ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · FW021631 · 1973-03-26 00:00:00 — i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1973:21 angående sanering av det äldre bostadsbeståndet. De i propositionen 1973:21 framförda förslagen om åtgärder för att främja sanering och upprustning av bostäder knyter an till bostadspolitikens allmänna och övergripande mål. a. har särskilt framhållits att hyresnivån har betydelse dels för möjligheterna att bo kvar eller flytta tillbaka till ett sanerat område, dels för det allmänna syftet att undvika en skiktning i boendet på ekonomiska grunder. Vissa åtgärder i detta syfte tas upp som riktlinjer för den nu föreslagna verksamheten. Ytterligare frågor som syftar till att öka de boendes medinflytande kommer, enligt vad som aviseras i propositionen, att anmälas i annat sammanhang. En fråga som bör aktualiseras redan i detta sammanhang är möjligheterna att kringgå de nämnda syftena genom s. k. andelslägenheter. Särskilt i kan iakttas en ökad tendens att med denna speciella koppling av äganderätt och nyttjanderätt söka kringgå de hyressättnings- och beskattningsregler som gäller för hyresrätt och Enligt vissa uppgifter finns i ca 24 000 omoderna lägenheter. Av dessa ägs av kommunen eller dess bolag, av enskilda personer, av byggföretagen, av försäkringsbolag och banker samt av övriga ägarkategorier (dödsbon, stiftelser, bolag m. Möjligheterna att generellt motverka en antydd utveckling genom specialregler kan inte nu bedömas. Det vöre dock av värde om denna frågeställning kunde specifikt tas upp till prövning i samband med de överväganden om möjligheter att motverka segregation som boendeutredningen måste förutsättas göra. En avsedd markering skulle uppnås om boendeutredningen genom tilläggsdirektiv tillädes ett sådant uppdrag. Möjligheter att möta utvecklingen på ett generellt sätt finns emellertid också genom ökade kommunala förvärv av saneringsfastigheter med hjälp av i propositionen föreslagna regler om vidgat statligt kreditstöd. Departementschefen har som bakgrund för de konkreta förslagen bl. a. angett målet att kommunerna bör förvärva saneringsfastigheter i ökad omfattning. Syftet är som anges i propositionen att kommunerna därmed kan förverkliga saneringsplanernas hyrespolitiska mål genom upplåtelse av marken till företag, som sätter hyrorna enligt självkostnadsprincipen, eller genom villkor beträffande hyressättningen i samband med upplåtelse till enskilda byggherrar. Det är uppenbart att upplåtelse till allmännyttiga bostadsföretag och till bostadsrättsföreningar under insyn därvid är den lämpligaste lösningen som också utgör ett hinder för utvecklingen av systemet med andelslägenheter. Den av departementschefen sålunda anförda meningen bör, för att markera principens synnerliga vikt, uttryckligen godkännas av . Med hänvisning till det anförda hemställs 1. att hos Kungl. Maj:t hemställer om tilläggsdirektiv till boendeutredningen att föreslå åtgärder som stävjar tendenserna att genom s. k. andelslägenheter motverka övergripande bostadspolitiska mål, samt 2. att som sin mening ger Kungl. Maj:t till känna att kommunerna bör förvärva saneringsfastigheter i ökad omfattning.
