ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FW021591 · 1973-03-06 00:00:00 — Motioner nr 1591 1973 av herrar Komstedt och Clarkson i anledning av Kungl. Maj ås proposition 1973:19 angående vissa inskränkningar i trafik med tyngre lastfordon. I anledning av prop. 1973:19 ges möjlighet yttra sig över en förlängning av Kungl. Maj:ts bemyndigande att meddela förbud mot trafik på allmän väg med lastbil under vissa tider. Vi är medvetna om vikten och värdet av fortsatta försök med trafikinskränkningar av detta slag men finner det ostridigt att ägare av de transportmedel som sålunda får inskränkt nyttjande får uppbära relativt ökade kostnader. En sådan kostnad är bilskatten, som löses för kalenderår och som med fortsatta inskränkningar bör nedsättas i motsvarande mån. Lastbilsägama får ändå finna sig i minskade intäkter på grund av den minskade möjligheten att utnyttja fordonen. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att ger Kungl. Maj:t till känna att återbäring av bilskattemedel skall utbetalas till ägare av fordon, vars nyttjande inskränkes på sätt som angives i prop. () () 3 sami Nr 1591-1596.
mot · FW021596 · 1973-03-06 00:00:00 — av m. fl. i anledning av Kungl. Majrts proposition 1973:29 med förslag till lag om ändring i lagen (1947:529) om allmänna barnbidrag, m. m. Rätten till bostadstillägg prövas f. n. efter den taxerade inkomsten. Underskottsavdrag vid taxeringen ökar härigenom möjligheterna att få bostadstillägg. Detta medför bl. a. att villaägare kan få högre bostadstillägg än hyresgäster med samma inkomst. Om hänsyn tas till den skattereduktion som en villaägare erhåller på grund av ränteavdragen har han ofta inte högre hyra än en hyresgäst. Vi finner det motiverat att införa en regel som syftar till att förhindra att mycket stora underskottsavdrag vid taxeringen leder till betydande bostadstillägg. Vi vill framhålla att den väsentligaste svagheten med nuvarande inkomstprövningsregler är att rätten till bostadstillägg bedöms efter familjens inkomst före bidragsåret och anser att reglerna i det avseendet bör ändras. I propositionen 1973:29 föreslås bl. a. en tillfällig regel, innebärande att den taxerade inkomsten vid inkomstprövningen av bostadstillägg fr. o. m. skall räknas upp med det belopp som underskottsavdrag vid taxeringen överstiger . För en familj med ett eget hem där bostadslånen uppgår till . är de årliga räntorna på lånen ca . Denna räntekostnad är således avdragsgill. Vid bifall till propositionens förslag skulle vid beräkningen av bostadstilläggen inkomsten räknas upp med belopp motsvarande den del av avdraget som överstiger , dvs. i detta fall ca . Vi anser, som nämnts, att en ändring av nuvarande regler är motiverad, men menar att konsekvenserna av regeringens förslag blir alltför långtgående. Familjer i vanliga inkomstlägen drabbas på ett mycket kännbart sätt. En familj med en inkomst på exempelvis . före underskottsavdragen, dvs. en familj med ca . i månadslön, skulle få sitt bostadstillägg minskat med . För familjer i dessa inkomstlägen måste en sådan bidragsminskning bli besvärande. Många barnfamiljer har skaffat ett eget hem. De har kunnat få en god bostadsstandard till fördel för bl. a. barnen i familjen. De har naturligtvis kalkylerat med de skatte- och bidragsregler som gällt. Det är därför inte lämpligt med alltför snabba och drastiska ändringar i bestämmelserna. De förändringar som är påkallade från rättvisesynpunkt måste vara så utformade att de inte alltför hårt drabbar människor i vanliga inkomstlägen. Vi föreslår att regeln för utformas så att den taxerade inkomsten vid inkomstprövningen av bostadstillägg skall räknas upp med belopp motsvarande avdrag vid taxeringen som Med hänvisning till det anförda hemställer vi att i anledning av propositionen 1973:29 beslutar i enlighet med den i motionen föreslagna ändringen av inkomstprövningsreglerna för bostadstillägg att tillämpas fr. o. m. . () () () ()
