bet · FW01SkU12 · 1973-12-31 00:00:00 — Skatteutskottetsbetänkande nr 1973 SkU 1973:12 betänkande i anledning av motioner rörande den allmänna energiskatten m.m. 1 detta betänkande behandlar utskottet motionerna 1973:572 av m. (vpk) vari hemställs att beslutar att upphäva 1. förordningen(1971:928) om tillfällig nedsättning av den allmänna energiskatten, 2. förordningen(1971:50) om särskilt investeringsavdrag vid taxering till statliginkomstskatt, samt 3. förordningen(1972:718) om särskilt investeringsavdrag för vissa byggnadsarbeten; 1973:1013 av i m. fl. (m) varihemställs att beslutar avskaffa energiskatten för näringslivet frånoch med . Gällande bestämmelser m. m. Enligt förordningen (1957:262) omallmän energiskatt skall sådan skatt erläggas för bensin och gasol, vissabränslen såsom kol, koks, motorbrännolja och eldningsolja samt elektrisk kraft.Med bensin avses härvid samtliga i förordningen om besinskatt angivnaskattepliktiga varuslag och med gasol vara, för vilken skatt skall erläggas enligtförordningen om gasolskatt. Energiskatt för bensin utgår med för literoch för gasol med för liter. Skatten utgår för elektrisk kraft för gatu-eller vägbelysning med för kilowattimme och för annan kraft avkraftens beskattningsvärde. Beskattningsvärdet är lika med summan av deavgifter, som förbrukaren har att erlägga för den elektriska kraften. För andra bränslen gällande skattesatser framgår avnedanstående sammanställning. för ton Stenkolsstybb samt stenkolsbriketter m. m. 6 " " " Brunkolsbriketter 6" Koks och koksbriketter 14 " " " Koksstybb 6 " Motorbrännoljor, eldningsoljor och bunkeroljor, skatteklass I, samt fotogen med tillsats som möjliggör drift av snabb gående dieselmotor 25" " m3 Motorbrännoljor, eldningsoljor och bunkeroljor, skatteklass II 16" " " 1 1973.6 saml. Beträffande energiskatt pä bensinoch gasol gäller i fråga om skattskyldighet och beskattningsmyndighet sammabestämmelser som för bensinskatt och gasolskatt. Övrig energiskatt redovisas avriksskatteverket samt av generaltullstyrelsen beträffande skatt på.bränslen sominförs till riket av annan än den som är registrerad hos . Genom beslut vid antogs en förordning (1971: 928) om tillfällig nedsättning av denallmänna energiskatten, varigenom Kungl. Maj:t bemyndigades att förordna häromför tiden 1.12.1971-31.12.1972. Med stöd av förordningen har Kungl. Maj:t genom tvåsärskilda beslut den 30.12.1971 fastställt riktlinjer för skattenedsättning ochuppdragit ät () att omsätta besluten i praktiken. Det enabeslutet avser energiskatt pä elkraft och på annat bränsle än bensin och gasol,som skattskyldig förbrukar eller säljer för förbrukning vid industrielltillverkning 1.12.1971-31.12.1972.Beslutet innebär, att nedsättning eller avdrag medges i sådan omfattning attskattebelastningen begränsas till av saluvärdet från fabrik. Då enligttidigare tillämpad praxis belastningen inte får överstiga I % av nämnda värdeinnebär den temporära lättnaden en skattenedsättning , vilket beräknasmotsvara ett ärligt skattebortfall på ca 90 milj. kr. RSV:s prövning skallenligt beslutet ske enligt samma grunder som tillämpas vid tidigare beslut och,i fråga om nytillkomna fall, pä grundval av förhållandena för branschen i desshelhet. skall dessutom höras i principfrågor. Det andra beslutet avser nedsättning av bränslen, somförbrukas av handelsträdgärdsmästare för drivhusuppvärmning. Genom beslutetändrades tidigare medgiven skattenedsättning till nedsättning i fråga om bränsle, för vilket skattskyldighet uppkommer under tiden1.12.1971-31.12.1972. Enligt beslut av höstriksdag har Kungl. Maj :tbemyndigande enligt förordningen (1971:928) om tillfällig nedsättning av denallmänna energiskatten förlängts till utgången av är 1973. RSV har med anledning av beslutet i meddelande den28.12.1972 (RSV Ip 1972:4) utfärdat nya föreskrifter angående tillfällignedsättning av allmän energiskatt. Inkomsterna av allmän energiskatt är för budgetåret1973/74 beräknade till 1 155 milj. kr. Frågan om förhällandet mellanenergiskatten och mervärdeskatten har behandlats av mervärdeskatteutredningen(Fi 1971.05), som i sitt avgivna betänkande Översyn av mervärdeskatten,del 1, materiella regler (Ds Fi 1973:3) anför följande: Mervärdeskatten infördes den 1januari 1969. Denna åtgärd betydde i väsentliga hänseenden endast en tekniskomläggning, varigenom mervärdeskatteprincipen gjordes tillämplig pä en redangällande indirekt beskattning av generell omfattning, nämligen den allmännavaruskatten som införts den . Omläggningen innebarsålunda, att beskattning.somrädet för den allmänna varuskattenöverfördes i stort sett oförändrat pä mervärdeskatten. Denna täcker i runt taltvå