bet · FW01LU7 · 1973-12-31 00:00:00 — betänkande i anledning av motioner om rätttill företagsinteckning för dels minkuppfödare, dels fiskare. I motionen 1973:1094 av herrarNilsson i Trobro (m) och () hemställes att hos Kungl. Maj:tbegär att utredningen angående företagsinteckning får i uppgift att behandlaockså frågan om rätt för minkuppfödare att använda företagsinteckning somkreditsäkerhet. I motionen 1973:1095 av herrar i Trobro (m) ochNordgren (m) hemställs att hos Kungl. Maj:t begär att utredningenangående företagsinteckning får i uppdrag att behandla också frågan om rätt förtrål-, ål-, yrkes- och kustfiskare att använda institutet företagsinteckningsom kreditsäkerhet. Gällande bestämmelser om inteckningi näringsverksamhet till säkerhet för fordran finns (1966:454) omföretagsinteckning (FL) som trädde i kraft . FL ersatte äldrebestämmelser om förlagsinteckning, om inteckning i jordbruksinventarier, ompanträtt i spannmål samt om panträtt i spånadslin och hampa. Lagen innebarväsentligen en utbyggnad av det förutvarande institutet förlagsinteckning,främst genom en utvidgning av kretsen av inteckningsberättigade till attomfatta det stora flertalet näringsidkare, däribland jordbrukare, vidare genomen breddning av omfånget av den egendom, som kan besväras av inteckning, samtslutligen genom förbättringar i skilda hänseenden av inteckningshavarensställning i förhållande till näringsidkaren och tredje man. FL:s bestämmelserinnehåller i huvudsak följande. Rätt att erhålla företagsinteckning tillkommer i principalla näringsidkare (1 §). En betydelsefull begränsning av deinteckningsberättigades krets har dock gjorts. Som förutsättning för att ennäringsidkare skall få inteckna sin verksamhet gäller nämligen som huvudregel,att han är bokföringsskyldig (2 §). Från kravet på bokföringsskyldighetundantas likväl den som driver jordbruk eller skogsbruk. I fråga omindividualise-ringen av den verksamhet som intecknas medger lagen storavalmöjligheter (3 §). Inteckning kan sålunda meddelas i all den verksamheteller i den verksamhet av viss art, som näringsidkaren vid varje tid utövarinom ett län eller inom en eller flera kommuner i länet. Aktiebolag kan erhållainteckning även i bolagets verksamhet inom riket eller inom flera län.Ytterligare individualiseringsmöjligheter finns beträffande vattenverk ochgruvdrift. Företagsinteckning gäller i näringsidkarens lösa egendom, i den måndenna hör till den intecknade verksamheten och är att hänföra till de slag av egendom som uppräknas i lagen (4 §). Iuppräkningen nämns först inventarier, varor och andra lösören med vissaundantag bl. a. undantages fartyg som kan intecknas för fordran vidarebyggnad eller annan anläggning, som ej hör till tomträtt, vissa utmätningsbaranyttjanderätter och utmätningsbara rättigheter av immateriell art ävensomvissa fordringar, bl. a. fordran på vederlag för öveilåtelse eller upplåtelseav egendom av förut angiven art och fordran på vederlag för arbete. Företagsinteckningfår inte till omfattningen avvika från annan inteckning i samma verksamhet (5§). Överlåts intecknad egendom i samband med överlåtelse av verksamheten, skallden konkreta egendom, som ingår i överlåtelsen, i förvärvarens hand fortfarandesvara för inteckningen (10 §). Denna rätt preskriberas emellertid, omintecknings-havaren inte från det verksamheten frånträddes väckttalan mot förvärvaren och anmält detta till inskrivningsmyndigheten. Inteckningsrättenäger bestånd även mot den som förvärvar egendom genom s. k. lösöreköp, dock ejom inteckningen sökts senare än efter det att köpehandlingenföreteddes inför rätten (12 §). Den med inteckningen förenade förmånsrätten kangöras gällande icke blott i konkurs utan också vid utmätning (13 §).