mot · FW021609 · 1973-03-15 00:00:00 — i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1973:37 med förslag till lagstiftning om åtgärder mot vissa våldsdåd med internationell bakgrund. föreliggande lagförslag har ingående penetrerats i den allmänna debatten. Jag vill i denna motion blott peka på några punkter som är av avgörande betydelse för mitt ställningstagande. Enligt 1 § skall utlänning som ankommer till riket avvisas, om det finns grundad anledning antaga att han verkar för organisation eller grupp som kan befaras här i riket använda våld, hot eller tvång för politiska syften. Översatt till normalprosa innebär detta att den person skall avvisas som kan tänkas tillhöra grupp som kan tänkas använda våld, hot etc. här i riket. Detta underlag för ingripande innebär, såvitt jag kan förstå, en helt ny praxis. Bestämmelserna i 10 och 11 §§ innebär att vissa tvångsåtgärder får vidtagas om det finnes vara av betydelse för att utröna huruvida organisation eller grupp planlägger eller förbereder åtgärd som utgör hot mot allmän ordning och säkerhet. De nämnda tvångsåtgärderna får alltså vidtagas utan att det föreligger misstanke om visst konkret brott och utan att tvångsåtgärderna riktar sig mot viss person. Detta är ett klart avsteg från bestämmelser och hittillsvarande svensk rättsuppfattning. 1 och 10 §§ i lagförslaget innehåller ett stort antal diffusa formuleringar som grundad anledning antaga, verkar för, på grund av vad som är känt, kan befaras, finnes det vara av betydelse och planlägger eller förbereder. Denna serie av tänjbara skäl för ingripanden innebär tillsammantagna att slutligt beslut om tvångsåtgärder gentemot en utlänning kan fattas på synnerligen lösa grunder. Trösklarna till skydd för den enskildes integritet avlägsnas i alltför hög grad. Om detta lagförslag accepteras föreligger risk att vi beträder en väg som i negativ mening kan påverka vår hittillsvarande syn på den enskildes rättssäkerhet gentemot samhällets tvångsåtgärder. Lagförslaget skulle kunna förbättras genom viss omarbetning. De här redovisade huvudinvändningarna kan emellertid icke elimineras genom sådana justeringar. Till detta kommer att redan gällande lagstiftning, eventuellt med vissa kompletteringar, är till fyllest som skydd mot den brottslighet varom här är fråga. Under hänvisning till det anförda hemställes att avslår Kungl. Maj:ts proposition nr 37. P.O. ()
mot · FW021610 · 1973-03-15 00:00:00 — av herrar och Åsling i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1973: 52 angående statligt stöd till upptagande av gruvdrift vid Stekenjokk. I samband med att Kungl. i proposition 1973:52 begär bemyndigande att godkänna det preliminära avtalet med om upptagande av gruvdrift i Stekenjokk föreslås att anvisas för lån till vederbörande kommun i samband med bostadsbyggande och annan samhällsutbyggnad för gruvan. I den utredning som ligger till grund för beslutet om gruvdrift i Stekenjokk förutsätts att en stor del av dem som sysselsätts i gruvan kommer att vara bosatta i by och dess omgivningar. ligger från själva gruvan i kommun i . Med hänsyn härtill kan de föreslagna medlen väntas komma uteslutande den kommunen till godo. Det föreligger emellertid också goda möjligheter att rekrytera arbetskraft till gruvan från de nordligaste delarna av , dvs. i första hand kommun. Avståndet från den närmast belägna jämtlandsbyn, , till gruvan är omkring . Större delen av vägen mellan dessa båda orter har numera en hög standard och kommer att tas in under allmänt underhåll. finns det därför goda förutsättningar för daglig pendling. är vägen däremot oframkomlig. Det hänger samman med att den går fram genom ren fjällterräng. Stora snömängder samlas därigenom lätt på utsatta platser, vilket gör att det inte går att komma fram. Vägen bör dock kunna utnyttjas för regelbunden trafik även , om den förses med överbyggnader av trä eller andra snöskydd på känsliga ställen. Sådana anordningar finns på många ställen i . På de mest känsliga ställena kan det bli nödvändigt att anlägga ny väg eller öppna vinterväg av lägre klass men lämpligare belägen från snösynpunkt. Om personer bosatta i och dess omgivningar kan beredas stadigvarande arbete i Stekenjokk, kommer detta att få mycket stor betydelse för arbetsmarknadssituationen i de nordligaste delarna av . Med hänsyn härtill bör de medel, som föreslås bli anvisade till lån i samband med bostadsbyggande och annan samhällsutbyggnad för gruvan, få utnyttjas för investeringar även i närbelägna delar av . Möjligheterna att förbättra framkomligheten mellan och Stekenjokk bör dessutom utredas. Redan med investeringar av relativt måttlig omfattning bör vägen kunna hållas öppen i betydligt större omfattning än vad som är fallet. Med hänvisning till vad som har anförts i motionen hemställer vi att vid behandlingen av proposition 1973:52 beslutar att i skrivelse till Kungl. 1. uttala att de för bostadsbyggande och annan samhällsutbyggnad för gruvan i föreslagna lånemedlen får utnyttjas för investeringar även inom närbelägna delar av , samt 2. anhålla om utredning beträffande åtgärder för att förbättra framkomligheten på vägen mellan och Stekenjokk i enlighet med vad som har anförts i motionen. . ÅSLING (c)