tredjedelar av den privata konsumtionen av varor och tjänster.Mervärdeskatten infördes med samma skattesats () som gällde för den allmännavaruskatten. Vidare bibehölls oförändrade regler rörande bestämningen av detvärde, på vilket skatten beräknas. Vissa bestämmelser tillkom dessutom för attövergången till mervärdeskattesystemet inte skulle resultera i en skärptbeskattning av konsumtionen. Mot denna bakgrund får ses vissa specifikt regleradeundantag frän skatteplikten för mervärdeskatten. a. gäller undantag förkol- och oljebränslen, motordrivmedel och elkraft. Anledningen till detta undantagär, att de nämnda nyttigheterna beskattas särskilt enligt förordningen(1957:262) om allmän energiskatt. I fråga om motorbränslen utgår dessutom andrasärskilda skatter. Energiskatten kan betraktas som ett komplement tillmervärdeskatten. Detta markeras också av att skattskyldiga till energiskatt ärskattskyldiga även till mervärdeskatt för att därmed få möjlighet att elimineraen mervärdeskattebelastning på sin verksamhet. Likväl utgör energiskatten enbeskattning som avviker frän de principiella grunder, som mervärdeskattenbygger på. Energiskatten belastar nämligen inte endast den privata konsumtionenutan även näringslivets förbrukning av bränslen och elkraft. I och för sig kan det energiskattebelagda området inordnasunder mervärdeskatten i samband med ett slopande av energiskatten. Utländskamervärdeskattesystem omfattar som regel även bränsle- och energiområdet. Enändring av antytt slag i det svenska skattesystemet skulle inte medföra någonökning av antalet skattskyldiga till mervärdeskatt. skulle denbelastning som energiskatten medför för näringslivet bortfalla. Å andra sidanskulle en sådan lösning vid nu gällande skattesats för mervärdeskatten 15%sedan den medföra en skärpt beskattning av den privataförbrukningen av såväl bränslen som elkraft. Till belysande härav kan nämnasatt energiskatten för elkraft utgör av kraftpriset, medan den i fråga ombränslen utgår enligt specifika skattesatser som inte påverkas avprisskillnader för en och samma vara. Energiskatten avkastade budgetåret1971/72 1 073 milj. kr., varav 327 milj. kr. avsåg elektrisk kraft, 355 milj.kr. bensin och gasol och 391 milj. kr. Vi har inte ansett det ligga inom ramen för värt uppdragatt föreslå en skatteomläggning som skulle medföra följdverkningar av antyttslag och därtill föranleda ett inte oväsentligt inkomstbortfall för staten. Vihar därför inte heller närmare gått in på möjligheterna att elimineraenergiskattens kostnadsfördyrande effekt för näringslivet utan att skärpabeskattningen av den privata bränsle- och kraftförbrukningen. Vi vill endastframhålla att denna kumulativa effekt kan elimineras vid ett bibehållande avenergiskatten genom att utvidga avdragsrätten i mervärdeskattesystemet tillatt omfatta även energiskatt. Frågan om avveckling av denallmänna energiskatten helt eller delvis har behandlats i olika sammanhang.1963 års vårriksdag avslog motionsyrkanden om avveckling av energiskatten päelkraft (BeU 1963:31): vårriksdag behandlade i samband med beslutet ominförande av mervärdeskatt motioner om att ersätta energiskatten medmervärdeskatt, men dessa yrkanden avvisades på bevillningsutskottets hemställan(BeU 1968:45). Särskilt investeringsavdrag för maskiner och inventarier För att stimulera företagen tillinvesteringar i maskiner och inventarier föreskrevs tidigare i förordningen(1971:50) om särskilt investeringsavdrag vid taxering till statliginkomstskatt att skattskyldig, som driver rörelse, jordbruk eller skogsbruk ochsom eller 1972 anskaffar maskiner och andra döda inventarierför stadigvarande bruk i verksamheten, får åtnjuta ett särskiltinvesteringsavdrag vid taxeringen till statlig inkomstskatt med beloppmotsvarande av anskaffningskostnaden. Rätt till investeringsavdragföreligger också för maskiner och inventarier, som beställts eller1972 för leverans senast vid utgången av 1973 resp. 1974. När synnerliga skälföreligger kan Kungl. Maj:t medge att investeringsavdrag får åtnjutas förinventarier, som beställts eller 1972 men som skall levereras förstefter utgången av 1973 resp. 1974. Enligt beslut av höstriksdag skall särskiltinvesteringsavdrag medges av kostnaden för inventarier, som anskaffasunder tiden 1.11.1972-30.6.1973 eller som beställs under nämnda tidsperiod förleverans före utgången av 1974. När särskilda skäl föreligger kan Kungl. Maj:tmedge dispens även för de inventariebeställningar, som sker under nämndatidsperiod men där leverans inte kan ske före utgången av 1974. Särskilt investeringsavdrag för vissa byggnadsarbeten Enligt den av höstriksdagantagna förordningen (1972:718) om särskilt