bet · FW01NU7 · 1973-12-31 00:00:00 — Näringsutskottetsbetänkande nr 1973 NU 1973:7 betänkande i anledning av motioner angåendebankväsendets utformning. I betänkandet behandlas motionerna 1973:345 av m. fl. (vpk), vari hemställsatt uttalar sig för att i statens ägo överföra det samladeaffärsbanksväsendet och reorganisera detsamma utifrån de i motionen angivnasynpunkterna samt hos regeringen hemställer om förslag härom, och 1973:1475 av i (c), varihemställs att hos Kungl. Maj :t anhåller om förslag tillnäringspolitiskt program för banksektorn med syfte att begränsamaktkoncentrationen hos de stora affärsbankerna och skapa en decentraliseradmaktstruktur. 1 motionen 1973:345 hävdas attbristen på överensstämmelse mellan privatkapitalets vinstmaximeringsprincip ochsamhällsnyttan, definierad som intressena hos de klasser och skikt vilka utgörfolkets flertal, har blivit alltmera akut. Kapitalbildningen och kapitaletsregionala fördelning samt prioriteringen mellan olika sektorer betecknas somett utomordentligt påträngande problem vilket inte kan lösas i folkflertaletsintresse utan att frågan om makten över kapitalet ges en förgrundsplats.Produktionskapitalet intar i sammanhanget en särställning genom att det kanformera sig självt i en produktionsprocess. Den som kontrollerar produktionskapitaletkontrollerar därför huvudlinjen i den samhälleliga totalutvecklingen, menarmotionärerna. Inom kreditväsendet, vars roll blir alltmera central, har deolika sektorerna maktpoUtiskt olika betydelse bl. a. med hänsyn till utläningsstrukturen. Utlåning i form av små borgenslän eller egnahemslånmedför, säger motionärerna, en mycket begränsad makt jämfört med utlåning iform av industrikrediter. Därför spelar de privata affärsbankerna den maktpolitisktutan tvivel tyngsta rollen. Härtill bidrar också, säger motionärerna, att deprivata affärsbankerna inte endast ger krediter åt produktionsföretag utanockså i avgörande utsträckning kontrollerar själva ägandet via investmentbolageller personalunioner, ett förhållande som i regel saknar motsvarighet försparbanker, jordbrukskassor samt statliga fonder och banker. Med en sådan maktstruktur finns, hävdas det, inte någonplats för politisk vilja om inte denna behärskar även affärsbankerna. Arbetarklassensoch folkflertalets intresse och omsorgen om nationens framtid kräver därför att affärsbanksväsendet nationaliseras.Detta är ett tekniskt nödvändigt steg för att möjliggöra socialismen, men manskapar inte sociahsm om inte själva uppbyggnaden, driftsprincipen ochbeslutssystemet ändras. Dels måste ramarna för ett statligtaffärsbanksväsendes verksamhet och prioriteringar ställas under poHtiskkontroll, dels måste en stor del av besluten inom de generellt uppdragnaramarna överlämnas åt regionala och lokala nivåer. Styrelseorganen på dessanivåer måste vara politiskt representativa organ med flertal för delönarbetande. 1 motionen 1973:1475 anförs att detkan ifrågasättas om det med den starka maktkoncentration till banksektorn sområder finns förutsättningar att bedriva en effektiv samhällelig näringspohtik.Koncentrationsutredningens slutbetänkande måste påskyndas, säger motionären,och en näringspolitik fastläggas för banksektorn som innebär att bankernasstyrmöjligheter och bindningar av olika slag till främst de stora företagenbegränsas, koncentrationsprocessen inom sektorn stoppas, investment-företagensrörelsefrihet som strukturinstrument begränsas samt de kooperativa bankerna ochprovinsbankerna främjas i förhållande till de stora affärsbankerna. Några statistiska uppgifter om kreditinstitutensverksamhet Bankinstitutens inlåning från allmänheten vid 1971 årsutgång (varav postsparbanken) Jordbrukskassorna inkl. 48,8 36,2 16,1 (10,9) 45,8 33,9 15,0 (10,3) Direkt utlåning fördelad på sektorervid utgång (varav jordbruk) (0,6) (1,8) (3,2) (0,2) Vissa upplysningar i anslutning tlll motionerna Bankinspektionen (instruktion1970:538, ändrad 1970:602) har som central förvaltningsmyndighet till uppgiftbl. a. att utöva tillsyn över postbanken, affärsbankerna, sparbankerna,jordbrukets