bet · FW01SkU8 · 1973-12-31 00:00:00 — Skatteutskottetsbetänkande nr 1973 SkU 1973:8 betänkande i ardedning av motioner omslopande av beskattningen av fritt bränsle frän egen fastighet. 1 dettabetänkande behandlas motionerna 1973:1 28av i Skärstad ni. (c), vari hemställs attriksdagen hos Kungl. Maj:t anhåller om utredning och förslag om sådan ändringi skattelagstiftningen att fritt bränsle från egen fastighet 1973:1012 av i m. fl. (fp), varihemställs att hos Kungl. Maj:t begär revidering av riksskatteverketsanvisningar innebärande att bränsle frän egen skog ej beskattas. Till intäkt av jordbruksfastigheträknas enligt punkt 5 av anvisningarna till 21 § kommunalskattelagen (KL) bl.a. värdet av skogsprodukter, som skattskyldig tillgodogjort sig för sitthushåll eller eljest för sin, sin familjs eller övriga hushållsmedlemmarsräkning (vedbrand m. m.). I 42 § KL stadgas att värdet av produkter, varoreller andra naturaförmåner skall beräknas efter ortens pris. Värdet av bränslefrån egen jordbruksfastighet skall upptas till belopp motsvarande vedens värdei upphugget och hemkört skick. I punkt 8 av anvisningarna till 21 § KL utsågsatt i fråga om för gemensamt behov avsatta s. k. besparingsskogar,häradsallmän-ningar och andra likartade samfälligheter, som förvaltas självständigtför delägarnas gemensamma räkning, som samfällighetens inkomst skall räknasäven vad som in natura utdelas till innehavarna av de fastigheter, som har deli samfälligheten. Då inkomsten således beskattas hos samfälligheten följerdärav, att innehavare av fastighet, som har del i sådan samfällighet, inte ärskyldig att som intäkt av sin fastighet upptaga vad han uppburit såsomutdelning från samfälligheten, vare sig utdelningen utgått in natura eller ipenningar. Enligt länsanvisningar årstaxering bör värdet av förmån av fritt bränsle till bostad om I rum och kök påjordbruksfastighet normalt värderas till . exklusive mervärdeskatt.Det lägsta beloppet är avsett för de sydligaste länen. Normalvärdet är någothögre i och maximibeloppet . Omvedspis används skall värdena höjas med . Är bostaden större än I rumoch kök ökas värdet med . för varje rum därutöver. I anvisningarna framhålls att lägrevärden än normalt bör godtas, om den skattskyldige gör sannolikt att han tagitut virke av väsentligt sämre kvalitet än som normalt används för uppvärmning. Motionsyrkanden om skattefrihet förvärde av fritt bränsle från egen fastighet har vid upprepade tillfällen prövatsav och alltid avslagits, bl. a. med hänvisning till grundläggandeprinciper för beskattningen. När frågan prövades framhöllskatteutskottet (SkU 1972:28) bl. a., att resultatet av det arbete enskattskyldig nedlagt i sin förvärvsverksamhet anses .som skattepliktig inkomst,även till den del avkastningen använts för egen konsumtion, och att den somutfört arbete åt sig själv och därigenom minskat sina levnadskostnader skallbeskattas för denna besparing om den uppkommit i näringsverksamhet. Dessaprinciper tillämpas genomgående vid beskattningen när det gäller uttag avnaturaprodukter m. m. för eget bruk. I enlighet härmed borde exempelvis enjordbrukare beskattas för värdet av fritt bränsle i upphugget och hemkört skicktill ortens pris, oavsett om virket utvunnits från egen skog eller som binäringtill jordbruk, medan däremot den som utan samband med någon förvärvsverksamhetåtnjutit motsvarande förmån i regel borde gä fri frän beskattningen. Utskottetframhöll vidare att en näringsidkare var berättigad till avdrag vidbeskattningen för kostnader i samband med utvinnandet av förmånen av virket. Omvärde av bränsleförmän undan-togs frän beskattning; skulle det medföra attkostnader av detta slag skulle fä avräknas frän inkomsterna i övrigt. Medanledning av vad motionärerna anfört angående angelägenheten av attfrämja skogs- och miljövård framhöll utskottet, att det knappast kunde antasatt den ifrågasatta ändringen i nämnvärd grad skulle främja sådana ändamål ochatt samhället i den mån det var befogat, borde lämna stöd härför i annan formän genom skattelättnader. Enligt utskottets mening talade flera skäl för attviss försiktighet var påkallad när det gällde att i det enskilda falletuppskatta värdet av fritt bränsle. hade också så långt möjligtiakttagit denna synpunkt vid fastställande av de normer, som skulle tillämpas iskilda delar av landet. De av fastställda anvisningarna iämnet torde, rätt tillämpade, inte kunna anses leda till för höga värden, ochett bifall till motionsyrkandena kunde enligt utskottets uppfattning endastleda till opåkallade förmåner vid beskattningen för vissa kategorierskattskyldiga. Enligt punkt 5 av anvisningarnatill 21 § KL hänförs till intäkt av jordbruksfastighet bl. a. värdet avskogsprodukter, som den skattskyldige tillgodogjort sig för sitt hushåll ellerför sin, sin familjs eller personliga tjänares räkning. Av 42 § KL ochanvisningarna till nämnda paragraf framgår, att värdet av produkter, varoreller andra