bet · FW01JoU42 · 1973-12-31 00:00:00 — Jordbruksutskottetsbetänkande nr 1973 JoU 1973:42 betänkande i anledning av motionerangående och fågelskyddsområde, m. m. I motionen 1973:788 av () hemställs att som sin mening ger Kungl. Maj:t till kännavad i motionen anförts om önskvärdheten av att upplösa Stora SjöfaUetsnationalpark och att föra de delar av den som ännu inte skadats tUl andranationalparker eller skyddsområden samt att fågelskyddsområde erhållernationalparks ställning. 1 motionen 1973:1411 av () hemstäUs att hos Kungl. Maj:t anhåUer om tilläggsdirektiv tillnaturskyddskommittén att skyndsamt utreda hur naturområden av oersättlig artskaU kunna ges ett sådant skydd att de säkerställs för framtiden. I motionen 1973:1438 av herrar Tobé(fp) och () hemställs att hos Kungl. Maj:t begär att fråganrörande det fortsatta skyddet för fågelskyddsområde och StoraSjöfallets nationalpark utreds, varvid de synpunkter som framförts i motionenbeaktas. Utskottet har inhämtat yttranden övermotionerna 1973:788 och 1973:1438 från , domänverket,i och . Se bilagatill detta betänkande. Föreningen har dessutom lämnat synpunkterbeträffande motionerna. Motionerna 1973:788 och 1973:1438tar upp frågan om det fortsatta skyddet av ochSjaunja fågelskyddsområde. I motionerna påtalas att Stora Sjöfalletsnationalpark upprepade gånger utsatts för exploatering i samband med kraftverksutbyggnad.Stora delar av befinner sig därför enligt motionärerna långtifrån i sitt naturliga tUlstånd. Det ifrågasätts i följd därav om StoraSjöfaUets nationalpark bör bestå i sin nuvarande omfattning. De södra delarnaav bör enligt motionerna kunna föras till Sareks nationalpark,medan återstående del föreslås bli avsatt såsom naturreservat. utgör enligt motionen 1973:1438 ett av de sistatUlflykts- och reproduktionsområdena för en rad sällsynta och utrotningshotadedjurar- 16 saml Nr 42 Området tål enligt motionen inte ytterligarestörningar i form av t. ex. turism. Skotertrafiken anges vidare varabesvärande. Ett förbättrat skydd för området efterlyses, vUket lämpligen angeskunna åstadkommas genom att området görs tUl nationalpark. 1 motionen 1973:788 föreslås att , uttalar sigför att områdena och disponeras på i motionen angivetsätt. Enligt motionen 1973:1438 bör frågan om det fortsatta skyddet av de bådaområdena utredas med beaktande av de i motionen framförda synpunkterna. De remissinstanser som hörts i anledning av nämndamotioner ifrågasätter ändrade bestämmelser för skyddet av åtminstone del avStora SjöfaUets nationalpark. upplyser också att verketsedan åtskUliga år övervägt lämpligheten av att Stora SjöfaUet består såsomnationalpark. Motivet härför har varit de ingrepp för vattenkraftutbyggnad somunder årens lopp företagits. TUl följd av ett riksdagsuttalande (ABU1969:52, rskr 1969:395) om bl. a. skyddsbehovet för vissa fjäUområden erhöUnaturvårdsverket året därpå Kungl. Maj:ts uppdrag att utreda de svenskafJäUområdenas planmässiga användning inom ramen för modern naturvård. Verketanger som sin avsikt att i det sammanhanget ta upp frågan om nationalparkernasarrondering och har därför inte framlagt separat förslag om Stora SjöfaUetsnationalpark. fågelskyddsområde bör enligt ochdomänverket ges ett ökat skydd genom att området görs tiU naturreservat.Naturvårdsverket har i skrivelse till i år 1968föreslagit detta och anser att ett sådant beslut bör kunna fattas utan att mandärmed ogynnsamt föregriper det slutliga ställningstagandet till fjällregionensplanering. anser att önskemålet om bättre skyddför fågelskyddsområde bör kunna uppnås genom redan föreliggandemöjligheter att begränsa den icke