bet · FW01LU35 · 1973-12-31 00:00:00 — Konossementet skall innehålla,förutom ort och dag för utfärdandet och utfärdarens underskrift, fartygetsnamn samt uppgift å det inlastade godset och till vem godset skall ibestämmelseorten avlämnas. Med konossement förstås en av bortfraktaren eller på hansvägnar utfärdad handling, som innefattar erkännande att gods av viss art ochmängd mottagits för befordran eller inlastats och som betecknas somkonossement eller innehåller föreskrift att godset utlämnas endast mot atthandlingen återställes. Konossement skall innehålla uppgift om dag och ort fördess utfärdande och om avlastaren. I mottagningskonossement skall angivasplats för godsets mottagande samt i ombordkonossement fartygets namn ochnationalitet och plats för inlastningen. I konossementet skall, där så äskas, angivas: 1) godsetsart, dess vUct, mått eller stycketal, dess förpackning ävensom för godsetsigenkännande erforderliga märken; 2) godsets synligatiUstånd; 3) denbetingade frakten samt övriga villkor för godsets befordran och utlämnande; 4) avlastaren,lastningshamnen och tiden för inlastningen, fartygets art, hemort ochnationalitet samt befälhavaren. Den som utfärdar konossementet ägedäri göra förbehåll beträf- I konossement skall på avlastarensbegäran intagas uppgift om 1. godsetsnärmare angivna art och dess vikt, mått eller stycketal enligt avlastarensskriftliga uppgift; 2. demärken som fordras för att identifiera godset, sådana avlastaren skrifdigenuppgivit dem innan godset mottogs eller lastades och som tydligt anbragts pågodset eller dess förpackning på sådant sätt att de under vanliga förhållandenförbliva läsliga till resans slut; 3. godsets synligatiUstånd; 4. imottagningskonossement dagen då godset mottagits och i ombordkonossementdagen då inlastningen avslutats; 5. var ochtill vem godset skall lämnas ut; och 6. fraktensstorlek samt övriga villkor för godsets befordran, och utlämning. Bortfraktaren är icke skyldig att i konossement utanförbehåll in- fande uppgift av avlastaren, vars riktighet han skäligenicke må anses pliktig att undersöka. laga sådan uppgift om godsets art eller dess vikt, mått,stycketal eller märken, vars riktighet han har skälig anledning att betvivlaeller som han icke haft rimlig möjlighet att undersöka. För riktigheten av de uppgifter Avlastaren svarar gentemot om godset,som jätnlikt avlästarens bortfraktaren för riktigheten av de begäranintagits i konossementet, uppgifterom godset som på hans vare han bortfraktaren ansvarig. begäranintagits i konossementet. Konossement må ställas till viss man, till viss man eUerorder eller till innehavaren. Ändå att konossementet är ställt tUl viss man,skall det gälla såsom orderkonos-sement, där ej utfärdaren, genom orden"icke till order" eller dylikt, gjort förbehåll mot överlåtelse. Konossement ställes till viss man, till viss man ellerorder eUer till innehavaren. Även om konossement är ställt till viss man, gällerdet såsom orderkonossement, om utfärdaren ej gjort förbehåll mot överlåtelsegenom uttrycket "icke till order" eller liknande. För riktigheten av uppgift, som i konossement intagitsrörande godset, vare bortfraktaren ansvarig, där ej i konossementet anmärkts,att uppgiften är avlastarens eller att dess riktighet är bortfraktaren okänd,eller däri gjorts annat sådant förbehåll eller ock mottagaren måst inse, attuppgiftens riktighet icke undersökts av bortfraktaren. Har bortfraktaren insett eller medanvändande av vanlig uppmärksamhet kunnat inse, att uppgift i konossement varoriktig, vare han, ändå att förbehåll skett som i 152 § sägs, ej fri från ansvarighet,med mindre i konossementet intagits särskild anmärkning om uppgiftensoriktighet. Godset skall anses mottaget eller lastat såsom detbeskrivits i konossementet, om ej annat styrkes. Motbevisning får dock ickeföras gentemot tredje man som förvärvat konossementet i god tro. Har bortfraktaren enligt 152 § andra stycket ikonossementet tagit förbehåll mot riktigheten av uppgift om godset, får sådantförbehåll ej