bet · FW01CU19 · 1973-12-31 00:00:00 — a. att lägenhet skallvara utrustad med anordningar för kontinuerlig uppvärmning, avlopp, toalett,personlig hygien, matlagning och elförsörjning. lägenheten skall vidare finnas tillgång till varmt ocbkallt vatten. Vidare skall tillgång finnas dels till förråd inom fastigheten,dels till tvättstuga inom fastigheten eller inom rimligt avstånd. Närsynneriiga skäl föreligger, skall toalett samt bad eller dusch kunna accepterasutanför lägenheten. Utöver dessa utrustningskrav skall vissa krav ställas påhusets utförande och kondition. Utskottet ansluter sig till vad sålunda anförts omutgångspunkterna för angivandet av en lägsta godtagbara standard som mål förden vidgade saneringsverksamheten. Maj:ts förslag innebär vidare att det skall ankommapå Kungl. Maj:t att utfärda närmare bestämmelser i ämnet. Avsikten torde varaatt dessa bestämmelser får ingå i en särskild, av Kungl. Med hänsyn till standardkravens innehåll är dettaförfarande lämpligt även enligt utskottels mening. Det får förutsättas attriksdagens yttrande inhämtas över framtida eventuellt aktualiserade väsentligaavvikelser från redovisade riktlinjer. Utskottet yttrar sig i betänkandet CU 1973: 20 i fråganhuruvida allmänna uttryck för dessa standardkrav bör ges i lagstiftningensform. I nämnda betänkande yttrar sig utskottet även över förslag till ändring ibyggnadsstadgan som syftar till att underlätta upprustning av äldre bebyggelse. I fråga om standardkrav som förutsättning för statliga lånanför departementschefen (prop. 1973: 21 s. 97) att det beträffande hus sominte fyller ett varaktigt behov i regel bör gälla att huset skall fylla kravenpå lägsta godtagbara standard enligt ovan. Vid ombyggnad av hus som fyller ettvaraktigt behov skulle det nuvarande kravet på ny-byggnadssiandard i principkunna efterges och ersättas med krav på lägsta godtagbara standard enligt ovan.Detta skulle kunna ske om bostadslån, enligt vad nedan (s. 32) berörs, lämnassom annuitetslån med en amorteringstid av , dvs. om kostnaderna m. m. intekan motivera en längre amorteringstid, högst . Utskottet kan ansluta sig till vad sålunda anförts omstandardkrav beträffande hus som inte fyller ett varaktigt behov. I fråga omhus som fyller ett sådant behov finns dock enligt utskottets mening inte anledningatt som en huvudregel frångå gällande grunder vid amorteringstid.Möjlighet bör dock finnas att sänka kraven när skäl finns härtill. härom anfört bör som sin mening ge Kungl. Maj:t till känna. Det kan i detta sammanhang noteras att inriktningen motökad sanering inte får medföra lånemässiga hinder mot att redan tendenser motnedgång och förslumning av ett område på ett tidigt stadium bryts genomstandardhöjande åtgärder. Att anspråken på resurser kan leda tillprioriteringar efter angelägenhetsgrad står inte i strid med detta. Beträffande valet mellan totalsanering ellermodernisering har departementschefen anfört, att det är viktigt att äldrebyggnader av både samhällsekonomiska, kulturhistoriska och miljömässiga skälsamt av hänsyn till de boendes intressen bevaras och rrioderniseras i denomfattning som det är tekniskt och ekonomiskt möjligt. Utskottetansluter sig helt till vad sålunda anförts och har anledning förutsätta attdetta, såsom överensstämmande även med kommunernas intressen, kommer att ledade kommunala avgörandena. Detta gäller såväl I den direktasaneringsverksamheten och dess planering som vid handhavandet av uppgifterenligt byggnadslagstiftningen och den rivningsreglering i övrigt som utskottetbehandlar i betänkandet CU 1973: 20. kommer senare i åratt i sitt slutbetänkande behandla härtill anknytande frågor. Ianslutning till de sålunda angivna målen berörs vissa frågor om medinflytandevid sanering, dvs. de boendes möjligheter att utöva inflytande över ensanering som berör dem, särskilt beträffande nivån för den åsyftade standardensamt tidpunkten och sätttet för saneringens genomförande. Departementschefenanför att detta intresse får tillgodoses genom kommunen dels