mot · FW02620 · 1973-01-25 00:00:00 — av m. fl. om översyn av gällande åldersgränser för barn och underåriga. Till årets riksdag förväntas en proposition som bl. a. behandlar rösträtts- och valbarhetsåldern. uttalade (LU 1972: 19): Utskottet förutsätter att därvid även frågan om myndighetsåldern kommer att behandlas. Vi instämmer i detta. Därmed skulle myndighets-, rösträtts- och valbarhetsålder vara . En genomgång i övrigt av de åldersgränser för omyndiga, som lagstiftningen innefattar, gör bilden mycket förvirrad. Åldersgränser har försvunnit, tillkommit eller förändrats utan någon helhetssyn. Barnaålder tycks inom juridiken sträcka sig till fyllda (en gammal myndighetsålder). Inom sociallagstiftningen har dock barnaåldern omfatta även både ett och efter fyllda . De familjepolitiska stödformerna upphör vid olika åldrar. Enligt familjepolitiska kommittén bör utgöra gräns för förmåner som främst tar sikte på tillsynskostnader och för förmåner som i första hand avser konsumtionsutgifter. är dock gränsen vanlig inom familjestödet, t. ex. gräns för det allmänna barnbidraget. är däremot sällsynt och används endast i samband med det statliga och kommunala familjbostadstillägget. blir alltmer betraktad som vuxengräns. Men även fyllda utgör en gräns, bl. a. för barnpension från tilläggspensioneringen. I skattelagstiftning anknyter de regler som innefattar barnförekomst till såväl 16- som 18-årsåldrarna. Barntillägget i sjukpenningförsäkringen gäller upp till det att barnet fyllt . är också gränsen för att kunna inskrivas hos allmän försäkringskassa. Arbetarskyddslagen använder flera åldersgränser, 14, 15, 16 och . Personer (nuvarande myndighetsåldern) brukar i vad gäller deras rättshandlingsförmåga betecknas som underåriga. I princip äger omyndiga personer inte rätt att råda över sin egendom eller åtaga sig förbindelser. Principen urholkas dock, och får den underåriga t. ex. själv råda över vad han genom eget arbete förvärvat efter det att han fyllt . En viss självständighet inträffar också i rätten att sluta arbetsavtal . Den väsentliga ökning i rättshandlingsförmågan som tillkommer i och med fyllda behöver här inte omnämnas, då denna i och med myndighetsålderns sänkning kommer att få full genomslagskraft. Inom det straffrättsliga området tycks vara en användbar ålder. En nedre gräns för straffrättskipningens tillämplighet är . Den som begått brott innan han/hon fyllt får ej dömas till brottspåföljd. Därav följer att åtgärder som anhållande och häktning inte kan komma i fråga då det gäller barn . Ungdom i åldersklasserna är i viss utsträckning undantagna från straffrättskipningen. Här beror det på en prövning av omständigheterna i varje särskilt fall. Ungdom bör i allmänhet heller inte häktas, om vederbörande kan placeras i ungdomsvårdsskola eller en övervakning kan ske på annat sätt. 1 andra sammanhang kan man tala om en samtyckeålder. Detta gäller t. ex. om adoption, där den som fyllt inte utan eget samtycke må adopteras. Utan hinder av att samtycke inte föreligger från barnets sida får dock adoption ske om barnet är om det kan antagas lända honom till skada om han tillfrågas. Vårdnadshavare kan begära utträde ur för ett barn som fyllt endast under förutsättning av att barnet självt samtyckt. Först eller om den underåriga inte står under någons vårdnad får utträdesanmälan göras av honom själv. Beträffande inträde tycks ingen nedre åldersgräns gälla. Om det är vårdnadshavaren eller barnet självt som kan ansöka om inträde, framgår inte av lagtexten. I lagen om fastställande av könstillhörighet och könsbyte är samtyckeåldern fyllda , i namnlagstiftningen . Vid vårdnadsfrågors avgörande finns ingen fixerad ålder, då barnets önskemål skall tillmätas betydelse eller ev. vara avgörande. Det borde ändå framgå att lagstiftningen använder sig av mycket skilda åldersgränser från område till område när det gäller omyndigs rättshandlingsförmåga, samtyckeålder, sociallagstiftningens och annan lagstiftnings åldergränser. Gränserna tycks sakna inbördes sammanhang och vara satta efter vad som för det aktuella området vid lagstiftningstillfället ansågs lämpligt. Då det är uppenbart att vår uppfattning angående barns och underårigas rättigheter och skyldigheter genomgår en ständig förändring, finns det enligt vår mening behov av en översyn av de åldersgränser för barn och underåriga som tillämpas inom lagstiftningen. Med hänvisning till ovanstående hemställs att hos Kungl. Maj:t begär en översyn av de åldersgränser för barn och underåriga som lagstiftningen tillämpar. () ()