mot · FW021753 · 1973-04-05 00:00:00 — av m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1973:45 med förslag om allmän tandvårdsförsäkring, m. m. Maj:ts proposition nr 45 framläggs förslag om en allmän tandvårdsförsäkring. Frågan om tandvårdsförsäkring har diskuterats ingående under det senaste årtiondet. Vid i togs initiativ i frågan och riksstämman uttalade sig för en allmän rätt till ersättning från sjukförsäkringen för tandvårdskostnad. tillsatte regeringen en utredningen för att göra en översyn av sjukförsäkringen. Utredningen fick också i uppdrag att utreda frågan om tandvårdsförsäkringen. Sedan har frågan varit föremål för flera utredningar. En god tandvård spelar en stor roll för en förbättrad folkhälsa. Särskilt angeläget är det att ansträngningar görs för att öka de förebyggande åtgärderna. Det är hög tid att den enskildes kostnader för tandvård uppmärksammas. Behovet av ekonomiskt stöd till patienterna för tandvård är klarlagt genom undersökningar. Behovet är bl. a. redovisat i det betänkande som framlagts av utredning om tandvårdsförsäkring som ligger till grund för den föreliggande propositionen. Det är därför angeläget att försäkringen görs allmän och i huvudsak får den utformning som föreslogs i utredningsbetänkandet. Vi är medvetna om att en sådan reform ställer stora krav på samhällets ekonomiska resurser, vilka på grund av den förda politiken blivit begränsade. som vi betecknar reformen som angelägen måste vi konstatera att utformningen av den gör att höjningen av taxorna i förhållande till nuvarande folktandvårdstaxa gör att personer i låginkomstlägen finner tandvården dyr trots försäkringens införande. befarar att personer i låginkomstlägen kan komma att avstå från att söka erforderlig tandvård. Den kommunala socialhjälpen kommer med säkerhet att även behöva tillgripas för att klara vissa tandvårdsåtgärder ekonomiskt. Taxornas urformning och självkostnadsandelen bör därför ses över så snart erfarenheter vunnits. Vi finner det motiverat att överläggningar om taxans utveckling sker inför utgången av varje giltighetsperiod. I fråga om konstruktionen av försäkringens förmåner följer propositionen i huvudsak betänkandets förslag. Av beloppen i tandvårdstaxan betalar patienten och försäkringen i regel hälften vardera. kostsamma behandlingar skall försäkringen ge ersättning av taxans belopp till den del detta under en behandlingsomgång överstiger . Vid behandling med vissa proteser skall försäkringsersättningen utgöra av taxebeloppet. Ett betydelsefullt inslag utgörs av ersättningen för förebyggande åtgärder. Denna del av tandvården utvecklas successivt till ett allt viktigare medel för att uppnå en god tandhälsa. För att uppnå bestånde resultat krävs emellertid en aktiv medverkan från patienten. Det är således ändamålsenligt om försäkringen genom sin konstruktion stimulerar till att förebyggande vård efterfrågas och genomförs. Försäkringen föreslås i propositionen få en i detta avseende neutral utformning, dvs. tandvårdsersättningen är procentuellt densamma för förebyggande vård som för restaurerande åtgärder. Enligt vår mening bör på samma sätt som för vissa proteser utgå en högre tandvårdsersättning för förebyggande åtgärder. En sådan höjning av försäkringsandelen har vid remissbehandlingen föreslagits av , universitetskanslersämbetet och . I enlighet med det anförda bör ersättning utgå av kostnaden för förebyggande åtgärder. Den särskilda ersättningsregeln som innebär att 75-procentig ersättning utgår för tandvårdskostnad . har särskilt berörts av . har framhållit att försäkrad som åtnjutit den högre ersättningsnivån för kostnader . bör kunna verifiera regelbundna tandläkarbesök för att på nytt kunna få den högre ersättningen. Ersättningsgrunderna bör utformas i enlighet härmed. Tandläkarnas anslutning till försäkringen föreslog en frivillig anslutning av privatpraktiserande tandläkare till försäkringen. Utredningen avvisade lösningen att genom lag obligatoriskt ansluta alla privattandläkare. I propositionen föreslås en s. k. automatisk anslutning av tandläkare till försäkringen. Denna anslutningsform synes i realiteten innebära en tvångsanslutning med mycket begränsade utträdesmöjligheter. Vissa specificerade skäl för att icke behöva tillhöra försäkringen anges. Departementschefens uttalanden på denna punkt är oklara. Det är givetvis av grundläggande betydelse att försäkringen redan från början har förutsättningar att praktiskt kunna utnyttjas av alla de medborgare som önskar söka vård. Detta förutsätter att en stor majoritet av de privatpraktiserande tandläkarna redan från början ansluter sig till försäkringen. Utredningen räknade med anslutning till försäkringen från det absoluta flertalet privatpraktiserande tandläkare. Utredningen uttalade att det fanns anledning att räkna med att en allmän anslutning av tandläkare kommer till stånd från början. Tandläkarkåren har genom sin organisations representanter i utredningen ställt sig bakom denna uppfattning. Efter att ha redovisat detta tar departementschefen upp yttranden i remissvar, där tvivel om vissa delar av utredningen har yppats. Därefter har, som