bet · FW01CU24 · 1973-12-31 00:00:00 — De skäl som anförts i motionen för att behandla somett planeringsområde ger emellertid anledning att kraftigt stryka under viktenav åtgärder som kan ge en bättre balans inom regionen och hindra uppoffrandetav väsentliga intressen inom mUjö- och jordbrukspolitikens område. Enligt vårmening bör en sådan utveckUng främjas genom de medel som anvisats i förslagfrån i samband med behandlingen av länsdemokratifrågorna och detregionalpolitiska programmet. En fungerande, demokratisk planering med endärtill anpassad organisation är i dessa sammanhang grundläggande. Förslaget imotionen bör ses även i en sådan helhetsbUd. kommer att i samband med behandlingen av fråganom fasta förbindelser över få ta ställning till avgörandeförutsättningar för den kommunala och statliga planeringen inom regionen. betänkande angående motion om en samordnadpolitik för landets skärgårdsområden. I motionen 1973:881 av herrWennerfors (m) hemställs att i skrivelse till Kungl. Maj:t måtteanhålla om att en parlamentarisk utredning tillsätts i syfte att uppdrariktlinjer för en total och samordnad skärgårdspolitik för landets samtligaskärgårdsområden. Nuvarande förhållanden m. m. Inom den centralt sammanliållnaplaneringen skal! den regionala utvecklingsplaneringen fortsätta enligt deriktlinjer som fastställdes av statsmakterna . Anvisningar förlänsplanering 1974 har utfärdats (Ds In 1973:9). Inom planeringen kommer bl. a.att redovisas material som belyser vilka delar av kommun som ligger utomräckhåll för lokal service och vilka delar av länet som ligger utom räckhåU förservice på regional nivå. Sambandet mellan miljöförhållanden ochregionalpolitik skall beaktas. Utgångspunkt för länsstyrelsernas bedömningar avmiljöfrågornas samband med den regionala strukturen m. m. skall vara deriktlinjer för den fysiska planeringen som lagts fast av statsmakterna år 1972.Däri ingår geografiskt anknutna planeringsriktlinjer för rekreation och naturvårdi kustområdena. Kusten indelas därvid i tre kategorier: de obrutna kusterna(norra , norra läns och Östergötlandsskärgårdskust samt ), de högexploate-rade kusterna(Stockholms- och Göteborgsregionernas kustområden, Skåne-, Hallands-,Blekingekusterna samt Bråvikenområdel) samt övriga kustområden. Riktlinjernainnebär för de högexploaterade kusterna (prop. 1972:111, bil. 2, s. 165) bl. a.anslutnuig till huvudprincipen att allmänhetens möjligheter att nä attraktivakustområden inte försämras och all mark som erfordras för andraövernattningsformer än enskild fritidsbebyggelse reserveras i attraktiva lägen.Vidare ingår även sådana riktlinjer för lokalisering av viss industri vid kusterna.Särskilt behandlas , , Karlshamnsområdet. ,NyköpingOxelösund och samt norra och Norrlandskusten.Arbetet med att i samråd med länsstyrelserna och kommunerna precisera dessarU Länsstyrelserna har fått i uppdrag att genomföra enövergripande regional trafikplanering, som förutsätts samordnad med denkommunala trafikplaneringen. Länsstyrelsernas förslag lill länsprogram 1974 skallredovisas lill . för fysisk planering och andra åtgärder skallvara färdiga och underställas Kungl. Maj:t. Denregionala trafikplaneringens resultat kan väntas vid slutet av . Entidsmässig samordning av planeringsarbetet och en gemensam värdering därav blirsålunda möjlig. Bland statliga utredningar som berör skärgårdsfrågorna kannämnas följande. , som slutfört sitt arbete, har (Ds In1972:10, s. 80) hävdat att någon allmängiltig avgränsning av glesbygdsproblemområdenainte kan göras. Utredningens förslag tiU statliga stödåtgärder har dock somutredningen anför i första hand måst knytas till vissa närmare angivna delarav landet: skogslänen, skogslänens glesbygdsdelar, stödområdena. Utredningenanför dock att den räknat med att det i särskUda fall kan vara motiverat attlåta visst statligt stöd utgå även utanför de angivna områdena. Detta bör emellertidförutsätta en prövning av Kungl. Maj:t i varje särskilt fall. Detta harsärskilt angetts i fråga om statsbidrag vid hemsändning av dagligvaror m. m.,investeringsstöd och bidrag för affärslokaler. Den tillkallade fritidsbålutredningen har attefter en översiktlig inventering av båtar och en kartläggning av statliga ochkommunala insatser, båtplatser och service bedöma det framtida behovet avåtgärder av olika slag. har på utredningens uppdragredovisat intervjuer med ägare till fritidsbålar (Ds Jo 1973:2). av turistanläggningar ochfriluftsområden kommer enligt uppgift att avlämna sitt slutbetänkande idecember 1973. 