mot · FW02713 · 1973-01-25 00:00:00 — av m. fl. om ett system för välfärdsbedömningar. fick inte avsluta sitt arbete. Problemen fördes med fermitet över till en arbetsgrupp inom kanslihuset. Dessutom fick utredningens förutvarande sekreterare, Per , i uppgift att utreda hur den framtida forskningen om välfärden borde läggas upp. kom hans rapport . I den föreslås tre moment för undersökningar om välfärd. Mätmetoderna för fyra faktorerna sysselsättning, hälsa, kunskap (utbildning) och ekonomi bör fördjupas och utvecklas. En ny kartläggning av välfärden bör ske /76 och bör kunna jämföras med de undersökningar som är gjorda 1967/68. Den välfärdspolitiska forskningen bör utbyggas och bli en socialpolitisk motsvarighet till de traditionella ekonomisk-politiska nationalbudgetema. I dessa tankar är det lätt att principiellt instämma, speciellt som vi drivit på för att få fram bättre bedömningar på det viktiga fält som välfärden i bredaste mening utgör. Den digra utredningen omfattar över 100 sidor förutom bilagor. Vi anser det nu angeläget att dessa frågor prioriteras: De undersökningar som låginkomstutredningen gjort måste följas upp. En parlamentarisk utredning måste tillsättas för att snabbt lägga fram förslag om hur välfärdsmätningar skall utformas för att bli ett löpande inslag i , t. ex. på liknande sätt som de ekonomiska långtidsutredningarna som kommer . Även om pengar till en provundersökning nu anslås enligt statsverkspropositionen måste nu säga ifrån, så att den större undersökningen därefter kan planeras och så att extraanslag kan utgå sedan provundersökningens resultat kommit fram. Att ett vidare mått än BNP behövs är på många sätt tydligt. Miljöfrågorna bekräftar det, regionalpolitiken likaså. måste på alla sätt angripas effektivare. För det behövs ökad kunskap och ett nytt synsätt, bl. a. genom att kravet på välfärdsbedömningar nu får ett genombrott i vårt land. Vi behöver flera, bättre mått på »välfärd» Även om det är svårt att mäta sådant som luft- och vattenmiljön, arbetsmiljön, bostadsmiljön osv. är dessa förhållanden en verklighet av största betydelse för människorna. Genom att de inte enkelt kan uttryckas i siffror och i allmänhet inte kommer med i bruttonationalprodukten tas de inte lika lätt med i bedömningar och avvägningar inför olika beslut. Men de är lika viktiga för det. Vi använder oss av synnerligen bristfälliga och ibland rent felaktiga metoder för att mäta välfärden. Ofta har man ansett ökad bruttonationalprodukt som liktydigt med ekonomisk utveckling, framåtskridande och ökat välstånd, trots att bruttonationalproduktbegreppet inte täcker in värden som fritid, trygghet och valfrihet i arbetet, miljö, hälsotillstånd m. m. Sådana faktorer utövar ett stort inflytande på välfärdsupplevelsen men kommer inte till uttryck i bruttonationalproduktbegreppet. Det är helt enkelt fel att reservationslöst jämställa en ökad bruttonationalprodukt med ökad välfärd. Självklart leder denna brist lätt till beslut på bristfälliga grunder ur samhällsekonomisk synvinkel. Även om det är uppenbart att BNP såsom mått har betydelse inte minst för konjunkturpolitiken, för angivande av tillgängliga resurser och för jämförelser över långa perioder måste därför andra välfärdssynpunkter vägas in. Vi behöver då för det första förbättra forskningsmetodiken för att bättre kunna komma åt de här förhållandena. Vi behöver för det andra förbättra det underlag av fakta som vi skall använda dessa forskningsmetoder på. I sin aktuella bok har på olika sätt bra klargjort BNP-måttets otillförlitlighet, bl. a. genom att självhushållssektorns bidrag inte är medtaget. Orsaken till de bristfälliga måtten på välfärd ligger naturligtvis till stor del i svårigheten att mäta faktorer som t. ex. miljö, arbetsförhållanden, bostadssituation osv. Det som inte har kunnat uttryckas i siffror har ansetts mindre viktigt. Är 1971 anförde finansutskottets socialdemokratiska majoritet i ett utskottsbetänkande om välfärdsbedömningar att en sakkunnig observera en sakkunnig hade tillkallats av för att studera forskningsresultat och statistik på detta område. var eller är tillräckligt. Man bör observera vad LO skriver i sitt remisssvar över denna fråga om ett bredare system av välfärdsmått. LO ser detta som en stor, och tydligen också svår, fråga. Dess utlåtande lyder på denna punkt: »LO anser det också i enlighet med motionen vara lämpligt att låta det tilltänkta utrednings- och metodutvecklingsarbetet ledas