mot · FW021468 · 1973-01-26 00:00:00 — av angående energiförsöijningen. Stigande standard och fortsatt teknisk utveckling ökar behovet av elkraft säger centrala driftsledning (CDL) i den studie över elförsörjning 1975 1990, vari presenteras den kämkraftsutbyggnad som industridepartementet ställer sig bakom. Det finns anledning att ifrågasätta CDL:s påstående. Vilken sorts standard menar man och vilken sorts teknisk utveckling? Att sambandet mellan elförbrukning och levnadsstandard inte är enkelt och entydigt framgår av att och använder dubbelt så mycket elkraft per person som , medan använder hälften per person av vår förbrukning. Det verkar vara så att vissa länder byggt upp sin teknik på basis av billig elkraft medan andra valt andra vägar. En del av den tekniska utveckling som drivits fram har gått ut på att ersätta i naturen förekommande material med syntetiska produkter. Det är med nuvarande sätt att räkna billigare med syntetiska tyger och plast, byggnadsmaterial av aluminium, glas och betong än med naturtextilier, papper och trä. Men blir vår standard högre därför att vi byter ut dessa material? Det är uppenbart att många av de metoder och produkter som utvecklats, förutom att de är energikrävande, också skapar avfallsproblem och kommer att dra med sig stora kostnader för samhället den dag som miljö-räkningen måste betalas. I och med att elproduktionen blir alltmer belastande på miljön bör man närmare studera hur vi skulle kunna inrätta oss för det energisnåla samhället, med en förbrukning på ungefär nuvarande nivå. Det är inte säkert att den materiella standarden behöver sjunka därigenom. Vi kan rikta in tekniken på att nyttiggöra den energi vi får gratis genom solen. Vi kan använda mer material som naturen producerar åt oss, t. ex. ull, trä, gummi, i stället för att försöka efterapa eller förbättra naturen med konstgjorda, energikrävande material. Kanske är det då också möjligt att höja vår standard utan att förbruka ökande mängder energi eller störa balansen i naturen. I en värld som ser ut som vår finns det också anledning att fråga sig om det djupare mänskligt sett är hög standard att fortsätta kämpa för högre standard för oss själva, i betydelsen ökad produktion av konsumtionsvaror. Det är fortfarande en alltför stor skillnad i materiell standard mellan olika människor i vårt land. Men detta är mer en fråga om fördelning än om brist på konsumtionsvaror. Allt fler, och särskilt den unga generationen, upplever inte strävan efter ökad produktionsvolym för vår del som försvarlig i en värld där 2/3 lider brist på det nödvändigaste och gapet mellan u- och i-länder ökar för i stället för att minska. Många människor längtar efter att deras arbete skall hjälpa till att lösa de stora problemen, inte bara tjäna en ökad lyxkonsumtion. Den tekniska utveckling som pågår nu tycks främst ha som mål ökad bekvämlighet och slit- och släng-produkter. Den kultur som detta skapar ger ingen djupare tillfredsställelse när den nått en viss omslagspunkt, om man jämför den med en kultur där kvalitet och hantverksskicklighet utvecklas och där en meningsfull, frivilligt vald ansträngning värderas i gemenskapen. Inte heller är den tekniska utveckling av godo som friställer människor utan att de kan finna annat produktivt arbete. Vi håller på att få ett samhälle där den offentliga sektorn måste öka, med ökad byråkrati som följd, för att hålla folk sysselsatta och där denna sektor alltmer tas i anspråk för att reparera skadorna av en felaktig-utveckling. Prognoserna för hur mycket elkraft som skall produceras görs upp av kraftverksproducenterna, och det finns anledning att anta att dessa prognoser snarare visar vad som går att sälja till nuvarande låga pris än vad som vore svårt att klara sig utan. Industriministern tillsatte en energiprognosutredning som skall ha till uppgift att analysera olika utvecklingsalternativ för energiförsörjningen. Utredningen består av sakkunniga som skall upprätta en permanent samarbetskommitté av informell karaktär med företrädare för avnämare, producenter m. fl. anhöll med anledning av