mot · FW02666 · 1973-01-26 00:00:00 — av m. fl. angående samhällets insatser för flerhandikappade. Samhällets insatser för att förbättra handikappades levnadsvillkor har fortlöpande förstärkts . De statliga anslagen för åtgärder som mera direkt avser handikappade beräknas i statsverkspropositionen för /74 till . Som jämförelse kan nämnas att motsvarande anslag för /61 utgjorde . Härtill kommer kommunernas och landstingens likaså snabbt ökande insatser för utbyggnad av stödet till handikappade. Åtgärderna sätts in på en rad områden. De avser förskolan, och all övrig undervisning och utbildning, arbete, bostäder, hemhjälp, hjälpmedel, färdtjänst och annan socialtjänst, institutionsvård och ekonomisk trygghet genom pensioner. Det rikt differentierade stödsystemet och kommunernas aktiva, uppsökande verksamhet för att lära känna enskildas situation gör det möjligt att i väsentligt högre grad än bara tillgodose handikappades särskilda behov och underlätta för dem att leva med i samhället. Reformarbetet på handikappområdet fortsätter och kan väntas leda till ytterligare förstärkning av insatserna. Handikapporganisationernas verksamhet har spelat en viktig roll både för utvecklingen av samhällets insatser och för stöd åt enskilda handikappade. Handikapprörelsen kommer att få en växande betydelse i fortsättningen, bl. a. genom det samarbete som äger rum mellan handikapporganisationerna och samhällets myndigheter i , de kommunala handikappråden och handikappråden på länsplanet. Det rikt utvecklade stödsystemet för handikappade har vuxit fram snabbt. Frågor om ökade insatser på detta område har stått i förgrunden för det fortgående reformarbetet, och såväl staten som kommunerna och landstingen har under en följd av år prioriterat insatserna för handikappade. har gång efter annan från både myndigheter och handikapporganisationer, emellertid framhållits att i det fortsatta arbetet ökad uppmärksamhet bör ägnas åt dem vilkas handikapp är följden av mer än en skada. Det kan inte bortses ifrån att systemet av åtgärder för att underlätta handikappades situation har utvecklats med utgångspunkt i särskilda problem och behov för skilda grupper handikappade, t. ex. personer med rörelsehinder, personer med synskada, personer med hörselskada eller personer med psykisk utvecklingshämning. De handikappade själva har också valt att bilda sina intresseorganisationer efter i stort sett detta mönster. Det har hävdats att det bl. a. på grund av stödsystemets utformning och handikapprörelsens organisatoriska struktur finns risk för att behoven hos personer som är handikappade till följd av mer än en skada tillgodoses i mindre omfattning än behoven hos dem som kan hänföras till en viss grupp handikappade. I vart fall står det klart att situationen för personer som är flerhandikappade förutsätter en god samordning av de åtgärder som behöver vidtas för att tillgodose dessa personers samlade behov. Deras speciella förhållanden ställer också särskilt kvalificerade krav på den personal som har till uppgift att medverka vid bedömning av behoven och hur dessa skall tillgodoses. Situationen för personer med flerhandikapp har uppmärksammats bl. a. genom en försöksverksamhet för synskadade personer med tilläggshandikapp, vilken genomförts åren 19701972 av en arbetsgrupp med företrädare för De blindas förening, och samt Svenska kommunförbundets länsavdelningar i nämnda län. Verksamheten, som avsåg personer i och och finansierades med understöd ur allmänna arvsfonden, omfattade 265 personer. Det totala antalet under försöksverksamheten anträffade personer i nämnda två län med synskada i förening med annat eller andra handikapp utgjorde 565. Av de 265 personerna hade utom synskadan 142 ett rörelsehinder, 118 en hörselskada och 103 en kronisk sjukdom; 38 var både synskadade och psykiskt utvecklingsstörda. Två tilläggshandikapp till synskadan förekom hos 99 personer. Bland dessa var 25 personer synskadade, hörselskadade och rörelsehindrade. De nu lämnade uppgifterna, som har hämtats ur arbetsgruppens slutrapport om försöksverksamheten, ger givetvis inte underlag för någon mer exakt beräkning ens av antalet synskadade personer i landet med tilläggshandikapp, än mindre av personer med flerhandikapp. Det torde dock ge en viss föreställning om problemets omfattning. Mot bakgrund av det ovan anförda finns det enligt vår mening anledning att dels kartlägga de särskilda problem som i olika situationer t. ex. under utbildningen, i arbetslivet, uppstår för flerhandikappade, dels bedöma hur befintliga stödformer av skilda slag för handikappade så samordnat som möjligt skall kunna anlitas för att tillgodose flerhandikappades behov, dels utreda vilka ytterligare insatser som kan behövas för att flerhandikappade skall få det stöd som deras situation kräver. Den av oss förordade utredningen bör avse såväl ekonomiska som andra åtgärder till stöd för flerhandikappade. Med hänvisning till det anförda hemställs att hos Kungl. Maj:t anhåller om en utredning om ekonomiska och andra åtgärder till stöd för flerhandikappade. () () () ()