bet · FW01SfU16 · 1973-12-31 00:00:00 — Socialförsäkringsutskottetsbetänkande nr 1973 SfU 1973:16 betänkande i anledning avmotioner angående utvidgad ersättningsrätt m. m. enligt lagen om allmänförsäkring. I detta betänkande, behandlas motionen 1973:668 av . (s), vari hemställs att hos Kungl. Maj:t begär skyndsamtförslag till åtgärder i syfte att nedbringa kostnaderna för anskaffandet avpreventivmedel samt att underlätta införskaffandet av preventivmedel, motionen 1973:1144 av m.fl. (fp), vari hemställs att hos Kungl. Maj:t anhåller om att förslagsnarast framlägges till sådana ändringar i reglerna angående ersättning frånförsäkringskassa att ersättning normalt skall kunna utgå för viss del avkostnaden för allmän hälsokontroll, motionen 1973:1157 av herrarSundkvist (c) och i (c), vari hemställs 1. att riksdagenbeslutar om sådan ändring i lagen om allmän försäkring att sjukpenning utgåräven under tid då njurdonator vistas på sjukhus för utredning om lämplighetensom donator, 2. attvederbörande utskott utformar erforderlig lagtext, motionen 1973:1 158 av herrarSundkvist (c) och i (c), vari hemställs att hosKungl. Maj:t anhåller om utredning av kontrollåtgärder mot medicinmissbrukenligt i motionen förordat system. Vissa författningsbestämmelser, m. m. 1 detta avsnitt redovisas vissaförfattningsbestämmelser, som åberopas i motionerna, eller som eljest harsamband med motionsyrkandena. Enligt lagen om allmän försäkring ärsjukförsäkringsförmånerna frånsett den hjälp som utgår i samband medhavandeskap - begränsade till att avse ersättning vid sjukdom. Enligt 2 kap. 2§ lagen om allmän försäkring (AFL) utgår sålunda ersättning för utgifter förläkarvård endast vid sjukdom, som enligt läkares utsago kräver sådan vård.Ersättningsberättigad sjukhusvård är enligt 4 § samma kapitel endast sådanvård, som är erforderlig på grund av sjukdom eller förlossning. Sjukpenningutgår endast vid sjukdom, som förorsakar nedsättning av arbetsförmågan medminst hälften. Bestämmelserna innebär att ersättning som regel inte kan lämnasför förebyggande hälsovård. också att ersättning till njurdonator inte kan utgå förtid före transplantationen. Anledningen till detta är att givaren då inte kananses hda av sjukdom. Från huvudregeln att sjukvårdsförmåner utgår endast vidsjukdom görs ett undantag i 2 kap. 7 § AFL. Enligt detta lagrum harförsäkringskassa rätt att med arbetsgivare, som anordnar läkarvård eller vidtarandra sjukvårdande åtgärder så att kassans utgifter för sjukvårdsersättning kanantas minska, träffa överenskommelse om skälig gottgörelse för arbetsgivarenskostnader. Genom en sådan överenskommelse kan ersätta ävenhälsovårdande åtgärder. Till sådana åtgärder räknas undersökningar förerhållande av arbetsanställning, kontrollundersökningar, yrkeshygieniskverksamhet o. d. Enligt särskilda tillämpningsföreskrifter får kassan förbindasig att gottgöra arbetsgivaren med högst hälften av hans nettokostnad- försjukvårdande åtgärder. Har arbetsgivaren vidtagit även hälsovardande åtgärderfår gottgörelsen bestämmas till högst hälften av de sammanlagda kostnaderna försjuk- och hälsovård under förutsättning att minst hälften av kostnaderna kanantas belöpa på de sjukvårdande åtgärderna. Överenskommelse skall för att bligällande fastställas av . Med sjukförsäkringen är läkemedelsförmånernasammankopplade på det sättet att den som är berättigad till sjukvårdsförmånerockså är berättigad till läkemedelsförmåner. Dessa regleras i förordningen(1954:519) angående kostnadsfria eller prisnedsatta läkemedel jämtetillämpningsföreskrifter (1954:735). Liksom sjukvårdsförmånerna utgårläkemedelsförmånerna endast vid sjukdom. Bestämmelserna om kostnadsfrialäkemedel innebär att försäkrad, som lider av långvarig och allvarlig sjukdom,har rätt att utan kostnad erhålla läkemedel under förutsättningar, som närmareanges i en särskild kungörelse med förteckning över kostnadsfria läkemedel. Efter beslut av riksdag (prop. 1967:135, 2LU 58)trädde nya regler i kraft beträffande läkemedelsförmånerna.De