bet · FW01JuU38 · 1973-12-31 00:00:00 — Den som ej fyllt må ej Den som ej fyllt adertonår må ej heller inom område, som heller inom område, som nämnts, utan sådant tillstånd för nämnts, utan sådant tillstånd för skjutning utomhus begagna luft- el- skjutning utomhus begagna luft- el ler fjäderbössor eller luft- eller fjä- ler fjädervapen, med vilket kulor, derpistoler, med vilka kulor, hagel hagel eller andra projektiler kunna eller andra projektiler kunna ut- utskjutas. Detsamma gäller även skjutas. utanför sådant område, om ej skjut- ningensker under uppsikt av person som fyllt . Skjutbana som ej hör till krigsmakten, må icke tagas ibruk innan den godkänts av myndighet, som i första stycket sägs. Vapen som använts i strid med 6 § första eller andrastycket och för vapnet avsedd ammunition må, efter ty prövas skäligt, förklarasförverkade till kronan. Har anordnare av offentlig tillställning begåttöverträdelse som i 29 § avses, må, efter ty prövas skäligt, förklaras förverkattill kronan vad som uppbu-rits i avgifter eller eljest i ersättning förbevistande av tillställningen. Har vederlaget utgått i annat än penningar ochfinnes det ej i behåll, må i stället värdet förklaras förverkat. Senaste lydelse 1972:784. Angåendebeslag av egendom, som kan antagas vara förverkad enligt denna paragraf, gällabestämmelserna om beslag i med den avvikelsen att bestämmelsenatt åtal skall väckas ej gäller i annat fall än då rätten utsattsådan tid. Dennakungörelse träder i kraft . Gällande bestämmelser om förvärv, innehav ochinförsel till av skjutvapen och ammunition samt om handel medskjutvapen finns i vapenförordningen. I propositionen föreslås attvapenförordningen skall ersättas av en vapenlag. I motsats till förordningeninnehåller den föreslagna lagen inte några detaljbestämmelser utan endastgrundläggande regler på området. föreslås få meddelasav Kungl. Maj:t eller myndighet som Kungl. Vadgäller skjutvapen och härmed jämförliga anordningar samt vapendelar ochtillbehör överensstämmer den föreslagna lagens tillämpningsområde i huvudsakmed vapenförordningens. Förslaget innebär emellertid en utvidgning av dennuvarande kontrollen genom att vissa vapendelar som f. n. kan förvärvas frittföreslås bli licensbelagda. Detsamma gäller de mest avancerade luft- ochfjädervapnen. Reglernaom förvaring av vapen och ammunition föreslås bli skärpta. Enligt förslagetskall som huvudregel gälla att vapen eller vital del av vapnet skall förvarasunder lås. föreslås vidare få rätt att i vissa fall meddelasärskilda föreskrifter om förvaring av vapen. Överträdelse av sådanaföreskrifter skall kunna medföra straff medan underlåtenhet av enskild attiakttaga den allmänna förvaringsregeln inte skall leda till straff. I mersvårartade fall kan däremot tillståndet till innehav av vapnet återkallas. Alltillfällig utlåning av vapen föreslås bli begränsad till . Dettainnebär en skärpning i förhållande till vad som gäller för utlåning frånvapenhandlare och skytteförening eller liknande sammanslutning. Vidare föreslåsbestämmelser som innebär att möjligheterna till lån av pistol, kulsprutepistoleller annat automatvapen blir betydligt mer begränsade än vad som f. n. ärfallet. Tillskillnad från vapenförordningen innehåller den nya lagen även vissa särskildabestämmelser om reparation och översyn av vapen. Beträffande vapen som ingårbland egendomen i dödsbo föreslås bestämmelser som innebär att vapeninnehavet iprincip måste avvecklas från dödsfallet. Om inte detta skerföreslås att vapnet skall inlösas av staten. Genomändringar i allmänna ordningsstadgan (1956:617) föreslås en ytterligarebegränsning av ungdomars möjlighet att använda luft- eller fjädervapen såvälinom som utom stadsplanelagt område. Vidare föreslås att vapen som använts istrid mot ifrågavarande bestämmelser jämte därtill hörande ammunition skallkunna förklaras förverkade. Slutligenföreslås vissa redaktionella ändringar i förordningen om explosiva varor. Författningarna föreslåsträda