näringsbetingade snöskotertrafiken inomområdet. i bedriver enligt vad somframgår av remissyttrande ett omfattande inventerings-,värderings-och förhandlingsarbete rörande Sjaunjaområdet. I avvaktan påresultatet härav har ännu ej prövat frågan om fågelskyddsområdetsombUdning till naturreservat. Däremot har belagt merparten avområdet med ett förordnande om skydd för landskapsbUden jämlikt 19 §naturvårdslagen. är därmed enligt i princip lika starktskyddat som många naturreservat och nationalparker, dock att det återstår attreglera' jakt och fiske samt skotertrafik. beräknar att nästa årha utfört erforderligt utredningsarbete för att kunna reglera skotertrafiken ifjällområdena med stöd av lagen (1972:606) om körning i terräng med motordrivetfordon. Utskottet får erinra om att fjällområdena utgör en sådandel av landet som i den pågående fysiska riksplaneringen ägnas särskUduppmärksamhet. har såsom nämnts i det föregående sedanår 1970 ett uppdrag att utreda de svenska fjällområdenas planmässiga användninginom ramen för modern naturvård. syfte att avgränsa vissa skyddsbehövande områden ifjäUvärlden svarar enligt Kungl. Maj:ts beslut tidigare detta år förutomnaturvårdsverket även planverket. De båda verken skall därvid samarbeta medberörda länsstyrelser och kommuner. Företrädare för bl. a. rennäringen beredsenligt beslutet tillfälle att medverka i detta planeringsarbete. Frågan om hur skyddet av de områden som utgör StoraSjöfallets nationalpark och fågelskyddsområde skall varautformat faller enligt utskottets mening inom ramen för nyssnämnda utredningom fjällområdena. I vad gäller kan enligt vad som framkommit vidutskottsbehandlingen nuvarande utveckling av turismen leda till att ett antalsällsynta djurarter riskerar att bli utrotade. Utskottet anser det därförangeläget att frågan om skyddet av Sjaunjaområdets natur behandlas med förtur.Det måste anses vara ett riksintresse att åstadkomma ett tillfredsställandeskydd för detta område med dess speciella djurliv. Sådana skärpta skyddsreglerbör införas att bl. a. friluftslivet i området kan kanaliseras och hållas underkontroll. Utskottet utgår från att skotertrafiken inom Sjaunjaområdet snarastblir föremål för reglering med stöd av den särskilda lagen härom. I den månskärpta skyddsbestämmelser leder tUl minskade möjligheter till jakt och fiskeför befolkningen i och intill bör eftersträvas att ge denna befolkningalternativa möjligheter till jakt och fiske. Motionerna 1973:788 och 1973:1438 bör enligt utskottetsmening överlämnas till för att tas under övervägande isamband med fullgörandet av förut nämnda utredningsuppdrag rörandefjällområdena. Därvid bör beaktas vad utskottet i det föregående anfört ombehovet av snabba åtgärder till förbättrat skydd av Sjaunjaområdet. I motionen 1973:1411 framhålls attsyftet med att avsätta nationalparker är att bevara orörd natur. Det är enligtmotionären två ibland motstridiga mål som man vill uppnå genomnationalparksinstitutet, nämligen dels att bevara områden där flora och fauna kanleva så långt möjligt oberoende av mänsklig påverkan, dels att ge människornatillfälle att uppleva orörd, ofta storslagen natur. Hotet mot nationalparkernahar enligt motionen växt genom användningen av moderna transportmedel.Motionären nämner en rad åtgärder som skulle kunna bidra till att bättre bevaranationalparkerna. a. förordas ett starkare rättsligt skydd.Naturvårdskommittén bör enligt motionen erhålla tilläggsdirektiv att skyndsamtutreda hur naturområden av oersättlig art skall kunna ges ett sådant skydd attde säkerställs för framtiden. Utskottet får erinra om att enligt naturvårdslagen(1964:822) nationalparker avsätts i syfte att bevara större sammanhängandeområde av viss landskapstyp i dess naturliga tillstånd eller i väsentligen oförändratskick. Maj:t eller myndighet som Kungl. Maj:t bestämmer äger för varjesärskild nationalpark meddela de föreskrifter som befinns erforderliga för atttrygga ändamålet med . Härav följer att föreskrifterna kan skUjasig mellan olika nationalparker. 