Ägarhypotek förekommer ej. Ärende om företagsinteckning skall tas upp avinskrivningsmyndigheten för den kommun som är säte för i det län,där verksamheten drivs eller, om näringsidkaren är aktiebolag, bolagetsstyrelse har sitt säte (16 §). Över ärenden om företagsinteckning föressärskild inskrivningsbok. Rätt att erhålla företagsinteckning har således enligthuvudregeln endast sådana näringsidkare som är bokföringsskyldiga. Som ovannämnts gäller härifrån det undantaget, att den som driver. jordbruk ellerskogsbruk är inteckningsberättigad även om han inte är bokföringsskyldig.Kravet på bokföringsskyldighet har iförsta hand motiverats med att enfortlöpande övervakning av företaget frän inteckningshavarens sida i allmänhetbehövs för att företagsinteckningen skall kunna fylla sin uppgift att tjäna somsäkerhet och att företagets bokföring är ett av de viktigaste medlen for ensådan kontroll. Med gällande regler om bokföringsskyldighet medför vidareuppställandet av bokföringsskyldighet som villkor för företagsinteckning attinom åtskilliga näringsgrenar de minsta företagen ställs utanför. Dennakonsekvens har ansetts fördelaktig. Särskilda risker för kreditgivaren och förden personliga kredit värdigheten torde nämligen vara förknippade med att låtaockså den som driver en mycket oansenlig rörelse få tillgång tillintecknings-möjUghet. Om kravet på bokföringsskyldighet upprätthållits även förjordbrukets del, skulle emellertid praktiskt taget alla jordbrukare ha ställtsutanför. Starka skäl ansågs i och för sig tala för att jordbrukare bör fåmöjUghet att använda företagsinteckning. Under utredningsarbetet undersöktesoUka vägar att också i fråga om jordbruket genom lagbestämmelse geinteckningshavare viss möjlighet att följa verksamhetens gång genom löpanderäkenskaper. Det visade sig emellertid stöta på betydande svårigheter attgenomföra en sådan ordning, och man stannade i stället för att beträffande jordbruket göra undantagfrån kravet på bokföringsskyldighet. Det uttalades i detta sammanhang, attbehovet av kontroll inte torde göra sig gällande med samma styrka i fråga omjordbruk som beträffande andra företag, där en förändring av verksamhetens arteller lokalisering lätt kan ske. Skogsbruket har ansetts böra behandlas påsamma sätt som jordbruket. Vem som är bokföringsskyldig framgår av bokföringslagen(1929:11 7). Enligt dessa bestämmelser föreligger alltid bokföringsskyldighetför aktiebolag, handelsbolag och ekonomiska föreningar. Bokföringslagenuppräknar därutöver en lång rad av verksamhetstyper, där bokföringsskyldighetföreligger. Här namnes bland många andra handel med varor, värdepapper ellerannan lös egendom eller fastigheter, tillverkning eller bearbetning av varor,reparationsverksamhet, byggnadsverksamhet, tryckeri- eller förlagsrörelse,hotell- eller pensionatsrörelse samt teater- eller biografrörelse. I fråga omvissa slag av rörelse gäller dock att bokföringsplikt inte följer medutövandet, om rörelsen vanligen drives utan biträde av flera än make och barnunder samt två andra personer. Även vissa andra undantag från huvudregelnom bokföringsskyldighet gäller. Det sätt varpå kretsen av bokföringsskyldiga är bestämdenligt bokföringslagen medför, att fysiska personer, som bedriver de i förevarandemotioner avsedda näringarna, minkuppfödning eller fiske, är uteslutna frånmöjligheten att erhålla företagsinteckning i sin näringsverksamhet. Sådana slag av lösören, för vilka finns särskilda inteckningsinstitut,har undantagits från företagsinteckning. Det är därför som fartyg som kanintecknas för fordran uteslutits (s. k. fartygsinteckning). Inteckningsbara ärenligt lagen (1901:26 s. 1) om inteckning i fartyg i fartygsregistret infördafartyg, som har en nettodräktighet av minst tre registerton eller, om de äravsedda uteslutande för bogsering eller isbrytning, en bruttodräktighet avminst tio registerton. Företagsinteckning omfattar inte heller vederlag föröverlåtelse av nu ifrågavarande fartyg. Däremot omfattar företagsinteckningvederlag för utfört arbete, t. ex. fartygsreparation. Den omfattar ocksåfartyg under byggnad intill det byggnadsskede då bygget kan registreras ochintecknas som fartyg. Fartyg under byggnad här i landet kan registreras såsomfartyg, om det s. k. mätdäcket lagts och rummet därunder har en dräktighet