mot · FW021632 · 1973-03-26 00:00:00 — i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1973:21 angående sanering av det äldre bostadsbeståndet. Bland förutsättningarna för bostadslån till ombyggnad ingår att ombyggnaden inte är av endast ringa omfattning. Enligt anvisningar skall regeln tillämpas med beaktande av arten av och kostnaden för åtgärderna. Som exempel på belåningsbara arbeten i flerfamiljshus som fyller ett varaktigt behov anges installation av centralvärmeanläggning eller badrum, hel inredning av modernt kök, anordnande av ytterligare boningsrum samt varmboning av badrum. Förslagen i prop. 1973:21, angående sanering av det äldre bostadsbeståndet liksom tidigare av godkända förslag i prop. 1972:72 rörande lokaler för boendeservice m. m., omfattar en vidgning av det statliga stödet till områden som bör prioriteras. Emellertid bör det i båda dessa propositioner åberopade syftet att minska segregationstendensema kunna utgöra grund för en ytterligare vidgning av bostadslånestödet vid ombyggnad av flerfamiljshus som fyller varaktigt behov. Som utgångspunkt för bedömningar av om en åtgärd inte är av endast ringa betydelse bör sålunda tas också åtgärder av mindre ingripande typ än de exemplifierade. Förutsättningen bör kunna uttryckas så, att bostadslån för ombyggnad kan ges för alla åtgärder utom löpande underhåll som vid nybyggnad kan inräknas i låneunderlaget. Pantvärdereglerna med deras anknytning till värdet efter ombyggnaden torde i sig själva utgöra tillräcklig spärr mot oriktig användning av stödet. En justering av förutsättningarna för bostadslån till ombyggnad på ovan förordat sätt torde stå i full överensstämmelse med vad departementschefen anfört i prop. 1973:21 (s. 7576) om målen för saneringsverksamheten, nämligen att en helhetsbedömning bör göras av lägenheterna, huset och den yttre miljön. Med hänvisning till det anförda hemställs att som sin mening ger Kungl. Maj:t till känna att bostadslån för ombyggnad av flerfamiljshus som fyller ett varaktigt behov bör kunna medges även i fall, där åtgärderna bedömts vara av endast ringa omfattning.
mot · FW021635 · 1973-03-26 00:00:00 — i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1973:27 angående samordning av den civila och militära flygtrafikledningen i en organisation, m. m. I propositionen 1973:27 ansluter sig departementschefen till reservanternas i flygtrafikledningskommittén förslag att flygtrafiktjänsten skall inordnas i luftfartsverket. En konsekvens av en sådan organisation är att flygsäkerhetsfrågorna inte kan behandlas avskilda från de ekonomiska hänsyn som följer med affärsverksformen. Från principiella utgångspunkter kan hävdas att trafiksäkerhetsfrågor inte i administrativt hänseende bör integreras med driftfrågor. Denna princip följs när det gäller vägtrafiken. Propositionens förslag går i motsatt riktning och ser i viss mån säkerhetsfrågorna från rationaliseringssynpunkt. majoritet har på ett enligt min mening övertygande sätt underbyggt sitt förslag om inrättande av ett flygsäkerhetsverk för flygtrafiktjänstens centrala ledning. Det finns ingen anledning att frångå detta förslag. Flygtrafiktjänstens centraladministration bör, oberoende av vilken organisationsform som fastställs, lokaliseras till . har bedömt en samlokalisering med flygledarskolan och kontrollcentralen ACC-Syd helt nödvändig för flygtrafiktjänstens rationella funktion. Departementschefen finner det eventuellt motiverat att stationera ett begränsat antal befattningshavare från flygtrafiktjänstens centraladministration till men vill låta ett avgörande anstå i avvaktan på särskild utredning. Även i denna fråga framstår kommitténs argument som övertygande. bör därför redan nu ta ställning till lokaliseringsfrågan och besluta om en lokalisering till av flygtrafiktjänstens centraladministration. Med hänvisning till det anförda hemställs att vid behandlingen av propositionen 1973:27 beslutar 1. att ett flygsäkerhetsverk inrättas för flygtrafiktjänstens centrala ledning i enlighet med flygtrafikledningskommitténs förslag, 2. att flygtrafiktjänstens centraladministration lokaliseras till .