av parlamentariker.» LO:s syn summeras så här i betänkandet (FiU 1971:39 s. 8): »Därigenom skulle en bättre anknytning till behov av att kunna styra utformningen av underlaget för samhällsplaneringen skapas.» Det gäller enligt LO den uppenbart mycket stora frågan »hur dessa kalkyler och de olika välfärdsmått och politiska ställningstaganden de föranleder skall kunna byggas in i prognos- och planeringsarbetet». Välfärdsmätningar är en genomgripande fråga, och därför är det värdefullt att parlamentariker kan vara med på ett tidigt stadium. Det är också parlamentariker som sedan kommer att fatta de stora besluten där dessa bättre mått på välfärd skall användas. Ett exempel: regionalpolitiken Det begränsade synsättet att ökad bruttonationalprodukt skulle vara detsamma som ökad välfärd har säkert bidragit till att fördröja samhällsinsatser mot strukturrationaliseringens negativa sidoeffekter. Mycket inom bl. a. regionalpolitiken försvåras av att vi inte har tillräcklig kunskap om de sociala kostnaderna. De företagsekonomiska kalkyler som görs före en nyetablering eller vid en omlokalisering rymmer inte alla de följdinvesteringar som måste ske i form av vägar, gator, reningsverk osv. Inte heller medräknas det faktum att det samhälleliga kapitalet vid snabb utflyttning från en region måste avskrivas snabbare än annars. Slutligen uppstår det också följdinvesteringar på de platser till vilka människor flyttar gator, bostäder, skolor, sjukhus osv. liksom ofta en försämrad fysisk miljö genom den täta bebyggelsen i storstäderna. Allt detta är förhållanden som kräver bättre mätmetoder för att bli klarlagda och för att -bli medtagna vid beslut som fattas i vårt land och som berör så många människors liv. Genom fler och bättre välfärdsmått kan man sålunda närma myndigheters och företags företagsekonomiska kalkyler till de samhällsekonomiska, så att de blir mer rättvisande. En viktig följd av att sådana mått studeras och används är att ett bättre faktaunderlag då också inskaffas. Vi behöver både bättre mätmetoder och bättre fakta att använda dem på och detta inte minst till glesbygdsbefolkningens fromma. I petita /71, 1971/72 och 1972/23 har begärt pengar för fördjupat utredningsarbete om ett redovisningssystem som bl. a. gällde levnadsnivåundersökningar och undersökningar om tidsanvändningar för olika grupper i samhället. Men centralbyrån fick inga pengar. Avsikten var att följa upp de tankegångar som låg bakom låginkomstutredningens undersökningar. Målsättningen skulle i vart fall på kort sikt vara att i konkreta termer redovisa både ekonomiska och icke-ekonomiska förhållanden som är väsentliga för människornas välfärd. Uppbyggnaden av ett välfärdsstatistiskt redovisningssystem sträcker sig över en förhållandevis . Det är därför angeläget att en mera grundläggande datainsamling och redovisning kommer till stånd. Då centralbyrån i petita /73 föreslog att en ny levnadsnivåundersökning skulle genomföras hade förflutit sedan den senaste levnadsnivåundersökningen. Detta är förvisso en tillräcklig för att väsentliga förändringar kan ha inträffat. Även om man gör en läpparnas bekännelse till att detta är viktiga frågor, så går det inte att komma fram till nya mått och bättre fakta om man inte är villig att satsa en del resurser för det syftet. Här har skiljelinjer gått mellan utskottsreservantema å ena sidan och utskottsmajoriteten å den andra. Bygg upp system för kontinuerliga välfärdsbedömningar! I partiprogram som antogs står: Fria människor i samverkan skapar ett bättre samhälle än det myndigheter kommenderar fram. Den som vågar satsa ger chanser också åt andra och därmed stimulans åt ekonomin. Men marknadsekonomin ger inte automatiskt önskvärda resultat. Den kräver en social styrning en ramhushållning. Annars äventyras viktiga välfärdsmål. Omtanken om mänskliga värden måste alltid vara en central utgångspunkt. På grundval av de krav som rests i i utredningsrapporten om välfärdsforskning och under den långa tid som redan förflutit sedan låginkomstutredningens basmaterial samlades in bör nu ett fastläggande ske av ramen för framtiden välfärdsbedömningar. Detta bör göras i enlighet med LO:s ovan citerade principiella ståndpunkt, dvs. att en parlamentarisk utredning erfordras. Denna bör arbeta skyndsamt. Vår principiella syn är att det vore önskvärt om arbetet inriktades på att välfärdsbedömningar bl. a. utfördes med jämna mellanrum, exempelvis liksom långsidsutredningarna. I det