bet · FW01KU26 · 1973-12-31 00:00:00 — Enligt propositionen föreslås ingen ändring, såvitt gällernuvarande ordning med spärregler mot småpartier (fyra- och tolvprocentreglernaför rätt till mandat). I denna del framställs yrkande om upphävande avifrågavarande spärregler i motionen 1973:1881 (vpk). Motionen ansluter till ettmotsvarande yrkande beträffande fyraprocentregeln i motionen 1973:62 (vpk). Imotionen 1973:963 av i m. fl. (in) begärs sänkningav fyraprocentgränsen och avskaffande av tolvprocentregeln. I likhet med departementschefen finner utskottet inte skälatt ompröva de spärrar mot småpartier som beslöts som ett led i den partiellaförfattningsreformen 1968 och 1969. Utskottet avstyrker därför motionerna1973:62, 1973:963 och 1973:1881, den sistnämnda såvitt nu är i fråga. Den gememamma valdagen har tagits upp i motionen 1973:1861av m. fl. (fp). Motionärerna anser att den gemensamma valdagen kanutgöra ett hot mot den kommunala demokratin. En utredning bör enligtmotionärerna tillsättas för att studera olika modeller för skilda valdagar förriksdagsval och kommunalval. Utredningen bör bl. a. överväga en ordning medriksdagsval och kommunalval vart och ett av de tremellanliggande åren i en tredjedel av landets kommuner och landsting.Utredningen bör arbeta ut olika modeller som förs ut till allmän diskussion.Målet bör vara att ett första beslut om övergång till skilda valdagar skallkunna fattas års val. Detvaltekniska samband mellan riksdagsval och kommunalval som beslöts som ett led i författningsuppgörelsen 1967 -samordning genom gemensam valdag - växte fram under hänsynstagande till fleraolika synpunkter. Utskottet anser i likhet med departementschefen att det inteär befogat att - när erfarenheter av den nya ordningen föreligger från endastett val överväga ändring av den lösning av frågan som partierna då komöverens om. Inom den pågående utredningen om den kommunala demokratin övervägsolika åtgärder som syftar till att stimulera medborgarnas intresse förkommunalpolitiken och att hålla den kommunala demokratin levande. Med hänsyntill det anförda avstyrker utskottet motionen 1973:1861. I propositionen förklarar departementschefen attvalkretsindelningen skall bli föremål för en allmän översyn. Översynen skallutföras av särskilda sakkunniga som också skall undersöka hur personmomentetvid valen skall kunna stärkas. Vad gäller valkretsindelningen finns yrkanden omutredning av densamma i motionerna 1973:115 av m. fl. (c) samt1973:367 av fröken m. fl. (fp). Enligt den senare motionen börlänsberedningen få uppdraget. I motionen 1973:1890 av herrar i (s)och Gadd (s) lämnas synpunkter på den aviserade utredningen om valkretsindelningenoch personmomentet vid valen. Yrkandet avser att hos Kungl. Maj:tskall begära att i direktiven till denna utredning skall beaktas de synpunktersom framförs i motionen. Motionärerna instämmer i departementschefensbedömning att man inte nu bör ompröva den riksproportionella valmetod som beslöts1968-1969. Utredningen bör dock enligt motionärerna diskutera valkretsarnasstorlek och valmetoder även från andra synpunkter än önskan att främjavalhandlingens personmoment. Motionärerna anser det vara olyckligt om självavalsättets utformning främjar en utveckling mot något av en permanentning avminoritetsparlamentarismen, dvs. ett läge, präglat av att regeringarna saknaregen majoritet i . Vad gäller frågan om personmomentet vid valen villutskottet erinra om att grundlagberedningen var av den uppfattningen attvalsystemet så långt det är möjligt bör lägga i väljarens hand att påverkariksdagens personsammansättning. Beredningen ansåg sig emellertid inte ha haftmöjlighet att göra de undersökningar som skulle behövas för ett förslag till ettnytt personvalsystem, vare sig man stannar inom det riksproportionella systemeteller söker en lösning utanför detta. Ett förslag i frågan måste enligt beredningen föregås aven särskild utredning. I en reservation av två ledamöter presenterades emellertidett konkret