mot · FW021640 · 1973-03-27 00:00:00 — i anledning av Kungl. Majrts proposition 1973:33 med förslag till ändringar i tryckfrihetsförordningen, m. m. Maj:ts proposition 1973:33 föreslås dels ändringar i tryckfrihetsförordningen, dels en datalag. Förslaget till datalag innebär att dataregister som innehåller personuppgifter i princip inte får inrättas utan tillstånd av en särskild myndighet, datainspektionen. I samband med tillståndets beviljande skall inspektionen utfärda föreskrifter som behövs för att förebygga otillbörligt integritetsintrång. Förslaget till datalag synes utgöra en god grund att bygga vidare på när det gäller att komma till rätta med de hot mot den personliga integriteten som datatekniken medfört. Däremot finns det anledning att efterlysa riktlinjer i vad gäller uppbyggnaden för de register som inrättas efter beslut av statsmakterna, eftersom datasystemen har stor betydelse från maktfördelningssynpunkt. Av §§ 3 och 6 i förslaget till datalag framgår i vilka fall tillstånd skall inhämtas av datainspektionen och i vilken omfattning inspektionen kan meddela föreskrifter i syfte att förebygga risk för otillbörligt intrång i den personliga integriteten. I båda dessa paragrafer saknas uttryckliga bestämmelser angående sammankoppling av olika register. Definitionen av register enligt lagens § 1 ger inte heller någon lösning på detta problem, eftersom definitionen synes tala om register i singularform. Inte heller i specialmotiveringen till §§3 och 6 aktualiseras sammankoppling av olika register. Däremot tangeras problematiken i anslutning till den allmänna motiveringen till lagen (6.3.2.). Där betonas att det inte bara är uppgifternas natur som är av betydelse för frågan om otillbörligt integritetsintrång. Det som därutöver anges som viktigt, är hos vem uppgifterna registreras och hur de används. Vidare anför departementschefen, att också hur stor mängd information som samlas på ett ställe har betydelse. Det är inget problem från teknisk synpunkt att i en datacentral lagra alla tänkbara uppgifter om en person. Departementschefen säger beträffande hotet mot den personliga integriteten till följd av anhopning av personanknuten information följande: Saken kan uttryckas så, att varje enskild person med fog kan kräva att ingen myndighet eller annan enskild person har en fullständig information om honom. Det måste enligt min uppfattning vara en alltför låg och riskabel ambitionsnivå. För att ge klart underlag för tillståndskrav även vid sammankoppling av personregister bör § 3 kompletteras med sådan formulering, vid sidan av inrättande och förande av personregister. Integrering av olika personregister kan föranleda krav på särskilda föreskrifter, som inte gäller för registren var för sig, och därför räcker det inte att reglera denna fråga i enlighet med § 6. Det torde få ankomma på vederbörande utskott att göra erforderliga ändringar i föreliggande lagförslag. Mot bakgrund av det ovan anförda hemställs att vid behandlingen av förslaget till datalag beslutar införa tillståndskrav också vid sammankoppling av personregister i enlighet med vad som anförts i motionen. GOTAB 73 3589 S 1973
mot · FW021643 · 1973-03-27 00:00:00 — av m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1973:43 med förslag till lag om ändring i lagen (1972:650) om rätt till ledighet och lön vid deltagande i svenskundervisning för invandrare. Proposition 1973:43 som behandlar ändringar i lagen om rätt till ledighet och lön vid deltagande i svenskundervisning för invandrare kommer vid eventuellt bifall för många svenska företag framför allt för mindre och medelstora sådana att innebära stora ekonomiska påfrestningar. Utöver problemet med de höga kostnaderna kommer dessutom de mindre företagen med ett fåtal anställda att drabbas av svårigheter att hålla en jämn