bet · FW01UbU46 · 1973-12-31 00:00:00 — utbildningsutskottetsbetänkande nr 46 är 1973 UbU 1973:46 betänkande i anledning av motioner ombefrielse från deltagande i undervisningen i religionskunskap. 1973:1312 av m. (m) vari hemställs att beslutar om ändring av skollagen 5 kap. 27 §så att elev i eller gymnasieskolan som tillhör ellerfrireligiöst samfund skall på föräldrarnas begäran befrias från att delta iundervisningen i religionskunskap i likhet med vad som gäller för de kyrkor ochförsamlingar som anges i ämbetsskrivelser och den 28 december1972. 1973 :1319 av m. fl. (fp) vari hemställs 1. att riksdagenbeslutar om ändring av skollagens 27 och 29 §§ i enlighet med vad i motionenanförts, 2. attvederbörande utskott utarbetar erforderlig lagtext. Vid sin granskning avstatsrådens ämbetsutövning och regeringsärendenas handläggning granskadekonstitutionsutskottet förutom vissa andra ämnen "frågor rörandebefrielse från religionsundervisning". Till betänkandeär som bilaga fogad en inom utskottets kansli i ämnet upprättadgranskningspromemoria. Utskottet fann inte anledning att göra något särskiltuttalande i dessa frågor. Till betänkande är emellertidfogat ett särskilt yttrande rörande befrielse från religionsundervisning. Den förutnämnda granskningspromemorian redovisas i bilagatilL detta betänkande. Med anledning av vad därom anförs i promemorian börsärskilt framhållas att Kungl. Maj :t numera genom beslut den 28 december 1972meddelat beslut beträffande elev i eller gymnasieskolan som tillhörevangelisk-lutherska kyrkan i . I detta sammanhang är särskilt punkterna1-3 i beslutet av intresse. Dessa punkter är av följande lydelse: Elev i ellergymnasieskolan som tillhör evangelisklutherska kyrkan i skall påbegäran av föräldrarna befrias från att deltaga i undervisningen ireligionskunskap. Eleven skall genom föräldrarnas försorg fåreligionsundervisning, som med den olikhet som föranleds av skillnaden ireligiös uppfattning i huvudsak motsvarar undervisningen i religionskunskap igrundskolan respektive gymnasieskolan. Elev skall förete intyg om att hanbevistat undervisningen. , länsskolnämnden och skolstyrelsenhar rätt att taga kännedom om religionsundervisningen. För klass ivOken ingår elev som befriats från undervisningen i religionskunskap enligtpunkt 1 skall undervisningen i religionskunskap alltid sammanföras tUlsärskilda på förhand bestämda lektioner. Den sombefriats från undervisningen i religionskunskap enligt punkt 1 skall i fråga ombetyg, intagning, uppflyttning och slutbetyg behandlas som om religionskunskapej ingick i läroplanen. På grundval av bestämmelserna i 27och 29 §§ skollagen (1962:319) kan elev i respektive gymnasieskolansom tillhör trossamfund som fått Konungens tillstånd att i skolans ställeombesörja religionsundervisning befrias från att delta i undervisningen ireligionskunskap. I båda de nu ifrågavarande motionerna 1973:1312 och1973:1319 föresläs sådan ändring av skollagen att rätten enligt denna tillbefrielse från deltagande i nämnda undervisning vidgas. I motionen 1973:1319 påpekas att många skilda religiösauppfattningar blivit representerade i genom denökade invandringen. Motionärerna anser att skollagen som en konsekvens häravbör ändras så att elever som tillhör annat trossamfund än skallha rätt att erhålla befrielse från undervisningen i religionskunskap även omifrågavarande trossamfund ej formellt är etablerat i och därför ej kansöka tillstånd enligt 27 och 29 §§ skollagen. Yrkandet i motionen 1973:1312 har ett vidare syfte, Idenna motion anförs att många föräldrar som tillhör den ellernågot av våra frireligiösa samfund känner en allvarlig oro inför den religionsundervisning,som bedrivs i våra skolor. Motionsyrkandet avser en allmän rätt att blibefriad från deltagande i undervisningen i religionskunskap, dvs. en rätt somskall vara oberoende av vilket trossamfund eleven tillhör. Med anledning av de ifrågavarande motionsyrkandena villutskottet erinra om att vid skildatillfällen debatterat frågan om befrielse från undervisningen ireligionskunskap. Vid sin granskning av statsrådensämbetsutövning och regeringsärendenas handläggning behandladekonstitutionsutskottet bl. a. frågan om befrielse från undervisningen ireligionskunskap. Som bilaga till detta betänkande är fogad en inomkonstitutionsutskottets kansli upprättad promemoria som även innefattar en jämförelsemellan skollagens bestämmelser och innehållet i av på ifrågavarandeområde ratificerade konventioner. I nu ifrågavarande