förslag till personvalsystem inom riksproportionalitetens ram meddet finländska valsättet som förebild. Förslaget förutsatte officiellkandidatur. Departementschefen återger i sin motivering vissa krav somberedningens majoritet ansett böra ställas på metoder för personval. Smågrupper bör inte få styra personurvalet på bekostnad av den stora mängden avväljare, som kanske helst överlåter valet av personer till partiinstanserna. Stora ekonomiska insatser eller andra ovidkommande omständigheter får inte bli utslagsgivande förpersonvalet. Metoden får inte bli så komplicerad att den är svår att förstå förde röstande eller nämnvärt fördröjer fastställande av valresultatet. Enligtdepartementschefen förtjänar vad beredningen sålunda har anfört instämmande.Ett annat önskemål som angetts av beredningen och som enligt departementschefenär värt stort beaktande går ut på att den nuvarande möjligheten att föra framkandidater som inte är nominerade av parti bör behållas. Mot bakgrund av att det av reservanterna föreslagnavalsättet enligt departementschefen på flera punkter strider mer eller mindreuttalat mot de krav departementschefen ansett böra kunna ställas på en metodför personval finner han inte anledning att ta upp förslaget till närmareöverväganden i det aktuella sammanhanget. Han anser emellertid att önskemålenom större möjligheter för medborgarna att vid själva valet påverka riksdagenspersonsammansättning och om starkare band mellan väljarna och deras företrädarebör beaktas i så måtto att särskilda sakkunniga tillkallas för att undersökahur personmomentet vid valen kan stärkas. Utskottet hälsar med tillfredsställelse att frågan omvalkretsindelningen och personmomentet kommer att göras till föremål försärskild utredning. Utgångspunkten för de sakkunnigas arbete bör vara ettriksproportionellt system med spärrar mot småpartier. Utskottet villunderstryka betydelsen av att de sakkunniga lämnas stor frihet vid fullgörandetav sitt uppdrag. Utöver det sagda anser sig utskottet inte böra göra någrauttalanden om innehållet i direktiven till den kommande utredningen. Med detanförda får motionerna 1973:115, 1973:367 och 1973:1890 anses besvarade. I propositionen föreslås i likhet med vadgrundlagberedningen förordade ingen ändring i förhållande till vad nu gällerbeträffande rösträtt för svensk medborgare som ej är bosatt i riket.Departementschefen hänvisar liksom beredningen till det pågående arbetet inom1965 års valtekniska utredning (Ju 1966:61) i fråga om vidgad rätt för utlandssvenskaratt delta i val till . Regeringsförslaget innehåller i 3 kap. 2 § RF bestämmelserom rösträtten vid val till , som kompletterar 1 kap. 1 §, därprincipen om allmän och lika rösträtt kommer till uttryck. Enligt 2 §tillkommer rösträtt vid val till svensk medborgare som är bosatt iriket. Vidare sägs bl. a. att bestämmelser om rösträtt för svensk medborgaresom ej är bosatt i riket finns i lag. Bestämmelser om rösträtt förutlandssvenskar finns i vallagen. I flera motioner tas upp frågan om utlandssvenskarnasrösträtt. Två motioner, 1973:1787 av herrar () och () samt1973:1874 (m), vänder sig mot propositionens förslag att i grundlagensstadgande om rösträtt vid val till göra principiell åtskillnad mellanhemmasvenskar och utlandssvenskar. Enligt motionerna bör ävenutlandssvenskarnas rösträtt i princip fastslås i grundlagen. Motionernainnehåller förslag till ändrad lydelse av 3 kap. 2 §. Enligt båda förslagenskall rösträtt tillkomma svensk medborgare. 