mot · FW022125 · 1973-11-20 00:00:00 — av herrar i och i i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1973:178 med förslag till ändring i distriktsveterinärorganisationen, m. m. Såväl i direktiven till veterinärväsendeutredningen som i propositionen 1973:178 har uttalats att syftet med den nya veterinärdistriktsindelningen skall vara att anpassa organisationen till utvecklingens krav en målsättning väl värd att stödja. Med undantag för i en del fall kanske betydande lokala avvikelser förhåller det sig så, att man nu har en för hela landet uppåtgående kurva för de mera veterinärkrävande husdjursslagen. Sålunda ökade från 1973 antalet nötkreatur med 42 000, varav kor med 22 000, suggor och galtar med 2 000. Att antalet får ökar medan antalet slaktsvin minskar har i sammanhanget mindre betydelse, då dessa djurslag är i så betydligt mindre grad veterinärkrävande. Det finns därför anledning hysa starka betänkligheter gentemot de jämförelsetal och den beräknade framtida utvecklingen beträffande djurhållningen som veterinärväsendeutredningen och departementschefen i propositionen låtit utgöra underlag för beräkningen av antalet tjänster. Vidare konstateras i propositionen att ökade avkastningskrav, framför allt på mjölkdjuren, har medfört ökade krav på veterinära insatser. Med andra ord: man har i propositionen fullt riktigt utgått ifrån att en vikande djurstam kräver veterinära insatser svarande mot oförändrat antal tjänster. En anpassning till utvecklingens krav, då djurstammen nu ökar i förening med ökad veterinär insats per djurenhet, måste vara en utökad veterinärkår på orter där den faktiska utvecklingen kräver detta. Så mycket mer angelägen synes en ökning av antalet tjänster vara, eftersom departementschefen uttryckt förhoppningen om att veterinärernas arbetsförhållanden, med att den nya organisationen kommer till stånd, skall förbättras. Behovet av fler tjänster kan anses bestyrkt, och det är angeläget att detta blir beaktat i den nya organisationen. De stora distrikten kommer säkerligen också att skapa problem för såväl djurägare som tjänstgörande veterinärer. Det synes oss som om departementschefen i sin iver att slå fast veterinärernas tjänstgöringsskyldighet över hela distriktet har försummat att närmare precisera hur samarbetet praktiskt skall lösas när två eller flera veterinärer med olika bostadsort tjänstgör i samma distrikt. Inte kan väl tjänstgöringsskyldigheten innebära att en djurägare skall kunna rekvirera vilken av veterinärerna som helst oberoende av reseavstånd. Vem av veterinärerna, då alla har samma kompetens och tjänsteställning, skall ta initiativ till den dagliga samordningen och fördelningen av arbetsuppgifterna, något som vi förutsätter måste bli nödvändigt? I distrikt i har praktiskt taget oavbrutet funnits två veterinärer: en distriktsveterinär samt en extra veterinär. Den extra veterinären har genom sin närvaro möjliggjort att den gamla organisationen har kunnat fungera i avvaktan på den nu föreslagna nyordningen. Enligt veterinärväsendeutredningen skulle distrikt vara ett av de områden som har starkt minskad djurhållning ett förhållande som inte verifierats någon annanstans, allra minst i verkligheten. Lantbruksstyrelsen ger i meddelande Serie A 11 Jord och skog i en betydligt mera nyanserad bild av utvecklingen. Där beskrivs för samtliga djurslag utvecklingen som oförändrat alternativt någon minskning. Helt otvetydigt visar de jorunaler över behandlade fall i distrikt, vilka fogas som bilagor till denna motion, samma sak. Det framgår klart att kurvan över behandlade fall varit jämnt stigande . Dessutom verifierar beskrivningen ett betryggande arbetsunderlag för två veterinärer. Frågan om var tyngdpunkten i arbetsunderlaget är belägen får ju också en god beskrivning, då det framkommer att av totalt behandlade fall i det nya äger rum inom gamla . Det finns skäl att för det aktuella området uttrycka förhoppningen att vi inte får en veterinärorganisation som dämpar den ganska positiva utvecklingen på husdjurshållningens område. Vi finner det med stöd av vad som anförts bestyrkt att arbetsunderlag för två veterinärer finns i , vilket betyder att den extra tjänstgörande veterinären i bör tas in i den nu föreslagna nya organisationen. Det är, kort uttryckt, att anpassa organisationen till utvecklingens krav i Herrljungabygden. Med samma höga målsättning tar vi oss friheten uttrycka tvivelsmål om lämpligheten av att kommun förs samman med , och kommuner. Med hänvisning till det anförda hemställs att vid sin behandling av propositionen 1973:178 ger Kungl. Maj:t till känna vad i motionen anförts beträffande beräkningsunderlag, distriktens storlek, antalet tjänster samt två distriktsveterinärer i . Antal behandlade djur 1947-1972 i veterinärdistrikt behandlades i nya distrikt (, , , , ) 22 934 djur, varav i 13 039 (56,).