i kraft . har skjutvapen iallt större utsträckning kommit till användning i samband med allvarliga brott.Särskilt oroande härvidlag är det ökade antalet väpnade rån mot banker ochandra penninginrättningar. Åtgärder mot sådan brottslighet har frånstatsmakternas sida vidtagits i anslutning till brottskommissionens arbete.Vidare har en skärpning skett av straffskalorna för olaga innehav av vapen ochsprängämnen i syfte att hindra att sådana hjälpmedel används vid brottsligverksamhet (prop. 1971:109, JuU 1971:14, rskr 1971:205). Enligt utskottets mening torde det inte råda något tvivelom att det allmännas möjlighet att i erforderlig utsträckning kontrollerainnehav och bruk av skjutvapen utgör ett viktigt medel i kampen mot våldsbrottsligheten.En vapenlagstiftning kan emellertid inte utformas enbart med beaktande avkontrollsynpunkter. Angelägenheten av en effektiv kontroll måste vägas motintresset av att det legitima innehavet och användningen av skjutvapen inte ionödan försvåras. Som departementschefen framhåller är det alldeles övervägandeantalet personer, som innehar eller intresserar sig för vapen, laglydiga ochansvarskännande medborgare. En alltför långtgående reglering kan därför avmånga upplevas som onödig. står det klart att inte ens den mestingripande reglering kan eliminera risken att vapen åtkommes av obehörigapersoner. gällande vapenförordning hår tillämpats ochhar som departementschefen framhåller i stort sett visat sig ändamålsenlig.Utskottet kan därför ansluta sig till ställningstagandet i propositionen attde grundprinciper, på vilka vapenförordningen bygger, alltjämt bör gälla samtatt de ändringar som erfordras i brottsförebyggande syfte bör kunna ske inomramen för det nuvarande systemet. Med hänsyn till bl. a. att vapenförordningeni viss mån är svåröverskådlig och behäftad med redaktionella brister serutskottet med tillfredsställelse att förordningen ersätts med en helt nyförfattning. Att denna får formen av en lag är ägnat att understryka vikten avde frågor som har samband med användningen av skjutvapen. Under hänvisning till det anförda ansluter sig utskottet istort till de i propositionen framlagda lagförslagen. I det följande behandlarutskottet i olika avsnitt de frågor som tagits upp i föreliggande motioner,1973:2098 och 1973:2099, eller som eljest tilldragit sig utskottets särskilda uppmärksamhet. Enligt vapenförordningen fårskjutvapen inte innehas av annan än den som fått tillstånd eller som deklareratvapnet enligt äldre bestämmelser. Vapenförordningens definition på skjutvapenär förhållandevis vid och täcker vapen av högst varierande farlighetsgrad.Vissa vapen har dock undantagitsfrån förordningens tillämpningsområde. Till denna grupp av vapen räknas bl. a.startpistoler samt luft- och fjädervapen för målskjutning. Användningenav luft- och fjädervapen inom tätbebyggda samhällen regleras i 6 § andrastycket allmänna ordningsstadgan. Enligt lagrummet är det förbjudet för den sominte har fyllt att utan tillstånd av polismyndighet utomhus begagnaluft- och fjädervapen inom stadsplanelagt område. Överträdelse av förbudetstraffas med böter. Har den som överträtt förbudet inte fyllt kanvårdnadshavaren straffas därest han inte gjort vad på honom ankommit för attförhindra förseelsen. Ipropositionen föreslås att vapenlagen ges i huvudsak samma tillämpningsområdesom vapenförordningen. Således skall startvapen alltjämt vara licensfria.Vidare undantas från lagens tillämpningsområde bl. a. luft-och fjädervapen somär avsedda för målskjutning och som har en i förhållande till andra jämförligaskjutvapen begränsad effekt. Till skillnad från vad som f. n. gäller kommersåledes innehav eller förvärv av mera avancerade luft- och fjädervapen attfordra tillstånd. Användningenav luft- och fjädervapen föreslås liksom bli reglerad i 6 § allmännaordningsstadgan. Den i paragrafen angivna åldersgränsen för rätt att begagnasådana vapen föreslås bli höjd till . Vidare föreslås att förbudet attanvända