bet · FW01KU26 · 1973-12-31 00:00:00 — Stadgande omsådan tystnadsplikt innebär en inskränkning i yttrandefriheten. Vidare kanregeringen enligt 8 kap. 10 § efter bemyndigande i lag i vissa särskilt angivnaämnen genom förordning bestämma att föreskrift i lagen skall börja ellerupphöra att tillämpas även om föreskriften utgör en inskränkning i det skyddsom stadgas i 2 kap. 4 §. Detta förhållande utgör emellertid enligt utskottetsmening knappast något intrång i principen om ensamma beslutanderätti nu förevarande hänseende. Av 2 kap. 4 § tredje stycket framgår slutligen attbeträffande tryckfriheten och rätten att ta del av allmän handling gäller vadsom är föreskrivet i TF. Bestämmelserna i 2 kap. förslaget till RF kompletteras förutom av kravet enligt 8 kap. på lagform för beslut som innebär begränsningav de i 2 kap. stadgade fri- och rättigheterna m. m. av vissa andra bestämmelseri RF. Dessa innebär i vissa särskilda hänseenden grundlagsfästa rättigheter sominte får inskränkas. De kan alltså endast upphävas genom grundlagsänd ring. Sistnämndabestämmelser innebär följande: Svenskmedborgare får inte landsförvisas (8 kap. 1 § första stycket). Svenskmedborgare som är bosatt i riket får inte berövas sitt medborgarskap om haninte är eller blir medborgare i annan stat (8 kap. I § förstastycket). Förbud gällermot retroaktiv straffrättskipning (8 kap. 1 § andra stycket). a) Brottspåföljd fårinte stadgas för gärning som inte var kriminaliserad när den förövades. b) omsträngare brottspåföljd får inte göras tillämplig pä gärning som förövats innanföreskriften tillkom. Svenskmedborgare som berövats friheten skall utan oskäligt dröjsmål kunna få sakenprövad av domstol eller - om frihetsberövandet grundar sig på annat än brotteller misstanke om brott av domstolslik-nande nämnd. Rätten tilldomstolsprövning vid frilietsberövande på grund av brott eller misstanke ombrott gäller även för andra än svenska medborgare (1 I kap. 3 § andra stycket). Domstol fårinte inrättas för redan begången gärning och inte heller för viss tvist eller iövrigt för visst mål (11 kap. I § andra stycket). Som framhålls i propositionen gäller om de fri- ochrättigheter som stadgas i propositionens förslag till RF att de redanföreligger enligt rådande svensk rättsordning. Mot denna bakgrund har Sverigeockså godkänt bl. a. angående skydd för de mänskligarättigheterna och de grundläggande friheterna jämte vissa tilläggsprotokoll.Sverige har också underkastat sig konventionens kontrollsystem, något som bl.a. möjliggör för enskild person att hos den europeiska kommissionen för demänskliga rättigheterna påkalla utredning om en av samhället vidtagen åtgärdinkräktar på hans rättigheter enligt konventionen. Däremot innebär propositionensförslag utvidgningar i förhållande till gällande ordning i fråga om det igrundlag stadgade skyddet för fri- och rättigheter. Räckvidden av det skydd som16 § RF stadgar är omstridd. 1 nuläget är det därför endast tryckfriheten ochoffentlighetsprincipen som är i egentlig mening grundlagsskyddade. Enligtpropositionens förslag grundlagsfästes därjämte oinskränkt derättighetsskyddande bestämmelser som angetts ovan under 1 5. Vidare fastslåsuttryckligen i grundlag de "politiska" rättigheterna yttrandefrihet,rätt till information, mötesfrihet, demonstrationsrätt, föreningsfrihet, religionsfrihetoch rörelsefrihet jämte det skydd mot tvång från myndighets sida som angetts idet föregående. Allt detta görs på ett sådant sätt att rättigheterna direkt kanåberopas av enskild medborgare gentemot det allmänna. I den mån inskränkandebestämmelser inte meddelats i föreskriven ordning inträder alltså detifrågavarande skyddet direkt till följd av grundlagsstadgandena. Genombestämmelserna om lagform för inskränkning i rättighetsskyddet garanterasmedborgarna vidare att inskränkning endast får företas genom beslut avriksdagen och sålunda under offentlighet och allmän debatt. Denna garanti ärett förtydligande i förhållande till gällande ordning