nya reglerna, som fortfarande gäller, syftar till förbättringar av förmånernaför personer som har stora utgifter för av läkare ordinerad medicin. Förutom enutvidgning av förteckningen över kostnadsfria läkemedel ändrades reglerna förrabatteringen av övriga läkemedel (den s. k. Dessa reglerinnebär följande. Karensbeloppet är knutet till alla vid ett expeditionstillfälleinköpta, förskrivna läkemedel och således inte till varjeläkemedelspost för sig. Priset närmast ovanförkarensbeloppet rabatteras till . Den del av priset som ligger över 25kr. Detta innebär att den enskildes utgift för medicin pårecept vid varje expeditionstillfälle kan uppgå till högst . För att ge en bild av läkemedelsförskrivningen inomläkemedelsförmånen och för att studera hur den ändring i läkemedelsförmånen,som genomfördes den , påverkat läkemedelsförskrivningen har enundersökning genomförts (redovisning i Svensk Farmaceutisk 1969, s.558). har beträffande denna undersökning den s. k. oktoberundersökningen framhållit att denvisar att någon påvisbar förändring i förskrivningsvanorna ej ägt rum mellanoktober månad 1967 och samma månad 1968. I receptkungörelsen (MF 1965:100) finns särskildabestämmelser om förskrivning av narkotika. För läkemedel, som upptagits iförteckningarna IV och V(sömnmedel och lugnande medel i narkotikaförteckningen) gäller följandebestämmelser, nämligen att förordnande skall ske med största försiktighet, affmedlen ej får förordnas för person, som ej är känd för den ordinerande, utanatt vederbörandes identitet styrkts på ett betryggande sätt, att förordnandeper telefon får ske endast i trängande fall, att receptblankett, varaläkemedels namn är tryckt, inte får användas, att mängden skall anges medsiffror och bokstäver, att vid telefonrecept får underlåta attkontrollera receptutfärdarens identitet endast om identiteten är uppenbar.Beträffande sömnmedel och lugnande medel som utgör narkotika gäller däremotinte vissa andra bestämmelser om förskrivning av narkotika. Således finns detinte något förbud mot förnyat utlämnande, ingen särskild begränsning i fråga omberedningsform och förordnad mängd vid telefonordination och inte förbud motatt ta upp annat läkemedel på receptet. riksdagsbehandling, utredningsarbete, m. m. Genom beslut den 13 juni 1968tillsattes i en arbetsgrupp med uppgift att utreda frågan omorganisationen av preventivmedelsrådgivningen. Arbetsgruppen har i ett idecember 1971 framlagt förslag till sådan organisation föreslagit bl. a. attall i samhällelig regi anordnad preventivmedelsrådgivning skall bli kostnadsfriför den enskilde samt att läkemedel, förskrivna enbart i födelsekontrollerandesyfte, i ersättningshänseende skall jämställas med andra av läkare för sjukdomförskrivna läkemedel. Arbetsgruppen har därjämte tillstyrkt att en utredning avfrågan om kostnaderna för preventivmedel kommer till stånd. har tillstyrkt bifalltill i statsverkspropositionen. 7 under F 8, upptaget förslag till anslagför hälso-värdsupplysning, av vilket anslag . avser en brett upplagdinformation om preventivmedel och andra abortförebyggande åtgärder. Efter bemyndigande av Kungl. Maj:t tillkalladejustitieministern sakkunniga med uppgift att bl. a. göra en allmänöversyn av abortlagstiftningen. De sakkunniga, som antog namnet "1965 årsabortkommitté", har numera slutfört sitt utredningsarbete och redovisatresultatet härav i betänkandet "Rätten till abort" (SOU 1971:58). Ibetänkandet behandlas bl. a. frågor om information och rådgivning beträffandefödelsekontroll. I fråga om möjligheterna att tillgodose behovet av individuellvägledning i preventivteknik och kvinnans efterfrågan på medicinsk service förfödelsekontroll konstaterar kommittén 1* 1973. att samhällets resurser är både otillräckliga och mindre välsamordnade. Många människor är därför hänvisade till att söka råd och hjälpinom den privata sjukvårdssektorn, ett förhållande som enligt kommittén ävenhänger samman med den gräns som av kostnadsskäl dras mellan sjukvård å enasidan och förebyggande, hälsovård