ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FW02531 · 1973-01-24 00:00:00 — om överföring av personalpensionsverkets uppgifter på privata försäkringsbolag. I motionen 1972:769 av m. fl. begärdes en utredning rörande möjligheterna att åstadkomma en kostnadsbesparing genom att överlåta de uppgifter som åvilar personalpensionsverket på ett eller flera privata försäkringsbolag. Motionen avstyrktes av . I inrikesutskottets betänkande (InU 1972:5) anfördes bl. a.: Tvärtom skulle de rationaliseringsvinster som kan uppnås genom att verksamheten vid SPV är ett led i den statliga personaladministrationen gå förlorade. Som ytterligare skäl mot en utredning av möjligheterna att minska kostnaderna för den statliga personalpensioneringen anfördes att ett samarbete på dataområdet inletts mellan och . Enligt årets statsverksproposition skall anslaget till SPV öka med . Därav ökar lokalkostnaderna . De rationaliseringsvinster som kan uppnås står uppenbarligen ännu långt från ett realiserande. Det är min uppfattning att 16 milj. kr. är ett orimligt högt belopp för handläggande av personalpensioneringsfrågor. Möjligheten att dra ned kostnaderna genom att överföra SPVs verksamhet till ett eller flera privata försäkringsbolag bör utredas. I enlighet med det anförda hemställs att hos Kungl. Maj:t hemställer om en utredning rörande möjligheterna att överföra de uppgifter som åligger på ett eller flera privata försäkringsbolag för att därmed sänka de administrativa kostnaderna.
mot · FW02532 · 1973-01-24 00:00:00 — av m. fl. om ökade insatser för att anpassa bostäderna till de handikappades behov. Med hänvisning till vad som anförts i motionen 1973:427 hemställer vi att beslutar att som sin mening ge Kungl. Maj:t till känna vad som i motionen anförts angående handikappades bostadsförhållanden. () ()
mot · FW02534 · 1973-01-23 00:00:00 — av i Arrie m. fl. om en kartläggning av bostadsönskemålen vid allmänna bostadsräkningar. Allmänna bostadsräkningar företas i vårt land . Det har kommit att ske med mellanrum. Den senaste räkningen ägde rum . ligger lagen om allmän folk- och bostadsräkning till grund för verksamheten. Enligt 1 § i denna lag äger allmän folk- och bostadsräkning rum de år Konungen bestämmer. Den närmast förestående torde komma att företas . Genom bostadsräkningarna inhämtas uppgifter av skilda slag angående bostadsbeståndets beskaffenhet och därmed erhålls nödvändigt underlag för statistiken på bostadsområdet. De är sålunda avsedda att spegla de rådande förhållandena. Enligt vår uppfattning bör emellertid dessa räkningstillfällen också utnyttjas till att införskaffa material beträffande människornas allmänna önskemål angående bostäder. Därigenom skulle man i större utsträckning kunna anpassa bostadsplaneringen till de enskilda människornas krav. har myndigheterna inte tillräcklig kännedom om hur folk helst vill bo. De frågor som ställts i bostadsräkningarna bör sålunda kompletteras med en fråga huruvida vederbörande anser att de aktuella bostadsförhållandena erbjuder tillfredsställande lösningar eller om han/ hon skulle vilja byta bostad om tillfälle till detta erbjöds. De som säger sig vilja ha förändringar skulle tillfrågas om vilken hustyp de skulle föredra. Vidare skulle uppgifter inhämtas om huruvida de skulle föredra att bo i storstadsområde, i mindre eller medelstor tätort eller i mera spridd bebyggelse på landsbygden. Dessutom skulle man efterhöra om de skulle önska bostad med äganderätt, bostadsrätt eller hyresrätt. Genom att på detta sätt något vidga det område inom vilket uppgifter inhämtas skulle med enkla medel ett material av stort värde