motion 1971:1088 om tillsättande av en parlamentariskt sammansatt . I avvaktan på beslut angående omorganisationen av kommerskollegium anser industriministern att denna anhållan bäst tillgodoses genom att en grupp riksdagsledamöter knyts som experter till denna sakkunnigutredning. anhållan kan inte anses uppfylld förrän parlamentarikerna får det avgörande inflytandet på vilka frågeställningar som utredningen tar upp. Frågan om energiförbrukningen är nämligen lika mycket en värderingsfråga som en teknisk fråga. Utredningen bör även studera tänkbara konsekvenser för ett samhälle med icke ökande energikonsumtion. planerar man att öka elproduktionen . En exponentiell kurva är en orimlighet i längden. Alla är överens om att ökningen måste avta. Hur skall det samhälle se ut där vi kan få våra kraftproducenter att inse att det är dags att sluta höjningen av kraftproduktionen? Är det inte så att tiden är inne nu? Observera att det är fråga om att bromsa ökningstakten. Att elkraft är en nödvändig tillgång är obestridligt. Våra vattenkraftverk fortsätter att producera ström så länge de underhålls och solen fortsätter att skina. Även om vi bestämmer oss för att inrätta oss efter ungefär nuvarande energivolym och alltså låta bli att öka energiproduktionen, är det emellertid viktigt att satsa på nya energikällor för att vi skall slippa minska energikonsumtionen. Vår kultur bygger i stor utsträckning på oljan. detta är en ändlig naturtillgång måste vi räkna med att den kommer att bli alltmer svåråtkomlig och dyrbar . Det är därför viktigt att samhället satsar kraftigt på forskning och utvecklingsarbete när det gäller alternativa källor till energi. Man kan t. ex. värma upp hus med elenergi i stället för olja, och genom elkraft kan man producera ersättningsbränslen, t. ex. vätgas. Vattenkraften svarar fortfarande för den största delen av vår elkraft. Och vattenkraftverken fortsätter att leverera ström. Det blir emellertid allt svårare att bygga nya kraftverk därför att människor önskar spara de återstående orörda älvsträckorna. Orörd natur blir en alltmer dyrbar tillgång och kan visa sig nödvändig att bevara inte minst som referensområden för forskningen. När nästan all natur på jorden har påverkats av människan, med den minskning av artrikedom och annan inverkan på den ekologiska balansen som detta innebär, är det ovärderligt att kunna gå tillbaka till orörda områden för att jämföra. Om det blir allt svårare att hitta nya platser för vattenkraftverk, så finns det ingenting som hindrar att man ser över redan befintliga, moderniserar dem och därigenom får ut större effekt. är kraftverksproducenterna och regeringen helt inriktade på att snabbt bygga ut atomkraften. Som jag påpekar i motion nr 1467 är emellertid riskerna förknippade med fusionsenergi i den storleksordningen att det är tvivelaktigt om den utbyggnad som planeras är realistisk i ett samhälle som känner ansvar för kommande generationer. Fusions-energin, vätekraften, än ännu på forskningsstadiet. Det är mycket viktigt att samhället satsar avsevärt större summor på denna forskningsgren, vilket jag framhåller i motionen nr 703. Innan atomenergin utgjorde ett aktuellt alternativ sysslade man med andra förslag till kraftproduktion i vårt land. I bränsleutredningens betänkande 1956 uteslöt man t. ex. inte vindkraften som energikälla, och föreslog en försöksanläggning på . av all energikonsumtion i vårt land sker för husuppvärmning. En bättre isolering skulle ha samma verkan som åtskilliga nya kraftverk. har oerhörda summor satsats på atomkraften. Om man nu ägnar lika stor uppmärksamhet åt från miljö- och säkerhetssynpunkt riktiga alternativ, finns det all anledning att tro att våra skickliga tekniker skall kunna finna acceptabla lösningar på energiförsörjningsproblemet. Med anledning av det anförda hemställer jag att i skrivelse till Kungl. 1. hemställer om tilläggsdirektiv till energiprognosutredningen för att få belyst tänkbara konsekvenser för ett samhälle med icke ökande energikonsumtion, 2. anhåller om utredning angående alternativa metoder att utvinna energi.