mot · FW021680 · 1973-03-30 00:00:00 — i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1973:15 angående godkännande av vissa internationella överenskommelser på den intellektuella äganderättens område, m. m. I upphovsrättslagens första kapitel behandlas upphovsrättens föremål och innehåll, medan andra kapitlet reglerar inskränkningar i upphovsrätten. Denna systematik är avgörande för förståelse av lagens bestämmelser. I 9 § stadgas ett undantag från upphovsrätten för hos stats- och kommunmyndigheter upprättade handlingar, vilket systematiskt är något annat än en inskränkning. Enligt förslaget skall undantaget nu ges en snävare räckvidd så att endast författningar, beslut av myndighet, av svensk myndighet avgivna yttranden samt officiella översättningar av sådana texter kommer att vara undantagna. Detta betyder att alla andra allmänna handlingar i och för sig åtnjuter upphovsrättsligt skydd. I den mån inskränkningar häri tillåts regleras detta i 2 kap., enkannerligen i 24 §. Redan beträffande nu gällande undantag enligt 9 § gör lagen en justering: upphovsrätt må göras gällande till karta som upprättats av vissa myndigheter. Samma justering behövs enligt förslaget. Dessutom har det emellertid visat sig att upphovsrättsliga verk av enskilda kan komma att ingå även i sådana handlingar som skall vara undantagna t. ex. i yttranden och att justeringen därför bör gälla även dylika verk så att de inte, sina upphovsmän till förfång, blir fria för utnyttjande av envar. Den här beskrivna situationen täcks av förslagets 9 § första stycket samt andra stycket första punkten. är det uppenbarligen så att den totala upphovsrätten, som på återgivet sätt tillerkänts vissa verk, vilka ingår i författningar, beslut och yttranden, inte blir acceptabel från allmän synpunkt, eftersom den allmänna debatten och informationsfriheten på ett otillbörligt sätt då kunde komma att begränsas. Det behövs därför vissa inskränkningar i denna upphovsrätt. Men det är då fråga om inskränkningar som är helt kommensurabla med övriga inskränkningar. De har alltså sin plats i andra kapitlet och icke som enligt förslaget i första. Detta framgår särskilt tydligt av att man i förslaget tvingats att till 9 § foga en hänvisning till 26 §, som enligt sin ordalydelse bara avser andra kapitlet. Det kan vidare påpekas att den i förslagets 9 § andra stycket sista punkten stadgade inskränkningen är helt jämförlig med motsvarande (ehuru omvänt formulerade) bestämmelse i 24 § andra stycket första punkten in finem. Bland de verk som enligt förslaget till 9 och 24 §§ URL skall åtnjuta särskilt skydd anges också diktverk. Enligt motiven skall termen diktverk ha samma innebörd som uttrycket dikt i 19 § första stycket URL. Lagstiftarens intention i detta stycke har inte täckning i det allmänna språkbruket. Ordet diktverk har en mera omfattande innebörd än dikt och torde ofta kunna ses som motsats till faktaverk. Till och med ordet dikt kan ha denna betydelse (jfr den känala skolanatologin och tanke, som uppenbart betyder ungefär fantasi och filosofi); att ordet ändå kunnat accepteras i 19 § beror på sammanhanget och bestämningen mindre dikt. Om 19 § skall vara utgångspunkt, blir det emellertid också vilseledande att i två paragrafer ha olika termer för något som påstås ha samma innebörd. Hur man än ser det blir alltså med utgångspunkt i 19 § ordet dikt det enda acceptabla även för 9 och 24 §§. Det framgår av kontexten att man varit angelägen att i sistnämnda paragrafer anknyta till verksbegreppet och att detta torde vara anledningen till att man förkastar ordet dikt. har man emellertid också föreslagit att 19 § första stycket skall utgå ur lagen. Om så kommer att ske, faller ordet dikt också bort ur lagen, och anledning saknas att anpassa 9 och 24 §§ till redan befintlig text. Under sådana omständigheter bör man söka en formulering som entydigt leder tanken till den typ av verk som avses. Jag föreslår därför att man i stället för diktverk använder uttrycket lyriskt verk eller verk av lyrik. För att lagens nuvarande systematisering skall kunna bibehållas och ordvalet bli korrekt bör lagtexten få exempelvis följande lydelse; Författningar, beslut