kreditkassor m. fl. institut, att vara registreringsmyndighet föraffärsbankerna, sparbankerna och jordbrukets kreditkassor samt att följautvecklingen och främja allmän kännedom om pris- och konkurrensförhållanden ifråga om bankväsendet samt att föra kartellregister. (Fi1962:37; ordförande: professor ) har pubhcerat ett betänkande (SOU1968:3) med titeln och funktionssätt. Där beskrivskreditmarknadens funktioner och organisatoriska uppbyggnad, dess ägarförhållandensamt ägandemässiga relationer mellan affärsbanker, investmentbolag och av demägda företag. Förekomsten av gemensamma styrelseledamöter för affärsbanker ochandra privata företag belyses, och vissa uppgifter redovisas ombankförbindelsernas stabilitet och exklusivitet i större företag.Kreditmarknadens struktur och dennas förändringar är föremål för analys ochdiskussion. Vidare beskrivs beslutsprocessen inom affärsbankerna vid beslut ikreditfrågor. Affärsbankernas beteende vid kredit-givning till företag bl. a.under kreditrestriktioner beskrivs och analyseras. Slutligen redogörs för enundersökning av konkurrensförhållandena på kreditmarknaden. Under innevarande är är att vänta ett slutbetänkande frånkoncentrationsutredningen, vari konsekvenserna av koncentrationsföreteelserbl. a. inom bankväsendet torde komma att belysas. Genom lagändringar som trädde ikraft uniformerades lagstiftningen för affärsbanker, sparbanker,postbanken och jordbrukskassor. De skillnader i banklagstiftningen som bestårär i allt väsentligt av associationsrättslig natur. Syftet med lagändringarnavar att skapa förutsättningar för en ökad konkurrens pä lika villkor mellan deolika institutionstyperna. behandling av likartade motioner I anledning av propositionen1971:166, vari framlades förslag till ändring i banklagen m. m. som föranleddesav beslutet om samgående mellan Skandinaviska banken och enskildabank väcktes motioner med yrkanden med samma innebörd som de nu föreliggandesamt motioner med förslag om utredning angående bankernas roll i (NU 1971:51) betecknade denoro över koncentrationstendenser inom bankväsendet som hade uttryckts i vissamotioner såsom överdriven. I övrigt hänvisade utskottet till den grund förbedömning av principfrågor rörande statlig insyii i bankerna etc. som koncentrationsutredningenåstadkommit genom sitt betänkande om kreditmarknaden. Med beaktande dels av demöjligheter till fortlöpande insyn i samt inflytande och kontroll överbankernas verksamhet som staten har genom , bankinspektionen ochsystemet med offentliga styrelseledamöter, dels av att ett slutbetänkande frånkoncen-trationsutredntngen väntades fann utskottet att behov inte förelåg av enny utredning om bankernas roll i samhället. Utskottet ansåg vidare att etttillfredsställande samhälleligt inflytande över bankväsendet och näringsliveti stort inte förutsätter att affärsbankerna övertas av staten. Utskottetavstyrkte därmed motionerna. beslöt i enlighet härmed. Vid riksdag väcktes en motion av samma innebördsom motionen 1973:1475 och vidare en motion med förslag om en utredning rörandebankernas framtida organisation och formerna för statens inflytande ibankväsendet. (NU 1972:7) ansåg det inte finnas skäl förriksdagen att göra något uttalande till Kungl. Maj:t beträffande näringspolitikför banksektorn eller att begära en sådan utredning som påyrkats i densistnämnda motionen. Reservationer mot detta ställningstagande avgavs dels avcenterpartiets representanter i utskottet, dels av kommunisternasrepresentant. I den centerpartistiska reservationen uttalades önskemål om ettuttalande frän sida om att staten borde inrikta sin näringspolitikoch sin ekonomiska politik på att främja en mera decentraliserad struktur inombankväsendet. 