mot · FW02538 · 1973-01-24 00:00:00 — av m. fl. angående stödet till allmänna samlingslokaler. I statsverkspropositionen för har chefen för framlagt förslag på grundval av samlingslokalutredningens (SOU 1971:92) framlagda betänkande. Departementschefens förslag innebär väsentliga förändringar av det statliga stödet till allmänna samlingslokaler i vad gäller både omfattning och organisation. Med tillfredsställelse noterar vi att väsentligt ökade ekonomiska resurser ställs till förfogande för samlingslokalstödet och finner att departementschefen delat flertalet av utredningens principiella värderingar och även tagit till vara flertalet av dess förslag. Särskilt finns det anledning att uppmärksamma det kraftiga förord för föreningslivets huvudmannaskap för de allmänna samlingslokalerna som uttalas och som tillmötesgår de synpunkter som kommit till uttryck inte bara i utredningen utan även i det övervägande flertalet remissyttranden. I vissa fall har avvikelserna ingen principiell betydelse utan får ses som uttryck för statsmaktens önskan att skapa en enkel och överskådlig organisation och administration. På några punkter finns dock skäl att närmare behandla departementschefens förslag i de delar där det skiljer sig från utredningens och av flertalet remissinstanser tillstyrkta förslag. Vi vill särskilt framhålla följande. Maximering av det statliga stödet Enligt utredningen skulle någon maximering av låneunderlaget på vilket det statliga anordningsbidraget beräknas icke göras. Erfarenheterna av det existerande lånetaket är negativa: åtskilliga samlingslokalanläggningar i orter med ett stort samlingslokalbehov har till följd av lånetaket fått en otillräcklig finansiering. Det finns även principskäl för att avskaffa lånetaket. En samlingslokalanläggnings storlek måste givetvis motiveras, men om en anläggning av den bidragsbeviljande instansen, samlingslokalnämnden, bedöms vara motiverad och till sin storlek rimlig för den ort vari den planeras, bör bidraget från statens sida ges på lika grunder oavsett storleken. Den prioritering som den beslutande instansen har att göra bör grunda sig på konkreta projektbedömningar och icke på schablonmässigt tillämpade maximigränser. Departementschefens förslag i detta avseende, att ett högsta låneunderlag på 6 milj. kr. inskrivs i författningen, synes oss principiellt sämre än nuvarande ordning med ett lånetak. Lånetaket anger högsta möjliga bidrag inom ramen för disponibla resurser, medan maximeringen i departementschefens förslag måste uppfattas som ett uttryck för en principiell uppfattning beträffande allmänna samlingslokalanläggningars storlek. Man kan därutöver peka på det förhållandet att samlingslokalanläggningar av den integrerade typ som eftersträvas även på mindre orter kan dra kostnader som överstiger av departementschefen angiven ram. Vi finner det därför rimligt att departementschefens förslag på denna punkt icke bifalles utan att samlingslokalnämnden ges möjlighet att lämna stöd åt samlingslokalanläggningar efter prövning av varje projekt för sig. Vi kan i och för sig hysa förståelse för de synpunkter som motiverat inordnandet av samlingslokalnämnden som en delegation i om man därigenom förenklar förfarandet i bidrags- och låneärendena. Departementschefens förslag att delegationen skall innefatta företrädare för de samlingslokalägande riksorganisationerna ger uttryck för uppskattning av den sakkunskap som finns i den nuvarande nämndorganisationen och vittnar om en önskan att bevara de fördelar den nuvarande nämndsammansättningen har i en ny organisation. Vi kan emellertid icke underlåta att med viss förvåning notera departementschefens uttalande i propositionen, att delegationen bör utöva beslutanderätt i samtliga samlingslokalärenden med undantag av frågor av principiell art och andra frågor av större vikt, vilka skulle avgöras av styrelsen. Enligt vår uppfattning bör en delegation med den sammansättning departementschefen föreslagit vara beslutande organ även i principiella frågor, eftersom man då har möjlighet att utnyttja den särskilda kunskapen och erfarenheten. Vi finner det vidare naturligt att man, mot bakgrund av det starka förordandet för föreningslivets huvudmannaskap för samlingslokaler, bibehåller den nuvarande organisationen med den självständiga nämnden, varigenom folkrörelsernas ansvar för verksamheten starkare kan markeras. Vi förordar fördenskull att utredningens förslag på denna punkt bifalles. Departementschefen har i vad gäller bidrag till inventarier med hänvisning till praktiska frågor icke biträtt utredningens förslag beträffande inventariebidrag att sådant skall utgå på ett låneunderlag upp till högst . utan förordar ett bidrag , dock högst . Vi vill understryka det argument utredningen hade för det högre inventariebidraget på låneunderlag upp till högst , nämligen att man därigenom skulle förbättra möjligheterna för de små samlingslokalanläggningarna, vilka ofta ligger i glesbygd. Vi anser att dessa skäl bör beaktas och förordar att den högre procentsatsen bifalles i enlighet med utredningens förslag. Vad beträffar upprustningsbidrag har departementschefen icke velat tillmötesgå de starka krav som rests i ett stort antal remissyttranden att upprustningsbidrag skall kunna utgå av i stället för föreslagna 5. Vi har förståelse för departementschefens önskemål att en övergångsform icke skall tillämpas men anser att många skäl talar för att upprustningsbidrag utgår av . Eftersom kommunerna förutsätts medverka i betydande ekonomisk omfattning, vill vi bl. a. peka på de problem som kan uppstå vid kommunsammanläggningar inom exempelvis samlingslokalområdet. Vidare kan framhållas att kommunernas ekonomiska svårigheter sannolikt kommer att bestå . Vi förordar att departementschefens förslag på denna punkt icke bifalles. Med hänsyn till vad som i motionen anförts hemställer vi att , med ändring av vad departementschefen i statsverkspropositionen beträffande stöd till allmänna samlingslokaler föreslagit och inom ramen för föreslagna medel, uttalar sig för 1. att det låneunderlag på vilket bidrag och lån till allmänna samlingslokaler beräknas icke maximeras, 2. att samlingslokalnämnden ges en självständig ställning, 3. att inventariebidrag inom ramen för föreslagna medel får utgå på ett låneunderlag , 4. att upprustningsbidrag får utgå under en övergångstid . ANN-MAR1 LAAG (s)