därnormgivningsbefogenheterna inte är helt klara, bl. a. till följd av att de tillstor del regleras av konstitutionell praxis, och där flera exempel finns påinskränkningar i rättighetsskydd som beslutats av regeringen eller myndighet. Propositionens förslag till lagreglering av frågorna omgrundläggande fri- och rättigheter har föranlett motioner med omfattandeändringsyrkanden, som i princip avser hela 2 kap. Sådana förslag har framlagtsi partimotionerna 1973:1874 (m), 1973:1880 (fp, c) och 1973:1881 (vpk). Allasyftar till att förstärka skyddet för fri- och rättigheter. Morionerna1973:1874 och 1973:1881 innehåller utarbetade förslag till lagtext. Motionen1973:1880 avser att få tUl stånd en omarbetning av 2 kap. till en meromfattande fri- och rättighetsförklaring på grundval av förslag i motionen. Somutgångspunkt härför finns i motionen ett utkast till lagreglering. Motionernarefereras närmare nedan. 1 motionen 1973:1876 begärs mot bakgrund av bestämmelsernai propositionens förslag till 2 kap. 1 och 2 §§ RF att i RF skall intas ocksåett målsättningsstadgande av utrikespolitisk natur. En närmare redogörelse förmotionens förslag lämnas i ett senare avsnitt (se s. 65). Motionen 1973:1883 av () innehåller förslagtill ändring av propositionens förslag till 2 kap. 3 §, som syftar till att geden enskilde ett bättre skydd. Paragrafen bör enligt motionären lyda sålunda:"Enskild skall vara tillförsäkrad omedelbar ersättning i penningar enligtgrunder som bestämmes i lag för det fall att hans egendom tages i anspråk genomexpropriation eller annat sådant förfogande." Vidare bör enligt motionärenparagrafen kompletteras med en bestämmelse om regler som i princip fastslår attden enskilde skall erhålla full ersättning för liden föriust. I motionen 1973:1885 av () efterlysermotionären garantier i grundlag för skyddet för medborgerliga fri- ochrättigheter. a. mot denna bakgrund begär motionären utredning ochförslag till en ny grundlag. I motionen 1973:1891 av () yrkas delsavslag på propositionens förslag i vad avser 2 kap. I3 §§ och dels attriksdagen hos Kungl. Maj:t begär utredning om utformningen av regeringsformensrättighetsavsnitt. Huvudlinjerna i de tre ovan berörda partimotionerna kananges sålunda. Motionen 1973:1874 (m): Motionärerna vänder sig i principmot oförbindunde programförklaringar. Under förutsättning att de förenas medtvingande, reellt garanterade bestämmelserom de grundläggande fri-ochrättigheterna vill motionärerna dock inte motsätta sig förekomsten av bestämmelserav programmatisk karaktär. Dessa måste dock i så fall konkret uttala allmäntgodtagna principer som angår alla medborgare. Mot denna bakgrund kanmotionärerna inte godta de i 1 och 2 §§ föreslagna bestämmelserna. Deframlägger i stället egna förslag till målsättningsstadganden i I och 2 §§. 1 §går tillbaka på 16 § i nuvarande RF och motsvarar i huvudsakgrundlagberedningens förslag till 1 kap. 8 § RF. 2 § tar sikte på medborgarnasrätt till utbildning, arbete, bostad, barnavård, sjukvård, åldringsvård, socialtrygghet i övrigt samt en människovärdig miljö. Vid förverkligandet av dessamål skall samhället enligt 2 § vidare respektera den enskildes valfrihet, hansfrihet att idka yrke eller näring ävensom hans privat- och familjeliv. Inteheller 3 § i propositionens förslag kan motionärerna godta. 1 stället för enbestämmelse av rekommendationskaraktär bör enligt motionärerna som tvinganderättsregel föreskrivas att ersättning skall utgå enligt grunder som föreskrivsi lag om egendom som någon har förvärvat tages ifrån honom genom expropriationeller annat sådant förfogande. Motionärerna godtar i princip propositionens katalog i 4 §över rättigheter m. m. som skall skyddas. De tillägger dock en ytterligarerättighet, nämligen den fackliga friheten: "frihet att genom facklig.sammanslutning förhandla om löne- och andra arbetsvillkor samt att i .sambanddärmed vidtaga sedvanliga fackliga stridsåtgärder". I rätten tillrörelsefrihet ingår enligt motionärernas definition också