åberopas mot tredje man, om bortfraktaren insett eller bort inseatt uppgiften var oriktig och förbehållet saknar uttrycklig anmärkning omoriktigheten. Har anmärkning om skada på godset eller brist i dessförpackning icke tagits in i konossementet, skall godset anses ha mottagits ellerlastats i gott synligt tillstånd, om ej annat styrkes. Bestämmelsen i förstastycket andra punkten har motsvarande tillämpning. Varder skada å godset eller brist med avseende å dessförpackning ej anmärkt i konossementet, oaktat bortfraktaren före utfärdandetutrönt eller med användande av vanlig uppmärksamhet kunnat utröna skadaneller bristen, må den ej åberopas till bortfraktarens fritagande frånansvarighet för godset. Bortfraktaren må ej till sitt fritagande åberopa attgodset lastats å däck, med mindre detta anmärkts i konossementet. Lider tredje man skada genom att inlösa konossementet iförlitan på dess riktighet, är bortfraktaren ansvarig, om han insett eller bortinse att konossementets innehåll var vilseledande för tredje man.Bestämmelserna i 161 § andra stycket och tredje stycket första punkten hamotsvarande tillämpning. Om mottagningskonossement och genomgångskonossement. Utställer bortfraktaren före inlastningen skriftligterkännande att godset mottagits till befordran, med förbindelse att i bestämmelseortenutlämna det till mottagaren, skall vad i detta kapitel år stadgat omkonossement i tillämpliga delar gälla i fråga om sådantmottagningskonossement. Är mottagningskonossement å godset utfärdat, må icke efterinlastningen utfärdas konossement utan att mottagningskonossemen-tetåterlämnas. Med genomgångskonossement förstås konossement, variangives att godsets befordran delvis skall utföras av annan än bortfraktaren. Har bortfraktaren utfärdat genomgångskonossement ochutfärdas särskilt konossement för del av befordringen, skall bortfraktarensörja för att däri angives att godset befordras enligt genomgångskonossement. V. Vissa bestämmelser om tillämpningen Utfärdar bortfraktaren, när godsets befordran skaU delvisutföras genom annan fraktförare, skriftligt erkännande att godset inlastats ellermottagits till sådan befordran, med förbindelse att i bestämmelseorten utlämnagodset till mottagaren, skall vad i detta kapitel är stadgat om konossement itillämpliga delar gälla i fråga om sådant genomgångskonossement. Då genomgångskonossement utställts, må icke för del avbefordringen utfärdas .särskilt konossement, utan att däri angives att Vid sådan befordran som avses i 169 § få bestämmelserna i95 och 97 §§, 98 § andra stycket, 101 § första stycket, 118123 §§, 152, 161och 162 §§ samt 284 § första stycket 5 och andra stycket första punkten ejåsidosättas genom avtal till nackdel för avlas-tare, befraktare ellermottagare. Bestämmelse i fraktavtal, varigenom till bortfraktaren överlåtesrätt på grund av försäkring eller träffas annan sådan överenskommelse, ansessom förbehåll om befrielse från ansvarighet. godset befordras enligt genomgångskonossement. Utan hinder av första stycket fårbortfraktaren förbehålla sig frihet från ansvarighet för tiden förelastningens början och efter lossningens slut. Han får också förbehålla sigfrihet från ansvarighet för levande djur eller för gods, som i fraktavtaletangives som lastat på däck och befordras på det sättet, samt träffa överenskommelserörande gemensamt haveri. Är det avtalat eller klart förutsatt att befordringenhelt eller till bestämd del skall utföras av annan än bortfraktaren, får denneförbehålla sig frihet från ansvarighet för skada som orsakas medan godset äri den andres vård. Är det, med hänsyn till godsets ovanliga beskaffenheteller tillstånd eller de särskilda förhållanden eller villkor under vilka befordringenskall utföras, skäligt att genom särskild överenskommelse inskränkabortfraktarens ansvarighet eller eljest utvidga hans rättigheter enligt dettakapitel, skall sådan överenskommelse gälla, förutsatt att konossement ejutfärdas men villkoren intagas i mottagningsbevis varav framgår att det ej ärlöpande handling. Är i