erhållas. Många människor skulle säkert uppskatta att få ge sina bostadsönskemål till känna. Lagen om allmän folk- och bostadsräkning bör alltså ändras så att den kommer att omfatta även frågor av den art som berörts i det föregående. På vederbörande utskott torde få ankomma att utarbeta förslag till erforderlig författningstext. Med hänvisning till det anförda hemställs att beslutar att lagen om allmän folk- och bostadsräkning skall omfatta även uppgifter angående önskemål om ändrade bostadsförhållanden. () i Arrie AXEL () i () i Ulfsbyn () ()
mot · FW02535 · 1973-01-23 00:00:00 — angående förmedlingen av bostäder till ensamstående. Med hänvisning till vad som anförts i motionen 1973:435 hemställs att uttalar att kön eller civilstånd inte bör tillmätas betydelse vid förmedling av bostäder. av i Agnäs m. fl. angående personalorganisationen vid länsstyrelserna i och . I motionen 1973:143 har hemställts att avslår Kungl. Maj ris förslag att och skall förenas till ett verksamhetsområde inom polisorganisationen. Med hänvisning till innehållet i nämnda motion hemställs att vid behandling av anslag till länsstyrelserna icke godkänner förslag till ändrad personalorganisation för länspolischefsexpeditionerna i och . () i Agnäs HÄKAN () HANS ()
mot · FW02536 · 1973-01-23 00:00:00 — angående förmedlingen av bostäder till ensamstående. Med hänvisning till vad som anförts i motionen 1973:435 hemställs att uttalar att kön eller civilstånd inte bör tillmätas betydelse vid förmedling av bostäder. av i Agnäs m. fl. angående personalorganisationen vid länsstyrelserna i och . I motionen 1973:143 har hemställts att avslår Kungl. Maj ris förslag att och skall förenas till ett verksamhetsområde inom polisorganisationen. Med hänvisning till innehållet i nämnda motion hemställs att vid behandling av anslag till länsstyrelserna icke godkänner förslag till ändrad personalorganisation för länspolischefsexpeditionerna i och . () i Agnäs HÄKAN () HANS ()
mot · FW02537 · 1973-01-23 00:00:00 — angående datasystemet för fastighets- och inskrivningsregister. I statsverkspropositionen bilaga 4, , behandlas den fortsatta verksamheten inom . Vid sin behandling av motsvarande frågor vid riksdag kände sig utskottet inte övertygat av det bristfälliga underlag som gavs i fråga om de ekonomiska och organisatoriska följderna av de riktlinjer för databankssystemets utveckling som presenterades. I utskottets betänkande nr 5, som avgavs , uttalade utskottet att det var svårt att överblicka följderna och att utskottet förväntade att en översiktlig preliminär kalkyl skulle läggas fram för . Detta skulle dock inte behöva påverka de då pågående försöksarbetena. Vidare påtalades behovet av klarare riktlinjer för det statliga och det kommunala ansvaret för registerreformens genomförande. Kostnaderna för den verkställda försöksverksamheten har vida överskridit de kostnader som antyddes då tog principbeslutet om registerreformen. Denna omständighet och de farhågor för de framtida kostnaderna för systemet som framförts från flera remissorgan gör det angeläget att får en redovisning av vart det bär hän i ekonomiskt avseende om de nu följda riktlinjerna får riksomfattande betydelse. Därvid måste också beaktas hur finansieringen kan tänkas bli fördelad på stat, kommuner och enskilda. De kalkyler som propositionen presenterar motsvarar inte de önskemål som utskottets, av antagna, betänkande (1972:5) innehöll. Med anledning av det anförda får jag hemställa att beslutar ge Kungl. Maj:t till känna att en redovisning för kostnader och kostnadsansvar vid ett fullföljande av databanksprojektet bör lämnas .