1 den sistnämnda motionen föreslås därjämte ett stadgande enligt vilket bestämmelserom rösträttens utövande av svensk medborgare, som inte är bosatt i riket, finnsi lag. En mera begränsad fråga rörande utlandssvenskarnasrösträtt tas upp i motionen 1973:977 av herrar i Gäddvik (m) ochStrindberg (m). Den gäller vallagens regler om särskild röstlängd förutlandssvenskar. Enligt nu gällande regler upprättas särskilda röstlängderliksom allmänna röstlängder . Berättigad att tas upp i särskildröstlängd är den som inte är mantalsskriven här men som varit kyrkobokförd härnågon gång som närmast föregått det år då längden upprättats,förutsatt att han uppfyller övriga för rösträtt gällande villkor. Upptagande isärskild röstlängd förutsätter skriftlig ansökan därom från vederbörandeutlandssvensk. Motionärerna anser att man - i avbidan på valtekniskautredningens kommande förslag - bör genomföra den ändringen att upptagande isärskild röstlängd det år ordinarie riksdagsval förrättas skall kvalificeratill rösträtt även fram till nästa ordinarie riksdagsval. Femårsregelnskall dock fortfarande gälla och kan således komma att medföra att rösträttenupphör . Förslaget syftar till att utlandssvenskar skall kunnadelta i nyval till utan att behöva göra årlig ansökan om att bliuppförda i särskild röstlängd. Maj:t bör enligt motionärerna till åretshöstsession framlägga förslag till erforderliga ändringar i vallagen. De förslag till ändrad lydelse av 3 kap. 2 § som framförtsi motionerna 1973 :1 787 och 1973 :1874 är inte förenliga med nuvarandebestämmelser i vallagen om utlandssvenskars rösträtt. Dessa bestämmelser prövasf. n. av valtekniska utredningen. Utskottet anser, i likhet med grundlagberedningenoch departementschefen, att utredningens arbete inte bör föregripas. Utskottetavstyrker därför motionerna 1973:1787 och 1973:1874, den sistnämnda såvitt nuär i fråga. I stället tillstyrker utskottet propositionens förslag. Den frågasom avses i motionen 1973:977 gäller vallagens regler. Frågan kan komma attövervägas i samband med valtekniska utredningens arbete. Utskottet är inteberett att tillstyrka att frågan utbryts ur detta sammanhang. Något särskiltriksdagsinitiativ framstår inte som erforderhgt. Med det sagda får motionenanses vara besvarad. 1 sitt arbete med rösträttsfrågor hade grundlagberedningenatt överväga även frågan om man bör tillerkänna i riket bosatta utländskamedborgare rätt att delta i val av kommunfullmäktige och landstingsmän.Beredningen beslöt dock att inte förorda någon rösträtt för icke svenskamedborgare. I stället pekade beredningen på möjligheten att förkortakvalifikationstiden för att erhålla svenskt medborgarskap och därmedfullständiga politiska rättigheter. Remissopinionen var delad i denna fråga.Flertalet av dem som yttrat sig i frågan biträdde beredningens förslag, menbl. a. invandrarverket ansåg att det ur demokratisk synpunkt ärotillfredsställande att stora delar av kommunernas invånare på detta sättutestängs från kommunalt medinflytande. Enligt departementschefen bör de närmare villkoren förkommunal rösträtt inte tas in i grundlag, utan frågan bör som hittillsregleras i Departementschefen anser sig inte haanledning att ta ställning till frågan om rösträtt för utländskamedborgare i förevarande sammanhang. Frågan om rösträtt för invandrare haraktualiserats i . Grundlagberedningens arbete medfrågan var sålunda föranledd av en riksdagssskrivelse i saken 1968 (KU 1968:10,rskr 1968:96). Under den allmänna motionstiden vid årets riksdag har väcktsfyra motioner i frågan. 1 motionen 1973:113 av i m. fl. (s)hemställs om en förutsättningslös utredning av frågan om rösträtt förinvandrare i . 1 motionerna 1973:117 (vpk), 1973:541 (c) och 1973:980 avherr m. fl. (fp) framförs olika förslag att ge utländska medborgaresom är bosatta i rösträtt efter viss tids vistelse i landet. Frågan harockså aktualiserats inom genom ett initiativ från den finländskaregeringen till rådets 2 1 :a session. Detta syftar till att ge nordiskamedborgare som är bosatta i annat nordiskt land rösträtt och även valbarhet vidkommunala val i det land där de är bosatta. Det finländska initiativet beredsför närvarande inom rådet och beräknas komma upp till behandling vid rådetssession innevarande år. Utskottet anser för sin del att frågan om kommunalrösträtt för invandrare är en betydelsefull fråga från demokratisk synpunkt.Som grundlagberedningen anfört rymmer denna fråga emellertid åtskilliga bådeprincipiella och praktiska aspekter vilka enligt utskottet