då den gör uppsaneringsprogram, dels vid utformningen av standardkrav och lånevillkor. Vaddepartementschefen anfört (prop. 1973: 21 s. 79) innebär att en utredning iämnet förbereds. Utskottethar ingen erinran mot vad departementschefen anfört i denna del. Imotionen 1973: 1629 (1 c) föreslås att som förutsättning för bostadslån förombyggnad skall gälla att lån lämnas endast om de boende hörts om saneringensomfattning, ett yrkande som enligt motionen (s. 2 st. 4) synes avse lån tillenskild fastighetsägare. mening torde ett föreslaget formellt villkor, utan regler om hurhyresgästernas uttryckta mening skall beaktas, inte medföra avsedda fördelar.Det torde vara obestritt att hyresgästintressena i kommunens yttrande bör vägasmot samhällets mål för saneringen samt tekniska och ekonomiska omständigheter.Ytterligare överväganden från sida torde böra anstå och förutsättskunna aktualiseras vid den aviserade utredningen. Såvhtgäller de allmännyttiga och rikskooperativa bostadsföretagen har frågorna redantidigare aktuaUserats i samråd med hyresgäströrelsen. Utskottet har tidigare(CU 1971: 12 s. 40) förutsatt att den ordning som utvecklats mellan deallmännyttiga bostadsföretagen och hyresgästorganisationerna också skall kommaatt tillämpas för privatägda hyreshus. Frågaom hyresgästs medverkan vid tillämpning av bostadssaneringslagen behandlas ibetänkandet CU 1973: 20. Kommunalaförvärv av saneringsfastigheter behandlas i betänkandet CU 1973: 18. Vad departementschefen anfört om kommunernas ansvarför planeringen av verksamheten och om bostadssaiteringsprogram har inte letttill någon erinran från utskottets sida. Kostnaderoch hyror m. m. Departementschefen anför i statsverkspropositionen(s. 264) att nedgången i bostadsbyggandet bör kunna ha vissa positiva effekterpå kostnadsutvecklingen och att det är rimligt att anta att konkurrensen ochproduktionsutvecklingen påverkas gynnsamt i detta nya läge. Ovan(s. 1317) redovisade uppgifter visar en alltmer ogyrmsam tendens för kostnadsutvecklingeninom bostadsbyggandet. Uppgången av byggnadskostnadema per m lägenhetsyta förstatligt belånade flerfamiljshus har angetts bero på stigande priser för olikaproduktionsfaktorer, inte minst byggnadsmaterial. Förhållandena haruppmärksammats av statens pris- och kartellnämnd, ochstatistiska centralbyrån. Medhänsyn till att Kungl. Maj:t och berörda myndigheter även fortsättningsvistorde ha frågorna under skärpt uppmärksamhet kan någon åtgärd från riksdagenssida nu inte anses erforderlig. Imotionerna 1973: 361 (2 c) och 1559 (3 fp) föreslås att beslutaratt införa krav på anbudskonkurrens som villkor för statlig långivning. I densistnämnda motionen fogas härtill även förslag om ett särskilt uppdrag tillstatens pris- och kartellnämnd att följa utvecklingen m. m. Utskottetansluter sig till motionärernas uppfattning i fråga om vikten av konkurrensinom bostadsproduktionen. bedömningar av åtgärder på detta områdebör dock anstå tills proposition, som utskottet förutsatt, läggs fram ianledning av byggkonkurrensutredningens förslag. Deti motionen 1973: 361 (6 c) föreslagna uttalandet om räntenivån avstyrks.Emissionsräntor och riksbanksdiskonto får prövas I hittillsvarande ordning medhänsyn till flera faktorer. Räntan på bostadslån, direkta eller indirektasubventioner och lånesystemets uppbyggnad i övrigt får bedömas närmast inombostadsfinansieringsutredningen. Imotionen 1973: 875 (1 vpk) föreslås att uttalar sig för attparitetstalen inte höjs före bostadsfinansieringsutredningens ställningstagandeoch för att Kungl. Maj:ts senaste beslut i detta ämne upphävs. Nämnda beslutinnebar bl. a. att paritetstalen för , som med hänsyn tillkostnadsutvecklingen skulle ha behövt höjas från 1972års nivå, höjdes med 35 enheter i angivet (s. 264) syfte att utjämnahöjningarna i tiden. Motionärernasallmänna syfte har delvis tillgodosetts genom Kungl. Ett heltavstående från höjningen av paritetstalen för skulle få budgeteffekterför /74 med ca 80 milj. och /75 med ca 175 milj. kr. Enligt