departementschefen också redovisat, högsta beslutande organ uttalat sig så, att en allmän anslutning anses säkrad om utredningens förslag i huvudsak genomföres. Förbundet har även förklarat sig berett att genom sina lokalföreningar verka för tillräcklig anslutning om denna mot förmodan skulle tendera att bli otillräcklig inom något enstaka försäkringskasseområde. Som motiv för den föreslagna tvångsanslutningen anför departementschefen att han ej känt sig övertygad om en tillräcklig anslutning trots försäkringar. Vi delar departementschefens bedömning att särskilt stora anspråk på försäkringen kan komma att ställas i dess inledningsskede. Erfarenheter från tidigare sociala reformer talar i denna riktning. En helt grundläggande förutsättning för att dessa inledningssvårigheter skall bemästras på bästa sätt är en positiv vilja från tandläkarnas sida till utökade insatser gentemot den vårdsökande allmänheten. Tandläkarna har deklarerat sitt ansvar i detta sammanhang. Med ett tvångsingripande, som såväl av tandläkarna som av allmänheten upplevs som omotiverat och uttryck för misstro, skapas naturligtvis inte förutsättningar för att inledningsskedets svårigheter kan bemästras. I stället för att ge en garanti för ett välfungerande inledningsskede kan den föreslagna anslutningsformen medföra att svårigheter uppstår. En tvångsanslutning, som är förenad med fri, individuell utträdesrätt, inger även mycket starka principiella betänkligheter. Vi delar således försäkringsutredningens uppfattning att anslutning av privatpraktiserande till försäkringen skall ske genom frivillig anslutning. Därför avvisar vi obligatorisk anslutning av alla privattandläkare genom lag. Skälen för att undvika en principiellt så tvivelaktig lagstiftning är givetvis desto större när samma resultat kan uppnås på frivillig väg. Det är självklart att försäkringens konstruktion gör att endast ett fåtal tandläkare väljer att stå utanför. I enlighet med det anförda bör övergångsbestämmelserna till det i propositionen framlagda förslaget till lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring jämkas så att anslutningen av privattandläkare till försäkringen blir frivillig. Folktandvårdens behov av tandläkare föreslog en regel för att begränsa öppnande av privatpraktik efter försäkringens ikraftträdande. Denna regel syftade till att skapa garantier mot att försäkringen får negativa följder för rekryteringen av tandläkare till folktandvården. Utredningen föreslog att, om synnerliga skäl föreligger, får föreskriva att ytterligare tandläkare av högst ej skall upptagas på förteckning hos försäkringskassa. Begränsning förutsätts kunna ske lokalt inom ett landstingsområde. Innan sådan begränsning skulle ske skulle samråd äga rum med huvudmannen och med . Bestämmelsen hade karaktär av övergångsbestämmelse. I propositionen föreslås att begränsningsregeln utöver enskilda landstingskommuner också bör avse hela landet . 1* 1973. att regeln ges en sådan utformning att den blir tillämplig såväl på nyexaminerade tandläkare som på redan verksamma tandläkare i offentlig tjänst. För vår del anser vi den av utredningen föreslagna regeln vara tillräcklig. Liksom anser vi det angeläget att man noga följer utvecklingen så att en överströmning av tandläkare från folktandvården till privatpraktik inte kommer till stånd. För att utröna om vidtagna åtgärder är tillräckliga bör före utgången av 1975 ställning tas till frågan om begränsningsåtgärdernas nödvändighet för tiden . Enligt vår mening skapar den i propositionen föreslagna etableringskontrollen en uttalad risk för att negativa stämningar mot folktandvården framkallas. Detta är desto mera olyckligt, som de senare årens tillströmning av tandläkare i icke ringa mån synes ha sin grund i en omvittnad positiv inställning till folktandvården som vårdform från tandläkarnas sida. En snabb utbyggnad av folktandvården föreslås i propositionen den kraftigaste i folktandvårdens historia. Att mot denna bakgrund införa en så långtgående bestämmelse om etableringskontroll som föreslås i propositionen och som kan framkalla en negativ attityd hos tandläkarna mot folktandvården synes opåkallat och stridande mot folktandvårdens intresse . Med hänvisning till det anförda hemställes att vid behandlingen av Kungl. Maj:ts proposition nr 45 1. hos Kungl. Maj:t uttalar sig för framtida översyn av utformningen av taxorna och självkostnadsandelen i enlighet med vad i motionen anförts, 2. beslutar om 75-procentig tandvårdsersättning för förebyggande åtgärder, 3. hos Kungl. : uttalar att krav på regelbundna tandläkarbesök skall utgöra förutsättning för den högre ersättningsnivån för kostnader . i enlighet med vad i motionen anförts, 4. avslår förslaget om tvångsanslutning av privatpraktiserande tandläkare och således i enlighet med försäkringsutredningens förslag beslutar om frivillig anslutning till tandvårdsförsäkringen, 5. beträffande etableringskontroll beslutar i enlighet med försäkringsutredningens förslag, 6. hos Kungl. ger till känna vad i motionen anförts angående åtgärder för att tillgodose folktandvårdens behov av tandläkare. () i Glömminge . () i Skegrie () i Luttra