mot · FW02539 · 1973-01-25 00:00:00 — av herrar och Elmstedt om en vetenskaplig undersökning av valrörelse. Den gemensamma valdagen var en lösning som man fick ta för att vinna en enkammarreform. Detta led i den författningskompromiss som träffades mottogs knappast på något håll med tillfredsställelse. Inom alla politiska läger uttalades kritik. Då godtog den träffade kompromissen skedde det med så stora betänkligheter att en framställning avläts till regeringen om en översyn av den kommunala demokratins problem. Ett enhälligt konstitutionsutskott föreslog detta initiativ mot bakgrunden av de farhågor som uttalats från skilda håll för den gemensamma valdagens negativa konsekvenser. Betänkligheterna har förstärkts genom de undersökningar om 1970 års valrörelse som lagts fram av den statsvetenskapliga kommunalforskningsgruppen. Vid riksdag väcktes förslag som syftade till en omprövning av den gemensamma valdagen. De avvisades med hänsyn till den överenskommelse som träffats i författningsfrågan. I ett särskilt yttrande till betänkande (1971:65) framhöll representanter att uppgörelsen måste uppfattas som bindande och förpliktande och att den gemensamma valdagen måste prövas i två val innan frågan om en ny ordning tas upp till övervägande. De framhöll emellertid också att frågan ofrånkomligen måste bli föremål för ny diskussion i senare sammanhang. Vi ansluter oss helt till vad som anfördes i detta yttrande. Undersökningarna av valrörelse gav ett värdefullt bidrag till det beslutsunderlag som krävs då man framöver tar upp den gemensamma valdagen till förnyad, saklig prövning. Det är angeläget att liknande undersökningar görs av valrörelse. Enligt uppgift har kommunalforskningsgruppen ännu inte helt kunnat slutföra sitt arbete med utvärderingen av valrörelse på grund av bristande ekonomiska resurser. Av samma anledning är inte någon liknande undersökning av valrörelse planerad. Utskottet anförde , då krav framfördes om initiativ från sida för att få till stånd en sådan undersökning, att det endast undantagsvis kan vara anledning för att ta initiativ till vetenskapliga undersökningar. Vi delar denna uppfattning men menar att frågan om den kommunala självstyrelsens roll i vårt demokratiska system är så betydande att den verkligen kan ge anledning till ett sådant initiativ. Med hänsyn till den stora vikt som vi tillmäter denna fråga återkommer vi med kravet på att tar initiativ till att en vetenskaplig undersökning av valrörelse genomförs. Eftersom valet inträffar under innevarande år är det angeläget att beslut i denna fråga fattas med det snaraste. Av de skäl som anförts får vi föreslå att hemställer hos Kungl. om en vetenskaplig undersökning av valrörelse i enlighet med vad som anförts i motionen. H. () () GOTAB 73 3173 S 1973
mot · FW02540 · 1973-01-23 00:00:00 — av herrar och i angående kollektivanslutningen till politiskt parti. Individens rätt att själv avgöra om han önskar tillhöra något politiskt parti, och i så fall vilket, är grundläggande för demokratin. Detta är en uppfattning som vunnit en allt bredare anslutning inom alla partier. Av principiella skäl kan inte kollektivanslutning av människor till politiskt parti accepteras. Reservationsrätten undanröjer inte det ur demokratisk synvinkel olämpliga i förfarandet, eftersom individens grundlagsfästa rätt till politisk integritet naggas i kanten då man tvingas tillgripa reservationsrätten för att slippa bli ansluten till ett parti som man inte önskar tillhöra. Med hänsyn härtill borde det vara en angelägenhet för varje parti, som strävar efter att levandegöra demokratin, att inte tillämpa kollektivanslutning. Från har bl. a. vid tidigare riksdagsbehandling av frågan getts uttryck för denna åsikt. Vi anser att skyddet för den politiska integriteten och individens rätt att själv avgöra om han vill tillhöra ett politiskt parti har så stor principiell betydelse i en demokrati att bör uttala sig i frågan. Med hänvisning till det anförda hemställs att uttalar att de politiska partierna bör upphöra att tillämpa kollektivanslutning av medlemmar och att såsom medlem registreras endast den som individuellt begär inträde i parti. H. () ()
mot · FW02541 · 1973-01-25 00:00:00 — av m. fl. om rösträtt åt invandrare med utländskt medborgarskap. Med hänvisning till vad som anförts i motionen 1973:702 hemställs att hos Kungl. Maj:t begär förslag om en vidgning av rösträtten vid kommunala val i enlighet med vad som i motionen anförts. () i Glömminge . () i Skegrie () i Luttra