produktion, då tillfällig frånvaro från arbetet medför en ryckighet i arbetet. Vi ansluter oss till propositionens principiella grundsyn att invandrare bör vara likaberättigade med svenska medborgare inom samhälls- och arbetsliv. En effektiv undervisning i svenska med samhällsorientering är angelägen för att invandrare skall kunna anpassa sig till och bli accepterade på arbetsplatsen. Vi vill dock understryka att allmän grundundervisning är en samhällelig uppgift och bör vara det även i vad avser svenskundervisningen för invandrare, vilket sammanfaller med de synpunkter som framkom i invandrarutredningens förslag. Med hänvisning till det anförda hemställs att avslår Kungl. Maj:ts proposition 1973:43. () P.-O. ()
mot · FW021645 · 1973-03-27 00:00:00 — av m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1973:43 med förslag till lag om ändring i lagen (1972:650) om rätt till ledighet och lön vid deltagande i svenskundervisning för invandrare. 1972 antagna lagen om rätt till ledighet och lön vid deltagande i svenskundervisning för invandrare kommer, trots nu i prop. 1973:43 föreslagna ändringar, den effekten att kvarstå genom lydelsen av första stycket i lagens första paragraf att utländska sjömän anställda å svenska fartyg ej omfattas av lagen. Det rör sig om en grupp av ca 5 500 personer (norrmän och danskar ej inräknade). Utländska sjömän är icke skyldiga att ha arbetstillstånd, och endast några få är kyrkobokförda i . Arbetsplatsen-fartyget är också bostad. Det pågår f. n. en utredning om skyldighet för utländska sjömän att ha arbetstillstånd vilken, om den resulterar i lag om sådan skyldighet, skulle eliminera den begränsning som den föreslagna lagen nu innebär för den utländska arbetskraften på svenska fartyg. Då det emellertid är svårt att förutsäga när utredningen är klar och vilken lydelse en eventuell lagstiftning om arbetstillstånd för utländska sjömän skulle få, är det enligt vår uppfattning påkallat att redan nu klart uttala att lagen om svenskundervisning för invandrare även bör omfatta utländska sjömän ombord på svenska fartyg. En omfattande studiecirkelverksamhet förekommer på fartygen, och den praktiska erfarenhet som finns på studieområdet gör det möjligt att tekniskt och organisatoriskt innefatta berörda sjömän i lagen om svenskundervisning. Under åberopande av ovanstående hemställer vi att hos Kungl. Maj:t begär förslag som syftar till att lagen om svenskundervisning för invandrare även måtte omfatta utländska arbetstagare på svenska fartyg. () ()
mot · FW021646 · 1973-03-27 00:00:00 — i anledning av Kungl. Majrts proposition 1973:43 med förslag till lag om ändring i lagen (1972:650) om rätt till ledighet och lön vid deltagande i svenskundervisning för invandrare. Genom att lagförslaget gäller här i landet bosatt arbetstagare, som har arbetstillstånd undantas , i likhet med vad tidigare varit fallet, en viktig kategori, nämligen utlänningarna ombord på svenska fartyg. Av de omkring 6 900 utländska sjömän som är anställda på svenska fartyg är närmare 5 000 av icke-nordisk nationalitet. Inte minst från säkerhetssynpunkt är det nödvändigt att de ombordanställda förstår och kan göra sig förstådda på svenska och engelska, de två språk som ständigt användes. Studier är för övrigt en idealisk verksamhet till sjöss. Bland befälet och ofta även bland övriga kategorier av fartygsanställda finns kompetenta lärare. Förslaget till lag om ändring i lagen om rätt till ledighet och lön vid deltagande i svenskundervisning för invandrare borde alltså i 1 § kompletteras med samt utländska sjömän på svenskt fartyg. Med stöd av det anförda hemställs att i 1 § av förslaget till lag om ändring i lagen om rätt till ledighet och lön vid deltagande i svenskundervisning för invandrare beslutar införa tillägget samt utländska sjömän på svenskt fartyg".