utskottetsmening sak-' nas f. n. underlag för mer genomgripande åtgärder från 'sida. förslag att sänka basannuiteten vidtotalsanering genom nybyggnad av centralt belägna flerfamiljshus från 5,1 till4,förs inte vidare i prop. 1973: 21 (s. 91). I sammanhanget hänvisas tillatt de förutsättningar i fråga om bl. a. räntenivån som utredningen utgått frånInte föreligger. Förslaget tas dock upp genom hemställan i motionen 1973: 1630(1vpk). Utskottet ansluter sig till departementschefens bedömningoch avstyrker motionen i denna del. Frågor om hyresnivån i ett vidare sammanhangtorde få prövas efter förslag från pågående utredningar. Som grund för det I betänkandet CU 1973: 18 behandladeuttalandet om vikten av att kommunerna förvärvar saneringsfastigheter i ökad omfattning har departementschefen (prop. 1973: 21s. 83) angett bl. a. att kommunerna i samband med upplåtelse till enskildabyggherrar kan ställa villkor beträffande hyressättningen vid sanering. Häremotgörs invändning i motionen 1973: 1633 (1 m) där föreslås ge Kungl.Maj:t till känna att hyreslagens bruksvärdesregler måtte tillämpas även påsådana lägenheter. Hyreslagen utgår från att avtalsfrihet I princip råderbeträffande hyrans storlek. Till skydd mot hyrespolitlskt som oacceptabla bedömdaanspråk på hyra för bostadslägenhet gäller regler, enligt vilka hyresgäst kanmed bibehållen hyresrätt påkalla prövning av hyran efter senastebeslut (prop. 1973: 23, LU 1973: 13) även efter uppsägning av avtalet frånhyresgästens sida. Vid denna prövning skall skäligheten av anspråket bedömas.Fordrad hyra anses som oskälig om den väsentligt överstiger hyra förlägenheter som med hänsyn till bruksvärdet är likvärdiga. Denna hyresnivå haravsetts påverkas i sänkande rlktriing genom i jämförelsematerialet Ingåendelägenheter I hus, tillhöriga allmännyttiga bostadsföretag. Hyrorna för dessalägenheter bestäms I sin tur efter förhandlingar mellan företagen ochhyresgästorganisationerna. Förhandlingarna avser dels att fastställa ett företagetssamlade behov av hyresinkomster för att täcka självkostnaderna, dels att ienlighet med metoder angivna i rekommendation från hyresmarknadskommittén fördela dessa hyror på de enskilda lägenheterna. Kapitalkostnaderna bestämsdels av byggnadskostnaderna, dels av de årliga nettobetalningarna på lånen.Dessa betalningar är i sin tur beroende av statsmakternas beslut omparitetstal och basannuitet. Det bör vidare noteras att även hyresregleringssystemetnumera anknutits till en avtalsreglering mellan fastighetsägare eller derasorganisationer, å ena, samt hyresgästernas organisationer, å andra sidan. Vad departementschefen ovan anfört kan enligt utskottetsmening inte uppfattas så att avsikten varit att påverka tillämpningen av hyres- Redan på denna grund kan motionsyrkandetsålunda anses tillgodosett. Det är vidare uppenbart att det ligger i samhälletsoch därmed även kommunernas intresse att söka påverka hyresutvecklingen idämpande riktning. Att därvid även avtal i samband med tomträttsupplåtelseeller eljest kan komma tUl användning får anses naturligt. I fråga om villkorvid fastighetsköp ges särskilda regler i jordabalken. Ett med förslaget i motionen 1973: 59 (vpk) om införandeav hyresstopp i sak likartat förslag behandlades av utskottet i dess yttrandeCU 1972: 1 y . Härefter har (prop. 1973: 58, FiU 1973:20) antagit lag om ändring i allmänna prisregleringslagen (1956: 236). Enligt utskottets mening kan vad i motionen anförts ocheljest förekommit inte anses grunda andra bedömningar än tidigare.Prisregleringslagen bör sålunda inte nyttjas i motionens syfte. Detta syftebör i stället så långt möjligt tillgodoses med andra medel. föreslås i motionen 1973:875 (2 vpk) begära att frågan om totalfinansiering m. m. behandlas med förturi bostadsfinansieringsutredningen och att skyndsammast möjligt fårtillfälle till ett ställningstagande. Sambandet mellan utredningarna på bostadsområdet ochmellan uppgifter inom respektive utredning är enligt utskottets mening sådantatt en föreslagen