avminst 100 registerton. I motionen 1973:1094 framhålls attde flesta minkuppfödare - trots att de inte är bokföringspliktiga i och för sig~ har bokföringsmässig redovisning av sin rörelse. Motionärerna anser attminkuppfödarna därför i likhet med företagare som driver jordbruk ellerskogsbruk bör få rätt att anhta institutet företagsinteckning. Enligtmotionärernas mening bör den tillsatta utredningen angåendeföretagsinteckning få i uppgift att behandla också frågan om rätt för enskildaminkfarmare att 1* 1973. för , skugghus, inventarier och djur inom respektiveminkgård kunna få använda institutet företagsinteckning som kreditsäkerhet.Denna fråga bör enligt motionärernas uppfattning kunna lösas redan innan dennya bokföringslagstiftningen, som kan förväntas , kommittill stånd. I motionen 1973:1095 framförs för fiskerinäringens delliknande synpunkter som i motionen 1973:1094. Motionärerna hänvisar därvid tillatt i ett enkätsvar till utredningen angående företagsinteckningansett, att yrkesmässigt fiske bör redan innan frågan om en eventuellutvidgning av bokföringsplikten lösts likställas med jordbruk och skogsbruk ivad avser rätt att anlita institutet företagsinteckning. Enligt motionärernasmening bör utredningen få i uppgift att behandla också frågan om rätt förtrålfiskare, ålfiskare, yrkesfiskare och kustfiskare att för redskap, båtar,sjöbodar och all övrig för deras yrkesutövning nödvändig utrustning kunna fåanvända institutet företagsinteckning som kreditsäkerhet. Även i detta fallanser motionärerna att frågan bör kunna lösas innan den nya bokföringslagenkommer till stånd. riksdagsbehandling av likartade frågor Vid riksdag väcktes delstvå likalydande motioner (1:482 och 11:606) om företagsinteckning vidrenskötsel, dels två likalydande motioner (1:672 och 11:857) omföretagsinteckning vid yrkesmässig trädgårdsodling. De fyra motionernabehandlades i ett sammanhang av första lagutskottet. I utskottets utlåtande (1LU 1968:11) omnämndes till en början, att utredningen för översyn avbokföringslagen avgett betänkande (SOU 1967:49) med förslag tilllag om skyldighet att föra räkenskaper. Den föreslagna lagen var avsedd attersätta gällande bokföringslag. Enligt förslaget skulle skyldighet att föraräkenskaper åligga förutom vissa juridiska personer ~ envar annan somyrkesmässigt driver självständig rörelse, dock ej den som brukar jordbruksfastigheteller idkar uthyrning av annan fastighet. Betänkandet var vid utskottetsbehandling av motionerna föremål för remissförfarande. Utskottet anförde iutlåtandet vidare bl. Utskottet inser att det kan varaangeläget att snart få till stånd en utvidgning av användningsområdet förföretagsinteckning i fråga om de i motionerna avsedda slagen avnäringsverksamhet och säkerligen även i flera andra fall. Emellertid föreliggersedan sistlidna höst ett utredningsförslag som innebär attbokföringsskyldigheten, i förslaget benämnd räkenskapsskyldighet, utsträckstill att i princip omfatta alla som yrkesmässigt driver självständig rörelse.Ett genomförande av förslaget medför automatiskt en motsvarande utvidgning avföretagsinteckningens användningsområde. Förslaget är föremålför remissbehandling. Med hänsyn till att de genom motionerna upptagnafrågorna bör kunna fä en tillfredsställande lösning i samband med reformeringenav bokföringsskyldigheten, anser utskottet att Kungl. Maj:ts ställningstagandetill nämnda utredningsförslag bör avvaktas, innan närmare övervägerbehovet av de i motionerna förordade ändringarna i lagen om företagsinteckning. Med hänsyn till det anfördaavstyrkte utskottet motionerna. Utskottets utlåtande, som var enhälUgt,godkändes av . Det pågående utrednings- och lagstiftningsarbetet angående företagsinteckning m. m. Utredningen tillsattes hösten 1972med uppgift - (direktiv Ju:58) - att verkställa översyn av lagstiftningenom företagsinteckning. I direktiven för utredningen anförde föredragandestatsrådet inledningsvis bl. FL har varit i tillämpning idrygt . Erfarenheterna av lagstiftningen får