mot · FW021648 · 1973-03-27 00:00:00 — av m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1973:47 angående förbättrade familjeförmåner inom den allmänna försäkringen, m. m. 1 propositionen 1973:47 angående förbättrade familjeförmåner inom den allmänna försäkringen, m. m. föreslås många angelägna ändringar i nuvarande familjestöd, och flera nya inslag i det sociala trygghetssystemet föreslås. Dessa familjepolitiska reformer har bl. a. till syfte att under sådana perioder som kan innebära särskilda ekonomiska påfrestningar för familjen förbättra samhällets stöd. Införande av den s. k. garantinivån säkrar således för de familjer som tidigare fått ett rätt begränsat stöd vid en period med barnsbörd och vård av spädbarn att nu bör kännas ekonomiskt bättre tryggad. Kvinnornas ökande deltagande i förvärvsarbete även då de har småbarn i hemmet samt de ökande timlönerna för kvinnliga anställda talar för att reformen med en garantinivå kommer att för samhället medföra kostnader som snart kan minska. En jämförelse visar att antalet kvinnor i åldrarna som hade tilläggssjukpenning ökade , medan antalet kvinnor i samma åldersgrupp som var hemmamakeförsäkrade minskade . För de förvärvsarbetande kvinnorna med sjukpenning per dag torde den bästa förstärkningen av stödet i samband med barnsbörd vara en förlängning av ersättningstiden - främst för att hjälpa de blivande mödrar som på grund av tungt arbete eller besvärliga arbetsförhållanden måste avbryta sitt förvärvsarbete före förlossningen, liksom också för de kvinnor som fast ej sjuka ändock påverkats på sådant sätt av graviditeten att de icke kan fortsätta sitt arbete. Det är av stor betydelse för familjerna att någon av föräldrarna kan vara hemma och vårda det nyfödda barnet tills en barntillsynsplats kan ordnas, och detta sker f. n. sällan före det barnet uppnått 56 månaders ålder. Starka skäl kan därför framföras för att söka öka ersättningstidens längd för familjepenningen, speciellt om kostnader för den i propositionen föreslagna reformen inte kommer att uppgå till de belopp som angivits därför att antalet hemmamakeförsäkrade mödrar minskar. Kommande reformer bör inriktas på en förbättring för de familjer där båda makarna förvärvsarbetar och där behov finns för den blivande modern att få någon tid utan förvärvsarbete före förlossningen. En förlängning av tiden ger då också fadern större möjlighet än inom tiden 6 månader att i realiteten utnyttja sin rätt att vara hemma hos barnet någon tid. Med stöd av ovanstående får undertecknade föreslå att i skrivelse till Kungl. Maj:t uttalar att det är angeläget vid framtida förbättringar i familjestödet i samband med barns födelse vad beträffar längden av den tid föräldrapenning kan utbetalas att särskild hänsyn tas till de familjer där modern måste avbryta sitt förvärvsarbete tidigare än strax före barnets födelse av skäl som anknyter till moderns arbetsförhållanden eller hälsa. () () MAJ () () () () () GOTAB 73 3590 S 1973
mot · FW021651 · 1973-03-27 00:00:00 — av i m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1973:58 med förslag till lag om ändring i allmänna prisregleringslagen (1956:236), m. m. I propositionen 1973:58 föreslås en omorganisation av statens prisoch kartellnämnd, som enligt departementschefen skall göra denna myndighet bättre ägnad att lösa uppgifter sammanhängande med prisövervakningen. SPK skall i ökad utsträckning överlägga med företagen om prisändringar, även i situationer då prisregleringslagen inte är i kraft. SPK:s uppgift blir också att undersöka de motiv och de faktorer, som föranleder företagen att ändra sina priser. Denna omorganisation av SPK förutsätter ett tätare och intimare samarbete och samråd än tidigare mellan SPK å ena sidan och företagen och deras organisationer å den andra. Den allsidiga sammansättningen av nämndens styrelse med balans mellan företags- och konsumentintressen blir härigenom angelägnare . Departementschefen föreslår emellertid i propositionen, utan någon motivering, att balansen mellan företags- och konsumentintressena överges. Hans förslag går ut på att en majoritet av styrelsens ledamöter bör representera allmänna konsument- och löntagarintressen och att styrelsens numerär minskas från 13 till 9. Enligt vår mening kommer en styrelse med en sådan sammansättning att ha väsentligt mindre möjligheter än en styrelsen av SPK:s nuvarande typ att leda nämnden i dess nya form. Med stöd av det anförda hemställes att som sin mening ger Kungl. Maj:t till känna att statens pris- och kartellnämnds styrelse bevarar sin nuvarande sammansättning. . () i