1 * 1973. 16 saml Nr 42 kan vidare ändras om det pä ijrund av ändradeförhållanden befinns motiverat för att trygga ändamålet med . Såsom nämns i föreliggande motion har naturvårdskommitténi uppdrag att granska de nuvarande skyddsformerna för naturområden. Detta ingårsom en del i uppdraget att se över hela naturvårdslagen. Utskottet utgår frånatt kommittén vid sin prövning av skyddsformernas ändamålsenUghet tar upp ävende i motionen 1973:1411 angivna frågorna. Motionen bör därför inte föranledanågon vidare åtgärd. Utskottet hemställer underåberopande av det anförda att 1. anhåller attKungl. Maj:t överlämnar motionerna 1973:788 och 1973:1438 jämte däröver avgivnaremissyttranden till för beaktande i samband med pågåendeutredning om de svenska fjällområdena, 2. lämnar motionen1973:1411 utan åtgärd. På jordbruksutskottets vägnar . Närvarande: herrar i Skegrie (c), Mossberger (s),i (s), Antby (fp), (). (), (),i (s), (), herrar (), i (c)*,(), (vpk)*, () och (). "Ej närvarande vid betänkandets justering. Yttranden över motionerna 1973788 och 1973:1438 () Sedan Stora Sjöfalletsnationalparks tillkomst har området varit föremål för en rad ingreppför vattenkraftutbyggnad. Det kan därför ifrågasättas om det är lämpligt attbehälla området som nationalpark. hemställde 1969-04-24hos ett antal myndigheter och organisationer om synpunkter på frågan huruvidadet alltjämt fanns skäl att bibehålla . De därvid framkomnasynpunkterna var i korthet följande. ansåg att ejlängre borde bestå. Som alternativ till nedläggandet föreslog förbundet bibehållennationalparksstatus under förutsättning att reglementet ändrades i enlighet medPadjelanta nationalparks bestämmelser. Stor enighet rådde i övrigt beträffande skyddsvärdet hosde av regleringarna opåverkade delarna av . Vetenskapsakademienhävdade att området söder om borde tillföras Sareks nationalpark,medan den norra delen tillsammans med bl. a. föreslogs bUda en nynationalpark. Inom denna, eller alternativt som separat del, bordeKebnekaise-området ingå. anslöt sig till åsikten att StoraSjöfaUets nationalpark skulle uppdelas i två områden, men föreslog att innanslutligt ställningstagande togs i varje fall frågorna om Kaitumsjöarnasreglering och framtida status skulle lösas. Även iNorrbottens län ansåg att borde delas upp,varvid de opåverkade avsnitten av den norra delen tillsammans med bordeöverföras till naturreservat. föreslog en översyn avsamtliga nationalparker i innan eventueUa uteslutningar urStora SjöfaUets nationalpark diskuterades. Enligt SvenskaNaturskyddsföreningens åsikt borde parkens skydd bestå i nuvarande form tillsvidare. Frågan om framtid föreslogs bli löst innan förändringar inationalparkens status ifrågasattes. kommun slutligen anförde som sinmening att borde kvarstå, dock under förutsättning att bl. a.ett helt nytt reglemente upprättades för parken, vilket i princip skulleinnehålla mjukare bestämmelser. Till följd av i väckta frågor om bl. a.skyddsbehovet för vissa fjällområden (motionerna 1:869 och 11:1017 1969) erhöllstatens naturvårdsverk Kungl. Maj:ts uppdrag att utreda de svenskafjällområdenas planmässiga användning inom ramen för modern naturvård. Verketavser att i detta sammanhang ta upp frågan om