mot · FW021696 · 1973-04-03 00:00:00 — av m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1973:54 angående vuxenutbildning. Föredraganden framhåller som ett av de väsentliga syftena med vuxenutbildningen att ge kompensation åt dem som har en kort och bristfällig utbildning. Det har i olika sammanhang påvisats att de handikappade är en av de grupper som bland sig uppvisar de största bristerna i detta avseende. Med handikappade avser vi personer med fysiska, men även vissa psykiska handikapp och flerhandikapp. genomfördes av Stiftelsen en inventering länsvis bland handikappade med behov av servicebostad. Man fann bland dessa en grupp på 238 personer som var att betrakta som analfabeter, och orsaken var att deras handikapp förhindrat normal skolgång. För några av dessa har sedan skett marginella förbättringar dels i form av insatser från handikapporganisationerna för att bryta med dessa handikappades isolering och dels i form av påbörjad utbildning för ett litet fåtal. Frånsett dessa få är de 238 fortfarande analfabeter, och några systematiska åtgärder för att förändra deras situation har inte vidtagits från samhällets sida. Det finns anledning att i sammanhanget påpeka att Focus-inventeringen var inriktad på en speciell grupp av handikappade, dem som hade behov av servicebostad, vilket ger anledning att förmoda att en ytterligare undersökning av de handikappades förhållanden skulle avslöja att antalet analfabeter i gruppen är ännu högre än Focus uppgifter. En annan typ av utbildningsbrister bland handikappade har uppstått när barn och ungdomar drabbats av sjukdom eller olyckshändelse, med kanske fleråriga sjukhusvistelser och kvarstående handikapp som följd. De ungdomar som drabbas på detta sätt erhåller i allmänhet utbildning, men så har inte alltid varit fallet, och för dem som befinner sig och däröver kan situationen te sig helt annorlunda. Någon systematisk, landsomfattande undersökning av dessa förhållanden har, såvitt vi vet, ej genomförts, och därför är kunskaperna på området ytterst bristfälliga, men det finns anledning att befara att det bland dessa som drabbats av långvarig sjukdom och handikapp finns en ansenlig del med djupgående utbildningsbrister. Enligt de allmänna bestämmelserna för den kommunala vuxenutbildningen får specialundervisning för handikappade elever anordnas om elevantalet varaktigt beräknas uppgå till minst fem. Det finns flera avgörande skäl att ändra denna bestämmelse. Ett par av de mest viktiga är dels att det finns anledning förmoda att utbildningsbrister bland handikappade sannolikt är vanligare på landsbygden än i tätorterna och att det kan vara svårt eller omöjligt att samla tillräckligt antal deltagare samt dels att det kan finnas skäl för att i ett inledningsskede på en eller flera terminer bedriva undervisningen i hemmet hos den handikappade. I det senare fallet syftar vi främst på att handikappade, som kanske suttit isolerade utan kontakt med människor utanför hemmet, kan behöva en kortare eller längre övergångsperiod under vilken man stegvis bryter isoleringen. Det gäller samma bestämmelser för tekniskt stöd åt handikappade inom vuxenutbildningen som inom övriga skolformer. Ett allmänt intryck är emellertid att vuxenutbildningen härvidlag har en väsentlig eftersläpning i förhållande till i varje fall den obligatoriska skolan. Ett vanligt hinder för handikappades deltagande i vuxenutbildningen är undervisningslokalernas tillgänglighet. Det rör sig här i stor utsträckning om byggnadstekniska problem, som i allmänhet är möjliga att övervinna, avsaknad av hissanordningar, smala dörrar osv. Det behövs enligt vår uppfattning en grundlig översyn av dessa förhållanden, främst med avseende på personell assistens åt handikappade i vuxenutbildningen samt undervisningslokalernas tillgänglighet. Med hänvisning till ovanstående föreslås att måtte hemställa att regeringen 1. i första hand tar initiativ i syfte att bestämmelsen om lägsta antalet elever i specialundervisning för handikappade borttages eller i andra hand förordnar om att vittgående möjligheter till undantag från denna regel gives, 2. uppdrar åt att skyndsamt utreda förekomsten av analfabetism bland handikappade liksom utbredningen av utbildningsbrister i övrigt bland handikappade och vidtar åtgärder för undanröjande av dessa brister, samt 3. uppdrar åt att företa en utredning om förekomsten och behovet av tekniskt stöd för handikappade i vuxenutbildningen liksom en inventering av beståndet av undervisningslokaler, främst med avseende på tillgänglighet, innefattande förslag till åtgärder. (vpk) i (vpk) i (vpk) i