luft- och fjädervapen inom stadsplanelagt område skall gälla ävenutanför sådant område om inte skjutningen sker under uppsikt av den som fyllt20 år. Imotionen 1973:2099 påpekas att antalet fall av ren okynnesskjutning medluftbössa är betydande och att åtskilliga olyckor med personskador bl. a. päbarn inträffar vid sådan skjutning. Motionärerna framhåller också att luftvapenanvänds vid jakt särskilt på småfåglar trots uttryckligt förbud häremot ijaktstadgan. Anförda förhållanden motiverar enligt motionärerna att licenspliktinförs för alla luft- och fjädervapen. Ett licenstvång torde enligtmotionärerna vara lättare att upprätthålla än de föreslagna bestämmelserna iallmänna ordningsstadgan, vilka bygger på den orealistiska tanken att enskildapersoner kan skilja mellan stadsplanelagt och inte stadsplanelagt område.Motionärerna framhåller vidare att start- och ollonpistoler efter endastsmärre ingrepp i vissa fall kan användas som skjutvapen. En fri försäljning avdessa vapen gör det mycket svårt att kontrollera att några otillåtna ändringarpå vapen inte sker. Motionärerna tillägger att olyckor med ollonpistoler kaninträffa även om dessa vapen inte ändrats. Enligt motionärerna skulle ettlicenstvång för startvapen liksom för luft-och fjädervapen kunna leda till ensanering av leksaksmarknaden så att sådana skjutleksaker som är behäftademed uppenbara olycksrisker kan tillverkas och säljas.Motionsyrkandet går ut på att startvapen samt luft- och fjädervapen inte skallundantas från lagens tillämpningsområde samt att till följd härav bestämmelseni 6 § andra stycket allmänna ordningsstadgan skall utgå. Utskottet vill inledningsvis anföra att skjutningmed luft- och fjädervapen är ett omtyckt och vanligt fritidsnöje bland inteminst äldre barn och ungdomar. I den mån verksamheten avser målskjutning somsker under ordnade former och betryggande uppsikt av någon erfaren ochomdömesgill person torde den vara praktiskt taget helt ofarlig. Å andra sidanär det uppenbart att svåra personskador kan orsakas av att luftvapen handhas påett vårdslöst och omdömeslöst sätt. Särskilt beaktansvärd är risken förögonskador som kan leda till bestående men. Någon statistik beträffandeförekomsten av skador av luftvapen föreligger visserligen inte, men det råderknappast något tvivel om att sådana vapen bidrar till ett antalpersonskador. Vidare är det otvivelaktigt så att egendomsskador i vissutsträckning uppstår genom att barn och ungdomar av okynne skjuter mot fönsterrutor,gatlyktor och andra liknande föremål. I viss omfattning torde luftvapen ocksåanvändas för beskjutning av fåglar och andra mindre djur. Fråganhur man skall komma till rätta med missförhållanden av berört slag har sedanlänge varit föremål för diskussion. Från olika håll har därvid hävdats attluft- och fjädervapen bör vara licenspliktiga. Från statsmakternas sida haremellertid sådana förslag avvisats av främst praktiska skäl. I stället har manvalt att för barn och ungdomar reglera användningen av luft- och fjädervapeninom tättbebyggda samhällen, där riskerna för svåra olyckor ansetts varastörst. Reglerna som endast gäller ungdomar har som framgått av detovanstående fått sin plats i allmänna ordningsstadgan. mening måste åtgärder för att motverka barns och ungdoms missbruk avluft- och fjädervapen i första hand grundas på föräldrars och andravårdnadshavares medverkan. Kan man inte lita på att vårdnadshavarna verkligenser till att vapnen används under betryggande former torde inte ens den mestingripande reglering på området kunna eliminera risken för olyckor. Men ävendet allmänna måste medverka. Det torde kunna förutsättas att i det övervägandeantalet fall, då okynnesskjutning eller olyckor förekommit, föräldrarna saknatkännedom om på vad sätt vapnen använts. Det är därför särskilt angeläget attförhindra att underåriga självständigt får handskas med vapen. propositionen föreslagna lösningen att licensbelägga mera avanceradevapentyper samt att höja åldersgränsen