avtal om passagerarebefordran viss person angivensåsom passagerare, äge denne icke till annan överlåta sin rätt enligt avtalet. Sedan resan anträtts, må ej i någotfall överlåtelse äga rum. Vid befordran inom , , eller Norgeeller mellan dessa stater gäller lagen i den stat där avgångsorten är. Dettagäller även om konossement ej utfärdats. Har i annan fart än som avses i första stycket konossementutfärdats i stat som är bunden av tilläggsprotokoll till 1924 årsinternationella konvention rörande konossement (tilläggsprotokollet),tillämpas på tilläggsprotokollet grundad lag i den staten. Om befordringen,ehuru konossementet ej utfärdats i stat som är bun- den av tilläggsprotokollet, likväl äger rum från sådanstat, tillämpas på protokollet grundad lag i den staten. Har konossementutfärdats enligt certeparti, gäller vad som sagts endast såvittkonossementet bestämmer rättsförhållandet mellan bortfraktaren ochkonosse-mentsinnehavaren. Sker befordran enligt konossement från stat, som icke ärbunden av tilläggsprotokollet, till , , eller ,tillämpas lagen i den stat där den avtalsenliga bestämmelseorten är.Bestämmelsen i andra stycket tredje punkten har motsvarande tillämpning. Passagerare vare skyldig att ställa sig till noggrannefterrättelse allt vad med avseende å ordning och skick ombord föreskrives. Vad i 24, 51 och 54 §§ sjömanslagen (1973: 282) ärstadgat med avseende å gälle ock för passagerare. Har i konossement bestämts att på tilläggsprotokolletgrundad lag i viss stat, som tillträtt protokollet, skall gälla, tillämpas denlagen utan hinder av 169 §. Bestämmelse i konossement att tilläggsprotokollet skallgälla för befordringen skall här i landet anses innefatta hänvisning till motsvarandebestämmelser i denna lag. Om befordran av passagerare och resgods Bortfraktaren skall från inskepp-ningen till utskeppningensörja för passagerarens säkerhet och i sedvanlig omfattning tillgodose hansbästa. Drabbas passageraren av skada å person,vare bortfraktaren därför ansvarig, där antagas må, att skadan orsakats avomständighet, som kan såsom fel Med bortfraktare förstås i detta kapitel den som,yrkesmässigt eller mot vederlag, genom avtal åtager sig befordran med fartyg avpassagerare eller passagerare och resgods. Med resgods avses varje föremål,inbegripet fordon, som befordras för passagerarens räkning men ej enligtcerteparti eller konossement. 4 Senaste lydelse 1973: 283. s Senaste lydelse av 171182§§ 1936: 276. Upphört att gälla: 183186 §§ enligt 1928:161, 187201 §§enligt 1967: 48. eller försummelse tillräknas bortfraktaren eller någonför vilken han svarar. Skadestånd skall bestämmas enligt de i strafflagenstadgade grunder. I inrikes fart må ej förbehåll göras om annan inskränkningi bortfraktarens ansvarighet än att ersättningen ej skall överstiga tju-gutusenkronor för varje passagerare. Konungen äger, under förutsättning avömsesidighet, förordna alt vad sålunda stadgats skall äga tillämpning jämväl iavseende å fart mellan och främmande stat. geraren bär med sig eller har i sin hytt eller eljest hari sin vård under befordringen, inbegripet vad han har i eller på medförtfordon, utgör handresgods. Om resgods, som lämnas i bortfraktarens vård, gälle vad i91 93 och 118123 §§ är stadgat om gods som där avses. Med undantag för 178 § och i den mån ej annat följer av200 och 201 §§ skola bestämmelserna i detta kapitel lända till efterrättelseendast såvitt ej annat är avtalat eller följer av sedvänja. Bestämmelserna i delta kapitel gälla ej i den mån befordringen är underkastad gällande internationellt fördrag om befordran med annat transportmedel. Förkommer, minskas eller skadasresgods, som ej lämnats i bortfraktarens vård, vare bortfraktaren därföransvarig, där antagas må, att förlusten, minskningen eller skadan orsakats avomständighet, som kan såsom fel eller försummelse tillräknas bortfraktareneller någon för vilken han svarar. Stadgandena i 119121 §§ skola äga motsvarandetillämpning, och vare, ändå att förbehåll ej skett, bortfraktarens ansvarighetså