begäran Inte lämpligen bör framställas från sida.I sammanhanget får även uppdraget till utredningen om den kreditpolitiskaberedskapslagstiftningen beaktas. De lämnade utredningsuppdragen har inte föranlettutskottet att frångå tidigare ställningstaganden (CU 1972: 9 s. 1516) iämnet. Förslagen i motionerna 1973: 361 (7 c), 1559 (4 B fp) och 1568 (A 4 m) om ändrade övre lånegränser avstyrksmed hänvisning till civilutskottets betänkande CU 1971: 12 ocb pågåendeutredningsarbete. Detta ställningstagande gäller även motsvarande yrkanden imotionerna 1973: 1629 (3 c) och 1633 (3 m). Vad gäller beräkning av låneunderlag och pantvärde vidombyggnad har saneringsutredningen förordat att de nuvarande kostnadsanknutnaberäkningarna ersätts med en s. k. normaliserad avkastningskalkyl. Med beaktandeav skäl som talar för en hyresanknytning anmäls i prop. 1973: 21 (s. 90) attbostadsstyrelsen avses få uppdrag att undersöka behövliga beräkningsgrunder ochavge förslag. Utskottet förutsätter att denna översyn kommer tillstånd. I motionen 1973: 1559 (2 c fp)föreslås, med hänvisning till att det inte längre torde vara aktuellt attbibehålla en uppdelning på låneunderlag och pantvärde, att låneunderlaget höjstill alt sammanfalla med pantvärdet, dock inte för större småhus. a. att sanerings-, läges- och standardtillägg skall inräknas ilåneunderlaget, ett förslag som förts fram även av saneringsutredningen och somutskottet tidigare (CU 1972: 9 s. 17) ansett böra prövas i samband medutredningens förslag i övrigt. I propositionen 1973: 21 (s. 91) anmälerdepartementschefen att avses få i uppdrag att göra en översynav läges- och standardtilläggen m. m., varefter det ankommer på Kungl. Maj:tatt meddela beslut i frågan. I anslutning härtill har i motionen 1973: 1634 (6 fp) föreslagits att arbetet med denna översyn påskyndas. Motionsförslagen syftar till att genom ökning avlåneunderlaget åstadkomma en ökning av bostadslånets storlek och därmed enminskning av kapitalkostnaderna. Saneringstillägg kan medges för att låtabelåningen omfatta vissa merkostnader. Standardrillägget sällan utnyttjat avses täcka dels kostnader för hög gatustandard, dels mark-förräntning vid lågexploatering. Lägestillägget avser att motsvara den ökning av markvärdet somanses kunna förräntas genom en hyra, där hänsyn tagits till ökning av detrelativa bruksvärdet genom lägesfördelar. Utskottet behandlar i betänkandet CU1973: 20 den förordade principen att en saneringsfastighets värde skall bedömasmed hänsyn till den belastning som kostnaderna för en upprustning till lägstagodtagbara standard innebär. Utskottet ansluter sig till meningen att en översyn av denämnda tilläggen bör komma till stånd. Då en sådan översyn emellertid aviseratsoch kan förväntas ske skyndsamt finns enligt utskottets mening inte anledningtill någon åtgärd enligt motionsförslagen. Syftet att minskakapitalkostnaderna i vissa fall torde få beaktas vid denna översyn. Motionärernasintressen kan därmed anses i viss del tillgodosedda. I fråga om beräkning av låneunderlag och pantvärde vidnybyggnad av småhus har i motionen 1973: 1571 (fp) förordats att bestämmelsenändras så att den egna insatsen kommer att stå i proportion till husetsstorlek. Nuvarande regler anges medföra en styrning mot större småhustyper.Motionären yrkar att motionen överlämnas till bostadsfinansieringsutredningenoch bostadsskattekommittén för beaktande. Utskottet har tidigare (CU 1972: 9 s. 12) uttrycktmeningen att av småhusen en större andel bör göras mindre och därmed billigare.Utskottet, som även ansluter sig till motionärens uppfattning, har förutsattatt denna mening inte motverkas av styrande låneregler. Därmed skullemotionärens Intresse direkt kunna beaktas vid det fortlöpande arbetet medanpassning av beräkningsreglema utan att frågan hänskjuts Vad utskottet härom anfört bör som sin mening geKungl. Maj:t till känna. Istatsverkspropositionen (s. 272) föreslås att högsta låneunderlag vid ombyggnadav småhus som inte tillgodoser ett varaktigt behov hojs från . I motionen 1973: 361 (8 c) föreslås, som i petita,att beloppsgränsen sätts vid . Utskottetansluter sig på av departementschefen anförda grunder till Kungl. 