i 6 § allmänna ordningsstadgan till 18år och utvidga regleringen till att gälla även område som inte ärstadsplanelagt tillgodoser i viss utsträckning nyssnämnda önskemål. Deinvändningar, som kan riktas mot nu gällande ordning, har emellertid i huvudsaksamma tyngd när det gäller propositionens förslag. En förutsättning för attåtgärder som innebär inskränkningar idetfriaan vändningsområdet skall blieffektiva är att efterlevnaden av bestämmelserna i tillräcklig utsträckningkan kontrolleras. Av naturliga skäl torde en effektiv kontroll vara svår attåstadkomma särskilt i mindre tättbefolkade områden. Det bör också beaktas attbestämmelserna i allmänna ordningsstadgan endastgäller användningen av vapen. En person kan således medföra ettluftvapen på gator och ute i naturen utan risk för ingripande från polisenssida. Föräldraansvar enligt allmänna ordningsstadgan torde mera sällan kunnaifrågakomma eftersom föräldrarna vanligen saknar kännedom om barnens användningav vapen. Vidare torde det vara svårt att visa att föräldrarna gjort sigskyldiga till försummelse i fråga om handhavandet av vapnen. Motbakgrund av det anförda anser utskottet inte att den av departementschefen förordadelösningen erbjuder tillräckliga möjligheter att förhindra missbruk av luft-och fjädervapen. Från säkerhetssynpunkt talar starka skäl för motionärernasförslag att föra in alla luft- och fjädervapen under vapenlagenstillämpningsområde och införa en generell licensplikt. En sådan ordning skulleinnebära att vapenlagens allmänna bestämmelser om bl. a. förvaring, utlåning,kontroll och påföljder vid försummelse blev tillämpliga på luft- ochfjädervapen. En effektiv kontroll av barns och ungdomars innehav och tillgångtill sådana vapen skulle därmed möjliggöras. Den skulle också vara ägnad attunderstryka vårdnadshavarens ansvar för de ungas användning av vapnen. Motförslaget talar å andra sidan att en licensplikt för alla luft- och fjädervapenskulle kräva en mycket vidlyftig administrativ apparat. Uppenbara svårigheterskulle också uppkomma när det gäller regleringen övergångsvis av det mycketstora antal sådana vapen uppskattningsvis många hundra tusen som finns ienskildas ägo. Vidare kan mot ett generellt licenstvång invändas attregleringen skulle träffa även vuxna personer trots att några störreolägenheter veterligen inte förekommit annat än i samband med barns och ungdomshandhavande av dessa typer av vapen. Viden avvägning av för- och nackdelarna finner utskottet sig inte kunna tillstyrkabifall till motionärernas förslag i oförändrat skick. Angeläget är emellertidatt förslagets obestridliga fördelar tillvaratas. En möjlighet härtill synesutskottet vara att innesluta även sådana luft- och fjädervapen som är mindreavancerade i den nya lagens tillämpningsområde men begränsa tillståndstvångettill att avse barns och ungdomars rätt att inneha, införa till riket ellerdriva handel med sådana vapen. Åldersgränsen bör enligt utskottets meningbestämmas till . Härigenom uppnås överensstämmelse med den generellaåldersgränsen för att få låna vapen enligt vapenlagen samt med den föreslagnabestämmelsen i 6 § allmänna ordningsstadgan. Mer avancerade luft- ochfjädervapen bör i enlighet med Kungl. Maj:ts förslag vara underkastadelicenstvång. Avgränsningen i fråga om vapnens farlighetsgrad bör ske så att ienlighet med 2 § 5 förslaget till vapenlag undantaget från licensplikt endastgäller sådana vapen som är avsedda för målskjutning och som har en iförhållande till andra jämförliga vapen begränsad effekt. Enlösning i enlighet med vad som sagts synes ge den önskade möjligheten tilleffektiv kontroll av barns och ungdomars innehav av och tillgång till luft- ochfjädervapen som olägenheterna främst på det administrativa planettorde kunna i huvudsak undvikas. Lösningen är också ägnad att kraftigtunderstryka vårdnadshavarens ansvar för barns användning av vapen, vilketenligt vad ovan sagts torde vara av stor betydelse i förevarande sammanhang.Beaktas