å den andra. Kommittén hävdar attgränsdragningen, som bl. a. får den egendomliga konsekvensen att en kvinna kanopereras för abort gratis men måste betala för anskaffning av preventivmedel,ter sig ohållbar i fråga om preventivmedelsrådgivningen. Denna rådgivning börenligt kommittén tillhandahållas utan kostnad för den enskilde. Kommittén anseratt frågan om ekonomiskt stöd från samhällets sida för utskrivning och inköp avpreventivmedel bör utredas. Sedan betänkandet remissbehandlats har chefen förjustitiedepartementet tillsatt en arbetsgrupp med uppgift attkartlägga olika resursfrågor som har betydelse för ställningstagande tillkommitténs förslag. Arbetsgruppen, i vilken ingår företrädare för bl. a.justitie-, social-, utbildnings- och finansdepartementen, ochSveriges läkarförbund, skall beakta även abortförebyggande åtgärder, bl. a.preventivmedelsrådgivningen och andra upplysningsfrågor. Resultatet avarbetsgruppens arbete beräknas föreligga . Frågan om ersättning från denallmänna försäkringen för kostnader för hälsokontroll och annan förebyggandehälsovård har tidigare prövats av endast vid något enstaka tillfälle.Riksdagen har däremot åtskilliga gånger behandlat andra frågor rörande denförebyggande hälsovården. Vid riksdag väcktes sålunda motioner medförslag om försöksverksamhet med s. k. riktad hälsokontroll med speciellinriktning på hjärt- och kärlsjukdomar samt cancersjukdomar. Motionernaavslogs av på hemställan av allmänna beredningsutskottet (ABU1966:21), som hänvisade till de initiativ som redan tagits i fråga om riktadehälsokontroller och till att såväl landstingen som medicinalstyrelsen hade sinuppmärksamhet riktad pä behovet av en utvidgning av denna verksamhet. Det kan också erinras om att under en följd avår anvisat medel för allmän hälsokontroll. Dessa har bl. a. använts förförsöksverksamhet med allmän hälsokontroll i under budgetåren1969/70 och 1971/72. Resultaten av denna försöksverksamhet bearbetas förnärvarande. Därjämte avser att genomföra ytterligare enhälsoundersökning av de 66-äringar i som undersöktes . Maj:t uppdrog åt att verkställaen utredning om utvecklingen av hälsoundersökningar och annan förebyggandehälsovård (hälsokontrollundersökningen) samt att därvid undersöka hur dennaverksamhet kunde samordnas och författningsmässigt och organisatoriskt inordnasi det system .som gäller för den av samhället bedrivna sjukvården. Styrelsen skall därvid under utredningsarbetet i samråd med överväga avgränsningen avde sjukvårdsåtgärder som ersätts av den allmänna försäkringen. Enligt uppgiftfrån kommer resultatet av utredningsarbetet att redovisas underår 1 973. Vid riksdag behandlades ett motionsyrkande som iallt väsentligt överensstämmer med yrkandet i motionen 1973:1144. godkända betänkande (SfU 1972:16) framhöll socialförsäkringsutskottetbl. a. att en sådan utvidgning av rätten till ersättning från sjukförsäkringensom föreslagits skulle innebära ett övergivande av den gällande huvudprincipen attendast sjukdom är ersättningsgrundande, att en sådan ändring måste föregås avingående överväganden, såväl med hänsyn till kostnaderna som med hänsyn tillandra reformkrav inom den allmänna försäkringen samt att resultatet av detutredningsarbete som pågick på ifrågavarande områden måste avvaktas, innan detframförda kravet kunde tas upp till närmare prövning. Sedan motioner avseende frågan ommöjligheterna för donator av transplantat att erhålla ersättning enligt AFLhade väckts vid riksdag framhöll andra lagutskottet i utlåtande nr 9år 1968 i huvudsak följande. I den mån frågan om ersättning tillpersoner, som ställt sig till förfogande som givare av njurtransplantat, lösts,torde detta ha skett genom att vederbörande landsting åtagit sig kostnaden.Svenska landstingsförbundets styrelse har för övngt i rekommendation till ettlandstings förvaltningsutskott föreslagit förvaltningsutskottet att utge sådanersättning i avvaktan på en av styrelsen igångsatt utredning, som skullebehandla bl. a. denna fråga. Sedan denna utredning