nationalparkernas arronderingoch har därför ej framlagt separat förslag rörande Stora SjöfaUets nationalparkgrundat på ovan redovisade synpunkter om områdets framtida stäUning.Naturvårdsverket anser därför att förevarande motioner i avvaktan påutredningens slutförande ej bör föranleda annan åtgärd än att de överlämnastill verket att beaktas i dess utredning. Beträffande fågelskyddsområde apsernaturvårdsverket att ett utökat skydd i form av naturreservat är angelägeteftersom det ger möjlighet att reglera och kanalisera bl. a. friluftslivet ipmrådet. Avsättandet av Sjaunjaområdet som naturreservat, vilketnaturvårdsverket föreslagit i skrivelse tiU i län1968-05-21, torde också kunna genomföras utan att man därmed ogynnsamtföregriper det slutliga ställningstagandet för fjällregionens planering. delar motionärernasuppfattning att och de naturvärden somskyddsbestämmelserna avsåg att bevara allvarligt har skadats genom de upprepaderegleringsåtgärderna. Det som givit dess namn och somlockat de flesta besökarna har praktiskt taget eliminerats.Regleringsåtgärderna har även i övrigt berört områden som ansetts särskUtskyddsvärda. Det förhållandet att en nationalpark bär namn efter ett genomsvårartade ingrepp förstört utgö:r dessutom en belastning förnationalparkstanken. Stora delar av har emeUertid behov avfortsatt skydd varför en ändring av missförhållandena beträffande områdets namnoch status bör ske i form av en omdisposition. Verket delar också uppfattningen att för Sjaunjafågelskyddsområde krävs ett bättre skydd främst mot störningar från dentilltagande snöskotertrafiken. Detta ytterligare skydd är brådskande och börerhållas genom ombUdning tiU naturreservat. Förslag härom har tiUställtslänsstyrelsen i från . Frågan om naturvården inom de svenska fjällområdena togsupp i bl. a. (motioner 1:869 och 11:1017, 52, rskr 395).Med anledning av beslut uppdrog Kungl. Maj:t åtstatens naturvårdsverk att efter samråd med berörda myndigheter, bl. a.domänverket, utreda de svenska fjällområdenas planmässiga användning inom ramenför modern naturvård. I samband härmed torde också frågan om den framtidadispositionen av och ombildandet av Sjaunjafågelskyddsområde till naturreservat tas upp. Mot bakgrund av vad som anförts i det föregående anserverket att någon ytterligare åtgärd från sida i anledning avmotionerna 1973:788 och 1438 ej behövs. Frågan om Stora Sjöfalletsnationalparks framtida status har av tagits upp tillbehandling . 1 skrivelse till den 24 april1969 anhöll verket om synpunkter i ärendet. pekade därvid >: yttrande den 27 juni1969 på de för ogynnsamma regleringar och kraftverksbyggen som iflera omgångar pågått sedan är 1927. , som drabbatSuorvasjöarna, , Vietasområdet och Langas, har så till den gradomändrat eller skadat naturen att grunden för avsättandet som nationalpark ochsyftet med fredningen numera i stor utsträckning starkt kan ifrågasättas. De områden inom som är relativtopåverkade har dock fortfarande kvar ett obestridligt värde ur naturvårdssynpunkt.Framför allt har tillkomsten av den nya vägen mot Ritsem medfört en betydandeökning av parkens värde sett från den sociala naturvårdens sida. Med hänsyntill bland annat detta har och senare även kommunen då fråganvarit uppe till behandling framfört synpunkter på att norr omLuleälvens vattendrag bör ombildas till ett naturreservat för friluftsliv ochturism. De delar av parken, som ligger söder om älvs vattendrag och somfortfarande är oskadade, torde däremot med fördel kunna sammanläggas med Sareksnationalpark med för denna park gällande skyddsföreskrifter. Länsstyrelsensom anser att sådana åtgärder är