bör att den förordade ordningen inte i och för sig reglerar varskjutning med luft- och fjädervapen får äga rum. En begränsning av det friaanvändningsområdet synes emellertid enligt utskottets mening inte kunnaundvaras om det påtalade missbruket skall kunna stävjas. De i propositionenföreslagna ändringarna i allmänna ordningsstadgan bör därför genomföras. Motden angivna ordningen kan givetvis invändas att den är ägnad att skapa vissagränsdragningsproblem när det gäller leksaker. Enligt utskottets mening ärdenna invändning inte bärande. Redan vanligt språkbruk torde somdepartementschefen i annat sammanhang framhåller ge vid handen att leksakerav uppenbart ofarlig natur inte faller in under begreppet vapen. Ienlighet med det anförda förordar utskottet att luft- och fjädervapen inteundantas från vapenlagens tillämpningsområde samt att i 5 § vapenlagen införsett nytt stycke vari ovan beskrivna undantag från licenstvånget anges. Genomden sålunda förordade ordningen blir önskemålen i motionen 1973:2099 i dennadel huvudsakligen tillgodosedda. Med hänsyn till vikten av att missbruk avdessa typer av vapen stävjas är det emellertid angeläget att tillämpningen avden föreslagna lagstiftningen noga följs, så att med ledning av praktiskaerfarenheter bedömningar kan göras huruvida de av utskottet föreslagnaåtgärderna är tillräckligt effektiva. ställningstagande i nu förevarande avseende aktualiseras vissafrågor om ammunition till och registrering av luft- och fjädervapen. F,n. får enligt vapenförordningen projektiler och annan ammunition till vapen, påvilka förordningen är tillämplig, inte förvärvas utan tillstånd. Frånförordningens tillämpningsområde undantas bl. a. hagel och andra massiva kulor.I propositionen föreslås att vapenlagen skall gälla i huvudsak samma ammunitionsom vapenförordningen. Enligt vad utskottet erfarit torde åtminstone vissatyper av ammunition till luftgevär och luftpistoler utgöras av hagel ellermassiva kulor. Huruvida även exempelvis pilar och andra liknande projektilertill luft- och fjädervapen faller utanför lagens tillämpningsområde kan framståsom i viss mån tveksamt. För undvikande av oklarheter förordar utskottet att i4 § vapenlagen tilläggs att lagen ej skall gälla projektiler, avsedda för luft-och fjädervapen. Enligt47 § vapenlagen skall register föras över vapeninnehav och beslut enligt lagen.I registret avses enligt vad departementschefen anför bl. a. bli upptagettillstånd till vapeninnehav samt uppgift om vapnets fabrikat ochtillverkningsnummer. Enligt utskottets mening bör tydligt anges att registretendast skall avse sådana vapeninnehav, för vilka tillstånd fordras, och beslut enligt lagen. Härigenom utesluts från registreringinte tillståndspliktiga innehav av luft- och fjädervapen. Vad härefter gäller det i motionen 1973:2099 aktualiseradespörsmålet om startvapen och s.k. ollonpistoler kan utskottet i och för sigdela uppfattningen att det i viss mån är otillfredsställande att sådana vapenfår anskaffas och innehas utan tillstånd, eftersom dessa vapen ofta har enutformning som gör det möjligt att efter en förhållandevis enkel ändringanvända dem som ett vanligt skjutvapen. Att enbart förde undantagsfall dåsådana ingrepp vidtas göra vapenlagen tillämplig på alla startvapen i derasursprungliga skick skulle emellertid enligt utskottets mening föra för långt.Utskottet avstyrker således bifall till motionen 1973:2099 i denna del ochtillstyrker bifall till propositionens förslag i motsvarande del. I propositionen föreslås att den nugällande skyldigheten för enskild person, skytteföreningar och andra liknandesammanslutningar samt vapenhandlare att vårda vapen så att det ej åtkommes avobehörig skall kompletteras med en regel av innebörd att vapen eller vital deldärav samt ammunition skall förvaras under lås. Enligt 49 § förslaget tillvapenlag skall få meddela förvaringsföreskrifter såväl ifråga om vapen som ingår i vapenhandlares lager som när det gäller vapen ochammunition