bet · FW01JoU35 · 1973-12-31 00:00:00 — Jordbruksutskottetsbetänkande nr 1973 JoU 1973:35 betänkande i anledning av motion om bättre information och rådgivning rörande flyttning frånstorstadsområden. I motionen 1973:326 av () hemställs att hos Kungl. Maj:t anhåller om utredning angåendefrågan om rådgivande verksamhet enligt motionen. Utskottet har inhämtat yttrandenöver motionen från lantbruksstyrelsen, , statenslantbruksinformation, i och . Se bilaga till detta betänkande. Rådgivande verksamhet erfordrasenligt motionen till dem som bl. a. på grund av vantrivsel i storstadsmiljönsöker möjlighet att i den s. k. gröna vågens tecken flytta därifrån. Många avdem som flyttar exempelvis från till ett norrländskt jordbruk - ärenligt motionären inte alltid beredda på de svårigheter som väntar. Den begärdautredningen avses syfta till en statligt stödd information med hjälp avjordbruksekonomisk expertis lämpligen koncentrerad till iStockholm. erinrar i sitt remissyttrande omatt enligt föreliggande prognoser antalet av de i jordbruk sysselsatta väntasfortsätta att minska. i anför i ett avlänsstyrelsen i länet bifogat yttrande att flyttningsrörelserna inte ärspeciellt utbredda bland dem som bosatt sig i . Tvärtomvisar enligt nämnden vissa undersökningar, gjorda vid i ,att återflyttningen från storstadsregionerna är lägre än från övriga delar avlandet. Att skuUe vara särskilt attraktivt för människor som vantrivsi storstadsregionerna finns enligt länsarbetsnämnden heUer inte något beläggför. Remissinstanserna framhåller behovet av information om arbets- ochutbildningsmöjligheter för dem som tänker arbeta inom jordbraket, särskilt omde saknar tidigare jordbruksanknytning. Goda möjligheter finns enligtremissorganen att erhålla information och rådgivning inom detta område genombl. a. gymnasieskolor med jordbruksutbildning, lantbruksnämnden,hushåU-ningssällskap, jordbrukets branschföreningar och genom studieförbund. Genom arbetsförmedUngarna kan erhållas uppgifter om ledigaplatser även inom andra yrkesområden utanför storstadsområdena. Samtliga dehörda remissinstanserna anser att den information som behövs kan förmedlas avbefintliga organ. Utskottet finner det angeläget att information lämnas omförhållandena inom de områden och yrken tUl vilka människor flyttar. DettagäUer givetvis också vid flyttning från storstäder tiU glesbygd. Såsom framgårav remissyttrandena torde emellertid möjligheterna till sådan information fåanses vara goda, varför någon utredning med det i motionen angivna syftetenligt utskottets mening ej erfordras. Motionen bör därför inte föranleda någonsärskUd åtgärd från sida. attriksdagen lämnar motionen 1973:326 utan åtgärd. På jordbruksutskottets vägnar . Närvarande: herrar i Skegrie (c), Mossberger (s),i (s)*, (). (), (), iTanum (s), i (c), (), herrar (vpk), ()*, (), herrar Leuchovius (m) och ()*. *Ej närvarande vid betänkandets justering. Yttranden över motionen 1973:326 Lantbruksstyrelsen() Lantbruksstyrelsen delar motionärensuppfattning att envar som avser att etablera sig som jordbrukare är i behov avsåväl erforderliga fackkunskaper som information om de utbildningsvägar somfinnes för att nå detta mål. Inom jordbrukets område kan grundläggandejordbruksutbildning erhåUas vid gymnasieskolor med jordbruksutbildning på olikahåll i landet i kurser av varierande längd och innehåll. Lantbruksnämndernabedriver inom respektive län en omfattande rådgivningsverksamhet i form avmäss-, grapp- och individuell rådgivning inom ett mycket brett ämnesregister.Vid nämnderna finns specialister inom olika ämnesområden bl. a. inom detföretagsekonomiska området. Häratöver bedrives rådgivnings- och kursverksamhet avhushållningssällskap, olika branschföreningar och de olika studieförbunden.Arbetsförmedlingarna står även till förfogande med allmän yrkesvägledning. Enligt lantbruksstyrelsens mening täckes det i motionenredovisade behovet av information och rådgivning av den verksamhet som förenämndainstitutioner, organisationer och föreningar bedriver inom lantbrukssektorn. Enligt "Sysselsättning1960-71" (bilaga till Nationalräkenskaper 1950-1971) utgjorde desysselsatta inom jordbruket 1971 248 000. Av dessa var 186 000 egna företagareoch 62 000 anställda. Motsvarande antal 1960 var 466 000, 313 000 och 153 000.Genom att antalet sysselsatta inom jordbruket fortsatt att minska har dendominerande uppgiften varit att informera dem som lämnat yrket om arbete inomandra yrken. Enligt de senaste prognoserna kommer minskningen av de sysselsattaatt fortsätta varför berörda myndigheter i samråd med jordbruketsorganisationer f. n. bedriver en omfattande information om bl. a. alternativasysselsättningsmöjligheter för dem som inte kan fä sin utkomst från