rätten att återvända tillriket. - Enligt propositionens förslag skall de i 4 § uppräknade rättigheternavara lillförsäkrade varje medborgare "gentemot det allmänna". Imotionen är de citerade orden inte medtagna i 4 §. Skyddet för de i 4 § angivna rättigheterna m. m. börenligt motionärerna förstärkas genom att krav uppställes på att lagstiftningsom innebär inskränkning i rättigheterna endast får beslutas med visskvalificerad majoritet (minst 2/3 av de röstande) eller genom två beslut i denordning som stadgas för grundlag. Bestämmelser härom bör enligt motionärernainföras i 8 kap. RF som en ny paragraf (18 §). Enligt 8 kap. 18 § i motionensförslag skall dock vanligt majoritetsbeslut vara tillräckligt såvitt gäller I. föreskrift om häktning, anhållande eller gripande av den som är misstänkt eller dömd för brott eller om reseförbud försådan person; 2. föreskrift omfrihetsstraff eller omhändertagande av annan anledning än missbruk avyttrande- eller tryckfriheten, rätten till information, religionsfriheten,mötesfriheten, demonstrationsrätten, föreningsfriheten eller den fackligafriheten; 3. föreskrift omåtgärder mot sjukdom; 4. föreskrift omförbud mot att utlämna allmän handling eller om förbud mot att röja sådant somnågon har erfarit i allmän tjänst eller under fullgörande av tjänsteplikt. Motionen 1973:1880 (fp och c): Motionärerna uttalar att dedelar de värderingar som anges i 13 §§ i propositionens förslag till 2 kap.RF. De är dock tveksamma om att föra in icke bindande föreskrifter i kapitletom grundläggande fri- och rättigheter. Sådana föreskrifter passar, säger de,bättre i 1 kap. I så fall bör dock flera mål nämnas, t. ex. rätten till bostadoch adekvat vård. Det bör därvid enligt motionärerna framgå att rikets allaorgan och myndigheter skall verka för att varje medborgare tillförsäkrassocial, kulturell och ekonomisk välfärd. Häri bör inbegripas bl. a. arbete,bostad, barna-, sjuk- och åldringsvård, social trygghet i övrigt, näringsfrihetoch en god miljö. Rätten till utbildning bör däremot ges en fastarerättighetskaraktär och bör behållas i kapitel 2. Motsvarande gällerbestämmelserna om villkor för expropriation (3 § i prop.). I likhet med vad somuttalats i motionen 1973:1874 (m) anser således motionärerna att rätten tillersättning vid expropriation och liknande förfoganden skall vara tvinganderätt. Motionärernas huvudinvändning mot 2 kap. i propositionensförslag är att den inte ger det skydd för de medborgerliga rättigheterna somman enligt motionärerna kan kräva av en ny grundlag. Vissa rättigheter börsålunda helt skyddas mot inskränkning i lagform och därför endast kunnabegränsas genom grundlagsändring (förbud mot diskriminerande åtskillnad vidrättighetsåtnjutande, dödsstraff, tortyr, förnedrande behandling ellerbestraffning, experiment utan samtycke, påtvingat arbete, landsförvisningeller vägrad rätt till inresa i riket såvitt gäller svensk medborgare, vissarättigheter av processuell natur, rätt till undervisning och utbildning). Förandra åter bör inskränkning endast kunna göras på vissa särskilt angivnagrunder (rätt till frihet och personlig säkerhet). En tredje kategori börskyddas på motsvarande sätt varjämte krav bör uppställas enligt vilkainskränkning endast får beslutas genom särskilt, kvalificerat förfarande(beslut med kvalificerad majoritet bestående av minst 2/3 av de röstande ellertvå beslut i den ordning som föreskrivs beträffande grundlag). Till dennakategori hör rätt till privat- och familjeliv, hem och korrespondens, tanke-,samvets- och religionsfrihet, yttrande- och åsiktsfrihet, föreningsfrihet,demonstrationsrätt, rätt till rörelsefrihet, skydd mot påtvingat kroppsligtingrepp, husrannsakan, intrång i brev-, post-eller tele-förbindelser och hemligavlyssning. Det kan anmärkas, att utkastet föreslår att talmannen efter hörandeav lagrådet skall avgöra fråga om det särskilda förfarandet skall tillämpas. Enfjärde kategori slutligen utgör sådana rättigheter som bör kunna få inskränkasgenom beslut