av myndigheter, av svensk myndighet avgivna yttranden samt officiella översättningar av sådana texter äro icke föremål för upphovsrätt. Utan hinder av vad sålunda är stadgat må upphovsrätt göras gällande till officiell karta, alster av bildkonst, musikaliskt verk och lyriskt verk i den mån sådant verk ingår i handling som avses i första stycket. Alster av bildkonst, musikaliskt verk och lyriskt verk som avses i 9 § andra stycket må återgivas utan upphovsmannens samtycke. För sådant återgivande äger upphovsmannen rätt till ersättning; dock utgår ersättning ej om verket återgives i samband med myndighets verksamhet eller i samband med redogörelse för mål eller ärende i vilket verket förekommit och det sker endast i den omfattning som betingas av ändamålet med redogörelsen. Annan hos svensk myndighet upprättad handling än som avses i 9 § första stycket må ock återgivas utan upphovsmannens samtycke. Vad nu sagts gäller dock icke officiell karta, teknisk förebild, verk som framställts för undervisning eller utgör resultat av vetenskaplig forskning, alster av bildkonst, musikaliskt verk, lyriskt verk eller verk, varav exemplar i samband med affärsverksamhet genom myndighets försorg tillhandahålles allmänheten. Vad som muntligen eller skriftligen anföres inför myndighet eller i statlig eller representation eller vid offentlig överläggning om allmänna angelägenheter må likaledes återgivas utan upphovsmans samtycke; dock att utlåtanden, såsom bevis åberopade skrifter och dylikt må återgivas allenast i samband med redogörelse för mål eller ärende vari de förekommit och i den omfattning som betingas av ändamålet med redogörelsen. Upphovsman äger ensam utgiva samling av sina anföranden. Enligt motiven skall bestämmelsen i den föreslagna 24 a § även vara tillämplig på inspelningar som är allmänna handlingar. Man grundar sig därvid på ett uttalande av offentlighetskommittén att också ljud- och bildupptagningar i vissa fall kan anses utgöra allmän handling. Underlaget i propositionen är på denna punkt oklart. Enligt 18 § andra stycket URL äger bibliotek och organisation med Konungens tillstånd och på de villkor som däri anges framställa exemplar av Utterärt verk genom ljudupptagning att användas för utlåning till blinda och andra svårt vanföra. I tillämpningsföreskrifterna har denna rätt tillerkänts stiftsoch landsbiblioteken, centralbiblioteken och . Dessa institutioner torde vara att bedöma som myndigheter enligt 2 kap. 3 § tryckfrihetsförordningen. Eftersom av myndighet framställda talböcker, med den tolkning propositionen gör av begreppet allmän handling, kommer att vara hänförhga till allmänna handlingar, innefattar förslaget tUl 24 a § en direkt motsägelse till 18 §: om 24 a § genomförs och skall tolkas på angivet sätt, kan Konungen inte uppställa några villkor för utlåningen av dessa talböcker; biblioteken kommer t. o. m. att vara skyldiga att tillhandahåUa kopior av dem. Avsaknaden av den bestämmelse som föreslås i 24 a § har veterligen icke vållat komplikationer. Det kan därför ifrågasättas om den är behövlig. Om det dock med hänsyn till övriga ändringar i URL anses nödvändigt med den aktuella paragrafen bör man begränsa dess verkningar såvitt avser material som sagts. Undantaget bör avse sådan handling som myndigheten framställt med särskilt tillstånd. I vad avser föreslagna 22 § FotoL får jag framhålla följande: I första stycket punkt 3 har man kopierat motsvarande bestämmelse ur URL genom att göra lagen tillämplig på fotografisk bild som på annat sätt är fast förenad med marken. Denna formulering är svår att i tanken transformera till verkligheten. I motiven har man förklarat bestämmelsen gälla annan med marken fast förenad anordning. Ordalydelserna kan inte anses vara särdeles välfunna, och risk finns att de utmanar löjet. Jag föreslår att lagtexten får följande formulering (se motiven): 3. fotografisk bild som infogats i här belägen byggnad eller byggnad eller annan med marken fast förenad anordning. Med hänvisning till det anförda hemställer jag att vid behandlingen av propositionen 1973:15 beslutar om ändringar i förhållande till Kungl. Maj:ts förslag i enlighet med vad i motionen anförts.