begränsad som i 122 § andra stycket sägs. Ej vare bortfraktaren på grund av vad nu är stadgatpliktig att ersätta penningar, värdepapper eller dyrbarheter. Vad i 97 § stadgas angående Medföljer någon ettfartyg, vil- skada,som orsakas av gods, skall ken varken är passagerare eller är ägdmotsvarande tillämpning be- i bortfraktarens tjänst eller utför arbete i fartygets tjänst, ochtill- skyndas han därvid skada, som avses i 188 eller 189 §, habestämmelserna i detta kapitel om befrielse från och begränsning avansvarighet på bortfraktarens sida motsvarande tillämpning till förmån för varoch en på redarens sida som kan hållas ansvarig för skadan. Resgods, som lämnats i bortfraktarens vård, vare han ejpliktig att utlämna, innan passageraren erlagt betalning för befordringen ochför kost under resan. Där betalningen icke gäldas, äge bortfraktaren förpassagerarens räkning upplägga godset under säker vård och låta genomoffentlig auktion eller, om det ej lämpligen kan ske, på annat betryggandesätt sälja så mycket av godset att, utom kostnader, fordringen täckes. Bortfraktaren skall sörja för att fartyget är sjövärdigt,behörigen bemannat, provianterat och utrustat samt för att passageraren ochresgodset befordras skyndsamt och tryggt till bestämmelseorten. Bortfraktarenskall även i övrigt tillgodose passagerarens bästa. Resgods får ej befordras på däck. Deviation får göras endast för att rädda människoliv ellerbärga fartyg eller gods eller av annan skälig anledning. Varder fartygets avgång från den ort, där resan börjar,väsentligen fördröjd, äge passageraren häva avtalet. Där fartyget före resans början går förlorat ellerförklaras icke vara iståndsättligt, upphöre avtalet att gälla. Gäller befordringsavtalet bestämt fartyg, fårbortfraktaren ej utföra befordringen med annat fartyg. Där under resan fartyget så uppehälles, att passagerarenmed hänsyn till omständigheterna finnes icke kunna avvakta resansfortsättande, eller fartyget går förlorat eller förklaras icke vara iståndsättligt,vare bortfraktaren pliktig att sörja för befordran av passageraren och hansresgods till bestämmelseorten med annan, lämplig lägenhet, såvitt det kan skeutan oskälig kostnad. Avser befordringsavtalet bestämd person, får denne icketill annan överlåta sin rätt enligt avtalet. Sedan resan påbörjats fåröverlåtelse ej äga rum, även om avtalet ej avser bestämd person. Varder fartyget uppehållet ellerresan avbruten efter vad i första stycket sägs och sörjer ej bortfraktaren förbefordringen till bestämmelseorten med annan, lämplig lägenhet, ägepassageraren häva avtalet. Uppkommer skada genom dröjsmål åbortfraktarens sida eller enär fartyget går förlorat eller förklaras icke varaiståndsättligt, vare bortfraktaren därför ansvarig, där ej antagas må, attvarken han själv eller någon för vilken han svarar gjort sig skyldig till feleller försummelse. Passageraren är skyldig att iakttagaföreskrifter om ordning och säkerhet under befordringen. Bestämmelserna i 24, 53 och 54 §§ sjömanslagen (1973:282)om undersökning i anledning av brott ombord och tvångsmedel motbesättningsmedlem ha motsvarande tillämpning i fråga om passagerare. Måste, på grund av haveri eller annan omständighet som rörfartyget, passageraren uppehålla sig i land, skall bortfraktaren vidkännasskälig kostnad för uppehållet. Passageraren får medföra resgods i skälig omfattning. Känner passageraren till att hans resgods kan medföra faraeller väsentlig olägenhet för fartyg, liv eller annat gods, skall han upplysabortfraktaren därom före resans början. Detsamma gäller, om annat resgods änhandresgods kräver särskild vård. Är resgods av sådan beskaffenhet som nusagts, skall detta om möjligt utmärkas på godset innan befordringen börjar. Anträder passageraren icke resan eller avbryter han den,äge bortfraktaren rätt till ersättning för skada, som därav kommer, där ejpassageraren dött, insjuknat eller fått annat laga förfall och meddelandedärom givits utan oskäligt uppehåll. Vid ersättningens bestämmande skallhänsyn tagas därtill, att