i vanlig ordning (rätt till facklig frihet, attingå äktenskap och att bilda familj). Det utkast till ny utformning av 2 kap. RF som bUagtsmotionen bygger uppenbarligen på konvention angående skydd för demänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna. Utkastet är dockbetydligt kortare än konventionstexterna. Som framgått av det föregående omfattar utkastet betydligtflera fri-och rättigheter än propositionens förslag. Det innehåller bl. a. ettstadgande (15 §) enligt vilket utlänning här i riket åtnjuter fri- ochrättigheter i likhet med svensk medborgare, såvitt ej annat är särskiltstadgat. Motionen 1973:1881 (vpk): Motionärerna vänder sig mot atträtt till ersättning vid expropriation anges i grundlag. De kan därför integodta 3 § i propositionens förslag. I stället för I och 2 §§, som motionärernaanser vara till "ingen och ingenting" förpliktande, vill de genomandra stadganden skydda varje medborgares rätt till arbete, utbildning ochsocial trygghet ävensom de arbetandes rättigheter. Deras förslag till § I harföljande lydelse: "Folket har rätt att försvara sig mot och bekämpautsugning och klassförtryck och att forma sådana samhällsförhållanden, som kangarantera arbete, bostad, utbildning, kultur och social trygghet åtenvar." Deras förslag till § 2 avser de arbetandes rättigheter gentemotprivata och offentliga företag och myndigheter. Som rättigheter föreslås:"rätt att organisera sig fackligt och politiskt; rätt att på sinaarbetsplatser bedriva agitation, propaganda och mötesverksamhet; rätt att genomsina fackliga organisationer förhandla i alla frågor rörande arbets- ochanställningsvillkor, arbetstid, arbetsledning och arbetsfördelning, lön ochlöneformer, anställning, avskedanden och permitteringar; rätt att tillgripastrejk". I paragrafen utsågs slutligen att avtal eller föreskrifter, sominskränker de angivna rättigheterna, förbjuds i lag. I stället för 4 § i propositionens förslag föreslårmotionärerna andra bestämmelser (3-7 §§ i motionens förslag). De omfattar derättigheter som avses i 4 § i propositionens förslag, men rättigheternadefinieras delvis på annat sätt. Såvitt gäller dessa rättigheter harmotionärerna i allmänhet valt metoden att beskriva rättigheterna i grundlag,tillåta att de inskränks genom vanlig lag men begränsa möjligheterna tillinskränkningar genom att i grundlagen slå fast för vilka syften inskränkningarfår göras. 1 vissa fall saknas helt möjlighet till inskränkning i lag. Enbestämmelse med detta innehåll föreslås införas i 8 kap. 3 § RF. Motionärernatar avstånd från skydd för rättigheter genom krav på kvalificerad majoriteteller genom domstolsprövning. Enligt 8 § i motionens lagförslag skall utländskmedborgare med rätt att vistas i riket åtnjuta "de grundläggande fri- ochrättigheter som enligt I7 §§ tillkommer svensk medborgare". Det kan tilläggas att det i motionen också föreslås enmotsvarighet till nuvarande RF 16 §, som riktar sig till rikets domstolar ochmyndigheter. Enligt motionen bör stadgandet ersätta propositionens förslag tillI kap. 7§RF. Utskottet har ingående övervägt defrågor om grundläggande fri- och rättigheter som aktualiserats i propositionenoch i motionerna. Som utskottet anfört i ett tidigare avsnitt är depolitiska fri- och rättigheterna förutsättningar för vår samhällsordning. Attså är fallet framstår ännu tydligare med den nya RF:s uppbyggnad och innehåll.Inom utskottet råder enighet om värdet av dessa fri- och rättigheter och viktenav att slå vakt om dem. Enighet råder också om att propositionens förslaginnebär en förstärkning av skyddet i grundlag för de politiska fri-ochrättigheterna i förhållande till nuvarande grundlagsreglering. Inom utskottet har meningarna emellertid brutit sig iandra avseenden. Olika uppfattningar har förelegat i frågan om grundlagen börstadga skydd för andra fri- och rättigheter än de politiska och i så fall förvilka. Vidare har meningarna varit delade i frågan om i vilken utsträckning detär möjligt att i grundlag bereda ett