mot · FW02543 · 1973-01-24 00:00:00 — angående kollektivanslutningen till politiskt parti. Att fritt välja politisk gemenskap eller avstå från en sådan är för det svenska folket en självklarhet. Men efter det s. k. demokratiska genombrottet har vi fortfarande inte rensat bort den olustiga metod ur svenskt partiliv som möjliggör kollektiv anslutning till politiskt parti. Det är inte bara en skönhetsfläck det för demokratin fundamentala är individens rätt till fri åsiktsbildning. I en demokrati organiserar man sig politiskt på grund av sina åsikter. Varje människa skall i en demokrati fritt och självständigt bilda sig sin politiska åsikt. Dessa grundläggande rättigheter gör att det är främmande för demokratin att människor av en viss kategori i klump ansluts till en politisk rörelse. Varje individ måste fritt få bestämma om hon eller han vill tillhöra ett politiskt parti och i så fall vilket parti som hon eller han vill ansluta sig till. Genom storavdelningarnas tillkomst har kollektivanslutningsfrågan fått en delvis ny problematik. Deras tillkomst har ofta inneburit att det direkta medlemsinflytandet helt eller delvis eliminerats. Vi som arbetar inom den fackliga rörelsen vet att detta är ett problem. De ofta mycket knappa majoriteterna för en anslutning ger också klart besked om att inte bara de breda medlemsgrupperna utan också en del av de aktiva förtroendemännen reagerar negativt inför ett system som betyder att man undandrar sina egna arbetskamrater deras elementära rättigheter att fritt få välja politisk gemenskap. Reservationsrätten ursäktar inte tillvägagångssättet. Det normala måste vara att också inträdet i en organisation sker på eget initiativ och inte bara utträdet. Vill man slå vakt om individens integritet och rätten att själv välja politisk grupptillhörighet i organiserad form är detta en fråga av stor principiell räckvidd så stor att måste slå vakt om denna demokratiska rättighet. Med anledning av det anförda hemställer jag att uttalar att respekten för den personliga integriteten måste vara vägledande för organisationers rätt att ansluta människor till politiskt parti.
mot · FW02545 · 1973-01-24 00:00:00 — om ökad sekretess för handlingar rörande taxering. Människans integritet är ett honnörsuttryck som allmänt accepteras åtminstone i . Individens rätt att vara individuell i betydelsen olika i en mängd avseenden gentemot omgivningen anses av de flesta som en tillgång för ett samhälle. Med denna rätt följer också kravet att enskilda människor skall kunna påräkna viss anonymitet, helt naturligt under förutsättning att han följer givna lagar och förordningar, som samhället beslutat. Emellertid förekommer ofta undantag, ibland svårförklarliga. Ett dylikt synes vara att taxeringsmyndigheternas uppgifter angående medborgarnas inkomster äro så att säga offentliga handlingar. Vem som det lyster kan sålunda taga del av dessa. Taxeringskalendrar utges till ofta nyfiknas båtnad. Också i pressen kan uppgifter om olika människors inkomster läsas. Tabeller, uppsatta i form av 10 i topp ligor etc., utgör härvidlag en ofta kärkommen läsning för sensationshungriga människor. Det hela tenderar alltmer att bli ett slags geschäft, där den eller de som genom duktighet, flit, studier etc. lyckats ernå en inkomst över det kanske alldagliga ibland framställs som några nästan mer eller mindre klandervärda människor liksom om det vore klandervärt att på hederligt sätt tjäna pengar. I flera fall har sådana människor t. o. m. utsatts för hån och trakasserier från andra, ofta avundsjukt sinnade medborgare, som inte lyckats ernå samma inkomster. Att behöva schavottera i pressen som några slags mer eller mindre underfundiga för att inte säga något skumma individer är för många människor djupt kränkande. Att på detta sätt som ofta sker behandla ett offentligt material, som taxeringsuppgifterna dock är, kan inte sägas stå i samklang med principen om människans rätt till viss integritet. Man torde kunna utgå ifrån att det från början varit helt andra orsaker till att dylika taxeringsuppgifter gjorts offentliga. Den inkomsttagare som så önskar kan och bör naturligtvis få sina inkomstuppgifter offentliggjorda, medan andras önskan att få vara anonyma borde respekteras. Det hela är ju dock till syvende og sidst en affär enbart mellan berörda taxeringsmyndigheter och inkomsttagaren i fråga. Med stöd av ovanstående hemställs att hos Kungl. Maj:t anhåller att sådana åtgärder vidtas att taxeringsmyndigheternas inkomstuppgifter i princip måtte behandlas som ej offentliga handlingar.
