännu mindre anledning att hävda beskattningsrätt. Att fler och fler människor får möjlighet till rekreation och avkoppling i en »andra» bostad är en utveckling som måste välkomnas av alla. Såväl för den enskilda människan som för samhället är en fortsatt utveckling i denna riktning ett mycket vitalt intresse men då är det också mer och mer väsentligt att kostnaderna för densamma bäres rättvist av berörda parter. Det handlar numera inte längre om en eller annan liten enskilt belägen fastighet i fritidskommunen. Tvärtom blir det mer och mer vanligt förekommande att en stor andel av fastigheterna mitt inne i mindre städer och kustsamhällen äges av fritidsboende. I den situationen går det inte att tala om möjligheten att separera ut de fritidsboendes kostnadsandel av de kommunala kostnaderna genom något avgiftssystem. Mantalsskrivningsortens struktur är grunden för de kortsiktiga ekono miska förutsättningar som tillsammans med andra faktorer gör denna attraktiv som boendeort. Den därvid uppkommande koncentrationen är också grundorsaken till behovet av en alternativ bostad. Boendeorten har för människornas välbefinnande ett klart intresse av att ett sådant alternativ finns men slipper ofta ifrån att ta ansvar för sin andel av kostnaderna. Fritidskommunen är inte attraktiv i ekonomiska avseenden men så mycket mer för sina miljövärden. För fritidsinnevånarna är det också av stor betydelse att fritidsortens fasta befolkning och serviceorgan helst fungerar året runt. Om detta skall vara möjligt måste mantalsskrivningsorten vara med och betala något för att man tillgodogör sig det som för dess människor är attraktivt i fritidskommunen. Därför måste ett system tillskapas som garanterar en mera rättvis fördelning av kommunalskatten mellan de två berörda boendeorterna. En möjlighet är att den skattskyldige i sin deklaration uppger hur stor del av året han normalt vistas i sin alternativbostad och att fördelningen av skattemedel fördelas därefter. Med stöd av ovanstående hemställes att hos Kungl. Maj:t anhåller om utredning och förslag till kommunalt skattefördelningssystem i enlighet med vad i motionen anförts. () ()