mot · FW02733 · 1973-01-25 00:00:00 — av m. fl. om utbyggd samverkan mellan förskola och lågstadium. Den psykologiska och pedagogiska forskningen har visat att barn utvecklas och mognar i olika takt. Barn som fysiskt sett har uppnått sjuårsåldern och således skall börja kan psykiskt befinna sig på mycket skiftande nivåer. Vissa kan ha uppnått en intellektuell och social mognad som närmast motsvarar den fysiska 56-årsåldern medan andra har en från motsvarande synpunkt mognadsålder etc. Detta psykologiska och pedagogiska faktum innebär enligt vår mening att den allmänna förskola som f. n. diskuteras bör få en sådan utformning att ett närmare samarbete mellan förskola och lågstadium kan etableras för att utvecklas till en total integration omfattande ett fyraårigt klasslöst lågstadium. En sådan kombinerad förskola-lågstadium kan ge barnen en mjuk utvecklingsgång, där de får en likvärdig chans till en kontinuerlig kedja av inlärningserfarenheter. Målen för denna skola kan formuleras på följande sätt: Träna barnen i samvaro med andra barn och vuxna än den närmaste kamratgruppen och föräldrarna. Den sociala fostran innebär att barnen får rikare social erfarenhet genom sin vistelse i förskolan än vad enbart hemmen kan erbjuda. Barnen skall lära sig att själva vara med och utforma de regler som skall gälla för samvaron i förskolan-lågstadiet. Utveckla barnen emotionellt, vilket innebär att förskolan-lågstadiet skall ge eleverna en miljö som av barnet upplevs som så trygg och varm att den bidrager till känslomässig stabilitet. Grunden för självkännedom, utvecklandet av självkänslan, den personliga harmonin skall läggas i förskolan, om inte hemmet har gjort detta. Bidraga till barnens fysiska utveckling genom träning av motorik och rörelsemönster. Här ingår moment som koordination, styrka, spänst, reaktionsförmåga, rytmik, iakttagelseförmåga etc. Utveckla barnens språkförmåga genom att ge dem systematisk språkträning. Det innebär att lära barnen använda och förstå orden och de begrepp och företeelser som dessa står för. Språkträningen är integrerad i all verksamhet inom förskolan-lågstadiet men koncentreras till den läs- och skrivträning som inleds och följs upp . Ge barnen samhälls- och naturorientering genom studiebesök, filmer, TV, vanlig undervisning etc. Målet kan bl. a. vara att ge barnen en referensram till de disparata samhällsbilder och naturbilder som möter dem i t. ex. TV. Den naturliga nyfikenhet barn har i dessa åldrar måste utnyttjas i undervisningen. Motverka fixering till etablerade könsroller genom att låta barnen diskutera och deltaga i olika sysslor i hemmet, i skolan och genom studiebesök komma i kontakt med olika yrkesområden. Ge barn från torftiga miljöer en likvärdig chans till senare skolframgång genom att kompensera hemmets brister med speciella insatser i skolan. Hjälpa elever som är handikappade i ett eller annat avseende genom specialundervisning av olika slag. Det kan gälla verbalt, allmänt intellektuellt eller fysiskt handikappade elever. Till handikappen kan också räknas de svårigheter som vissa elever har på grund av att de är invandrarbarn, uppväxta i extrem glesbygd, kommer från ofullständiga familjer etc. För fysiskt handikappade elever, syn-hörselskadade, utvecklingsstörda och rörelsehindrade måste den utvecklingsfrämjande hjälpen sättas in . Metodiskt innebär således den allmänna förskolan att lågstadiet måste förnyas. Den spontana motivation för inlärning som nybörjare i regel upplever vid inträde i den vanliga skolan flyttas ner . Under förutsättning att en stor del av eller åtminstone en viss del av det inlärningsstoff som hör till lågstadiet kan flyttas ner måste läroplanerna för lågstadiet omarbetas. Det kan i sin tur innebära dels att mellanstadiestoff flyttas ner till lågstadieåren, dels att fördjupningsmoment och överkurser införes kring redan förut på lågstadiet ingående moment, dels att helt nya ämnen och undervisningsmoment kan förås in. En försöksverksamhet med utökad samverkan mellan förskola-lågstadium kan visa på lämpliga modeller för denna organisation antingen med gruppindelningar, klassindelning eller helt individuella studiegångar där varje elev får ett för denne själv avpassat studieprogram. På så sätt kan de optimala inlärningstillfällena utnyttjas på bästa sätt. En ökad integration mellan förskola och lågstadium under skolstyrelsens ledning skulle också göra det möjligt att bygga ut förskolan i en snabbare takt än om separata förskolor alltid skall' upprättas. Genom lokalsamverkan, användning av samma eller liknande material, lärarutbyten etc. finns också möjligheter att åstadkomma en allmän förskola till lägre kostnad vid samverkan med lågstadiet. För åldrarna bör som möjlighet ges för fria organisationer att jämsides med kommunala myndigheter upprätta barnstugor med förskoleverksamhet. Med hänvisning till det anförda får vi därför hemställa att beslutar att uppdraga åt Kungl. om utvidgad försöksverksamhet med samverkan mellan förskola och lågstadium. () ()