naturaförmåner i första hand skall beräknas efter ortens pris, dvs. detpris som skulle ha gällt, om den skattskyldige själv inköpt produkterna.Bestämmelserna har i praxis tolkats så att förmän av fritt bränsle till bostadpå jordbruksfastighet värderats till belopp motsvarande vedens värde iupphugget och hemkört skick. Yrkandena i motionerna 1973:128 och 1973:1012 syftar tillatt förmån av fritt bränsle från egen jordbruksfastighet skall undantas frånbeskattning. Som skäl för yrkandena åberopar motionärerna bl. a. skogs-ochmiljövårdssynpunkter samt rättviseskäl. Frågan om undantagande av bränsleförmän från beskattninghar under en följd av år prövats av men genomgående avvisats medhänvisning till principerna för beskattningen. Den av motionärerna påtalade övergången till uppvärmningmed olja eller elkraft är främst betingad av kostnads- och bekvämlighetsskäl,och beskattningen av förmän av fritt vedbränsle torde knappast påverka dennautveckling. Utskottet vill i och för sig inte bestrida motionärernas påståendeom angelägenheten av gallringar i skogs- och miljövärdande syfte. Motionärernasförslag torde emellertid inte vara ägnat att i nämnvärd grad främja sådanaändamål. Det eventuella stöd, som skogs-och miljövärden är i behov av, börenligt utskottets uppfattning tillgodoses i annan form än genom lättnader vidbeskattningen. Motionsyrkandena torde bl. a. grunda sig på uppfattningenatt värdet av egen arbetsinsats inte bör beskattas i detta fall, eftersomskattskyldig, som anlitat anställd arbetskraft för att utvinna bränslet, helteller delvis är berättigad till avdrag för arbetskostnaderna. Gällande reglerger emellertid uttryck för grundläggande principer på detta område och ledertill att avkastningen av en förvärvskälla inräknat värdet av egen arbetsinsatsbeskattas lika för alla. Utskottet delar således inte motionärernas uppfattning attde i länsanvisningama upptagna värdena pä förmån av fritt bränsle till bostadpä jordbruksfastighet är för höga. Om den skattskyldige gör sannolikt att vedav väsentligt sämre kvalitet än som normalt använts för uppvärmning uttagits,bör enligt länsanvisningarna lägre värde än normvärdena godtas vid taxeringen. Med det anförda avstyrker utskottet bifall till motionerna1973:128 och 1973:1012. 1. motionen1973:128, 2. morionen1973:1012. På skatteutskottets vägnar ERIKBRANDT Närvarande: herrar (), i (m), fruHolmqvist* (s), herrar (), i (fp), Carlstein (s),(), (), i Trobro (m), Stadling (s). iHofors*(s), i (c). i (c) ochfru (). * Ej närvarande vid betänkandets justering. av herrar i (m), i (fp),(), i Trobro (m), i (c). () och i (c), vilka ansett dels att utskottets yttrande bort ha följande lydelse: Bestämmelserna om beskattning av förmån av fritt bränsletill bostad pä jordbruksfastighet tillkom i , då vedbränsle hade ettbetydhgt större värde än och förhållandena även i andraavseenden var helt annorlunda. har skogsägarna i stor utsträckning gåttöver till uppvärmning med olja eller elkraft. Enbart kostnaderna för fällning,huggning och hemtransport av vedbränslet överstiger ofta kostnaderna för andrabränslen. Detta förhällande och inte minst den omständigheten att värdet avbränsle från egen fastighet beskattas har påskyndat övergången till andrabränslen. Detta är givetvis beklagligt, eftersom det från nationalekonomisksynpunkt är angeläget att i möjligaste män uppmuntra användningen av inhemsktbränsle. Det kan inte bestridas att de värden pä förmån av frittbränsle, som enligt länsanvisningarna tillämpas vid taxeringen, leder tillotillfredsställande och orättvisa resultat. På jordbruksfastigheter, därvedbrandsbehovet tillgodoses med anlitande av anställd arbetskraft, blirbeskattningen av bränslevärdet avsevärt lägre än eljest, eftersom avdrag förarbetslöner ofta kan göras med belopp, som motsvarar eller t. o. m. överstigerbränslevärdet. Ägare eller brukare av mindre jordbruksfastighet utan anställdahar däremot enligt nuvarande beskattningsregler inte samma möjligheter tillavdrag och beskattas därför för ett högre nettovärde. Det är också frän skogs- och miljövärdssynpunkt angelägetatt beskattningsreglerna är så utformade att nödvändig gallring och röjning avskog inte eftersatts. I allmänhet är det just sådant svårsäljbartgallringsvirke, som skogsägarna använder som bränsle. Det anförda talar enligt utskottets uppfattning för attbränsle frän egen fastighet bör undantas från beskattning. Utskottet förordardärför att hos Kungl. Maj:t begär förslag till sådan ändring ikommunalskattelagen att förmån av fritt bränsle till bostad på jordbruksfastighetundantas från beskattning. Härigenom torde yrkandena i motionerna 1973:128 och1973:1012 vara tillgodosedda. dels att utskottet bort hemställa att med anledning avmotionerna 1973:128 och 1973:1012 hos Kungl. Maj:t anhåller om förslag tillsådan ändring i kommunalskattelagen (1928:370) att förmån av fritt bränsle tillbostad på jordbruksfastighet undantas från beskattning.