på det hela taget sägas varagoda. I ett hänseende har regleringen emellertid medfört vissatillämpningssvårigheter. Jag syftar därvid på de problem som uppkommer genomatt kommun- eller länsindelningen ändras. som lagen hartillämpats har också önskemål framkommit om utvidgning av lagenstillämpningsområde såvitt gäller kretsen av inteckningsberättigade. Dennakritik mot den nuvarande regleringen kan enligt min mening inte lämnasobeaktad. Vidare har som förflutit från ikraftträdandetpanträtten på fastighetsrättens område - som i många viktiga hänseenden hartjänat som förebild för FL - omgestaltats. Det kan med fog hävdas att det ärmindre tillfredsställande att de båda inteckningssystemen inte, åtminstone isina huvuddrag, stämmer överens. Till följd av de förhållanden som nämnts har ett behovframträtt av att företa en översyn av lagstiftningen om företagsinteckning.Någon mera genomgripande förändring av rättsinstitutets allmänna karaktäråsyftas inte. Vad saken närmast gäller är en i huvudsak teknisk översyn inomramen för de principer på vilka institutet f. n. vilar. Såvitt gäller frågan om eneventuell utvidgning av kretsen av inteckningsberättigade anförde föredragandenfortsättningsvis bl. Rätt att erhålla företagsinteckninghar endast sådana näringsidkare som är bokföringsskyldiga. Vem som är bokföringsskyldigframgår av bokföringslagen (1929:1 17). Den som driver jordbruk eller skogsbrukär inteckningsberättigad även om hän inte är bokföringsskyldig. Kravet på bokföringsskyldighet motiverades vid FL:stillkomst i första hand med att det i allmänhet behövs en fortlöpandeövervakning av det intecknade företaget från inteckningshavarnas sida för attföretagsinteckningen skulle kunna tjäna som säkerhet. För en sådan kontrollansågs bokföringen vara ett av de viktigaste medlen. Genom det krav som sålundahar uppställts utestängs de minsta företagen utom jordbruk och skogsbruk från möjligheten att använda rörelsen som kreditunderlag. Detta bedömdes somfördelaktigt ur flera synpunkter vid lagens tillkomst. Vid olika tillfällen har förslag framställts om utvidgningav kretsen av inteckningsberättigade enligt FL. Sålunda har lantbruksstyrelseni skrivelse till chefen för satt ifråga om inte FL borde ändras så, att ej bokföringspliktiga företagare som driverträdgårdsföretag får möjlighet att låta inteckna sin verksamhet. Detsammaföreslogs i i två likalydande motioner 1968: 1:672 och 1968:11:857. Itvå andra hkalydande motioner 1 968:1:482 och 1968:11:606 har föreslagits att kretsen avinteckningsberättigade utvidgas till att omfatta dem som utan att varabokföringspliktiga idkar renskötsel. I skrivelse tillKungl. Maj:t har framfört önskemål om att vissafiskebåtar, som inte kan belastas med sjörättsligt , skall kunnaintecknas enligt FL. Är 1962 tillsattes en utredning - bokföringsutredningen -med uppgift att se över bokföringslagen (direktiv Ju:56). Utredningenavlämnade ett betänkande med förslag till lagom skyldighet att föraräkenskaper, m. m. (SOU 1967:49). Under hänvisning till sålunda pågåendeöversyn av bokföringsskyldighetens omfattning avstyrkte första lagutskottet deförut nämnda motionerna (1 LU 1968:11). De lämnades utan åtgärd av . På grund av den remisskritik som framfördes motbokföringsutredningens förslag tillkallades sakkunniga med uppdrag attverkställa fortsatt översyn av bokföringslagstiftningen utredning ombokföringslagstiftningen - (direktiv Ju:50). I direktiven har framhållitsbl. a. vikten av att man får en tillfredsställande samordning mellanbokföringslagens regler och specialregler i annan lagstiftning. De sakkunnigaväntas avsluta sitt arbete . Av vad som har anförts framgår att den för institutetföretagsinteckning betydelsefulla frågan om bokföringsskyldighetens omfattningfortfarande är under övervägande. Vid den översyn av FL som har aktualiseratsfår utredningen bedöma i vad mån de önskemål om utvidgning av kretsen avinteckningsberättigade som har framförts bör tas upp i samband med att FL sesöver eller om frågan helt eller