avseende resulteradekonstitutionsutskottets granskning i att utskottet inte fann anledning attgöra något särskilt uttalande (KU 1972:26). Vid förra årets riksdag behandlades vidare en motion(1972:193) med yrkande om en utredning vars syfte skulle vara att komma framtill vidgade möjligheter att få befrielse från undervisningen i religionskunskap.Enligt utbildningsutskottets mening fanns det inte anledning att i fråga ombefrielsemöjlighet enligt skollagen gå längre än vad som tidigare befunnitslämpligt. I enlighet med utskottets förslag avslogs motions- yrkandet av (UbU 1972:2 p. Under innevarande års riksdag har religionsundervisningenbl. a. debatterats i anledning av dels en enkel fråga (1973:19, RD 6, s. 28)och dels en interpellation (1973:23, RD 47, s. 84). Med erinran sålunda om tidigareställningstaganden och det stora intresse som från sida ägnatsutformningen av ämnet religionskunskap avstyrker utskottet bifall till yrkandeti motionen 1973:1312. Vad därefter beträffar yrkandet i motionen 1973:1319 har som framgår av promemoria och Kungl. Maj:ts beslut den28 - hos Kungl. Maj:t utbildats en administrativ praxis avinnebörd att elever, tillhöriga andra trossamfund än , avsärskilda skäl befriats från att delta i skolans undervisning ireligionskunskap. Då önskemål om befrielse från religionskunskap fråninvandrare med religiös åskådning som klart avviker från redannu kan bU tillgodosedda inom ramen för denna administrativa praxis bör enligtutskottets mening även det i motionen 1973:1319 framförda yrkandet avslås avriksdagen. 1. att riksdagenavslår motionen 1973:1312, 2. att riksdagenavslår motionen 1973:1319. Närvarande vid ärendets slutbehandling: herrar Alemyr (s),(), (), (), i (s),Nordstrandh (m), Elmstedt (c), i (s), i Skärstad(c), (), herrar i (vpk). (), iMariefred (c), i (s) och (). av herrar Nordstrandh (m), i Skärstad (c) ochStrindberg (m) som anser dels att den del av utskottetsyttrande som på s. 2 börjar med "Med anledning" och på s. 3 slutarmed "av " bort ha följande lydelse: Med anledning av de ifrågavarande motionsyrkandena villutskottet erinra om att - som framgår av promemoria ochKungl. Maj:ts beslut - hos Kungl. Maj:t utbildats enadministrativ praxis av innebörd att elever tillhöriga andra trossamfund änsvenska kyrkan av särskilda skäl befriats från att delta i skolansreligionsundervisning. Vid sådan befrielse måste givetvis utgångspunkten vara de beslut om religionsundervisningen som riksdagenfattat och de konventioner biträtt. Maj:ts handläggning avärendet beträffande elev i eller gymnasieskolan som tillhör evangelisk-lutherskakyrkan i , där ett för dessa elever positivt beslut fattades först idecember 1972, ger utskottet anledning framföra den uppfattningen, att Kungl.Maj:t i sin handläggning av tillståndsansökningar bör visa en större generositetoch vilja till positivt handlande än gjorda erfarenheter ger intryckav. Utskottet föreslår att som sin mening ger denna uppfattning tillkänna för Kungl. dels att utskottets hemställan bort ha följande lydelse: att som sin mening gerKungl. Maj:t till känna vad utskottet anfört i anledning av motionerna1973:1312 och 1973:1319. Bilaga till UbU 1973:46 PM - Bilaga17 till KU 1972:26 - rörande möjligheterna för elev i svensk skola att erhållabefrielse från undervisning i religionskunskap, innefattande en jämförelsemellan skollagens bestämmelser och innehållet i av pä ifrågavarandeområde ratificerade konventioner 127 § skollagen (1962:319) stadgasbl. a. att elev på föräldrarnas begäran skall befrias från deltagande iundervisning i religionskunskap, om eleven tillhör trossamfund som fåttKonungens tillstånd att i skolans ställe ombesörja religionsundervisning. Bortsett från att ordet"Kristendomskunskap" ersatts av "religionskunskap"(1968:740) har stadgandet samma lydelse som vid tillkomsten av skollagen. Maj:t har medgett katolska kyrkani och mosaiska församlingarna i , och att iskolornas ställe ombesörja religionsundervisning för lärjungar tillhöranderespektive trossamfund. Enligt uppgifter från harannat trossamfund inte erhållit sådant tillstånd. Tilläggsprotokollet till konventionenangående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna,ratificerad av 3, art. 2, har följande lydelse: Ingen må förvägras rätten tillundervisning. Vid utövandet av den verksamhet som staten kan påtaga sig i frågaom uppfostran och undervisning skall staten respektera föräldrarnas rätt atttillförsäkra sina barn en uppfostran och undervisning som står