jordbruket. För personer som tänker arbeta inom jordbruket är detviktigt att de har kunskap om utvecklingen inom näringen. Har man ingentidigare jordbruksanknytning - vilket kan gälla den som kommer från storstadsområden ökar behovet av information. För den som söker anställning inom jordbruket hararbetsförmedlingen till uppgift att lämna information om arbets- ochutbildningsmöjligheter. För den som tänker förvärva en jordbruksfastighet ochetablera sig som egen företagare har lantbruksnämnden till uppgift att lämnainformation och råd hur man bygger upp och driver effektiva företag. Genom nämnda myndigheter finns möjlighet att erhållainformation av det slag som motionären avser. Sker informationen genomarbetsförmedlingen kan dessutom erhåUas uppgifter om lediga platser inom andrayrkesområden utanför storstadsområdet. Förmedlingen kan dessutom ge praktisktoch i vissa fall ekonomiskt stöd i samband med flyttning. erhöll 147personer från starthjäp vid flyttning tUl arbete inom norrlandslänen. Statens lantbruksinformation (SLI) () Även om man utgår frän att många avde människor som åsyftas i motionen är beredda att acceptera lägre inkomst änlantbrukaren i allmänhet kan man inte bortse från att de behöver kunskap ochinformation om sitt i många fall nya yrke. Motionären pekar också på att mångaav dem som flyttar ut från storstaden inte alltid är beredda på de svårighetersom väntar dem i deras nya miljö. Både statliga och icke-statligaorgan bedriver rådgivande verksamhet inom lantbruket. En kortfattadpresentation av dem följer nedan. För en grundläggande lantbruksutbildning i både praktiskaoch teoretiska ämnen finns lantbrukets gymnasieskolor som anordnar kurser avolika längd och med varierande innehåll allt efter elevens intresseinriktning.Skolorna är fördelade över hela landet. Den rådgivning som staten bedriver på lantbrukets områdekanaliseras bl. a. genom lantbruksnämnderna. Nämnderna i de olika länenbedriver rådgivning, i huvudsak i tre former; genom tidningar, tidskrifter ochbroschyrer, genom kurser, fältvändringar och demonstrationer samt inte minstgenom individuell rådgivning per telefon eller vid besök på den enskildagärden. Genom olika trycksaker sprider Statenslantbruksinformation, SLI, i populär form praktiska erfarenheter,forskningsresultat och bestämmelser direkt till jordbrukaren ochträdgärdsägaren. Rådgivning och kursverksamhet på olika områden inomlantbruket bedrivs också bl. a. av hushållningssällskap, branschföreningar inomdjurskötseln (t. ex. och ) ochJordbrakare-Ungdomens Förbund. Sammanfattningsvis kan det konstateras att det finns fleraolika slag av institutioner, organisationer och föreningar som bedriverrådgivning inom lantbrukssektorn. Åtgärder för bättre information och rådgivning Som framgått av ovanståendekortfattade beskrivning finns det en rad olika spridningsvägar förrådgivning och information till lantbrukare. Om en koncentration av information och rådgivning skallske genom en föreslagen utbyggnad av verksamheten vid iStockholm kan emellertid ifrågasättas. Orsaken härtill är bl. a. att utflyttningensker inte enbart av människor från till utan ocksåfrån andra orter till andra områden i . Enhgt SLIs mening är de nu befintliga spridningsvägarnatillfyllest för att tillgodose även det behov av rådgivning och information somåsyftas i motionen. i (19730329) , som inhämtatyttrande i ärendet från länsarbetsnämnden i , anför för egendel följande. instämmer ilänsarbetsnämndens bedömning av utflyttningen från storstadsområden till övriga delar av landet. informations- och rådgivningsorgan som länsarbetsnämndennämner finns i även lantbruksstyrelsen och statenslantbruksinformation (SLI), som har tekniska experter och rådgivningspersonal,som kan utnyttjas av dem som önskar flytta från storstaden och ägna sig åtlantbruk. Den information som behövs synes därför med fördel kunna skötas avbefintliga organ. i anför följande. delar motionärensuppfattning att utflyttningen från storstads- och de större industriområdenatill landsbygden ofta skapar problem både för den enskilde och samhälleteftersom den icke alltid bygger på realistiska förutsättningar. FörVästerbottens del har den "gröna vågen" tagit sig uttryck i attungdomar som en gång utflyttat från länet på grund avsysselsättningssvårigheter återvänder till hemorten utan att först ha gjort sigunderrättad om huruvida arbetsmarknadsläget förändrats så att de där kan finnasin utkomst. Beslutet att återvända har ofta sin grund i att den enskilde harsvårt att anpassa sig till den främmande miljö, som han ofta mer eller mindremot sin vilja tvingats in i. Nämnden vill dock inte instämma i att flyttningsrörelsernaär speciellt utbredda bland dem som bosatt sig i Stor-Stockholmsområdet.Tvärtom