mot · FW021611 · 1973-03-16 00:00:00 — av herrar Hellmark och i anledning av Kungl. Majits proposition 1973: 31 med förslag till ändring i lagen (1944: 219) om djurskydd. Till riksdag motionerade undertecknade om en översyn av djurskyddslagen med hänsyn till de strukturförändringar som skett inom djurhållningen. a. framhölls behovet av förhandsgranskning av ritningar så att olämpliga produktionsanläggningar icke uppförs. fann det vid sin prövning (JoU 1972:44) icke motiverat att förorda en översyn av lagen om djurskydd. Vi noterar därför med tillfredsställelse att regeringen, trots denna inställning, nu framlagt proposition i ärendet. Förslaget täcker i flera avseenden de krav man kan ställa på anpassning av lagbestämmelserna till nuläget. I ett avseende anser vi att nu föreliggande förslag bör kompletteras. I en interpellation vid riksdag besvarade jordbruksministern en fråga rörande stämbandsoperationer på hundar. Svaret innehöll i sin kärna att stämbandsoperationer för att förhindra skall inte är förenliga med lagen. Ehuru man följt företeelsen tillbaka i tiden och konstaterat att vissa, om än ett fåtal, fall inträffat, har man tydligen först nu kommit fram till en tolkning av lagen på ovan angivet sätt. Vi anser att frågan är av den art och vikt att den i likhet med frågan om kupering av svans och öron bör regleras i lagen, förslagsvis genom ett tillägg till 10 § med innebörd att stämbandsoperationer på hundar får ske endast av medicinska skäl. På vederbörande utskott torde få ankomma att utarbeta erforderlig författningstext. Med hänvisning till ovanstående hemställs att beslutar att i lagen (1944:219) om djurskydd införs bestämmelser om förbud mot stämbandsoperationer på hund av andra skäl än medicinska. () () GOTAB 73 3526 S 1973
mot · FW021613 · 1973-03-19 00:00:00 — av herrar och Lidgård i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1973:30 med förslag till lag om ändring i m. m. I propositionen 1973:30 lägger Kungl. Maj:t fram förslag till vissa ändringar i m. m. a. föreslås ändring av bestämmelserna i 4 kap. 13 § om domarjäv. gällande bestämmelser är som framhålls i propositionen inte helt lättillgängliga. En strävan att göra dem mer lättförståeliga bör i och för sig understödjas. I förhållande till nuvarande regler innebär propositionen att från de s. k. absoluta släktskapsjäven förs släktskap som innebär att den ene är avkomling till den andres syskon eller att de är kusiner samt svågerlag som innebär att den ene är eller varit gift med den andres syskons avkomling eller med någon från vilkens syskon den andre härstammar (prop. s. 67). I det övervägande antalet fall torde detta ha betydelse för syskonbarn och kusiner. Jävsreglerna har betydelse för objektiviteten inom rättsskipningen och för medborgarnas tilltro till denna. Det bör därför accepteras att domarjäv blir tämligen långtgående även om detta kan medföra att bestämmelserna kompliceras. Att nu föra bl. a. syskonbarn och kusiner från de absoluta jäven är enligt vår mening mindre lämpligt. Även om i det enskilda fallet på grund av bestämmelserna i 4 kap. 13 § 9. en domare sannolikt kan undvika att deltaga i handläggningen i mål där sådana släktingar är parter, är det att föredra att det i lagtexten klart uttalas att sådant släktskap är jävsgrundande. Det bör även erinras om att flera remissinstanser ifrågasatt lämpligheten av att utmönstra de släktskapsjäv som föreslås i propositionen. Med hänvisning till det anförda hemställs att vid behandlingen av propositionen 1973:30 för sin del beslutar att 4 kap. 13 § 2. skall ha följande lydelse: 2. om han med part är eller varit gift eller är i rätt upp- eller nedstigande släktskap eller svågerlag eller är syskon eller är i den släktskap, att den ene är avkomling till den andres syskon eller att de äro syskonbarn, eller i det svågerlag, att den ene är eller varit gift med den andres syskon eller syskons avkomling eller med någon, från vilkens syskon den andre härstammar, eller om han på liknande sätt är part närstående; HÄKAN () H. () 1* 1973.