iöverensstämmelse med föräldrarnas religiösa och filosofiska övertygelse, I en reservation till denna artikelhar såvitt avser kristendomsundervisningen förklarat att befrielsefrån skyldigheten att deltaga i de allmänna skolornas kristendomsundervisningendast kan medgivas för barn med annan trosbekännelse än , förvilka tillfredsställande religionsundervisning är anordnad. Såsom framgår av de återgivna texterna finns det enskillnad i uttryckssättet mellan skollagen och reservationen beträffande kravenför att erhålla befrielse från ifrågavarande undervisning. Uttalanden i sambandmed ratificeringen av tilläggsprotokollet (prop. 1953:32) tyder närmast på med reservationen avsett att markera samma inställning till frågan somuttryckts i propositionen (1950:70) angående riktlinjerna för det svenskaskolväsendets utveckling. Således anförde departementschefen 1950 bl. I överensstämmelse med de erkändagrunderna för religionsfriheten bör vissa trossamfunds medlemmar tillerkännasrätt till frikallelse för sina barn från de allmänna skolornaskristendomsundervisning och morgonan-dakter. Det bör därvid ankomma på Kungl.Maj.-t att på given anledning pröva, huruvida trossamfund i sin trosåskådningavviker så mycket från grunderna för kristendomsundervisningen i de allmännaskolorna, att dylik befrielse skäligen bör beviljas och samfundet erhålla rättatt sörja för religionsundervisning åt samfundet tillhörande barn. Isamband därmed bör Kungl. Maj:t lämna erforderliga föreskrifter rörandereligionsundervisningens innehåll och kontrollen av densamma genom allmännaorgan. Vid riksdagsbehandlingenhemställdes i en motion (1950 11:467) bl. a. att måtte uttala sig fören rätt till frikallelse från kristendoms-undervisning och morgonandakt ävenför barn till föräldrar utan konfession. biföll (rskr 1950:341) särskUda utskottets (SäU1950:1) hemställan att motionen inte måtte föranleda någon åtgärd. Departementschefens uttalande (prop. 1953:70) hadesåvitt nu är i fråga följande innehåll: De svenska statsmakterna ha vidsitt ställningstagande till denna fråga i samband med den senaste skolreformenutgått ifrån att kristendomsundervisningen i våra allmänna skolor icke äravsedd att påtvinga eleverna en viss troslära utan att under objektiva formerbibringa.dem kunskap om de religiösa och etiska värderingar som varitbestämmande vid uppbyggandet av det svenska samhället liksom för den västerländska kulturutvecklingen över huvud taget. Jag finner sålunda att Sverigesratifikation av tilläggsprotokollet bör ske med förbehåll mot art. 2 iprotokollet av innebörd----- att befrielse från skyldigheten att deltaga ide allmänna skolornas kristendomsundervisning endast kan medgivas för barn medannan trosbekännelse än , för vilka tillfredsställandereligionsundervisning är anordnad. förklarade sigenhälligt inte ha någon erinran mot att tilläggsprotokollet godkändes med deförbehåll, som av departementschefen ansetts erforderliga samt attformuleringen av förbehållen fick ankomma på Kungl. Maj:t (UU 1953:1). Som ovan anförts utbyttes genom lagändring ordetkristendomskunskap i 27 § skollagen mot ordet religionskunskap. Fråga uppkomdärvid om denna ändring, som bl. a. markerade ämnets samband med andraorienteringsämnen i enlighet med den s. k. arbetsområdesprincipen, också bordeinverka på möjligheten att erhålla befrielse från ämnet. Departementschefenanförde i anslutning härtill (prop. Undervisningen i religionskunskapskall utformas objektivt och allsidigt samt innefatta också undervisning omandra religioner än den kristna. Jag räknar likväl med att för vissa grupper avelever liksom kommer att resas krav på befrielse från denna undervisning.Det bör vara möjligt att finna praktiska lösningar som tillgodoser dessa krav.Nuvarande bestämmelser bör alltså finnas kvar och jag är därför inte bereddatt på denna punkt förorda någon ändring i skollagen. Vid utskottsbehandlingen avpropositionen gjordes i ett par motioner gällande, att det saknades anledningatt av konfessionella skäl befria vissa elever från religionsundervisning,eftersom undervisningen skulle vara objektiv. Man pekade också på svårigheternaatt ha kvar befrielsemöjligheten, då religionsundervisningen alltmer skulleintegreras med andra ämnen på läroplanen. Andra lagutskottet uttaladeförståelse för den principiella syn pä frågan om rätt till befrielse frånreligionsundervisning som låg bakom motionerna men förklarade sig deladepartementschefens mening att man av praktiska och psykologiska skäl inte