motiverade är beredd att vid tiUfälle på nytt aktualisera frågan hos statensnaturvårdsverk och domänverket. Vad beträffar det inom tUl nationalparkangränsande fågelskyddsområde är detta föremålför omfattande inventerings-, värderings- och förhandlingsarbete. Om skyddetskall förstärkas inom ett område är det enligt uppfattning avstörsta vikt att få grepp om vUka arbetsföretag eller störningar i annan formsom kan tänkas reducera eUer skada naturvärdet. Vidare är det givetvisangeläget att kartlägga de områden eller definiera de faunistiska skyddsobjektsom är i behov av frednings- eUer vårdåtgärder. Med det pågående arbetethoppas kunna tUlgodose behovet av underlagsmaterial för ett merdefinitivt stäUningstagande . Redan nu torde emeUertid kunna konstateras att om manbortser från renskötseln synes det endast vara ringa mänsklig verksamhet sompågår inom huvuddelen av fågelskyddsområdet. Störningarna därest de förekommertorde därför knappast kunna anses vara av en sådan omfattning att akuta ochoöverlagda skyddsrestriktioner skuUe behöva tillgripas innan ovan anfördaarbete slutförts. För att kunna få en ändamålsenUg naturvårdsverksamhet inomifrågavarande område och för att tills vidare i avvaktan på ytterligareresultat från pågående fjällplaneringar ge området ett nöjaktigt naturskyddhar belagt merparten av fågelskyddsområdet med ett förordnandejämUkt 19 § naturvårdslagen. Enligt beslut av den 24 mars 1972är det numera förbjudet att utan tillstånd: Uppföra nyeller ändra befintlig byggnad för att tillgodose ett väsentligt annat ändamålän det vartUl byggnaden tidigare varit använd. Härifrån undantages förskogsbruket, jordbruket, yrkesfisket och renskötseln erforderlig mindredriftsanläggningar. Driftsanläggning, vilken avser övernattningsändamål är docktiUståndspliktig. Bedriva sådantäktverksamhet som ej omfattas av tillståndsplikt enligt naturvårdslagen eUerutföra andra schaktningsarbeten. Avverka enstakabarrträd eller grupper av barrskogsbeständ, dock med undantag för sådan rättsom i särskild ordning upplåtits av kronan. Häri inbegripes ej heUerhusbehovsawerkning som kan komma i fråga på enskild mark. Enligt uppfattning har därigenombestämmelser syftande tiU skydd inom fågelskyddsområdet meddelats i en sådanomfattning att aU ej önskvärd exploatering inom området numera kan förhindraseUer regleras. I princip är fågelskyddsområdet lika starkt skyddat sommånga naturreservat och nationalparker. Vad som möjligen återstår beträffande skyddsfrågorna är eneventueU reglering av jakt och fiske samt skotertrafik. Dessa sistnämndaaktiviteter berör inte enbart samtliga medlemmar i två samebyar utan även minst5 000 fritidsfiskare och jägare från områden där friluftsaktiviteter närmast ärett livsvUlkor. Det torde stå klart att man inte utan vidare gör drastiskainskränkningar i de rättigheter som tUlförsäkrats så många och såolika nyttjanderättsinnehavare. I hithörande frågor har förts förhandlingar vid skildatillfällen och någon antagbar lösning på dessa frågor har ännu inte gått attfå. Beträffandereglering av skotertrafiken är detta en fråga som med fördel bör lösas i samband med tUlämpningen av den nyalagen om körning i terräng med motordrivet fordon (SFS 1972:606). Länsstyrelsenvill i detta sammanhang erinra om det omfattande förarbete av utrednings- ochinventeringskaraktär som i regi håller på att utföras i syfteatt ta fram fakta- och beslutsunderlag beträffande snöskotertrafiken. Genom utredningsarbetet som beräknas kunna fullföljasunder nästkommande år kommer att få en bättre grund att stå påför bedömningen av frågan om hela fjällregionens skydd och utnyttjande