mot · FW021615 · 1973-03-20 00:00:00 — i anledning av Kungl. Maj.ts proposition 1973:31 med förslag till ändring i lagen (1944:219) om djurskydd. Propositionen 1973:31 innebär i stort sett ytterligare ett nödvändigt och välkommet steg mot ett förbättrat djurskydd. I två avseenden kan dock ändringar i regeringsförslaget medföra en än mera tillfredsställande ordning. Som allmän princip borde gälla att medicinska ingrepp i kirurgins form får utföras endast av veterinär. Propositionen kan sägas hävda denna uppfattning. Principen är dock i vissa hänseenden genombruten. Detta gäller i fråga om kastrering och om kupering av svans. Enligt min mening bör några undantag från huvudregeln icke tillåtas. I fråga om kastrering bör bestämmelsen att Konungen äger förordna att annan än veterinär skall äga företa ingreppet utgå. I fråga om kupering av svans bör stadgandet att endast veterinär skall äga företa ingreppet göras villkorslöst. Bestämmelsen att envar skall ha rätt att hugga svansen av en hundvalp som är yngre än bör sålunda utgå. Det ter sig angeläget av etiska och djurskyddsfrämjande skäl att skydda djuren från kirurgiska ingrepp, utförda av personer som saknar utbildning och insikter i sådanas rätta handhavande. Det är icke minst från principiella synpunkter viktigt att här dra upp och vidmakthålla en klar och otvetydig gränslinje. Med åberopande av det anförda hemställer jag att måtte besluta att för sin del antaga följande utformning av förslaget till lag om ändring i lagen om djurskydd: Nötkreatur som är äldre än och hund får kastreras endast om det är påkallat av medicinska skäl. Kupering av svans på häst må, såframt ej Konungen medgiver undantag, företagas allenast för att bota sjukdom, skada eller oart samt skall utföras av veterinär. Kupering av svansen på annat djur må utföras endast av veterinär. Öronen på hund må ej kuperas.