nu slutförts harlandstingsförbundets styrelse i skrivelse till Kungl.Maj;t hemställt att lagen om allmän försäkring ändras så attnjurdonatorer erhåller ekonomiskt skydd såväl vid förundersökning som ian.slutning till transplantation. Även enligt utskottets mening är det angeläget attsamhället ger en rimlig ekonomisk kompensation till personer, som ställer sigtill förfogande i sådana fall, som här avses, antingen det är fråga omnjurtransplantation eller annan organöverföring. Den uppoffring vederbörandegör genom att underkasta sig en relativt långvarig undersökning - med oftaåtföljande operation - bör självfallet inte medföra att denne ställs i sämreekonomisk situation än om han drabbats av sjukdom. Ersättning bör naturligtvisutgå även i de fall då transplantation sedermera icke kommer till stånd;avsikten med undersökningen är ju att undersöka vederbörandes lämplighet somdonator. Även rätten till ersättning åt donator i samband med och undererforderlig tid efter transplantationen bör uttryckligen fastslås. Utskottet biträder således helt den uppfattning omdonators ersättningsrätt som ligger bakom motionerna. Frågan hur problemetskall lösas bör närmare utredas. Det må här påpekas, att riksförsäkringsverket- i remissyttrande över en av en arbetsgrupp inom medicinalstyrelsen utarbetadutredning rörande transplantationer och dödsbegreppet utan att ta ställning isak pekat på att ersättningsfrågan kan lösas antingen på det sätt som motionärerna och landstingsförbundetförordat, nämligen genom den allmänna försäkringen, eller genom att betraktakostnaderna som sådana sjukvårdskostnader för vilka sjukvårdshuvudmännen haratt svara. En annan möjlighet är att lösa frågan genom särskild lagstiftning. godkände utskottetsutlåtande och gav Kungl. Maj:t till känna vad utskottet hade anfört. rekommenderade i enpromemoria (Ds S 1969:4), att sjukvårdshuvudmännen skulle svara för ersättningtill givare under tid fram till det transplantation sker. I remissyttrandeöver promemorian framhöll den uppfattningen attersättning borde utgå från den allmänna försäkringen för utgifter ochinkomstbortfall som åsamkas njurdonator såväl somför tiden efter transplantationsingreppet. har därefter den2 rekommenderat (cirk. nr AC 49/72) landstingen att utgeersättning för rese- och vårdkostnader samt förlorad arbetsförtjänst eftervissa grunder till njurdonatorer, varvid dock förbundet framhållit attrekommendationen inte innebär något avsteg från förbundets principiellauppfattning utan att rekommendationen skall ses som en temporär lösning iavvaktan på att försäkringsfrågan löses. Frågan om ersättning till njurdonator har diskuterats äveni . Rådet har rekommenderat medlemsländerna att undersökamöjligheterna att åstadkomma likartad lagstiftning beträffandetransplantationer och påbörjat ett permanent nordiskt samarbetebetträffande transplantationer. Vissa svårigheter i vad avser samordnadlagstiftning har emellertid konstaterats föreligga framför allt med hänsyn tillatt dödsbegreppet inte har samma innebörd i medlemsstaterna. 1 två motioner vid riksdaghemställdes om kontrollåtgärder mot läkemedelsmissbruk. Efter remiss tillsocialstyrelsen, Apotekarsocie-teten, och konstaterade socialutskottet att remissinstanserna anfördesynpunkter som innebar att motionsyrkandena avstyrktes. anfördedärefter i sitt av godkända betänkande (SoU 1972:32) följande. har vid fleratillfällen vänt sig till läkarkåren med rekommendationer som syftat till att fåläkarna att över huvud inte skriva ut onödigt stora läkemedelsförpackningareller att i övrigt begränsa förskrivningen av läkemedel som hör till gruppernahypnotika (sömnmedel), sedativa (lugnande läkemedel) och ataraktika (läkemedelsom ger avspännande effekt vid psykoneuroser). I början av innevarande ärinledde en kampanj mot överförskrivning av läkemedel somtillhör dessa grupper. I kampanjen ingår en omfattande information till läkarnarörande medlen. Vidare har styrelsen utfärdat rekommendationer med vissariktlinjer för förskrivningen av