1973: 21 (s. 8890) anges de ändringar beträffande amorteringsvillkorenvid ombyggnad som föreslås godkänna. Förslaget innebär att denominella lånen skall kunna ersättas av annuitetslån. Det torde vidareinnebära att annuiteten skulle baseras på en ränta av och alt skillnadenmellan denna ränta och den åriiga fastställda bostadslåneräntan, för år , skall läggas till eller dras av från annuiteten. Paritetslån skall dockkunna lämnas även vid ombyggnad om huset i väsentliga avseenden fårnybyggnadsstandard och om paritetslån behövs med hänsyn till de årligakostnaderna. Utskottet har ingenerinran mot förslaget i denna del. Förslagetinnebär vidare att nämnda annuitetslån för ombyggnad kan lämnas med enamorteringstid om högst vid ombyggnad av flerfamiljshus. Syftet är atthålla kapitalkostnaderna nere och göra annuitetslånen till ett alternativ tillparitetslånen. Som en förutsättning för att amorteringstiden skall få överstiga30 år skall dock bl. a. gälla att förlängningen behövs med hänsyn tillårskostnaden och att den inte bedöms leda till påtagligt ökad kreditrisk. Motbakgrund av farhågor för att lånen i första hand skulle avse inredning ochinstallationer med kort livslängd samt därav följande kreditrisker hemställs imotionen 1973: 1633 (2 m) att avslår förslaget om föriängda amorteringstider. Somhär ovan angetts skall kreditrisken prövas vid lånebesluten. Med hänsyn bl. a.därtill torde motionärernas intresse få anses tillgodosett. Förbegränsad upprustning av flerfamiljshus som inte fyller ett varaktigt behovutgår bostadslån som annuitetslån med amortering över högst . Dennalångivning kommer att omfattas av de nya amorteringsreglerna och upphörsålunda som särskild låneform. fördjupning av och förskott pålån till ombyggnad skall dock föreligga i fall där amorteringstiden är kortareän . Beträffandeikraftträdande av ändrade regler bör Kungl. Maj:t bemyndigas att i lämpligutsträckning göra dem tillämpliga även på lån som beviljas före den 1 juli1973. Imotionen 1973: 1632 föreslås uttala att lån till ombyggnad avflerfamiljshus som fyller ett varaktigt behov bör kunna medges även i fall däråtgärderna bedömts vara av endast ringa omfattning. Utskottet har ovan (s. 26) anförtatt Inriktningen mot ökad sanering inte får medföra lånemässiga hinder mot attredan tendenser till nedgång och förslumning av ett område på ett tidigtstadium bryts genom standardhöjande åtgärder. Det ligger sålunda i uttrycktamålsättningar att möjlighet dll finansieringsstöd skall finnas också för tidiga,standardhöjande åtgärder som bl. a. kan bidra till alt motverka en skiktning iboendet efter ekonomiska grunder. Härifrån får skiljas de avvägningar i frågaom angelägenhet som knyts till den kommunala planeringen. Utskottet har utgåttfrån att hinder mot sådan belåning inte skall föreligga av andra änadministrativa skäl då låneunderlaget är mycket litet. Motionärernas intressenhar därmed förutsatts bil tillgodosedda utan någon åtgärd. En vidgning av möjlighetema att bevilja bostadslån förförvärv av statsbelånad fastighet med flerfamiljshus föreslås i motionen 1973:1567 (1 s). Vidgningen skulle innebära dels att i kretsen av möjliga låntagareskulle inräknas även bostadskooperativt företag, dels att inom den sålunda tillkommun, allmännyttigt bostadsföretag och bostadskooperativt företag vidgadekretsen lån skulle kunna utgå utan hinder av de i anvisningarna till 2 §bostadslånekungörelsen nu gällande begränsningarna att tidigare lån inteutbetalats eller att det finns påtaglig risk för förlust på lånet. Även om sålunda vidgad långivning skulle ansluta tillsåväl gällande målsättningar som till syftet med den särskildasaneringsverksamheten är utskottet inte berett att tillstyrka förslaget. Enföreslagen vidgning skulle innebära ett principiellt avsteg frånbostadslånglvnlngens nuvarande, direkt produktions- och