bortfraktaren utan skälig anledning underlåtit attmedtaga annan passagerare. Bortfraktaren har rätt att vägra passageraren att medföraresgods, som kan medföra fara eller väsentlig olägenhet för fartyg, liv ellergods. Har sådant resgods tagits ombord utan att bortfraktarenkände till dess beskaffenhet, får han efter omständigheterna föra det ilandeller oskadliggöra eller förstöra det utan skyldighet att ersätta skadan. Detsammagäller, om resgodset, efter att ha tagits ombord med bortfraktarens kännedom omdess beskaffenhet, visar sig medföra sådan fara eller väsentlig olägenhet för fartyg, liveller gods att det ej är försvarligt att behålla det ombord. Vad i 135 § första stycket stadgas om ömsesidig hävningsrättskall äga motsvarande tillämpning med avseende å passagerarebeford- 182 Är i fall som avses i 177 §andra stycket, 180 eller 181. § en del av resan utförd, äge bortfraktarenuppbära avgift efter vad i 129 § är om avståndsfrakt stadgat. Har bortfraktarenuppburit betalning utöver vad honom sålunda tillkommer, skall överskottetåter-bäras. Har resgods orsakat skada för bortfraktaren eller skada påfartyget, är passageraren ersättningsskyldig, om skadan beror av att haneller någon för vilken han svarar gjort sig skyldig till fel ellerförsummelse. Bortfraktaren är icke skyldig att lämna ut annat resgodsän handresgods förrän passageraren betalt för befordringen och för kost ellerannan tjänst under resan. Uteblir betalning, äger bortfraktaren lägga uppgodset i säkert förvar och genom offentlig auktion eller på annat betryggandesätt sälja så mycket att hans krav jämte för-varings- och försäljningskostnadernatäckas. Om befordringsavtal avser bestämtfartyg och detta före resans början går förlorat eller förklaras efter skadaicke vara iståndsättligt, upphör bortfraktarens skyldighet att utförabefordringen. Blir fartygets avgång från den ort där befordringen skallbörja väsentligt fördröjd, har passageraren rätt att häva avtalet. Uppehälles fartyget under resan såatt det icke skäligen kan fordras att passageraren avvaktar att resanfortsattes, eller går fartyget förlorat eller förklaras det efter skada ickevara iståndsättligt, skall bortfraktaren sörja för att passageraren och dennesresgods befordras till bestämmelseorten på annat lämpligt sätt och bära kostnadendärför. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse tåren detta, har passageraren rätt att häva avtalet. Måste passageraren uppehålla sig iland på grund av haverieller annan omständighet som rör fartyget, skall bortfraktaren på lämpligtsätt sörja för hans uppehälle och bära kostnaden därför. 185 § Anträder passageraren ickeresan eller avbryter han den, skall avtalad befordringsavgift likväl betalas.Vad som sagts gäller dock ej, om passagerarens underlåtenhet att anträdaeller fullfölja resan beror av att han insjuknateller avlidit eller av annan skälig anledning och bortfraktaren underrättatshärom inom rimlig tid. Är passageraren enligt första stycket skyldig att utgivaavtalad befordringsavgift, skall denna dock nedsättas med skäligt belopp, ombortfraktaren medfört annan passagerare i hans ställe eller eljest begränsateller, med iakttagande av tillbörlig omsorg, kunnat begränsa sin skada. 186 § Visar det sig, sedanbefordringsavtal träffats, att resan skulle vara förenad med fara förpassageraren eller fartyget till följd av krig, blockad. Uppror, oroligheter,sjöröveri eller annat väpnat våld eller att sådan fara väsentligt ökat, harvardera parten rätt att häva befordringsavtalet även om resan börjat. , skall vardera . parten bära sin kostnad och skada. . . , 187 § Avbryter passageraren resan på grund av förhållande somavses i 185 § första stycket andra punkten eller häves befordringsavtalet en-.ligt 184 § eller, sedan resan börjat, enligt 186 §, skall befordringsav-giftenbetalas, med avdrag för be- LU1973: 35 23 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse lopp, som bestämmes med beaktande av 'den återstående ochden avtalade resans längd, tidsåtgång och kostnader. Har