mot · FW02797 · 1973-01-25 00:00:00 — av m. fl. om åtgärder för främjande av naturvården. Konflikter mellan skyddsintressen och exploateringsintressen uppstår ständigt. har exploateringsintressena i regel segrat även när det gällt vattenkraftutbyggnad i nationalparker eller i andra orörda naturområden och industrilokalisering vid kusterna. Självklart måste mark även fortsättningsvis avsättas för olika exploateringsändamål, men det bör , bl. a. genom den fysiska riksplaneringen, vara möjligt att ge större tyngd åt naturvårdsaspekterna. En förutsättning för detta är dock att naturvärdena inventeras och dokumenteras i större utsträckning. framhöll i motion 1972:1817 i anledning av riksplanepropositionen att värdet från naturvårdssynpunkt för betydande områden i landet är okänt. De inventeringar som gjordes i förberedelsearbetet är ojämna och täcker inte hela landet. Det är ytterst väsentligt att dessa inventeringar byggs ut på ett systematiskt sätt såväl geografiskt som i fråga om typinriktning. Här måste även skolans behov av lämpliga exkursionsområden beaktas. Ytterligare inventeringar krävs också när det gäller tillgångarna på vatten. Vattenanvändningen ökar kraftigt och redan föreligger brist i delar av landet. Man har tvingats leda vatten från avlägsna vattentäkter med stora kostnader som följd. Kunskaperna om tillgång och kvalitet på grundvatten är också otillräckliga, men man vet att det i flera områden är brist på grundvatten. Förorening av grundvatten förekommer också på en del håll. Därför bör landets vattentillgångar inventeras och en plan för vattenhushållningen utarbetas. Särskild uppmärksamhet måste därvid ägnas grundvattenfrågorna. Det är vidare angeläget att kustinventeringarna byggs ut. genomförde 1969 en inventering av landets havskuster med undantag för de stora öarnas. Syftet var att klarlägga strändernas beskaffenhet, hur de används och hur lämpliga de är för bad och friluftsliv. Resultatet var alarmerande. Bara en begränsad del av kusten har naturliga förutsättningar för bad och friluftsliv i samband med bad. Hälften av de undersökta stränderna var branta, fuktiga, vassbevuxna eller utgörs av kajer, utfyllningar m. m. Av de återstående stränderna var helt eller delvis spärrade av bebyggelse eller andra anläggningar. Därutöver var en avsevärd del av stränderna steniga och olämpliga för bad. Härefter återstod av den undersökta kusten. Men även en del av dessa områden var olämpliga genom faktorer, som försvårar uppehåll i anslutning till stranden. Slutsatsen av planverkets inventering var, att mindre än en tiondel av de totala strandresurserna var lämpliga för bad och friluftsliv. Anspråk för andra ändamål kan också komma att ställas på dessa återstående områden. Det är givetvis av största betydelse att återstående kustområden lämpade för bad och friluftsliv kan bevaras för detta ändamål. Vissa generella riktlinjer har genom riksplanebeslutet utfärdats för den regionala och kommunala planeringen. Vi vill även instämma i vad anförde i yttrande över motion till förra årets riksdag. De gångna årens utveckling har visat att strändernas kvalitet för bad endast är en av flera faktorer som skall beaktas när det gäller att bedöma strandområdenas betydelse som rekreationsmiljö. Målet bör vara att strandområdena inte skall exploateras. Är ett ianspråktagande av stränderna nödvändigt bör detta föregås av utredningar som ger underlag för åtminstone generalplanemässiga överväganden. I och med att naturvårdsområden avsätts för forskning och rekreation är det självfallet viktigt att forskning också kommer i gång. Speciellt angeläget är detta när det gäller våra sexton nationalparker. Dessa omfattar totalt och räknas med all rätt till de värdefullaste markerna i vårt land. Huvudparten består av fjällområden av varierande art. Gemensamt för dem alla är att de avsattes . Avsikten har varit att de skulle utgöra referensområden för vetenskapen och för kommande generationer visa svensk natur opåverkad av mänsklig verksamhet. Tyvärr har några skadats bl. a. genom vattenkraftutbyggnad, särskilt som till stor del märkts av denna exploatering. Vidare har man för sedan insett att tre av områdena, , och Söderskog, utgör kulturlandskap som måste ägnas en kontinuerlig vård för att den landskapsbild som man ursprungligen ville bevara skall vidmakthållas. Forskning i dessa områden har pågått eller pågår i ytterst varierande omfattning men närmast sporadiskt. Olika framstötar har gjorts i syfte att få till stånd mer omfattande undersökningar men utan resultat. Enligt 2 § NVK skall i mån av tillgång på medel utföra undersökningar i nationalparkerna. Brist på resurser har dock omöjliggjort systematiska sådana. Några av parkerna är bättre kända, andra har ägnats synnerligen liten uppmärksamhet. Detta är beklagligt. De uppgifter som insamlats visar att områdena verkligen är värdefulla och ökad kännedom om dem kan berika våra kunskaper om svensk natur. Natur är ingenting statiskt utan ändras ständigt. Det är angeläget att studera vad som i ett långsiktigt perspektiv verkligen händer med natur som undantas exploatering. I vissa av de aktuella områdena kan man räkna med att förändringen sker utomordentligt långsamt, i andra kan den gå förhållandevis snabbt. Genom systematiska undersökningar skulle förändringarna kunna kartläggas. Undersökningarna kompliceras, men behöver därför inte bli mindre intressanta genom verkningarna av luftföroreningar som sprids över hela vårt land. Nedfall av dessa genom nederbörd m. m. kan även i otillgängliga delar påverka livsbetingelserna. Inom Stora Sjöfallet-området bör vattenkraftutbyggnadens inverkan på landskapet m.m. kunna studeras. Enligt vår mening bör en systematisk fotografisk dokumentation och systematisk forskning, t. ex. inventering av flora och fauna, ske med jämna mellanrum, förslagsvis i nationalparkerna. Även de områden som utgörs av kulturlandskap bör ägnas dokumentation och lämplig forskning. Därigenom skulle äntligen våra nationalparker kunna göra tjänst som vetenskapliga referensområden. bör därför initiera sådan forskning. Denna måste föregås av viss planering, varför kostnaderna för budget 1973/74 inte torde vara större än att de ryms under anslaget Miljövårdsforskning. Möjligheterna att genom AMS få möjlighet till personalresurser bör också övervägas. Med hänvisning till vad som ovan anförts hemställer vi att hos Kungl Maj: t begär 1. att en fortsatt naturvårds- och kulturvårdsinventering genomförs, 2. att landets vattentillgångar inventeras och en plan för vattenhushållningen upprättas, 3. att ytterligare studier av kusternas beskaffenhet genomförs som kan ge underlag för konkreta anvisningar i syfte att trygga behovet av områden lämpade för bad och friluftsliv, 4. att låter verkställa kontinuerlig forskning och fotografisk dokumentation av de svenska nationalparkerna.