mot · FW02546 · 1973-01-25 00:00:00 — av i m. fl. om rätt för församling att bevilja anslag till mission. Maj:ts stadga av för anförs i 1 § att denna styrelse skall bedriva mission utomlands. I 2 § anförs att det åligger missionsstyrelsen att med medel och personal bistå kyrkor i och . Uppgiften att bedriva mission och biståndsarbete är också klart uttryckt i evangelierna såsom en församlingsangelägenhet och är därmed ett sant och ofrånkomligt uttryck för kristendomens väsen. De kristna kyrkorna har också bedrivit internationellt hjälparbete som alltid måste vara en integrerande del i missionsinsatsen långt innan statsmakterna i skilda länder började känna ansvar för biståndsarbete utanför det egna landets gränser. Med hänsyn till den alltmera tilltagande nöden i den fattiga världen har Kyrkornas världsråd, vari ingår som medlem, uppmanat sina medlemskyrkor till allt större insatser. Den s. k. Montreux-rekommendationen av 1970 uppmanade kyrkorna att sätta av av sina inkomster till utvecklingsprojekt. Flera av rådets medlemskyrkor har också efterkommit uppmaningen. har emellertid ingen central kassa varur medel till internationellt bistånd kan tagas utan är hänvisad till frivilliga insamlingar eftersom församlingarna, vilka ensamma har beskattningsrätten, till följd av församlingsstyrelselagen 2 § är förhindrade att anslå medel till dylika ändamål. Hänvisningen till att den borgerliga kommunen heller inte har kompetens att ge dylika anslag är inte relevant enär här kan träda in i den borgerliga kommunens ställe. Kyrkan har ingen överordnad beslutandeförsamling med dylik befogenhet. Att genom SIDA anvisar medel till kyrkliga hjälporgan Missionsstyrelsen och - är i och för sig riktigt, men dylika anslag lämnas aldrig till religiösa ändamål. Den framställning i samma ärende som gjordes av kyrkomötet har av regeringen överlämnats till kommunalrättskommitte'n för behandling. Det ovissa läge vari kyrkans framtida förhållande till staten synes befinna sig gör det angeläget att den kyrkokommunala kompetensen i detta stycke särbehandlas för att därigenom undvika den fördröjning som två mycket omfattande utredningar måste ge anledning till. Det är för tanke motbjudande att en kyrkoförsamling kan anslå medel till ändamål som avser de egna medlemmarnas uppbyggelse och välfärd men är förhindrad att göra motsvarande prestation för medmänniskor i en lidande värld. Med hänvisning till vad i motionen anförts hemställs att hos Kungl. Maj:t hemställer om förslag syftande till att svensk kyrkoförsamling skall erhålla rätt att bevilja anslag till mission och utvecklingsbistånd. () ()
mot · FW02548 · 1973-01-25 00:00:00 — av i m. fl. om vidgad rätt till användning av investeringsfondsmedel. Under hänvisning till vad som anförts i vår motion 1973: 815 angående åtgärder för ökad innovationsverksamhet i syfte att åstadkomma större produktion och ökad sysselsättning i näringslivet får vi hemställa att hos Kungl. Maj:t anhåller om förslag att investeringsfondsmedel skall kunna användas även för verksamhet avseende forskning, utveckling, utprovning och marknadsföring. () i Ulfsbyn () i Glömminge
mot · FW02550 · 1973-01-23 00:00:00 — av henar i och i angående återlån nr allmänna pensionsfonden. Med hänvisning lill den motivering som anförts i motionen 1973: 821 hemställes att hos Kungl. Maj:t anhåller om förslag till sådan ändring av reglementet för allmänna pensionsfondens förvaltning, att företag med mindre än 500 anställda tillförsäkras återlån enligt gällande bestämmelser utan begränsning av kreditrestriktioner. . () i