bortfraktaren mottagit betalning utöver vad somsålunda tillkommer honom, skall han åter-bära överskottet. Öm ansvarighet på bortfraktarens sida 188 § Bortfraktaren är ansvarig förskada till följd av att passageraren avlider eller, drabbas av kroppsskada pågrund av händelse under befordringen eller försenas, om skadan vållats genomfel eller försummelse av bortfraktaren eller någon för vilken denne svarar. Bortfraktaren är ansvarig för skadatill följd av att resgods går förlorat eller skadas på grund av händelse underbefordringen eller försenas om skadan vållats genom fel eller försummelse avhonom el-, ler någon för vilken han svarar. Med försening likställes dröjsmålmed utlämning av resgods på bestämmelseorten. Bortfraktaren är icke skyldig att ersätta penningar,värdepapper, konstföremål eller andra dyrbarheter, om han ej uttryckligen åtagitsig sådan ansvarighet. Om vållande på passagerarens sidamedverkat till skada, som av- ; sesi 188 eller 189 §, gäller vad som ärföreskrivet i 5 kap. 5 § skadeståndslagen(1972: 207). 191 § Bortfraktaren skall till sitt fre dande från ansvarighet visa, att skada som avses i 188 eller 189 § ej orsakats genom fel eller försum- LU1973: 35 24 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse melse av honom, eller någon för vilken han svarar. 1 frågaom personskada samt förlust av eller skada på handresgods gäller dock vad nusagts endast om skadan inträffat vid eller i samband med förlisning,sammanstötning, strand-ning, explosion eller brand. 192 § Bortfraktarens ansvarighetskall ej överstiga för varje passagerare vid personskadaoch för varje passagerare vid försening av passageraren. Vid skada på eller förlust eller försening av resgodsskall ansvarigheten ej överstiga 1. tiotusenfrancs för varje passagerare i fråga om handresgods, som icke förvaras i ellerpå medfört fordon; 2. femtiotusenfrancs för varje fordon jämte resgods, som förvaras i eller på fordonet; och 3. sextontusenfrancs för varje passagerare i fråga om annat resgods. I fråga om skada på eller förlust av handresgods, somavses i andra stycket 1, gäller begränsningen för varje skadebringande händelseoch i övrigt för varje resa. Begränsningen gäller icke ränta och rättegångskostnader. Med franc förstås den värdeenhet som angives i 348 §. 193 § Bortfraktaren kan genom uttryckligöverenskommelse åtaga sig ansvarighet till högre belopp än som föreskrives i192 §. Han äger på samma sätt förbehålla sig att passageraren själv skall stårisken intill ett belopp av 1. ettusenfemhundrafrancs för varje fordon som skadas; 2. tvåhundrafrancs för annan resgodsskada; och LU1973: 35 25 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 3. tvåhundra francs för skada pågrund av försening. Avräkning för självrisk sker från skadans belopp. 194 § Bortfraktaren har ej rätt att åberopabestämmelserna i 192 § om begränsning av ansvarigheten eller överenskommelse omsjälvrisk för passageraren enligt 193 §, om det visas att han själv vållatskadan uppsåtligen eller av grov vårdslöshet och med insikt att skadasannolikt skulle uppkomma. 195 § Bestämmelserna om frihet från ellerbegränsning av bortfraktarens ansvarighet gälla även om talan mot honom ickegrundas på befordringsavtalet. Föres talan mot någon för vilkenbortfraktaren svarar enligt 8 §, är denne berättigad till samma befrielse frånoch begränsning av ansvarighet som bortfraktaren. De ersättningsbelopp sombortfraktaren och den för vilken han svarar förpliktas utgiva få ejsandman-lagt överstiga den gräns för ansvarigheten som föreskrives i 192 §. Bestämmelserna i första stycket gälla icke till förmån förden som visas ha vållat skada uppsåtligen eller av grov vårdslöshet och medinsikt att skada sannolikt skulle uppkomma. Utföres befordringen helt ellerdelvis av annan än bortfraktaren, förblir denne likväl ansvarig som om hansjälv utfört hela beford-. Härvid gälla bestämmelserna i detta kapiteli tillämpliga delar. Utför den andre befordringen LU1973: 35 26 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse