mot · FW02196 · 1973-01-18 00:00:00 — av m. fl. om utjämning av telefontaxorna. är ett land med långa avstånd och med en relativt ringa befolkning utspridd på stora arealer. Detta förhållande har både för- och nackdelar för medborgarna. Det måste vara en uppgift för det allmänna att vidta sådana åtgärder att nackdelarna för människorna med de stora avstånden inom landet så långt möjligt kan minskas och helst elimineras. Nackdelarna med de stora avstånden visar sig i hög grad på kommunikationernas område där transportkostnaderna i skilda avseenden blir mycket höga. Detta drabbar i särskilt hög grad näringsliv och befolkning i de norra delama av landet, vilka också tillhör de särskilt glest befolkade delarna av landet. Det är betydelsefullt att näringslivet i Norrlandslänen får möjligheter att konkurrera på samma villkor som näringslivet i landet i övrigt. Till viss del har denna fråga uppmärksammats vid regionalpolitikens utformning, men den kan ändå inte sägas ha nått sin slutliga lösning. En av de sektorer av den statliga taxepolitiken där nuvarande förhållanden innebär ett konkurrenshämmande för det norrländska näringslivet kan vi finna i teletaxorna. Vi anser att som också tidigare uttalat det är önskvärt att nå största möjliga utjämning av teletaxorna. Det innebär att väsentligt större utjämning av rådande taxor bör ske. Av egen utredning i denna fråga (teletaxeutredning) framgår att en s. k. bostadsabonnent i övre kunde beräknas ha en merkostnad för sin telefon med i jämförelse med genomsnittskostnaden för bostadsabonnenter i hela landet. För s. k. affärsabonnenter beräknas merkostnaden till per huvudledning och år. Långdistanstrafiken inom teleområdet förs i vårt land liksom i många andra länder över koaxialkablar med bärfrekvenssystem. En förbindelse i ett sådant system har en grundkostnad för terminalutrustning och en mot distansen svarande proportionell kostnad. Samma tariff gäller för ett stort antal riktnummer avseende riktnummerområden inom vissa avstånd från utgångspunkten. För en ändring skulle erfordras ingrepp i telestationerna. En total utjämning torde förutsätta särskild utredning. Däremot bör det utan större svårigheter gå att lägga samman högre tariffer med lägre. Den ovan nämnda telefontaxeutredningen har ansett att den mest önskvärda åtgärden i taxehänseende var att åstadkomma en utjämning av medborgarnas telefonkostnader mellan olika delar av landet. Utredningen föreslog därför en utökning av de s. k. huvudortstaxorna vilket skulle medföra en sänkning av taxan till eget regioncentrum. utredningen att den högsta avståndsklassen vid rikstaxan borde slopas. Som kompensation för dessa taxesänkningar borde enligt utredningen viss höjning av abonnemangsavgifterna ske. Utredningen beräknade att de föreslagna åtgärderna skulle minska merkostnaderna för bostadsabonnenter i övre med till och för affärsabonnenter med till per huvudledning och år. Det är som ovan framgått betydligt dyrare att meddela sig per telefon för de som bor i de norra delarna av landet än för de som bor i mellersta eller södra delarna. Detta gäller både för privatpersoner och näringsidkare. Den stora kostnaden är särskilt påfallande i övre . Vi anser det vara mycket viktigt att en minskning sker i de skillnader som uppstått i telekostnaderna mellan olika landsdelar. Kompensation för de taxesänkningar som bör ske för de långa samtalen kan erhållas på olika sätt, men vi anser oss icke böra ta ställning till vilken teknisk-ekonomisk lösning som därvid bör väljas. Med hänvisning till det anförda hemställes att hos Kungl. anhåller om förslag till ändrade telefontaxor så att en utjämning av abonnenternas telefonkostnader mellan olika delar av landet kan åstadkommas. () i Agnäs PER () i Gäddvik