investeringsavdrag för vissabyggnadsarbeten medges skattskyldig, som driver rörelse, jordbruk ellerskogsbruk och som 1.11.1972 30.6.1973 sätter i gäng ny-, till-eller ombyggnad på fastighet för användning i förvärvskällan, vid taxeringentill statlig inkomstskatt ett särskilt investeringsavdrag, motsvarande10 % av byggnadskostnad för arbete, som utförs under tiden1.11.1972-31.12.1973. Sådant avdrag medges dock inte för bostadsbyggnad,hotell- eller restaurangbyggnad eller för s. k. oprioriterade byggnadsarbeten,som av.ses i 1 § första stycket förordningen (1970:99) om investeringsavgiftförvissa byggnadsarbeten, dvs. a. bensinstation, parkeringshus, butiks-,kontors- och banklokaler. Till skillnad från vad som gäller i fråga ominvesteringsavdraget för maskininvesteringar får investeringsavdraget förbyggnadsarbeten åtnjutas även om investeringsfond för konjunkturutjämningtagits i anspråk för investeringen. Beträffande den tidigareriksdagsbehandlingen av frågorna om investeringsavdrag kan nämnas attvänsterpartiet kommunisterna motsatt sig införandet av sådana avdrag. I kommunisternaspartimotion 1973:572 ses varje stöd till företagen oavsett om det gällerdirekta bidrag eller lättnader i beskattningen och oavsett om stödet harkonjunktur-, miljövårds- eller regionalpolitiskt syfte som en omotiverad gåvatill näringslivet. Med denna grundsyn är det självfallet helt logiskt attpartiet vill avveckla de konjunkturpolitiskt betingadeskattelättnader som beslöts av föregående års höstriksdag, vilka innebar attden tillfälliga nedsättningen av energiskatten skall bestå även ochatt företagen skall få vissa särskilda investeringsavdrag vid den statligainkomstbeskattningen. , som tillstyrkte dessa temporäraskattelättnader, vill med hänvisning till sina tidigare uttalanden rörandedessa åtgärder här nöja sig med att konstatera att vad motionärerna nu framförvar bekant när höstriksdagen fattade beslut i dessa frågor. Några nyaomständigheter har inte tillkommit som motiverar en omprövning avhöstriksdagens beslut. Ett upphävande av ifrågavarande bestämmelser kan inteheller rimligen ske på det sätt motionärerna tänkt sig. Med det anfördaavstyrker utskottet motionen 1973:572. 1 motionen 1973:1013 yrkas istället avveckling av energiskatten helt och hållet för näringslivets del med hänvisningbl. a. till de kumulativa effekterna av denna skatt. Motionärernas ståndpunktöverensstämmer med de motiv som allmänna skatteberedningen anfördesom skäl för att förorda att energiskatten skulle avlösas av mervärdeskatt. Dåmervärdeskatten infördes ansågs det emellertid inte finnas ekonomisktutrymme för en sådan åtgärd och energiskatten har därför kommit att kvarstå somett komplement till mervärdeskatten. De höjningar av mervärdeskatten som senareägt rum har också bidragit till att försvåra en övergång till mervärdeskatt.Problemet har, som framgår av den inledningsvis lämnade redogörelsen, belystsav mervärdeskatteutredningen i ett avgivet betänkande (Ds Fi 1973:3). Utskottet kan sä till vida ge motionärerna rätt som attenergiskatten numera framstår som en tekniskt sett föråldrad skatteform pägrund av att den drabbar råvarorna för produktionen och följaktligen kan fåkumulativa verkningar. Det bör emellertid framhållas att denedsättningsregler som tillämpas för energiskatten motverkar sådana effekter päindustrisidan. Med hänsyn till att skatten för näringslivets del nedsatts med80 % till detta års slut kan den f. n. inte anses ha besvärande verkningar.Utskottet är under sådana förhållanden inte berett att tillstyrka en omedelbaravveckling av energiskatten för näringslivets del, men utskottet förutsätteratt frågan kan komma att prövas i ett större sammanhang, när det föreliggermöjligheter att bereda statsverket kompensation för det skattebortfall som en sådanåtgärd måste medföra. Utskottet avstyrker alltså bifall till motionen1973:1013. 1. motionen1973:572, 2. motionen1973:1013. Närvarande: herrar * (s), i (m),(). (), (), i (fp), Carlstein (s),(), (), i Trobro (m), Stadling (s), iStockholm (c). i * (c) och (). * Ej närvarande vid betänkandets justering. av herrar i (m) och i Trobro (m): Utskottet åberopar den gällandenedsättningen av energiskatten som skäl för att inte nu avveckla denna skattför näringslivet. I motionen 1973:1013 framhålls att nedsättningen, som ärkonjunkturpolitiskt motiverad, upphör att gälla med utgången av innevarande år.Vi förutsätter därför att Kungl. Maj:t redan till detta års höstriksdag läggerfram förslag om att den gällande nedsättningen skall bestå även efter 1973 ochtill dess ekonomiskt utrymme finns för en definitiv avveckling av energiskatteni vad den belastar näringslivet.