visar vissa undersökningar gjorda vid kulturgeografiska institutionenvid i att återflyttningen från storstadsregionerna är lägreän från övriga delar av landet. av de personer som under 1972beviljades starthjälp av förmedlingarna i länet flyttade för övrigt tillAB-län. Att skulle vara särskilt attraktivt för människor som otrivs istorstadsregionerna finns det heller icke något belägg för. Landsbygden i södraoch har säkerligen väl så stor dragningskraft. Åtskilliga missförstånd skulle kunna undvikas om deåtervändande sökte kontakt med arbetsförmedlingen, lantbruksnämnden ellerexempelvis innan de tog steget ut och lämnade ettfast arbete i utbyte mot en oviss framtid i glesbygden. Så länge denmöjligheten utnyttjas i så ringa omfattning förefaller det mindre välbetänktatt inrätta ytterligare ett organ för informationsverksamhet i hithörandefrågor. () () LRF kan i stort dela motionärensgrundsyn på den gröna vågen som företeelse. När det gäller de rent praktiskakonsekvenserna i form av utflyttning särskilt från storstadsområdena är detemellertid enligt LRFs uppfattning nödvändigt att anlägga ett praktiskt ochrealistiskt synsätt. Utflyttning till olika glesbygdsområden i landet måstevara grundad pä en realistisk uppfattning om den miljö och det yrke man avserinrikta sig på. Ingen, vare sig samhället, lantbruket som näring eller deenskilda människorna, kan ha något att vinna på en utflyttning grundad enbartpå allmän vantrivsel eller romantiska föreställningar om ett lantliv utanförankring i den sociala och ekonomiska verkligheten. Det kan nämligen inteuteslutas att många som handlar efter sådana intentioner kan råka i enekonomisk och personlig krissituation som det ytterst blir samhällets, framförallt kommunernas, uppgift att söka avhjälpa. Även om en utflyttning grundar sig på en allmän realistiskuppfattning måste vederbörande dock skaffa sig erforderlig yrkesutbildning fördet yrke eller den verksamhet man avser att ägna sig åt. Dettakrav kan inte eftersättas i dagens samhälle hur stort intresset och denpersonliga viljan tUl uppoffringar än är. Mot bakgrund av denna uppfattning och de krav som i dagställs kan frågan om hur dessa människor skall få erforderlig realistiskinformation och utbildning knappast ses fristående från hela systemet förstudie- och yrkesorientering, utbildningsväsende och arbetsmarknad/arbetsförmedlingi samhället. , ochnäringslivets branschorganisationer har en omfattande apparat uppbyggd ochsatsar stora resurer åt studie- och yrkesorientering i alla skolformer, frångrundskola till universitet och vuxenutbildning. De som inte längre går iskolan och vill ha vägledning inför arbetsval, utbildning och omskolning kanvända sig till arbetsförmedlingarnas förmedlare och yrkes vägled are och fåupplysning och vägledning om befintliga utbildningsmöjligheter. Årligenomskolas mer än 120 000 personer i arbetsmarknadsutbildning. På lantbrukets område finns därtill en rad utbildnings-,rådgivnings-och informationsinstitutioner i form av lantbruksskolor,lantbruksnämndernas rådgivningsverksamhet, informationsavdelningar vidlantbrukets organisationer, Statens lantbraksinformation m. fl. Lantbruketsorganisationer bedriver i samarbete med , lantbruksnämnderm. en omfattande frivillig studieverksamhet med inriktning på lantbruk ochlandsbygdsfrågor. Information och upplysning om lantbruk och landsbygdsmiljölämnas också i ökad utsträckning i olika massmedia. Det föreligger således inte någon brist påinformations- och utbildningsmöjligheter i detta sammanhang. Vad det i högregrad torde vara fråga om är att ge dessa människor vägledning att finna dessamöjligheter. Mot denna bakgrund förefaller det knappast motiverat attmed särskilda medel inrätta och driva någon institution med uppgift att ägnaspeciell uppmärksamhet åt enskilda eller grupper som impulsivt vill bosätta sigi eller andra landsdelars glesbygder. Glesbygdernas intressen kanfrämjas i detta avseende endast om de utflyttande har de kunskaper och allmännaförutsättningar i övrigt som möjliggör för dem att i olika avseenden överleva iden nya miljön. Även om man skulle inrätta en sådan rådgivning, exempelvisvid i , torde det vara ytterst tveksamt om de mestinfomiationsbehövande skulle finna denna informationskälla i högre utsträckningän de redan befintliga. Det viktigaste bidraget informationsmässigt synes alltjämtenligt LRFs uppfattning kunna göras av massmedia på så sätt att man delsförmedlar en "grön-våg-information" som i sig innefattar enrealistisk allmän föreställning om landsbygdsmiljön och dess krav, dels betonarbehovet av yrkeskunskaper för all verksamhet och dels vägleder människorna tillde källor och institutioner som kan ge en riktig information och kunskap.