bör göras tillföremål för ingående överväganden före ett ställningstagande i sak. Utskottetförordar därför att frågan förutsättningslöst prövas i särskild ordning. Detbör ankomma på Kungl. Maj:t att besluta om formerna härför. I samband med detkompletterande utredningsarbetet bör självfallet beaktas också resultatet av depågående övervägandena inom i frågan. Med det sagda fårmotionerna 1973:113, 1973:117, 1973:541 och 1 973:980 an.ses vara besvarade. Valgenomslaget, riksdagsarbetel ni. Enligt nuvarande ordning börjarvalperioden för en nyvald riksdag först efter valet. Under valårsamlas alltså till höstsession i sin gamla sammansättning. Dennaordning har alltmer kritiserats och krav har ställts på ettsnabbare valgenomslag. I propositionen föreslås nu att ett snabbare valgenomslagskall komma till stånd genom att valår skall samlas i sin nyasammansättning redan på femtonde dagen efter valdagen, dock tidigast på fjärdedagen efter det att valets utgång har kungjorts. arbetsår omläggsenligt förslaget så att det kommer att löpa frän höst till vår. I propositionenframhålls att en omläggning av mandatperiod aktualiserar ett heltkomplex av frågor. En fråga gäller förläggningen av årligaarbetsperiod och gången i stort av riksdagsarbetet. En annan avser tiden pååret för de allmänna valen. En tredje fråga är till vilken tid det statliga budgetåret skall förläggas. närvarande fr. o. m. t. o. m. nästföljandekalenderår. En omläggning av budgetåret har i sin tur vitt förgrenadeverkningar: för arbetsrytmen i statsdepartementen och hos myndigheterna, förden ekonomiska samverkan mellan stat och kommun och för det internationellasamarbetet m. m. Under sitt arbete med författningsfrågorna övervägdegrundlagberedningen en ordning med allmänna val . valperiodskulle då börja och dess arbetsår normalt den 1 september.Budgetåret skulle läggas om till kalenderår. Det åriiga skulle pågåtill omkring och sakna sessionsindelning. Beredningen fannemellertid att frågan om budgetåret inte var mogen att lösas. Beredningenhänvisade till att det i budgetutredningens uppdrag ingick att ta ställningtill frågan om budgetårets föriäggning. I den delen fick enligt beredningenavvaktas budgetutredningens materialredovisning och dess på grundval däravintagna ståndpunkt. Beredningen föreslog därför med minsta möjliga ändringarav nuvarande ordning i övrigt - en omläggning av valperiod så attden böriar kort efter valet. Ingen ändring föreslogs beträffande tid förvaldagen, för budgetårets förläggning och för statsverkspropositionensframläggande. skulle vara samlad till ett ""som i en följd sträcker sig från höst till vår och som valår böriar samtidigtmed den nya valperioden. Ärende skulle enligt förslaget kunna skjutas från ettriksmöte till nästa oberoende av om ärendet då kom att handläggas av en nyvaldriksdag. Propositionens förslag i motsvarande delar överensstämmermed vad grundlagberedningen enligt det anförda förordat. Departementschefenuttalar att man inte bör binda sig för en lösning med val ochkalenderbudgetår innan budgetutredningens överväganden om budgetåretsförläggning är tillgängliga och har granskats och värderats. Han framhåller attregler om tiden för val, budgetårets förläggning m. m. återfinns i förslagettill RO och att en reform därför kan genomföras utan någon lång tidsutdräkt. Frågan omen ordning med vårval aktualiseras i två motioner. 1 motionen 1973:1874 (m) framhålls, att moderatasamlingspartiets företrädare bl. a. i grundlagberedningen hävdat att starkasakliga skäl talar för att riksdagsvalen skall äga rum . Något yrkandei denna del framställs dock inte. 1 motionen 1973:1878 (c, fp) hemställs bl. a. attriksdagen skall begära hos Kungl. Maj:t att frågan om övergång till vårval görstill föremål för ytterligare utredning. Motionärerna framhåller - medhänvisning till grundlagberedningens promemoria "Allmänna val påvåren?" (SOU 1970:27) - bl. a. att val skulle ha den fördelen attvalrörelsen kunde föras i omedelbar anslutning till ett