mot · FW021654 · 1973-03-27 00:00:00 — av herrar och Komstedt i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1973:58 med förslag till lag om ändring i allmänna prisregleringslagen (1956:236), m. m. Enligt statens pris- och kartellnämnds nuvarande instruktion skall nämnden ledas av en styrelse bestående av dess generaldirektör och 12 andra ledamöter. Styrelsen skall vara så sammansatt, att balans råder mellan företagarintressen och allmänna löntagar- och konsumentintressen. Enligt vad departementschefen anför i proposition nr 58 skall emellertid fortsättningsvis detta krav på balans ej längre föreligga. Enligt propositionen bör det ankomma på Kungl. Maj:t att utan sådana bindningar utse styrelsens ledamöter . En majoritet av styrelsen bör representera allmänna konsument- och löntagarintressen. Denna ändring av reglerna för styrelsens sammansättning är enligt vår mening anmärkningsvärd. I ett organ som pris- och kartellnämnden med uppgift att främja konkurrensen inom näringslivet och med väsentliga prisövervakande funktioner, där ingående kännedom om näringslivets förhållanden är en förutsättning, borde en styrelsesammansättning, som innebär balans mellan företagarintressen och löntagar- och konsumentintressen, vara en självklarhet. Med anledning härav hemställes att beslutar uttala att styrelsen för statens pris- och kartellnämnd även bör vara så sammansatt, att balans råder mellan företagarintresset och löntagar- och konsumentintresset. GOTAB 73 3593 S 1973
mot · FW021660 · 1973-03-27 00:00:00 — av i m. fl. i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1973:65 angående anslag till regionmusiken för /74, m. m. Maj:ts proposition 1973:65 framlägges förslag till central ledningsorganisation för regionmusik. har en kommitté, organisationskommittén för regionmusiken, fungerat som centralt ledningsorgan. I propositionen framkommer att regionmusikens kapacitet till övervägande del tillgodogöres det allmänna musiklivet och framför allt framföranden i rikskonserters arrangemang. Remissyttranden har avgetts av överbefälhavaren samt teater- och musikrådet. Båda remissinstanserna avstyrker en organisationsförändring från . Överbefälhavaren anför ekonomiskt betingade skäl medan teater- och musikrådet anser att ytterligare erfarenheter behövs innan ledningsorganet permanentas. betänkande (SOU 1972:66) Ny kulturpolitik, som lämnades kan förväntas ge anledning till en proposition under det närmaste året. En behandling av detta ärende tillsammans med den övriga kulturpolitiken torde vara mera riktig. Det synes då rimligt, med hänsyn till såväl remissinstansernas tveksamhet som den förväntade propositionen, att inte nu tar ställning till vad i propositionen anförts beträffande regionmusikens centrala ledning. Åberopande det anförda hemställs att avslår propositionen 1973:65. () ()
mot · FW021661 · 1973-03-27 00:00:00 — av i Ulfsbyn och fröken i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1973:65 angående anslag till regionmusiken för /74, m. m. I propositionen nr 1973:65 föreslås bl. a. att det nuvarande ledningsorganet för regionmusiken, organisationskommittén för regionmusiken, ersätts med en särskild styrelse utsedd av Kungl. Det nuvarande ledningsorganet har självt initierat denna förändring med bl. a. den motiveringen, att dess uppdrag i vad avser genomförandet av regionmusikens omorganisation nu i allt väsentligt är genomförd. Frågan om regionmusikens framtida ledning och funktion i det regionala kulturlivet hänger samman med de förslag som presenterat i sina betänkanden (SOU 1972:66 och SOU 1972:67). Innan ställning tas till dessa förslag synes det inte vara någon större angelägenhet av att ta slutgiltig ställning till regionmusikens ledningsfunktioner. Över förslaget har två remissinstanser yttrat sig, nämligen överbefälhavaren och teater- och musikrådet. Båda anser förslaget om en permanent central ledningsorganisation vara befogat men avstyrker från skilda utgångspunkter den föreslagna tidpunkten för organisationsförändringen. Enligt vår mening är det befogat att vänta med ett ställningstagande till dess ytterligare erfarenhet vunnits. bör därför awisa propositionen i denna del. Med hänvisning till ovanstående hemställes att beslutar att de centrala ledningsfunktionerna tills vidare bör utövas av organisationskommittén för regionmusiken på sätt som förekommer. () i Ulfsbyn