mot · FW021568 · 1973-01-25 00:00:00 — av fröken m. fl. I den stora samlade partimotionen har moderata samlingspartiet redovisat sin syn på bostadspolitiken och krävt en helt ny bostadspolitik bl. a. befriad från nuvarande reglerings- och restriktionsbestämmelser. Vi har i partimotionen föreslagit en ny bostadspolitisk utredning med uppgift att föreslå en ny, konsumentinriktad bostadspolitik. Beklagligtvis måste vi under en övergångstid fortsätta att »lappa» på den hittillsvarande politiken och genom begränsade reformförslag söka avhjälpa dess värsta brister. Partimotionens huvudförslag om direktiv till en ny bostadspolitisk utredning lämnas i särskild följdmotion. Bostadsproduktionen har länge legat på en mycket hög nivå vilket bl. a. inneburit att över 700 000 lägenheter producerats . Nyproduktionen har koncentrerats till flerfamiljshus i tätorternas ytterområden. Andelen lägenheter i flerfamiljshus har varit kring och småhusandelen endast . Huvuddelen av nyproduktionen har skett inom s. k. allmännyttiga företag vilket omstrukturerat ägarförhållandena inom bostadssektorn. Vi har riktat hård kritik mot regeringens bostadspolitik och favoriseringen av de allmännyttiga företagen, innebärande konkurrensbegränsning. har vi även påtalat att byggvolymen varit för hög. Vårt bestämda förord för ökat småhusbyggande och vidgat utnyttjande av förbättringslån har varit betingat av kunskap om konsumenternas önskemål men även haft miljö- och socialpolitiska motiv. I motion till riksdag förordade vi (ensamt av alla partier) en sänkt nyproduktionsvolym och angav som en rimlig målsättning 95 000 lägenheter samt att minskningen främst skulle gälla statligt belånade lägenheter i flerfamiljshus. Vi hänvisade till risken för överhettning i ekonomin och pekade på tendenserna till överproduktion. Våra förslag vann icke vare sig utskottets eller gehör. Utvecklingen bekräftade våra farhågor och utan att fråga departementschefen om lov bestämde sig kommunerna för att minska byggvolymen och öka småhusandelen. Enligt preliminära uppgifter från påbörjades färre lägenheter i flerfamiljshus (54 460 lägenheter mot 68 1971). Köpmotståndet mot de nya dyra lägenheterna är mycket kraftigt. Uppgifter om mellan 18 00019 000 tomma lägenheter f. n. synes vara realistiska. Bostadskonsumenternas hårda dom över en misslyckad bostadspolitik måste rimligen påverka såväl byggvolym som byggstruktur och de bakomliggande faktorerna som t. ex. bristen på konkurrens i byggandet. ville, i sin petita (), ha en bostadbyggnadsplan på 105 000 lägenheter trots köpmotståndet och den svaga igångsättningen . Departementschefen är mera realistisk och väljer med förlov sagt för sent en bostadsbyggnadsplan på 98 000 lägenheter. Vi menar att konjunkturbedömningen och den påtagliga överproduktionen accentuerar behovet av ytterligare sänkt nyproduktionsvolym och förordar en bostadsbyggnadsplan på 88 000 lägenheter. Departementschefens äskanden bygger på förutsättningen att 80 000 lägenheter skall byggas med statliga lån, 8 000 vara privatfinansierat och 10 000 lägenheter ingå i projektreserven. Liksom 1972 anser vi att bostadsbyggnadsvolymen skall räknas vid projektreservens nedre gräns. Vi noterar med godkännande att departementschefen förordar ändringar, bl. a. innebärande att bostadsbyggnadsplanen blir treårig och kommer att omfatta hela landet. Planen förefaller dock vara tilltagen i överkant, och vi förordar en sänkning av ramen med 5 000 lägenheter till 75 000. har regeringen drivit en bostadspolitik som hållit tillbaka småhusbyggandet. Vi däremot har ansett nyproduktionen felstrukturerad och har förordat en väsentligt höjd andel småhus. Vi har i motioner framhållit de bostadspolitiska, miljöpolitiska, socialpolitiska och familjepolitiska fördelarna av ökat småhusbyggande och också kunnat redovisa preferensundersökningar som visat att småhusbyggandet alls icke tillgodosett efterfrågan. När avsättningssvårigheterna nu tvingar kommunerna att minska byggandet av flerfamiljshuslägenheter har en spontan ökning av småhusbyggandet blivit fallet. Vi noterar det med tillfredsställelse och hoppas att trenden förstärks, så att småhusbyggandet kan öka till en från efterfrågesynpunkt acceptabel nivå. Den naturliga konsekvensen av nuvarande efterfrågestruktur är att frisläppa småhusbyggandet. I ett längre perspektiv menar vi att bostadsbyggandet helt skall befrias från statliga kreditgivnings- och igångsättningsramar. förordar vi att småhusbyggande utan statliga lån skall ske fritt utöver de av fastställda ramarna. Som vi tidigare framhållit har regeringens fixering till nyproduktion av bostäder inneburit en allvarlig felstrukturering av lägenhetsbestån Förbättringsverksamheten har varit av mycket blygsam omfattning och lånevillkor och hyresreglering har uppmuntrat till rivning och nybyggnad i stället för ombyggnad och renovering av äldre