intensivt skede iriksdagsarbetet. De håller det för sannolikt att val skulle göra detmöjligt att förkorta valrörelsen utan att dess effektivitet minskades samt attdet politiska intresset skulle öka och den politiska debatten stimuleras. Allmän enighet råder numera om att ett tidigarevalgenomslag än enligt den nuvarande ordningen måste komma till stånd.Propositionens förslag i detta syfte, för vilka redogjorts i detföregående, har inte föranlett några ändringsyrkanden. Beträffande den närmare lydelsen av 3 kap. 5 § förslaget till RFåterkommer utskottet i ett senare avsnitt (s. 62). Vad gäller den i några motioner upptagna frågan om våi-valkan utskottet instämma i vad departementschefen uttalat därom. Det nära sambandsom föreligger med frågorna om budgetårets förläggning och tiden för riksdagensbudgetarbete gör att vårvalsfrågan inte kan behandlas frikopplad från dessafrågor. Vårvalsfrågan kan uppenbariigen komma att ånyo aktualiseras i sambandmed övervägandena av de förslag som budgetutredningen väntas framlägga senare iår. Enligt utskottets mening är det inte erforderligt att nu ta något särskiltutredningsinitiativ. Först sedan budgetutredningen framlagt sitt material ochdetta granskats och värderats torde det för övrigt vara möjligt att taställning till frågan om ytterligare utredning bör komma till stånd. Utskottetavstyrker därför motionen 1973:1878, såvitt nu är i fråga. En förutsättning för en ordning med ett snabbtvalgenomslag är att den som valts till riksdagsledamot kan utöva mandatetprovisoriskt i avbidan på att besvär över valet prövas. I propositionenföreslås i syfte att göra valprövningsproceduren snabbare och att hålla nereantalet förordnanden om omval att valbesvärsprövningen skall anförtros åt ettsärskilt av valt organ, valprövningsnämnd, och att ettstadgande om grunderna för prövningen av valbesvär skall införas i vallagen.Förslaget bygger på grundlagberedningens i denna del enhälliga förslag. Någrasmärre jämkningar har ägt rum mot bakgrund av remisskritik. Sålunda föreslås ipropositionen uttryckligt krav på att såväl ordföranden i valprövningsnämndensom dennes ersättare skall vara eller ha varit ordinarie domare. De får vidareinte tillhöra . Övriga ledamöter och ersättare får tillhöra riksdagenmen kan också rekryteras utanför denna. Bestämmelser om valprövningsnämndenåterfinns i 3 kap. 1 I § och 4 kap. 7 § andra stycket förslaget till RF samt i1 kap. 5 §, 7 kap. 5 § med tilläggsbestämmelser och 8 kap. 2 § förslaget tillRO. I motionen 1973:1889 av herrar i (c) ochfröken () vänder sig motionärerna mot förslaget att ersätta dennuvarande ordningen för prövning av valbesvär i regeringsrätten med ett systemmed en särskild av utsedd valprövningsnämnd. De förslår attregeringsrätten även i fortsättningen skall pröva valbesvär. Därvid framhållerde att de valtekniska spörsmål som kommer upp i valbesvär mera ägnar sig för enrättslig bedömning än för en lekmannabe-dömning. Vidare anser de att riskernaför partipolitiskt inflytande i valprövningsnämnden underskattats. Frågan omfel i valförfarandet förekommit bör, säger de, prövas av utanförståendeopartiska organ och inte av dem som själva är direkt berörda av utgången avbesvärsprövningen. De framhåller att valbesvär kan prövas minst lika snabbt iregeringsrätten som i ett specialorgan som valprövningsnämnden, som skallsammankallas särskilt. Som departementschefen utvecklat i propositionen (s. 255) får det anses vara till betydande fördel att det valprövandeorganet kan sammansättas så att det kan tillföras inte bara juridisk expertisutan även valteknisk sakkunskap samt personer som besitter praktisk erfarenhetav valarbetet och som representerar ett allmänt medborgaromdöme. Liksomdepartementschefen anser utskottet det kunna förutsättas att ledamöterna avvalprövningsnämnden kommer att fullgöra sina uppgifter opartiskt och objektivt.Propositionens förslag garanterar att nämndens ordförande och dennes ersättarehar domarkompetens. Med hänsyn till det anförda