delvis bör övervägas vid den fortsattaöversynen av bokföringslagen. I denna del bör utredningsarbetet bedrivas i närasamråd med utredningen om bokföringslagstiftningen. Som ett led i förberedelserna föröversynen av FL har utredningen angående företagsinteckning berett ett antalmyndigheter och organisationer tillfälle att framföra synpunkter på delagstiftningsfrågor som behandlas i en av utredningen den 30 oktober 1972upprättad promemoria angående översyn av lagstiftningen om företagsinteckningoch på vad som i övrigt kunde vara angeläget för utredningen att beakta inomramen för utredningsuppdraget. Såsom omnämnts i motionen 1973:1095 har därvidfiskeristyrelsen i ett enkätsvar den 1 förordat, attyrkesmässigt fiske bör - redan innan frågan om en eventuell utvidgning avbokföringsplikten lösts - likställas med jordbruk och skogsbruk i vad avserrätt att anlita institutet företagsinteckning. Utredningensarbete beräknas pågå 1 973. I de ovannämnda direktiven förutredningen (direktiv Ju:50) anförde föredragande statsrådet . Är I 962 tillsattes en utredningmed uppgift att se över bokföringslagen (direktiv Ju:56). Utredningenavlämnade ett betänkande med förslag till lag om skyldighet att föraräkenskaper, m. m. (SOU 1967:49). Under remissbehandlingen framfördes kritikbeträffande såväl grunddragen i förslaget som dess närmare utformning. Kritikenär enligt min mening sådan att utredningsförslaget inte kan läggas till grund för lagstiftning iitan en genomgripandeomarbetning. Detta arbete bör lämpligen utföras av särskilt tillkalladesakkkunniga. Uppgiften bör vara att med utgångspunkt i direktiven för dentidigare utredningen samt på grundval av betänkande och remissyttrandenaöver detta utarbeta förslag till ny bokföringslagstiftning. De sakkunniga börpröva den under remissbehandlingen framförda tanken på ett differentieratregelsystem med förenklade regler för mindre företagare. Behovet av att kunnautnyttja automatisk databehandhng vid räkenskapsföringen bör särskilt beaktas.Av vikt är också att man får en tillfredsställande samordning mellanbokföringslagens regler och specialregler i annan lagstiftning. Samordningenmed bolagsrättslig, köprättshg och skatter-ättsUg lagstiftning är särskiltbetydelsefull. Också i och kommer utredningsarbete att ägarum med sikte på en revision av bokföringslagstiftningen. Från dansk sida avserman att följa arbetet i de övriga länderna genom särskilda observatörer. Desvenska sakkunniga bör bedriva sitt arbete i samråd med motsvarande finländskaoch norska utredningar samt de danska observatörerna. Utredningens arbete beräknas enhgtuppgift kunna slutföras . Det till lagrådet remitterade lagförslaget angående sjöpanträtt och skeppshypotek m. m. har till lagrådetremitterats förslag till bl. a. lag om ändring i sjölagen (1 891:35 s. 1).Ändringarna omfattar bl. a. reglerna om registrering av fartyg och omfartygshypotek. Det nuvarande fartygs-hypoteket - fartygsinteckningen skallenligt förslaget ersättas av ett nytt institut kallat skeppshypotek. Det nyasjörättsliga hypotelcet har utformats efter förebild av jordabalkenspanträttskonstruktion. Sjölagsförslaget innefattar vidare en övergång fråndräktighetsgräns till längd-och breddgräns för registreringsplikt ochinteckningsbarhet. Endast fartyg, vars skrov har en största längd av minst tolvmeter och en största bredd av , får enligt förslagetregistreras samt utgöra föremål för panträtt på grund av inteckning. Dettainnebär att registreringsplikten enhgt sjölagsförslaget kommer att bh meromfattande än . Det finns emellertid en grupp fartyg som ärinteckningsbara enligt nuvarande ordning (som regel med en nettodräktighet avminst tre registerton) men som inte har en största längd av minst tolv meteroch en största bredd av . Dessa fartyg blir alltså ejinteckningsbara enligt den nya lagstiftningen. Enhgt de föreslagna övergångsbestämmelsernakommer dock den ifrågavarande, numerärt sannoUkt obetydliga gruppen av båtaratt bevaras i väsentligen nuvarande rättsläge. Det kan också