mot · FW021616 · 1973-03-20 00:00:00 — i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1973: 31 med förslag till ändring i lagen (1944: 219) om djurskydd. Maj:t har med propositionen 1973:31 äntligen funnit tiden mogen att bl. a. genomföra det förslag till förprövning av djurstallar som utarbetades av lantbruksstyrelsen och dåvarande veterinärstyrelsen. Förslaget avser skyldighet att på förhand inhämta godkännande av djurstallar, inte bara i vad avser nybyggnad i byggnadsstadgans mening utan också sådan ändring av befintligt stall som, utan att räknas till nybyggnad, har väsentlig betydelse från djurskyddssynpunkt. I sin argumentering anför departementschefen jämväl ekonomiska och produktionstekniska faktorer men knyter dessa samman med djurskyddssynpunkterna i följande riktiga konstaterande: Ett bättre djurskydd leder nämligen till bättre djurhälsa, som i sin tur ger ökat produktionsresultat. Lagar som vill slå vakt om djurens skydd och rätt har tyvärr ofta visat en blygsam genomslagskraft. Av naturliga skäl är djurskyddslagens efterlevnad svårkontrollerad. Departementschefen anför härom: Resultatet kan emellertid bli illusoriskt, om djurägaren i ett stall som byggts enligt godkännande håller ett större antal djur än stallet är avsett för. Den lag som avses bli introducerad ställer därför ytterligare krav på kommunens tillsynsmyndighet, som fördenskull tarvar en väsentlig utbyggnad. Enligt DL 14 § 2 mom. kan hälsovårdsnämnd förena rättelse med ett vitesföreläggande. Men i de fall som förekommit har den sistnämnda åtgärden tillämpats mycket sparsamt och först efter det att djuren år varit utsatta för vanvård. Rimligen bör den nya lagen korrespondera med BB 16:13. Om väsentliga avsteg görs från fastställda normer för djurstall, utsätts djuren uppenbarligen för det plågeri som nämnda lagrum åsyftar. En lag som gäller förhandsgranskning av djurstallar som avses uppföras eller ombyggas berör uppenbarligen inte det nuvarande beståndet. Även om man, som vissa beräkningar antyder, kan utgå ifrån att halva beståndet kommer att byggas om, kan man med fog befara att åtskilliga äldre byggnader icke kommer att hålla måttet i enlighet med de normer som kommer att gälla för nybyggen. Departementschefens uttalanden i vad avser äldre djurstallar är såväl i rekvisiten som i lagtexten dunkla. Jag yrkar därför att det klart uttalas att djurägare åläggs att anpassa planerade såväl som befintliga stallbyggnader till de normer som Kungl. Maj.t avser utfärda. Med stöd av vad här anförts hemställs att vid behandling av propositionen 1973:31 med förslag till ändring i lagen (1944:219) om djurskydd måtte beakta vad i motionen anförts angående önskvärdheten av att samtliga djurstallar motsvarar de normer från djurskyddssynpunkt som Kungl. Maj:t avser utfärda.
mot · FW021623 · 1973-03-20 00:00:00 — i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1973:75 angående vissa organisations- och anslagsfrågor m. m. rörande försvaret. I motionerna nr 634 och 1119 vid årets riksdag hemställdes om åtgärder för att förbättra hemvärnssamariternas och hemvärnslottornas utrustning. Motionerna kommer att behandlas i samband med prop. nr 75 angående vissa organisations- och anslagsfrågor m. m. rörande försvaret. Som framhållits i motionerna är den personliga utrustningen för ovan angiven personal undermålig. Ett engångslyft för att lösa uniformsutrustningen för hemvärnssamariter och hemvärnslottor skulle enligt rikshemvärnschefen kräva en total kostnad på ca . Ett anslag på skulle nödtorftigt lösa utrustningsfrågan för denna personal. Detta anslag kan om så anses erforderligt fördelas på två budgetår. Med hänvisning till det anförda hemställes att beslutar att anslå för uniformsutrustning till hemvärnssamariter och hemvärnslottor.
mot · FW021624 · 1973-03-23 00:00:00 — i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1973:23 med förslag till lag om ändring i jordabalken, m. m. Det måste anses vara en allvarlig brist att de lagförslag som läggs fram i propositionen inte remitterats till lagrådet för granskning och yttrande. Förslagen innebär betydande ändringar i en central civilrättslig lagstiftning som berör en mycket stor del av medborgarna i landet. Förutom ändringar i arrendelagstiftningen m. m. föreslås en mängd nya regler i jordabalkens kapitel om hyra. Lagförslagen bygger i viss utsträckning på två departementspromemorior. De har således inte tillkommit på grundval av en allsidigt sammansatt kommitté, något som redan det är anmärkningsvärt. Departementspromemoriorna