anser utskottet övervägandeskäl föreligga att tillstyrka propositionens förslag beträffande ordningen förvalbesvärsprövningen. Utskottet avstyrker därför motionen 1973:1889. I enlighet med grundlagberedningens i denna del enhälligaförslag föreslår propositionen att talman och vice talmän skall väljas förrik.sdagens valperiod och inte - som är fallet för varje riksmöte.Bestämmelser av denna innebörd föreslås sålunda ingå redan i RF (4 kap. 2 §).Förslaget har inte föranlett något motionsyrkande. Under utskottsbehandlingenhar emellertid framställts yrkande om att den nuvarande ordningen med i principettåriga valperioder skall bibehållas. Som departementschefen utvecklat innebär förslaget till nyRF att nya betydelsefulla uppgifter kommer att läggas på talman. Detär därför än mer angeläget att talmannen möts med förtroende från alla grupperinom . Förslaget att talmansval skall avse hela valperiodsyftar till att ytterligare stärka talmannens ställning. I likhet medgrundlagberedningen och departementschefen finner utskottet förslagetvälgrundat. För vice talmännen bör inte stadgas annan valperiod än som gällerför talmannen. Utskottet tillstyrker sålunda propositionens förslag, såvitt nuär i fråga. I det avsnitt av den allmänna motiveringen som bärrubriken valgenomslaget, riksdagsarbetet m. m. behandlar departementschefenavslutningsvis grundlagberedningens förslag i fråga om riksdagsarhetetsuppläggning. Departementschefen uttalar sin anslutning härtill utom i tvåhänseenden. Undantagen avser beredningens förslag att förkorta propositionstidernamed och att införa ett särskilt prövningsförfarande när frågauppkommer om att en proposition skall få avlämnas efter propositionstidensutgång. Departementschefen förordar i dessa delar i stället att nuvarandeordning skall bibehållas. Proposition som avses skola behandlas under vårenskall sålunda avlämnas, budgetproposition och annanproposition . Några regler om särskild förprövning av frågaom medgivande att lämna proposition senare än de angivna tiderna föreslås inte.I stället hänvisar departementschefen till att liksom nu kan begagnauppskovsinstitutet, om anser att prövningen av propositionen inte börske . Utskottet, som återkommer till frågorna om riksdagsarbetet iavsnittet nedan om förslaget till RO, vill redan här anmärka att utskottet idet följande föreslår den avvikelsen från propositionen att grundlagberedningensförslag skall följas också vad gäller propositionstiderna. Något särskilt att i undantagsfall avlämna proposition senare än de angivna tiderna anser utskottetemellertid inte erforderligt. I övrigt har utskottet i huvudsak tillstyrkt deframlagda förslagen. Det inledande kapitlet omstats.skickets grunder innehåller ett stadgande om att konungen är riketsstatschef. 1 propositionen uttalas att konungadömets bevarande är engiven utgångspunkt vid utformningen av en ny författning, om författningenskall få önskvärt stöd i och folkopinionen. I propositionen föreslåsvidare ingen ändring av nuvarande tronföljdsregler i successionsordningen.Regeringsförslaget bygger på tanken att , för den händelsekonungahuset skulle utslockna, skall få rådrum för att ta ställning till denframtida statsformen. I avvaktan på beslut härom skall då utse enriksföreståndare att fullgöra statschefens uppgifter tills vidare. Ettstadgande som reglerar denna fråga har upptagits i 5 kap. i regeringsförslagetdär statschefens ställning och uppgifter närmare anges. I anslutning härtillföreslås i propositionen upphävande av det stadgande i successionsordningen sombehandlar konungahusets utslocknande. I den under allmänna motionstiden väckta motionen 1973:1(vpk) och följdmotionen 1913:1881 (vpk) begärs övergång till republik. Imotionen 1973:1881 föreslås ett stadgande i kapitlet om statsskickets grunderav innehåll att talman är rikets statschef. Samma motion innehålleryrkande om att successionsordningen upphävs. Motionen 1973:1885 av (), i vilken yrkasavslag pä propositionen, tar upp frågan om statsformen.