dessa. Sedan rekommendationerna utfärdadeshar som ett led i förberedelsearbetet på svensk ratificering av 1971 årskonvention om psykotropa ämnen - bl. antal sömnmedel och lugnande medel klassificerats somnarkotika fr. o. m. . Som en följd härav har reglerna ireceptkungörelsen om förskrivning av medlen i fråga skärpts. Utskottet får till en början framhålla att genom deförfattningsändringar, som i enlighet med det anförda gjorts sedan motionernaväcktes, önskemålet i motionen 1972:670 om skärpta förskrivningsreglerbeträffande sömnmedel delvis har tillgodosetts. Enligt utskottets mening är detemellertid uppenbart att även andra åtgärder fordras för att åstadkomma störreåterhållsamhet vid läkemedelsförskrivning och en bättre kontroll av denna.Socialstyrelsen har huvudansvaret härför. Utskottet förutsätter att styrelsenkommer att fortsätta den informationskampanj som sattes i gång bl.a, genom att kontinuerligt ge läkarna information på området. Utskottet noterarockså att - enligt vad som framgår av yttrande i ärendet ochsocialstyrelsens petita för nästa budgetår socialstyrelsensläkemedelsavdelning gör en fortlöpande kontroll av läkemedelskonsumtionen bl.a. med utgångspunkt i de recept och kopior, som apoteken behåller vidutlämnande av kostnadsfria och prisnedsatta läkemedel. Under innevarandebudgetår kommer kontrollen att omfatta ca 150 000 förskrivningar avseende ihuvudsak sömnmedel och lugnande medel. Utskottet vill i samband med frågan omförskrivningspraxis vidare erinra om att de genomförda ändringarna ireceptkungörelsen innefattar i viss mån skärpta regler beträffandetelefonordinationer av vissa sömnmedel och lugnande medel. Det finns anledningframhålla att uppmärksamhet kan behöva ägnas även åt frågan huruvida utöverdessa regler och utöver rekommendationer som utfärdat mera restriktiva bestämmelser bör utfärdas för telefonordination avsådana sömnmedel och lugnande medel som inte klassificeras som narkotika.Utskottet förutsätter att också i övrigt beaktar de möjlighetersom kan finnas att på olika sätt förhindra överkonsumtion av läkemedel. Liksomhitintills skett måste information riktas inte enbart till läkarkåren utan äventill allmänheten. Det är naturligtvis också betydelsefullt att samarbete med ifrämsta rummet och den personal som är verksam inomapoteksväsendet eftersträvas. Att det finns goda möjligheter få till ståndsådant samarbete framgår av innehållet i de i ärendet avgivna remissyttrandena. Då det gäller den i båda motionerna upptagna frågan om enmer generell kontroll av läkemedelskonsumtionen vill utskottet hänvisa till attinom pågår ett utvecklingsarbete kring ett datasystem somprimärt syftar till en förenklad recepthantering på apotek. Ur den informationsom därvid lagras i systemet kan bl. a. läkemedelsförskrivningar uppdelade påpreparat eller preparatgrupp och efter förskrivande läkare tas fram. Utskottethar inhämtat att det i samarbete mellan och socialstyrelsensläkemedelsavdelning också pågår en receptundersökning på stickprovsmaterial iJämtlands län som har till syfte att ge en säkrare grund för en bedömning avvilka förhållanden som från bl. a. medicinsk synpunkt i främsta rummetförtjänar beaktande. Sedan en förstudie rörande denna receptundersökningpresenterats , har enligt vad som upplysts undersökningen iolika avseenden utvidgats, varjämte en projektgrupp med representanter försåväl och som sjukvårdshuvudmannen bildats.Avsikten är att, sedan resultatet av den utvidgade undersökningen föreligger ibörjan av , de vunna erfarenheterna skall läggas till grund för fortsattverksamhet på konsumtionsstatistikområdet. Utskottetvill starkt understryka betydelsen av det utvecklingsarbete som sålunda bedrivs av bl. a. ochApoteksbolaget . Resultatet av arbetet synes kunna bli ett viktigt led isträvan att få till stånd en bättre kontroll över läkemedelsförskrivningarnaoch konsumtionen av läkemedel. Med hänsyn till det pågående arbetet är detinte erforderligt att vidtager någon åtgärd i anledning av motionsyrkandenai denna