fastigheter. Förbättringsverksamheten måste naturligtvis ökas kraftigt, och en av förutsättningarna för denna, som vi också påpekat i den stora partimotionen till riksdag, är att lägenheter i såväl kommunala som enskilt ägda fastigheter omfattas av lånen. Regeringspropositionen om vidgat utnyttjande av förbättringslån hade den klara bristen att man därvid endast avsåg kommunala företag. Vi upprepar nu vårt motionsförslag om att den utökade förbättringsverksamheten skall gälla även lägenheter i enskilt ägda fastigheter. Bostadsadministration Den socialdemokratiska politiken har byråkratiserat och reglerat bostadsproduktion och bostadsförvaltning och skapat en djungel av förordningar och ett restriktionssystem som saknar motsvarighet. Vi har i den stora partimotionen förordat en ny bostadspolitik frigjord från nuvarande reglerings- och restriktionssystem. När byggvolymen minskar med och bostadsbyggandet omstruktureras till förmån för fler småhus och mer ombyggnadsverksamhet minskar behovet av personal på såväl som länsbostadsnämnderna. Det är mot den bakgrunden anmärkningsvärt att departementschefen icke valt att följa det rekommenderade O-alternativet. Vi förordar att respektive länsbostadsnämndernas personal minskas till det s. k. O-alternativet. I absoluta tal innebär detta en minskning med sju på och med 21 på länsarbetsnämnderna. Vi har i motioner varnat för bostadsfinansiering med paritetslån och påpekat samhällsekonomiska- och hyrespolitiska vådor av systemet. Vi har yrkat avslag när lånet infördes och förordat dess snara avveckling. Regeringen har tidigare hårt kritiserat detta ställningstagande. har kritiken mildrats när moderata samlingspartiets farhågor besannats. Vi har i den stora partimotionen förordat en bostadsfinansiering som frigjorts från det totala beroendet av statliga beslut och vill upprepa yrkandet att förslag framlägges om ett lånesystem för bostadsbyggandet utan öppna eller dolda subventioner. Bostadsfinansieringens villkor är icke likvärdiga för parterna på byggmarknaden. Moderata samlingspartiet har förordat likvärdiga lånevillkor och förespråkat en gemensam övre lånegräns för statliga lån till bostadsändamål till av låneunderlaget. Kapitalkostnaderna är den tyngsta posten i hyreskostnaden. Räntan är härvidlag den viktigaste faktorn, men även amorteringsvillkoren och lånesystemet påverkar kraftigt. Likvärdiga villkor beträffande ränta, amortering och lånevillkor måste eftersträvas. De tre borgerliga oppositionspartierna har gemensamt yrkat på en höjning av räntan på de s. k. amorteringspliktiga tilläggslånen. Vi förordar att räntan på dessa lån från höjs från . I motion till riksdag förordade vi en undersökning av storleken av de subventioner av olika slag som utgår till olika grupper av bostadskonsumenter. Kravet upprepas , eftersom det är av betydande intresse att få närmare klarlagt volymen och inriktningen av det bostadssociala stöd som utgår. Trots de belopp, på uppenbarligen långt , som utgår i statligt och kommunalt bostadsstöd upplevs den reella hyresnivån som hög. Mångmiljardstödet har uppenbarligen icke minskat köpmotståndet inför de nya lägenheterna, varför studier av stödets volym, inriktning och effekt synes vara angelägna. Moderata samlingspartiet hävdar den enskildes rätt att äga och förvalta mark och fastigheter och har bestämt motsatt sig bl. a. de lagstiftningsbeslut som tillkommit i syfte att underlätta bl. a. kommunalisering av tidigare privatägd mark. Vi har år yrkat avslag på anslag till Lånefonden för kommunala markförvärv och upprepar nu detta krav. Med hänvisning till vad som anförts hemställs A. att beslutar 1. att för fastställa en bostadsbyggnadsplan för maximalt 88 000 lägenheter, 2. att byggandet av småhus utan statliga lån skall ske fritt utöver de av fastställda ramarna, 3. att ramen för bostadslån inom bostadsbyggnadsplanen för vart och ett av fastställes till en våningsyta i m2 motsvarande maximalt 75 000 lägenheter, 4. att fastställa den övre lånegränsen för statliga lån till bostadsändamål till av låneunderlaget, oavsett förvaltningsform, 5. att räntan på amorteringspliktiga tilläggslån skall vara från , 6. att till för /74 anvisa ett förslagsanslag av , 7. att till Länsbostadsnämnderna för /74 anvisa ett förslagsanslag av , 8. att avslå Kungl. Maj:ts förslag att till Lånefonden för kommunala markförvärv anvisa ett investeringsanslag av , B. att hos Kungl. 1. att paritetslånesystemet avvecklas och att förslag framlägges om ett nytt lånesystem för den statliga bostadslånegivningen, 2. att förbättringslån till upprustning av lägenheter i omoderna flerfamiljshus , genom proposition till , måtte komma att omfatta även enskilt ägda fastigheter, 3. att en undersökning genomföres angående storleken och effekten av de subventioner av olika slag som utgår till skilda grupper av bostadskonsumenter. () () () BO ()