starkare skydd för fri- och rättigheter änpropositionens förslag innebär och på vilket sätt detta skall ske. 1 den första frågan har bl. a. hänvisats till att deinternationella konventioner i saken som har biträtt, bl. a.Europarådskonventionen, stadgar skydd i flera andra avseenden än propositionennu föreslår. I den andra frågan har sympatier uttalats för att inskränkningar idet genom grundlagen stadgade skyddet skall fordra att särskilda procedurkraviakttas eller få stadgas endast på vissa särskilt angivna grunder eller förvissa särskilt angivna syften. Häremot har invänts att sådana regler kan fåverkningar i andra avseenden som inte helt kan överblickas. De skulle därigenomkunna medföra risker t. ex. för att beslut i frågor som tar sikte på andraförhållanden men formellt också berör de ifrågavarande fri- och rättigheternainte kan fattas i vanlig demokratisk ordning. Det har stått klart för utskotteti dess helhet att stora tekniska svårigheter föreligger att nå en lösning somförenar ett i grundlag starkare förankrat skydd än det föreslagna med utrymmeför erforderlig handlingsfrihet för statsmakterna i andra hänseenden. Mot denna bakgrund har utskottet ansett sig kunna enas omen lösning som innebär följande. En särskild utredning bör tillsättas med uppgift att ihela dess vidd på nytt överväga frågan om regleringen i grundlag av skyddet förenskildas fri- och rättigheter. De i 2 kap. 1 och 2 §§ i propositionens förslag till RFintagna bestämmelserna hänskjutes till utredningens övervägande. Propositionens förslag i 2 kap. RF i övrigt godtages förnärvarande såvitt gäller det sakliga innehållet i de föreslagna bestämmelsernai 4 § med därtill anslutande stadganden. Bestämmelserna bör emellertid enligtutskottets mening lämpligen uppdelas på fyra paragrafer, 1 §, som motsvarar detnuvarande första stycket, 2 §, som motsvarar första meningen i andra stycket, 3§, som motsvarar återstoden av andra stycket, och 4 §, som motsvarar tredjestycket. I samband därmed bör några redaktionella jämkningar av lagtextenvidtas. I 2 kap.RF intages som 5 § en ytterligare bestämmelse som avser att värna om den fackliga friheten. Den bör i överensstämmelsemed den ordning som i detta hänseende gäller i vårt land ta sikte på arbetsmarknadensparter och förhållandena på arbetsmarknaden. Utskottet föreslår attbestämmelsen får följande lydelse: "Förening av arbetstagare samtarbetsgivare och förening av arbetsgivare äger rätt att vidtaga fackligastridsåtgärder, om annat ej följer av lag eller avtal." Den föreslagna regeln i 2 kap. 3 § RF om rätt tillersättning enligt grunder som bestämmes i lag för det fall att enskilds egendomtages i anspråk genom expropriation eller annat sådant förfogande godtages medden ändringen att den görs tvingande genom att ordet "bör" ersättsmed "skall". Ändringen innebär inte att krav uppställs på attersättning alltid skall utgå i kontant form. Vad bestämmelsen däremotgaranterar är att ersättning i någon form alltid skall förekomma vid sådanaingrepp som avses med bestämmelsen. Även i sitt ändrade skick skall såledesbestämmelsen inte utgöra hinder för eller kräva ändring i t. ex. de regler i 70och 113 §§ byggnadslagen (1947:385) och 4 kap. 1 § första stycketexpropriationslagen (1972:719) som berörs i propositionen (s. 236).Bestämmelsen bör inte ingå i 2 kap. RF utan i stället infogas i 8 kap. RF somavser lagar och andra föreskrifter. Bestämmelsen i den av utskottet förordadeutformningen har nämligen enligt utskottets mening ett naturligare sammanhangmed föreskrifterna i detta senare kapitel än med föreskrifterna omgrundläggande fri- och rättigheter. Den bör intas som ett sista stycke i 8 kap.1 §. I övrigt har utskottet inte ansett sig nu böra framläggaförslag till ytterligare bestämmelser i frågor som bör regleras i 2 kap. RF. De ovan på s. 46 i fem punkter intagna bestämmelserna -som avser skydd mot landsförvisning och berövande av svenskt medborgarskap,förbud mot retroaktiv straffrättskipning, rätt till domstolsprövning