1 reservationen från viinsterpartiet kommunisternas representanthävdades att det är nödvändigt att bryta den nuvarande maktkoncentrationen ochatt detta kan genomföras endast genom en nationalisering av affärsbankerna.Riksdagen följde utskottet och avslog motionerna. Båda de föreliggande motionerna ärgrundade på uppfattningen att bankväsendet kännetecknas av en från samhälleligsynpunkt oacceptabel maktkoncentration som bör brytas genom åtgärder frånstatsmakternas sida. I motionen 1973:345 förespråkas att affärsbanksväsendetskall nationaliseras och reorganiseras under pohtisk kontroll, i motionen1973:1475 att ett näringspolitiskt program för banksektorn skall fastställas,riktat mot de stora affärsbankernas dominans på kreditmarknaden och derasmaktställning inom näringslivet i övrigt. Utskottet vill framhålla att samhället genom ,bankinspektionen och offentliga styrelseledamöter har insyn i och utövarkontroll över bankernas verksamhet. som detta inflytande förstärkts haren växande andel av kapitalbildningen förts över i offentlig regi. privata affärsbankerna har ingalunda någonmonopolställning på bankmarknaden. Deras andel av bankinlåningen utgör cirka40 %. Lika mycket faller på sparbankerna och jordbrukskassorna gemensamt ochresterande på de helstatliga instituten kreditbank ochpostbanken. I fråga om utlåningsstrukturen skiljer sig de olika bankgruppernavisserligen åt, men genom att banklagstiftningen uniformerats harförutsättningarna ökat för sparbankerna, postbanken och jordbrukskassorna attkonkurrera på den marknad där affärsbankerna traditionellt har helt dominerat.Som ett led i omställningsprocessen genomförs inom dessa bankgrupperorganisatoriska förändringar avsedda att skapa mera konkurrenskraftiga enheter.Liksom vid tidigare behandling av förslag om ett förstatligande avaffärsbankerna finner utskottet att ett tillfredsställande samhälleligtinflytande över bankväsendet och näringslivet i stort inte förutsätter attaffärsbankerna övertas av staten. Utskottet avstyrker därför motionen 1973:345. Vid sin tidigare behandhng av motioner med samma innehållsom i motionen 1973:1475 har utskottet uttryckt som sin uppfattning att den iflera sammanhang uttalade oron över koncentrationstendenser inom bankväsendetär överdriven. Ett väl fungerande kreditväsen i en modern, internationelltinriktad industristat måste innefatta enheter av betydande storlek, bl. a. föratt förhindra att svenska export-och importföretag blir beroende av utländskabankintressen. Självfallet måste dock skadlig ekonomisk maktkoncentrationförebyggas. Utskottet finner det positivt att kunna notera att en tendens tillökat regionalt beslutsfattande gör sig märkbar inom de stora affärsbankerna. 1postbankens planer ingår att tillskapa regionala kontor, och inomsparbanksväsendet medför strukturrationaliseringen att starkare regionalaenheter tillkommer. Utskottet anser inte att det finns skäl för attpå grundval av motionen 1973:1475 göra ett uttalande till Kungl. Maj:tbeträffande näringspolitik för banksektorn. 1. att riksdagenavslår motionen 1973:345 om förstatligande av affärsbankerna, 2. att riksdagenavslår motionen 1973:1475 om ett näringspoli-ti.skt program för banksektorn. Närvarande: herrar (), Regnéll (m), iGlömminge (c), i (fp), i (s), iByske (c), (), (). (), Wååg (s). Hovhammar (m),i (vpk), i (s), () och (). 1. beträffande förstatligande av affärsbankerna a. av herrar i Glömminge(c), i (c) och (), som anser att det stycke i utskottets yttrande som börjar med "Utskottet vill framhålla" och slutar med "motionen 1973:345" bort utbytas mot ett stycke av följande lydelse: Koncentrationen inom det svenska kreditväsendet har gåttså långt att en utveckling i motsatt riktning måste eftersträvas. En överföringav affärsbankerna i statlig ägo är emellertid inte en lämplig lösning. Utskottetavstyrker därför motionen 1973:345. b. av i (vpk), som anser dels att det stycke i utskottets yttrande som börjar med"Utskottet vill framhålla" och slutar med "motionen1973:345" bort utbytas mot ett avsnitt av följande lydelse: Koncentrationen av kapital på allt färre händer är enobestridlig och lagbunden process i det rådande ekonomiska systemet. Pågrundval av material från såväl som utlandet, från statligtutredningsväsende och enskild forskning föreligger en överväldigande bevisninghärför. Koncentrationen har präglat såväl produktionskapitalet somfinanskapitalet. har de