mot · FW02347 · 1973-01-23 00:00:00 — av m. fl. om samordning och utveckling av skogsnäringens forskningsarbete. I bilaga 11 till statsverkspropositionen 1973 s. 3, står bl. a. följande: Trots att exportvärdet av skogsindustriprodukter 1950 ökat från till har dess andel av den totala exporten minskat från till . I takt med skogsindustriernas stigande virkesbehov har skogsbrukets avverkningar ökat från 40 milj. skogskubikmeter (m3sk) till 70 milj. m3sk . Ovanstående siffror är mycket talande för den rovdrift som skett och sker med landets skogar som råvara. svarade den svenska skogsindustrin, dvs. massa, papper och trävaror, för den större delen av vårt lands exportvolym och inkomst men har undan för undan trängts tillbaka av verkstadsindustrins produkter. Detta framför allt beroende på att den svenska verkstadsindustrin utvecklats på ett helt annat och effektivare sätt, speciellt då det gäller forskningen. Även om det inom den svenska skogsindustrin försiggår en omfattande forskning är denna inte i nivå med utvecklingens krav och sysslar mest med gradvisa förbättringar av redan existerande metoder. Det gemensamma utnyttjandet av forskningsrönen är inte på långt när utbyggt. Man slår svartsjukt vakt om de forskningsresultat som uppnåtts i de egna laboratorierna. Vissa bolag bedriver ingen forskning alls utan bygger helt på sin massa och pappersproduktion. Maj:ts proposition 1964:185 om lokaliseringspolitiken s. 180, heter det bl. En avgörande förutsättning för en fortsatt snabb standardstegring är att vårt näringsliv anpassas och utvecklas efter det moderna samhällets krav. Ny teknik, nya produktionsprocesser och nya varor kommer att skapa nya företag och nya marknader. Vad som då var grundförutsättningen kom inte att gälla skogsindustrin. Inom svensk storindustri är det egentligen endast skogsindustrin som i stort sett inte ändrat sin produktionsprocess för att få fram mera högförädlade varor. är det massa, papper och sågade trävaror som utgör de huvudsakliga produkterna. Men med den omfattande rationalisering som skett inom denna produktionssektor har 10 000-tals arbetare gjorts arbetslösa. En omfattande avfolkning av hela bygder har följt i den s. k. strukturrationaliseringens spår. Någon satsning på en avancerad forskning för att ur skogen som råvara få fram nya produkter och därmed nya arbetstillfällen har skogsbolagen inte gjort. Skogsbolagen, med sin omfattande skogsskövling, är fortfarande inställda på att genom i bästa fall halvfabrikat göra de stora vinsterna. Att någon avancerad forskning inte förekommer framför allt grundforskning men också målforskning är givetvis orsakad av att skogsbolagen som gått inriktat sig på att skära guld med täljknivar på sin massa-, pappers- och träexport. Något ansvar för de 10 000-tals arbetare som gjorts arbetslösa har skogsbolagen inte ansett att de har behövt ta. hävdade professor , föreståndare för Träforskningscentrums papperstekniska avdelning och för tekniska högskolans , att skogsindustrin satsar alldeles för litet på forskning trots att den har stora möjligheter därtill. Han påpekade att det saknas en integrerad branschorganisation för hela skogsindustrin, vilket finns i andra länder, och att forskningssidan saknar en gemensam organisation. Vad man kan kritisera trä- och skogsforskningen för, hävdade professor , är att den mest sysslar med gradvisa förbättringar av redan existerande metoder. Däremot saknas det djärva experimenterandet, som kan leda till radikalt nya idéer och produkter. Ett av de råmaterial som ännu inte blivit utnyttjat är ligninet. rinner ut i våra vattendrag eller bränns upp miljoner ton av denna råvara. Detta är inte endast ett materiellt slöseri. Industriutsläppen av lut, massa m. m. förorsakar skador på vattenbestånden, gör fisken hälsovådlig och förorenar luften. Experter på området hävdar att cellulosaindustrin utvinner ungefär hälften av virkesmängden i form av papperscellulosa, medan den andra hälften efter utvinnandet av tallolja, hartser, råterpentin, alkohol och dylikt till förbränns i fabrikernas ångcentraler. Och ändå innehåller dessa avfallslutar utgångsämnen för olika kemiska produkter i sådan mängd, att man räknar med att de skall kunna ge dubbelt så stort marknadsvärde som den cellulosa som är huvudprodukten inom landets skogsindustri. Vad beträffar talloljan går den i stor utsträckning på export för förädling i andra länder; samma gäller även råterpentinen. I andra länder, som är betydligt före vårt land i detta avseende, framställes en rad kemiska produkter nya varor ur avfallslutar. Detta att exempelvis ligninet inte utnyttjas inom den kemisk-tekniska industrin är en nationalförlust av stora dimensioner. Här bör ett intensifierat forskningsarbete sättas in. Brist på pengar kan inte få åberopas lägga hinder i vägen. En forskning inom skogsindustrins område efter tidsenliga linjer skulle ge möjligheter till en mer differentierad skogsindustri och därigenom även ökade sysselsättningsmöjligheter. Detta förutsätter dock att skogsbolagen och staten, som också driver skogsindustrier, satsar betydligt mera på forskning än vad som varit fallet. I en liknande motion nr 1966 till andra kammare underströks att skogsbolagen i eget intresse borde avsätta en viss del av sin årliga vinst för just detta ändamål, vilket vore en insats som på skulle vara en synnerligen lönande investering. Då skogen är en av största och i längden viktigaste naturtillgångar är det en samhällelig angelägenhet att den skötes och utnyttjas på ett rationellare sätt än vad som varit fallet. Den privata skogsindustrin, som under en följd av år inhöstat jätteprofiter på sin massa- och pappersproduktion, har byggt ut sin kapacitet som en rad av de mindre massafabrikerna nedlagts med omfattande arbetslöshet som följd. finnes i landet ett antal mindre fabriksenheter, som kan befaras nedlägga driften . Utbyggnaden som skett jämsides med strukturrationaliseringar och tekniska förbättringar har gett som resultat ett väsentligt minskat antal sysselsatta. som den kraftigt ökade produktionen gett växande vinster har det försiggått en omfattande kapitalexport. Denna rovdrift gäller nu även de svenska skogarna i framför allt de s. k. skogslänen - där kalhuggningen nått dithän att det befaras att det råder brist på skoglig råvara. Som bekant har den privata företagsamheten inte kunnat klara folkförsörjningen i . Exporten från denna del av landet gäller fortfarande i stor utsträckning råvaror och halvfabrikat. De stora profiterna på exempelvis pappersmassa har gjort att de privata bolagen inte ägnat den träkemiska forskningen det intresse som från samhällets synpunkt hade varit det fördelaktigaste. I stället för att avsätta tillräckligt kapital för en vidareutveckling av råvaran-skogen har dessa skogsbolag gjort sig skyldiga till omfattande kapitalexport. En avancerad och samordnad forskning skulle säkerligen skapa fram nya konsumtionsvaror med skogen som råvara. Den här berörda frågan om en samordnad träkemisk forskning är givetvis inte endast ett norrländskt problem utan gäller för skogsindustrin i hela landet. Med hänvisning till det anförda föreslår vi att i skrivelse till regeringen hemställer om förslag till en samordning och utveckling av skogsnäringens forskningsarbete i enlighet med vad i denna motion anförts. (vpk) (vpk) (vpk) (vpk) PER (vpk) (vpk) (vpk)