föröversnöfordon. Sammanfattningsvis får framhålla att skyddetbeträffande med hänsyn tUl områdets storlek och fredningsfråganskomplexa natur får anses som nöjaktigt utformat. Frågan om fågelskyddsområdets ombUdning till naturreservathar ännu ej prövats av . Enligt uppfattning är området numera inte iförsta hand i ett akut behov av skydd utan snarare av omfattande aktiva vård-och tillsynsåtgärder. Överslagsmässigt kan behovet skattas till minst 2 000dagsverken under en första uppbyggnadsperiod. Därefter torde man fåräkna med en snabb ökning av arbetskraftsbehovet. Motivet för att göra fågelskyddsområdet tiU ettnaturreservat skulle i så fall numera inte vara att i försita hand förseområdet med ytterligare restriktioner utan fastmera att med praktisk verksamhetsäkerställa och i väl avvägda former utveckla områdets turistiska, rekreativaoch kulturellt vetenskapliga naturvärden. Med en sådan inriktning påverksamheten skulle även syftet uppnås med att bereda ett flertal arbetslösasamer och övrig fjällbefolkning varaktigt arbete. Vad så slutligen Stora SjöfaUets nationalpark beträffar,bör området norr om älvs vattendrag ombUdas tUl ett friluftsreservat medlänsstyrelsen som ansvarig förvaltare samt området söder om nämnda vattendragfå uppgå i Sareks nationalpark. har itidigare sammanhang framhållit att tillskapandet av nationalparker, som synesvila på samma tankegångar som de nordamerikanska parkerna, har inneburitintrång i samernas rättigheter, intrång som icke i vederbörlig ordning blivitkompenserade. Detta gäller bl. a. för samernas jakträtt och delvis även förmöjligheterna att utnyttja rätten till fiske. har, med anledning av skrivelse frånnaturvårdsverket den 24 aprU 1969 angående Stora SjöfaUets nationalparksframtida status, i yttrande till naturvårdsverketsammanfattningsvis anfört: "Ur samernas synpunkt synes Stora Sjöfalletsnationalpark ej längre böra bestå. Samerna har mycket stor anledning befara, att ettnedläggande av kommer att uflösa 'krav' på någonny fjällnationalpark. Samerna, visa av gjorda erfarenheter, har anledning attkraftigt bestrida alla dylika framstötar. Samerna yrkar, därest StoraSjöfallets nationalpark likväl består, på införande av Padjelantabestäm-melseri denna park." I motionen 1973:1438 anförs att genom kraftverksutbyggnadoch andra exploateringar "mist sitt värdesom naturvårdsobjekt". I sammamotion anförs angående fågelskyddsområde att ett bättre skydd krävs för detta område och att området därförlämpligen bör bli nationalpark. Därvid anförs att "Samernas rättigheterinskränks inte genom att området görs till nationalpark". Som enbeskrivning av hitintUls gällande förhållanden är det anförda, som ovan visats,icke riktigt. För det fall det däremot kan tagas till intäkt för att detframgent icke skall göras inskränkningar i samernas rättigheter i hithörandefrågor får riksförbundet med instämmande hänvisa tiU det anförda. får i detta sammanhang hänvisa tUl demöjligheter som enligt 1 § lag om körning i terräng med motordrivet fordon (SFS1972:606) finns för länsstyrelse att begränsa snöskotertrafik inom ett område. Sammanfattningsvis får riksförbundet anföra att skäl förbibehållande av nationalparksstatus för med nuvarandebestämmelser icke synes föreligga varför Padjelantabestämmelser bör införas ochatt det i motionerna 1973:788 och 1438 anförda önskemålet att införa bättre skyddför fågelskyddsområde synes kunna uppnås genom redan föreliggandemöjligheter att begränsa den icke näringsbetingade snöskotertrafiken inomområdet. Innan några eventueUa förändringar vidtages skall kontakt tagas medberörda samebyar och riksförbundet.