privata storbankernas inflytandeöver industrin och servicesektorn stadigt förstärkts. har förekommiten samhng av kapitalet till ett fätal finansgrupper med anknytning var och entill sin storbank. Dessa grupper har genom aktieförvärvköpt in sig i och övertagit mänga företag som tidigare stod utanför den högstastorfinansens inflytelsesfär. har det också blivit vanligare att tvåeller flera stora finansgrupper samverkar. Växande sektorer av näringslivetpräglas av sådan samkontroll. Fusionen mellan Skandinaviska banken ochStockholms enskilda bank är ett uttryck för att även detraditionella finansgrupperna förs samman. Någon konkurrens i egentlig meningförekommer inte mellan de olika affärsbankerna. Det dominerande inflytandet iflertalet banker, även provinsbankerna, innehas av ett litet antal personer medett helt dominerande inflytande i hela det svenska näringslivet. Mot bakgrimd av vad nu sagts delar utskottet den imotionen 1973:345 uttryckta uppfattningen att det samlade affärsbanksväsendetbör överföras i statens ägo. Liksom motionärerna anser utskottet också, attaffärsbanksväsendet därefter måste reorganiseras så att driftsprincipen ochbeslutssystemet får en uppbyggnad som tjänar folkflertalet. Det bör ankomma påregeringen att efter erforderlig utredning förelägga förslag tillåtgärder i här angivet syfte. dels attutskottet under I bort hemställa. 1. att med bifall tillmotionen 1973:345 som sin mening ger Kungl. Maj:t till känna vad utskottetanfört angående förstatligande och reorganisation av bankväsendet. 2. beträffande näringspolitiskt program för banksektorn a. av herrar i Glömminge(c), i (c) och (), som anser dels att det stycke i utskottets yttrande som börjar med"Vid sin tidigare" och slutar med "näringspolitik förbanksektorn" bort utbytas mot ett stycke av följande lydelse: Det är från samhällets synpunkt önskvärt att bankernasöker finna en mera decentraliserad struktur som innebär att de får en starkarelokal och regional förankring. Nya vägar bör öppnas för inflytande från kundkretsen,från samhällets organ och från företagens egna anställda. En sådandecentraliserad struktur kan åstadkommas och vidmakthållas endast på grundvalav medvetna näringspolitiska åtgärder från statens sida. Utskottet tillstyrkerdärför det förslag som framläggs i motionen 1973:1475. dels attutskottet under 2 bort hemställa 2. att med bifall tillmotionen 1973:1475 hos Kungl. Maj:t anhåller om förslag till näringspohtisktprogram för banksektorn med syfte att begränsa maktkoncentrationen hos de storaaffärsbankerna och skapa en decentrahserad maktstruktur. b. av i (vpk),som anser att det stycke i utskottets yttrande som börjar med "Vid sin tidigare" och slutar med "näringspolitik för banksektorn" bort utbytas mot ett avsnitt avföljande lydelse: I motionen 1973:1475 har föreslagits vissa åtgärder föratt bekämpa maktkoncentrationen till bankerna. Motionen förespråkar i praktikenett uppbrytande av den rådande maktstrukturen och ett återförande av densammatill den större decentralisering som varit rådande i ett tidigareutveckhngsstadium. Otvivelaktigt kan statsmakten, om den önskar, försvåra ellermotverka koncentration och förtrustning. En borgerlig statsmakt är intenödvändigtvis det stora kapitalets företrädare i konflikten mellancentralistiska och decentralistiska strävanden inom den dominerande klassensolika skikt. Men att vända själva processen är inte möjligt utan engrundläggande förändring i ägandeförhållandena. Från andra länder, framför alltTyskland och , har man praktiska erfarenheter av försök att bryta uppfinansmonopol och koncentrerade kapitalistiska strukturer och återföra dem tillett tidigare och mer decentralistiskt stadium. Dessa försök har genomgåendemisslyckats, då de stora finansgrupperna snabbt åter formerat sig och återtagitsina positioner i gammal eller ny form. Man kan sålunda inte bryta en tendens iett ekonomiskt system med mindre än att man gör en inbrytning som ändrarsystemets villkor. Med hänvisning till vad nu sagts avstyrker utskottetmotionen 1973:1475. GOTAB 733314 S 197 3