nuavskaffade möjligheten till befrielse från deltagande i skolansreligionsundervisning (2 LU 1968:71). Samma mening uttryckte statsutskottet vid behandlingen avtvå dit hänvisade motioner som berörde frågan om befrielse från religionsundervisningen(SU 1968:179). Maj:t har i praxis medgett befrielse även för andrabarn än sådana som tillhörde de mosaiska eller katolska församlingama. I detbetänkande som utlands- och internatskoleutredning överlämnat rörande"skolgång borta och hemma" (SOU 1966:55) uppgavs (s. 272) att sådanbefrielse medgetts i vissa faU. Detta har gällt barn tillexempelvis muhammedanska föräldrar. har däremot allaansökningar om befrielse från kristendomsundervisningen eller delar därav somgjorts av föräldrar tillhörande frikyrkosamfund i inte föranlett någonKungl. har i sina remissvar på senare ärkonsekvent hävdat att kristendomsundervisningen så som den numera är utformad iden obligatoriska skolan inte kan vara stötande för någons religiösauppfattning. Med en sådan motivering avslogs även en ansökan frånsällskapet Vakttornet om tillstånd att i skolans ställe anordnareligionsundervisning för barn till föräldrar tillhörande Jehovas vittnen. Maj:ts beslut i dessa frågor syns innebära attendast föräldrar med trosuppfattning som väsenthgen bygger på en annan grund änden evangeliska kristendomen kan erhålla befrielse från kristendomsundervisningenför sina barn. Vid bedömning av hithörande ärenden syns ävenföräldrarnas egenskap av utlandsfödda eller infödda svenskar ha haft en vissbetydelse i det att befrielse tillstyrkts i större omfattning åt inflyttade. I betänkandet lämnades också enredovisning för elever som varit befriade fränkristendomsundervisning i skolan. Härav framgick, att totalt 1 592 barnåtnjutit sådan befrielse. Av dessa tillhörde 29 barn andra trossamfund än denmosaiska eller romerskkatolska (av dessa 5 muhammedaner, 2 grekiska katoliker,1 hindu, 10 sjundedagsadventister, 7 Jehovas vittnen och 2 "enligt uppgiftsveden-borgare"). Den befrielse från skolans religionsundervisning sommeddelats barn från andra trossamfund än de mosaiska och romersk-katolska har såsom framgår av ovan lämnade redogörelse för gällande bestämmelser intelämnats med stöd av 27 § skollagen. Något motivuttalande rörande denna form avbefrielse har inte återfunnits. I ett aktuellt ärende har evangelisk-lutherska kyrkan iSverige genom sin kyrkostyrelse begärt tillstånd att i skolans ställe ombesörjareligionsundervisningen. I beslut lämnade Kungl. Maj:tansökningen utan bifall. I ärendet hade Kungl. Maj :t hört ,som avstyrkt framställningen i ett dagtecknat pekade häri på den målsättningsom ämnet religionskunskap erhållit i den reviderade läroplanen förgrundskolan, innefattande en allsidig orientering om olika tros- och livsåskådningar,i första hand om kristendomen men även om övriga religioner och icke-religiösalivsuppfattningar utan att auktoritativt söka påverka eleverna att omfatta enviss åskådning. Målsättningen för ämnet religionskunskap i skolan ärsåledes sådan att befrielsefrån undervisningen i ämnet inte är motiverad. befrielsefrån skolans undervisning i religionskunskap över huvud taget skäll ges bör denavse elever, vars föräldrar bekänner sig till en religion och livsuppfattningsom primärt hör till en annan kulturkrets än vår. För dessa föräldrar som sågott som undantagslöst är invandrare framstår den svenska skolans uppläggningav ämnet religionskunskap som främmande och svårförståelig. Undertecknarna avevangelisk-lutherska kyrkans ovannämnda framställning har sedermera hänväntsig till kommission för de mänskliga rättigheterna, som enligt vadsom framkommit upptagit ärendet till saklig prövning men ännu inteslutbehandlat detta. I sammanhanget förtjänar vidare nämnas, att år1967 ratificerat en av generalkonferens antagen konvention motdiskriminering inom undervisningen. I art. 5 i konventionen framhålls bl. a.det väsentliga i att respektera föräldrars frihet att inom ramen för formernaför landets rättstillämpning tillförsäkra sina barn en religiös och moraliskuppfostran i överensstämmelse med föräldrarnas egen övertygelse.Departementschefen (prop. 1967:36) erinrade i detta sammanhang om attstatsmaktema vid skilda tillfällen beslutat om att religionsundervisningen inomdet allmänna skolväsendet skall vara objektiv och att det enligt skollagenfanns möjlighet till befrielse från undervisning i kristendom respektivereligionskunskap för elev, tillhörig annat trossamfund än . GOTAB 73 5319 S 1973