har visserligen utsänts på remiss till vissa myndigheter och organisationer. Vid en genomgång av promemoriorna och propositionen finner man emellertid i propositionen åtskilliga förslag som inte återfinns i promemoriorna och som alltså inte remissbehandlats. Här må endast nämnas bestämmelsen om förbud mot rörlig hyra enligt 19 a §. På den del av hyresmarknaden som inte är underkastad hyresreglering har olika slag av indexklausuler vunnit viss utbredning. Framför allt har detta varit fallet på den kommunala sektorn. Det helt övervägande antalet primärkommuner har således träffat hyresavtal med indexklausuler. Av landstingskommunerna har 19 använt sig av indexreglering. Även på den enskilda sektorn förekommer indexklausuler omväxlande med s. k. förhandlingsklausuler i viss utsträckning när det gäller bostadslägenheter. Det förefaller naturligt att parterna på hyresmarknaden skall ha rätt att avfatta sina avtal på ett praktiskt och ändamålsenligt sätt. I tider då avsevärda allmänna kostnadsökningar inträder kan det synas rimligt med en kontraktsbestämmelse som medför att den avtalade hyran rör sig i takt med kostnadsutvecklingen. Därigenom undviker man besvär med ny kontraktsskrivning, ständiga förhandlingar och eventuellt uppsägningar. Någon större nackdel synes inte ha varit förbunden med indexreglering av hyra. Med den föreslagna uppsägningsrätten för hyresgäst ges en garanti för att hyresgästen inte skall behöva erlägga en hyra som överstiger lägenhetens bruksvärde. Någon annan anledning att införa ett förbud mot indexklausuler synes inte föreligga. Det enda egentliga skäl som förs fram i propositionen för förbudet mot indexklausuler är farhågor att många hyresgäster inte skulle förstå eller komma sig för att ta till vara sin rätt att säga upp hyresavtalet för prövning av hyran. Enligt min mening är skälet inte bärkraftigt. Med hänvisning till det anförda hemställs att vid behandlingen av Kungl. Maj:ts proposition 1973:23 beslutar avslå förslaget till 19 a § lagen om ändring i jordabalken.
mot · FW021626 · 1973-03-23 00:00:00 — av m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1973:23 med förslag till lag om ändring i jordabalken, m. m. 1 propositionen 1973:23 läggs fram förslag om ändringar i hyreslagstiftningen. Bestämmelsen i 47 a § innebär en skyldighet för hyresvärd att lämna avflyttningsmeddelande till en eventuellt förefintlig ogift sammanboende. Det medges (prop. s. 172) att det kan vara svårt för hyresvärden att känna till huruvida någon sammanboende förekommer men att vissa möjligheter att få kännedom om saken kan föreligga vid besiktning av lägenheten i samband med att den avträdes osv. Om hyresvärden vid sina efterforskningar finner att någon samboende med rätt till avflyttningsmeddelande inte synes finnas, hyr han givetvis ut lägenheten till ny hyresgäst. Visar det sig sedan att en samboende trots allt har funnits och att denne med rätta kan göra anspråk på lägenheten blir hyresvärden enligt JB 7 kap. 24 § skyldig att utge skadestånd till den som går miste om lägenheten. I propositionen framförs (s. 173) den förhoppningen att saken i sådana fall skulle kunna lösas genom att hyresvärden anskaffar ytterligare en lägenhet till den som blir utan. En sådan lösning står självfallet ingalunda alltid till buds. De intrikata frågor en hyresvärd har att ta ställning till för att avgöra om det finns någon som har rätt till avflyttningsmeddelande framgår med önskvärd tydlighet av vad som anförs i lagrådsremissen av förslag till ändringar i m. m. s. 129132. Det är enligt vår mening en orimlig uppgift som enligt 47 a § läggs på hyresvärden. Denne bör befrias från att företa sådana åtgärder som av hyresgästen kan uppfattas som ett snokande i hyresgästens privatliv. Om lag om ogifta samboendes gemensamma bostad antages, bör 47 a § därför erhålla en annan avfattning. Det naturliga är att hyresgästen vid inflyttningen eller senare anmäler ett samboendeförhållande till hyresvärden. Denne bör endast ha skyldighet att lämna avflyttningsmeddelande till sådan namngiven samboende. De rättigheter som tillkommer make enligt 47 § bör således bara gälla samboende som anmälts till hyresvärden. På vederbörande utskott torde ankomma att utarbeta erforderlig författningstext. Åberoende det anförda hemställs att måtte besluta att bestämmelserna i 12 kap. 47 § om makes rätt till gemensam bostad skall äga tillämpning i fråga om ogifta samboende endast i det fall hyresgästen anmält samboende till hyresvärden före upplösningen av samlevnaden. () () () () () ()