kortare perspektivet vill vi till slut citera vad skriver i petita /74: SCB föreslog i sina anslagsäskanden /73 flera olika intermittenta undersökningar som alla kan ses som delar av det större projektet levnadsförhållandena i samhället. statsverksproposition hänvisades till de undersökningar som den av inrikesministern tillsatte utredningsmannen skall göra och att resultaten därav efter hand borde ge bättre underlag för de prioriteringar av statistiken på området som är nödvändiga. Med hänvisning härtill anvisades inga medel för de föreslagna undersökningarna 1972/73. Utredningsmannen har i sitt arbete samrått med SCB bl. a. genom ett gemensamt utredningsarbete i de arbetsgrupper som behandlat levnadsnivåkomponenterna hälsa, utbildning och sysselsättning inom ramen för projektet levnadsförhållandena i samhället. Även i övrigt ansluter de förslag som SCB i det följande framlägger inom detta område nära till vad utredningsmannen enligt vad SCB under hand inhämtat kommer att föreslå. SCB föreslår sålunda att provundersökningar rörande levnadsförhållanden i samhället utförs /74. Dessa kommer att initieras i de nämnda arbetsgrupperna. Medel upptas med . Av det äskade beloppet, , föreslår regeringen . Föredragande finansministern uttalar: »När det gäller centralbyråns förslag till fortsatt utvecklingsarbete förordar jag att den planerade provundersökningen utförs.» Vi vill understryka att när dess resultat är klara bör regeringen positivt pröva eventuella framställningar på tilläggsförslag, så att inte det långsiktiga programmet snöpligt tvingas stanna av just då ett utvidgat system för välfärdsmätningar kan gå in i ett nytt, aktivare och synnerligen välbehövligt skede. I övrigt vill vi beträffande välfärdsundersökningar citera den lägesrapport som avlämnade : Behovet i samhällets planeringsarbete av statistik över individernas levnadsförhållanden har starkt betonats t. ex. i remissvaren långtidsutredning från bl. a. KF, LO, TCO, SAF och statskontoret. Arbetet bedrivs /72 som ett projekt kallat »utredningar rörande levnadsförhållandena i samhället» vid enheten för hushållsstatistik inom avdelningen för individstatistik, en av SCB:s tre ämnesinriktade avdelningar. Efter en inventering av forskning och empiriska undersökningar på området och efter samråd med den ovan nämnda sakkunnige har det ansetts vara lämpligt att i första hand koncentrera arbetet på välfärdskomponenterna hälsa, utbildning, ekonomiska resurser och sysselsättning. Dessa komponenter har prioriterats dels därför att de otvivelaktigt är av central betydelse för välfärden, dels för att det redan nu finns tillräckliga erfarenheter för att det relativt lätt skall kunna gå att få till stånd löpande redovisningar för ett antal indikatorer, eller statistiska mått, på dessa komponenter. När arbetet utvecklats på de fyra nämnda komponenterna avses ytterligare komponenter tas upp till behandling. Det starkt ökade behovet av en allsidig belysning av levnadsförhållandena i samhället och de offentliga insatserna för att påverka dessa levnadsförhållanden har aktualiserat upprättandet av en årlig publikation med särskild inriktning på denna typ av statistik. En genomgång av tillräcklig statistik har gett så mycket intressant material att SCB nu begär medel för att få redigera och trycka en sådan publikation. Avsikten är att ge en samlad bild av dessa förhållanden men också att peka på var denna bild behöver kompletteras, var statistik saknas. Redovisningen planeras ske i form av mycket långa tidsserier, tidsserier samt senast tillgängliga tvärsnitt. Stor vikt avses läggas vid att presentera statistiken på ett lättförståeligt och överskådligt sätt: tabeller kompletteras med diagram, relationstal används i stor utsträckning, eventuellt färgsätts diagram etc. Vid sidan av dessa konkreta arbeten behövs ett långsiktigt övergripande arbete på att utveckla en modell som kan förklara välfärdens sammansättning och fördelning och dess förändring över tiden. Det finns ingen anledning att nu fördröja dessa undersökningar ytterligare. Välfärden för människorna är alltför viktig för att alltför länge bli alltför illa belyst i vårt land. Med hänvisning till det anförda hemställer vi att hos Kungl. Maj:t begär att en parlamentarisk utredning tillsättes skyndsamt för att utreda hur ett system för framtida välfärdsbedömningar skall utformas i , inte minst i fråga om behovet av regelbundet återkommande undersökningar. () () () () N. , 1972