vidfrihetsberövanden och förbud mot inrättande av domstolar för redan begångengärning eller för visst mål är väsentliga för medborgarnas rättssäkerhet ochgodtages av utskottet. Enligt utskottets mening bör bestämmelsen i 8 kap. 1 §första stycket RF om att lag eller annan föreskrift inte får innebära attsvensk medborgare får landsförvisas kompletteras med ett stadgande av innebördatt svensk medborgare inte heller eljest får hindras att återvända till riket.Sedan svensk medborgare återvänt till riket är han självfallet underkastad densvenska rättsordningen. Den föreslagna nya bestämmelsen utesluter således intetillämpningen av vad som stadgas i t. ex. lagen (1959:254) om utlämning förbrott till , , eller eller lagen (1970:375) omutlämning till , , eller för verkställighet avbeslut om vård eller behandling. Svensk lag medger inte dödsstraff. Enligt utskottetsmening bör skydd mot dödsstraff nu också införas i RF. Bestämmelse av sådaninnebörd bör intas som ett led i 8 kap. 1 § RF och ges den utformningen att lageller annan föreskrift ej får innebära att dödsstraff skall kunna ådömas. Det förbud mot retroaktiv straffrättskipning som stadgas ipropositionens förslag i 8 kap. 1 § andra stycket bygger på denprincipen att brottspåföljd skall bestämmas efter den lag som gällde närett brott begicks. Utskottet vill påpeka att inskrivandet i RF av förbud motretroaktiv straffrättskipning inte innebär någon ändring av den regel ibrottsbalkens promulgationslag (5 §) som föreskriver att lindrigare lag somgäller när dom meddelas som regel skall tillämpas i stället för strängare lagsom gällde när brottet begicks. De ställningstaganden beträffande innehållet i 2 kap. RFför vilka utskottet i det föregående redogjort är avhängiga av utskottetsbeslut att förorda tillsättandet av en särskild utredning för att i hela dessvidd på nytt överväga frågan om regleringen i grundlag av skyddet för enskildasfri- och rättigheter. På denna utredning bör ankomma att på grundval av detmaterial som föreligger från tidigare utredningar i ämnet samt i propositionenoch i motioner i detta ärende ta ställning till dels vilka rättigheter som börförankras i grundlag, dels det sätt på vilket ett utbyggt skydd i grundlag förfri- och rättigheter bör genomföras. Ett naturligt led i detta arbete är att överväga en allmänbestämmelse i grundlag om förbud mot rättighetsinskränkningar på grunder somenligt demokratiskt synsätt inte är godtagbara, t. ex. språk, ras, härkomstsamt politisk och religiös åskådning. Utredningen bör i sitt arbete vidare bl.a. överväga förhållandet mellan stadganden i de konventioner om skydd förmänskliga fri- och rättigheter som biträtt och bestämmelser i grundlag.Härvid bör prövas frågan om införande i grundlag av motsvarande stadgandeneller av hänvisning till konventionsstadgandena. Även frågan om införande igrundlag av stadganden av sådan karaktär som propositionens förslag till 2 kap.1 och 2 §§ och motionernas motsvarande förslag bör ingå i utredningensuppdrag. Den svenska rättsordningen tillerkänner även utlänningarflertalet av de fri- och rättigheter som gäller för svenska medborgare. Någongrundlagsregel i ämnet föreslås emellertid inte i propositionen på skäl somdepartementschefen utvecklar i motiveringen på s. 200. Den av utskottetförordade utredningen bör även undersöka möjligheterna att i grundlag inskrivaskydd också för utlänningar. Den föreslagna utredningen - som tillgodoser yrkandet iandra punkten i motionen 1973:1891 - bör vara parlamentariskt sammansatt och isitt arbete upprätthålla nära kontakt med massmedieutredningen. Arbetet börbedrivas så att förslag kan framläggas senast under första halvåret 1975.Förslaget bör efter en bred remissbehandling läggas till grund för enproposition i ämnet, som bör kunna behandla . Riksdagenbör då också som vilande kunna anta förslag till erforderliga ändringar i RF.Ett andra beslut i denna del bör kunna fattas efter valet , så attändringarna kan träda i kraft senastunder 1977.