mot · FW02551 · 1973-01-24 00:00:00 — av i ni. om kompensation till landsting och primärkommuner för den höjda arbetsgivaravgiften. I samband med beslutet att arbetsgivaravgiften skulle höjas från utsädes att primärkommuner och landsting skulle erhålla kompensation för avgiftshöjningen. Den direkta kostnadsfördyringen genom skattens höjning skulle alltså i princip ersättas, men det skattebortfall som drabbar landsting och primärkommuner talades det inte om i sammanhanget. Arbetsgivaravgiften är en avdragsgill omkostnad för företagen och därför kommer utgiften att belasta nettoresultaten, vilket innebär att landsting och primärkommuner därigenom får ett minskat skatteunderlag. Den börda som läggs på företagen genom den höjda arbetsgivaravgiften drabbar indirekt också landsting och primärkommuner. Den kompensation som utlovats för den direkta belastningen på löneutbetalningarna för landsting och primärkommuner bör utvidgas att även omfatta kompensation för det skattebortfall som uppstår genom arbetsgivaravgiftens höjning. Med hänvisning till ovanstående hemställes att i skrivelse till Kungl. måtte uttala sig för att kompensationen till landsting och primärkommuner för den höjda arbetsgivaravgiften även måtte innefatta kompensation för det skattebortfall som uppstår. ENSKOG (fp) ()
mot · FW02552 · 1973-01-24 00:00:00 — {1. angående principerna för statlig upphandling. Den nu gällande statliga upphandlingsförordningen tolkas så, att statliga företag och myndigheter i nästan samtliga förekommande fall skall antaga det lägsta avlämnade anbudet för upphandling. Detta har i många fall fått till följd att beslutsfattare vid myndighet inte kunnat ta vederbörlig hänsyn till exempelvis anbudsgivares möjlighet att slutföra åtaget arbete, någon anbudsgivares möjlighet att utföra ett kvalitativt bättre arbete eller anbudsgivares allmänna trovärdighet. Arbetsmarknadspolitiska skäl kan inte i tillräcklig omfattning vägas in i bedömningen. Man har inte heller möjlighet att ta hänsyn till multinationella företags möjligheter att, helt lagenligt, överflytta vinster på exempelvis statliga upphandlingar till annat skattemässigt lämpligare land. som konkurrerat vid anbudsgivningen kan på grund av att man räknat in vinstbeskattning i priset ha kommit till ett något högre pris, vilket sedan blivit avgörande vid antagandet av anbudet. Det ovan anförda anser vi mycket väl motiverar en förändring av de statliga upphandlingsprinciperna. att hos Kungl. begär förslag till åtgärder för att åstadkomma friare upphandlingsprinciper. () () i
mot · FW02553 · 1973-01-24 00:00:00 — av herrar i och i Trobro om avslag på Kungl. Maj:ts framställning om medel till datamaskinutrustning. 1963 fanns i inom den statliga sektorn datamaskiner med ett anskaffningsvärde av . Under den därefter följande tioårsperioden har anskaffningsvärdet stigit till . Enbart har lämnats bemyndiganden att beställa datamaskinutrustning på sammanlagt . I årets statsverksproposition begärs bemyndigande att beställa sådan utrustning för ytterligare . Medelsbehovet för anskaffning av datamaSkinutrustning beräknas för nästa budgetår till . Enligt vår uppfattning bör , innan bemyndiganden för beställning av ytterligare datamaskinutrustning, få en redogörelse för de hittillsvarande erfarenheterna av att använda datateknik i den statliga administrationen. Det bör sålunda klarläggas i vilken utsträckning övergången till datateknik har medfört en minskning av den administrativa personalen och i vilken utsträckning de statliga myndigheternas service till medborgarna har förbättrats. En redogörelse av detta slag måste också klarlägga i vilken utsträckning inköpt utrustning kan utnyttjas till full kapacitet och hur en ökad förhyrning av datamaskiner kostnadsmässigt ställer sig jämfört med inköp. Med anledning av det ovan anförda hemställes 1. att i skrivelse till Kungl. Maj:t hemställer att Kungl. redogör för hittillsvarande erfarenheter av användning av datamaskiner i statsförvaltningen, samt 2. att i avvaktan på en sådan redogörelse måtte avslå Kungl. Maj:ts hemställan om bemyndigande att beställa datamaskinutrustning för . N. () i Trobro