del. Utskottet förutsätter att vid utvecklingsarbetet de erfarenhetertas till vara som vunnits i , där en dataregistrering avnarkotikaförskrivning sker. godtog socialutskottets förslag. Enligt lagen om allmän försäkringär sjukförsäkringsförmånerna frånsett den hjälp som lämnas i samband medhavandeskap - begränsade till att avse ersättning vid sjukdom. Även de medsjukförsäkringen sammankopplade läkemedelsförmånerna utgår endast vid sjukdom.Ersättning för hälsokontroll eller för undersökning av njurdonator avseendetid före transplantation kan således inte utgå enligt lagen om allmänförsäkring. Däremot kan enligt bestämmelse i 2 kap. 7 § AFL arbetsgivare eftersärskild överenskommelse med erhålla viss gottgörelse frånkassan för sjuk- och-hälsovård, som han anordnar för sina anställda. Flertalet av yrkandena i de förevarande motionerna syftartill att även andra kostnader än sådana som föranletts av sjukdom i lagensmening skall kunna ersättas inom den allmänna försäkringens ram. Motionärerna i motionen 1973:668 anser det sålundaangeläget att preventivmedel görs lättare tillgängliga än de f. n. är och menaratt kostnaderna för anskaffande av sådana medel bör övertas av staten ellerpriserna sättas så att preventivmedel blir överkomliga för alla. Enligtmotionärerna i motionen 1973:1144 bör allmän hälsokontroll kunna komma allamedborgare till del oberoende av anställning och inkomst. Motionärerna begärdärför att föreläggs förslag om att ersättning frånförsäkringskassa normalt skall kunna utgå för viss del av kostnaden för sådankontroll. Enligt motionen 1973:1157 är tillämpningen av AFL såvitt avsermöjlighet för njurdonator att erhålla sjukpenning alltför snäv. Motionärernaförordar en lagändring som medger möjlighet till sjukpenning även för den tidföre transplantationen då njurdonator vistas på sjukhus för utredning om hans lämplighetsom donator. Motionen 1973:1158 slutligen tar upp en fråga av delvis annatslag. Motionärerna anser sig ha konstaterat att sjukförsäkringssystemet i vissafall missbrukas, och de begär därför en utredning angående kontrollåtgärder motmedicinmissbruk. Kontrollen bör ~ menar motionärerna - tillgå så att varjesjukförsäkrad person tilldelas en bok som han ovillkorligen måste medföra vidsådana läkarbesök då recept på medicin utskrivs. Avsikten är att läkaren skallfå möjlighet att kontrollera om vederbörande patient fått tillgång tillmedicin. Frågor med direkt eller nära anknytning till de imotionerna framförda förslagen är föremål för utredning iskilda En av chefen för justitiedepartementettillsatt arbetsgrupp undersöker sålunda mot bakgrund av abortkommittésförslag möjligheterna för samhället att stödja abortförebyggande åtgärder.Resultatet av arbetsgruppens arbete beräknas föreligga under år 1973.Utskottet, som delar motionärernas uppfattning att frågan om abortförebyggandeåtgärder bör bringas till en snar lösning, förväntar att arbetsgruppens förslagomgående blir föremål för behandling. I sammanhanget vill utskottet ocksåerinra om den i statsverkspropositionen aviserade brett upplagda informationenom preventivmedel och andra abortförebyggande åtgärder. Frågor rörandeutvecklingen av hälsoundersökningar och annan förebyggande hälsovård utredsför närvarande av en inom tillsatt arbetsgrupp(hälsokontrollundersökningen). Denna, som enligt vad utskottet inhämtat skallredovisa resultatet av sitt arbete under innevarande år, har också att övervägaavgränsningen av de sjukvårdsåtgärder som skall ersättas av den allmänna försäkringen.Vidare bör nämnas att resultaten av försöksverksamheten med allmän hälsokontrolli bearbetas som avser att genomföraytterligare en hälsoundersökning i . Vad härefter angår yrkandet imotionen 1973:1157 vill utskottet erinra om att - i enlighet medlandstingsförbundets rekommendation sjukvårdshuvudmännen f. n. utgerersättning till njurdonator för den tid som föregår transplantationen. I dettasammanhang bör framhållas att rekommenderat en samordnad nordisklagstiftning i fråga om njurtransplantationer.