åtgärdsstödjandeinriktning och bör därför bedömas i samband med de förslag som pågående utredningartorde initiera. Det bör här noteras att de förslag i fråga om förutsättningarför markförvärvslån som utskottet nedan (s. 39) behandlar i viss måntillgodoser morionärernas allmänna syfte. Utskottet har vidare förutsatt attfrågan om gränsdragningen mellan markförvärvslån för köp av bebyggd fastighetoch bostadslån beaktas av Kungl. har att fastställa ortskoefficienter såatt byggnads-kostnadsdelen av låneunderlaget anpassas till kostnadsskillnadermellan olika regioner och orter. Även vissa andra belopp anpassas med ortskoefficient. Motionen 1973: 1552 (fp) innefattar hemställan attriksdagen hos Kungl. Maj:t anhåller att en enhetlig ortskoefficient fastställsför . Motionären har inte riktat Invändning mot av statsmaktemaantagna grunder för låneunderlagsberäkningen. Då fråga sålunda endast är omtillämpning i visst fall av Kungl. Maj:ts föreskrifter genom bostadsstyrelsensbeslut mot vilket talan kan föras hos Kungl. Maj:t lämnar yrkandet Inte utrymme för något riksdagensuttalande i ämnet. 3 1973.19 saml. I motionen 1973: 234 (s) harföreslagits att skyndsamt vidtar åtgärder för att motverka vissa oskäligakapitalvinster vid försäljning av statsbelånade småhus. Som exempel påmöjliga, temporära åtgärder anges ett återinförande av köpeskillingskontrollenvid försäljning i andra hand, en villkorad köpeskillingsdel täckt av pantbreveller en tvåårig återköpsrätt. Utskottet delar motionärernas förhoppning att de nu påvissa orter dubbla prisnivåerna på inte alltför lång sikt kan förenas.Utskottet delar emellertid även farhågorna för att nu gällande ordning kanmedföra negativa konsekvenser och anser att frågorna därför bör ytterligarestuderas. Maj:t bör därför låta undersöka möjligheten och lämplighetenav temporära åtgärder som kan förenas med nu gällande kontroll av priset vidförsta överlåtelse av vissa småhus. Vad utskottet härom anfört bör riksdagensom sin mening ge Kungl. Maj:t till känna. Förbättringslån utgår enligt äldremönster I syfte att genom kapital-och räntesubventioner stödja vissaboendekategorler, t. ex. äldre, förtidspensionerade, handikappade m. fl. Inomdenna kategori begränsas långivningen i huvudsak till en- och tvåfamiljshusmen kan avse också flerfamiljshus om huset ägs av kommun eller allmännyttigtbostadsföretag. I statsverkspropositionen (s. 171) föreslås att till dessaboendekategorier skall hänföras också hushåll som kanväntas få så låg inkomst att de inte kan bära kostnaden för en förbättring medstöd av bostadslån. För denna hushållsgrupp skall dock gälla som ytterligareförutsättning att bostaden har särskilt låg utrustningsstandard och attbostadsfrågan inte lämpligen kan lösas på annat sätt. Antalet bostäder ikvalitetsgrupp 6 och 7 har beräknats till ca 14 000. Utskottet tillstyrker förslaget. Vad departementschefenanfört 1 statsverkspropositionen (s. 171, 265266) om en fortsatt kartläggningav trångboddheten och om värdet av den kommunalt bedrivna, aktivt uppsökandeverksamheten föranleder inte heller någon utskottets erinran. Enligt beslut av riksdag (prop. 1972: 124, CU1972: 32) infördes möjligheter att oavsett boendekategori lämna lån efter prövningav bostadens standard och återstående användningstid. Förbättringslån kanenhgt detta beslut ges kommun eller allmännyttigt bostadsföretag förupprustning av flerfamiljshus som enligt av kommunfullmäktige antagen plan äravsett att rivas . 1973: 21 (s. 9293) föreslås att dennalångivning får avse även fastigheter som ägs av annan än kommim ellerallmännyttigt företag. Enligt nugällande regler för lån till kommun och allmännyttigt bo- stadsföretagkan beslut meddelas om eftergift av lånet vid rivning. Rivs huset inom tidenför återbetalning för lånets amorteringsdel, normalt , efterges sålundaden räntefria och stående lånedelen. Står huset kvar skall denräntefria delen sägas upp till förräntning och amortering under . Rivshuset avskrivs då återstående lånebelopp. Departementsschefenanför i prop.