som innehas av sammanslutningar. Vapenhandlares befattning med ammunitionskall liksom regleras i förordningen om explosiva varor. Vidareföreslås att tillstånd att inneha eller införa vapen eller driva vapenhandelskall få förenas med föreskrift hur vapen skall förvaras. Alternativt kantillstånd att inneha eller införa vapen förenas med föreskrift att vapnet görsvaraktigt obrukbart. Slutligen skall enligt 27 § förslaget till vapenlagpolismyndighet även i andra fall kunna meddela förvaringsföreskrifter omsärskilda skäl talar härför. I motionen 1973:2098 framhålls att det f. n. förekommeratt tillstånd att bedriva vapenhandel förenas med villkor att vapnen skallförvaras i bankfack. Enligt motionärerna kan lämpligheten av ett sådantarrangemang ifrågasättas av flera skäl. De anser att vidutfärdande av förvaringsanvisningar bör beakta att i affärslokal skall finnasmöjligheter att förvara vapen på ett betryggande sätt. Yrkandet går ut på attsådana förvaringsmöjligheter skall vara en förutsättning för tillstånd attbedriva handel med vapen. Syftet med vapenlagstiftningen är att förhindra att vapenhandhas på ett brottsligt eller omdömeslöst sätt eller eljest missbrukas. Omdetta syfte skall nås är det givetvis erforderligt att se till att vapen inteolovligen kommer i händerna på andra personer än dem som erhållit tillstånd attinneha vapen. Det gäller med andra ord att skapa förutsättningar för enbetryggande förvaring av vapen, särskilt beträffande större förråd ellervarulager av vapen. Stor vikt måste därför fästas vid frågor som sammanhängermed förvaringen av vapen och ammunition, och utskottet ser med tillfredsställelseatt propositionen innefattar skärpningar av nu gällande förvaringsbestämmelser.I anledning av motionen vill utskottet särskilt framhålla att det finnsanledning räkna med att tillstånd till handel med vapen ej medges om sökandensaknar möjligheter att på betryggande sätt förvara vapen inom eller ianslutning till affärslokalerna. Redan den allmänna bestämmelsen om att vapeneller vital del därav skall förvaras under lås torde för övrigt förutsätta atttillgång finns till betryggande förvaringsutrymmen. Någon åtgärd ianledning av motionen 1973:2098 i denna del är således inte erforderlig. Vad härefter angår enskild persons innehav av vapenkan det som departementschefen framhåller inte bestridas att krav på sådanaskyddsanordningar som skulle behövas för att effektivt hindra en person somhar brutit sig in exempelvis i en privat bostad för att komma åt vapen kan medförakostnader eller andra olägenheter som ofta inte skulle vara rimliga iförhållande till omständigheterna. Enbart det förhållandet att ett vapenförvaras under det enklaste lås torde emellertid ofta hindra att vapnet blirstulet eller olovligen lånat. I vissa fall, t. ex. då det är fråga om modernavapen till vilka man förhållandevis lätt kan anskaffa ammunition, kan det blinödvändigt att uppställa relativt långtgående förvaringsföreskrifter omtillstånd till innehav av vapen skall kunna medges. I sådana fall kan det oftavara ett fördelaktigare alternativ för sökanden att vapnet görs varaktigtobrukbart. För den händelse båda alternativen framstår som godtagbara frånsäkerhetssynpunkt synes sökanden som departementschefen framhåller alltidböra ges möjlighet att i förväg uttala sig om vilken lösning han självföredrar. En sådan valmöjlighet kan vara särskilt motiverad i vissa fall närdet är fråga om dyrbara vapen som kan tänkas komma till användning,t. ex. i fall då en änka söker tillstånd att inneha sin avlidne makesjaktutrustning och därvid åberopar att utrustningen skall övergå till barnennär de nått sådan ålder att de kan få överta den. Idetta sammanhang vill utskottet något beröra frågan om förvaring av luft- ochfjädervapen. Den av utskottet i föregående avsnitt förordade ordningen innebäratt vapenlagen i princip blir tillämplig på dessa vapen men att tillstånd tillinnehav inte skall erfordras för annan än enskild person som är .