tänkas att fartyg,som blir registreringspliktiga enhgt sjölagsförslaget, inte har den dräktighetatt det kan intecknas enligt nuvarande ordning och därför omfattas av en iredarens näringsverksamhet gällande företagsinteckning. Också för dennasituation föreslås särskilda övergångsbestämmelser. Enligt 2 § lagen omföretagsinteckning (FL) får företagsinteckning meddelas endast omnäringsidkaren i fråga är bokföringsskyldig enligt bokföringslagensbestämmelser eller driver jordbruk eller skogsbruk. En översyn avlagstiftningen om företagsinteckning verkställs av den iseptember 1972 tillkallade utredningen angående företagsinteckning. Ävenbokföringslagen är föremål för översyn, vilken utförs av 1971års utredning om bokföringslagstiftningen. I direktiven till utredningen angående företagsinteckning(se ovan s. 5) påpekas, att det , som FL tillämpats, framkommitönskemål om en utvidgning av lagens tillämpningsområde såvitt gäller kretsen avinteckningsberättigade. Kritiken mot den nuvarande regleringen i detta avseendeförklaras inte kunna lämnas obeaktad. Därvid erinras dock i direktiven om attden för institutet företagsinteckning betydelsefulla frågan ombokföringsskyldighetens omfattning är under övervägande i annatsammanhang. Utredningen angående företagsinteckning får därför enligtdirektiven bedöma i vad mån de önskemål om en utvidgning av kretsen avinteckningsberättigade som har framförts bör tas upp i samband med att FL sesöver eller om frågan helt eller delvis bör övervägas vid den fortsattaöversynen av bokföringslagen. Det framhålls, att utredningsarbetet i denna delbör bedrivas i nära samråd med utredning om bokföringslagstiftningen. I motionerna hemställs, att hos Kungl. Maj:tbegär att utredningen angående företagsinteckning får i uppgift att behandlafrågorna om rätt för dels minkuppfödare, dels fiskare av vissa närmare angivnakategorier att använda företagsinteckning i sin näringsverksamhet. Dessafrågor bör enligt motionärernas uppfattning kunna lösas innan en nybokföringslagstiftning genomförts. Enligt vad utskottet erfarit har bokföringsutredningen idet närmaste slutfört sitt arbete och kan väntas avge ett betänkande i aprileller maj månad innevarande år. Det har upplysts, att utredningens förslagkommer att innefatta en utvidgning av kretsen av bokföringsskyldiga. Utredningen angående företagsinteckning avser enligt vadutskottet inhämtat att avvakta bokföringsutredningens slutligaställningstagande till frågan om bokföringsskyldighetens omfattning. Medutgångspunkt från det väntade förslaget kommer därefter utredningen angåendeföretagsinteckning att pröva, huruvida detta generellt bör medföra enmotsvarande utvidgning av kretsen av inteckningsberättigade eller om det ärnödvändigt att i stället åstadkomma en i förhållande till den lagstadgadebokföringsskyldigheten differentierad reglering. Därvid kommer utredningengivetvis att beakta de synpunkter och förslag i ämnet som från skilda hållframförts i svaren på den ovannämnda (s. 6) enkäten utredningen låtitverkställa. Såsom framgår av den föregående redogörelsen föreliggerdet i gällande rätt en långtgående lagteknisk samordning mellan företagsinteckningens användningsområde och bokföringsskyldighetens omfattning. Detta lagtekniska samband är betingat av sakliga ochpraktiska överväganden. Utskottet finner därför för sin del naturligt attbokföringsutredningens aviserade förslag får utgöra utgångspunkten för reformarbetetpå förevarande område. Enligt utskottets mening saknas det därför anledningatt i nuvarande läge innan bokföringsutredningens förslag väntas bliframlagt - ge utredningen angående företagsinteckning i uppdrag att såsom enfristående fråga pröva, huruvida användningsområdet för företagsinteckningenbör utsträckas till de båda i motionerna avsedda slagen av näringsverksamhet.Visserligen framstår det för utskottet som angeläget att dessa båda grupper avnäringsidkare - i sin helhet eller under särskilda förutsättningar - erhållermöjlighet att använda ifrågavarande kreditform.