1riksdagen hat behandlats frågor om skärgårdarna i allmänhet. I motionen 1973:360 (s) föreslogs begära allmedel för särskilda stödåtgärder i glesbygder får utgå i landelsskärgårdsområden. Inrikesulskottet (InU 1973:7, s. 51) föreslog att motioneninte föranledde någon åtgärd och utgick från att länsstyrelserna ipågående planering uppmärksammar problemen och lägger fram härav föranleddaförslag. har lämnat utan åtgärd motionen 1973:340 (s) omett rationaliseringsstöd till deltidsjordbruk i skärgårdsområden. (JoU 1973:16, s. 4) hänvisade till sambandet med ett utvidgat regionalpolitisktjordbruksstöd, en fråga som (InU 1972:28, s. 53) begärt att Kungl.Maj:t skall ge jordbruksutredning uppdrag alt ta upp. fann sig i betänkandet TU 1973:13 inteberett tillstyrka ett yrkande i motionen 1973:1781 (c) om stöd tillkollektivtrafiken i skärgårdarna enligt grunder liknande dem som skulle gällaför busstrafiken. beslöt enligt betänkandet. Vid höstriksdag har trafikutskottet (TU 1973:15)behandlat motionen 1973:472 (s, c) vari hemställs om åtgärder för atttillförsäkra kommun tillfredsställande ekonomiskt stöd för trafik somtillgodoser människors behov av resor mellan öar och fastland. a. inte funnit det godtagbart att skärgårdskommuner i bidragshänseen- de kommer i sämre läge än övriga kommuner och ansett attdet bör kunna övervägas att införa stöd till båttrafiken enligt principerliknande dem som kommer att gälla för busstrafiken. har vidareutgått från att som en följd av arbetet med den regionala trafikplaneringenoch i avvaktan på mera generella lösningar - en prövning av eventuella bidragsfrågorkommer till stånd. kan noteras följande uppgifter. Ett av antagetförslag till regionplan för har, sedan yttratsig däröver, överlämnats till Kungl. Maj:t för fastställelse. I planförslagetredovisas huvuddelen av skärgården i som avsedd för rekreationeller fritidsbebyggelse. konstaterar i sitt yttrande attplanförslagets anvisningar får tolkas relativt fritt och att tillgången påservice i olika former i skärgårdsområdet är av avgörande betydelse för ensamordning av önskvärda åtgärder för skärgårdens funktioner. Ett metodisktunderlag för skärgårdsplaneringen föreligger enligt först närdess skärgårdsutredning färdigställts. Den nämnda skärgårdsutredningen har i ett förstadelbetänkande Skärgården i - som presenterades i augusti 1970redovisat bl. a. material om befolkning, sysselsättning och service.Utredningen har utförts inom dåvarande länsplaneringsen-het. andra del - En levande skärgård - föreligger ensammanfattning. Utredningen har i denna del bestått av representanter förlänsstyrelsen, , länets skär-gärdskommuner samt vissaorgan som bl. a. arbetar med skärgårdsfrågor. Utredningen har bildatexpertgrupper för vissa frågor såsom jordbruk, turism och rörligt friluftsliv.Som utredningens kansli har regionalekonomiska enhet fungerat. och utredningens målsättning har angettsvara att regionens behov av friluftsliv i olika former inom skärgården skallavvägas och kanaliseras så, alt den bofasta skärgårdsbefolkningens sysselsättnings-,service- och boendesituation gynnas. Utredningen har till syfte att klarläggaden totala skärgårdsproblemaliken från ekonomiska och sociala synpunkter ochatt på grundval av inventeringar och kartläggningar som i stort sett redan ärutförda - formulera en målsättning och ge etl handlingsprogram för konkretaåtgärder som kan förbättra sysselsättnings- och servicemöjligheterna inomskärgården, åtgärder som är nödvändiga för att göra det möjligt att även iframtiden bevara en levande skärgård. Enligt vad utskottet erfarit har inom utredningen sammanställtskostnadsberäkningar och räkneexempel för vissa åtgärder. Sammanställningenvisar årskostnader om ca 3 milj. kr. och investeringskostnader om ca 7 milj.kr., fördelade mellan stat, landsting och kommuner. i har vidare lagtfram de första delarna av en strandutredning innefattande inventering ochklassificering av vissa delar av länets stränder. Inventeringen omfattar bl. a.planläge, markägareförhållanden och befintlig fritidsbebyggelse. belyser användbarheten för röriigt friluftsliv avstrandzon och s. k. uppehållszon. Det fortsatta arbetet med utvärdering avutredningens material kommer att ingå som en del av redovisningav programarbetet i samband med den fortsatta planeringen beträffandehushållningen med mark och vatten. har tidigare vid skilda tillfällen behandlatfrågor om . a. behandlade allmänna beredningsutskottet(1968:49, 1969:39, 1970:34) motioner (fp, m) om planeringen i Stockholmsskärgård. 1 samtliga betänkanden hänvisade utskottet till den inom pågående skärgårdsutredningen. Vidare hänvisade utskottet år1968 till expertgruppen för regional utredningsverksamhet (ERU) och år 1970till glesbygdsutredningen. De av utskottet avstyrkta motionerna avslogs avriksdagen. Till 1969 och betänkanden hade moderata samlingspartietsledamöter fogat reservationer till förmån för en utredning om en samordnadskärgårdspolitik för . Vid årets riksdag väcktes motionen 1973:1560 (fp) variyrkades ett i jämförelse med Kungl. Maj:ts förslag förhöjt bidrag tilladministrationskostnader för företagareföreningen i med 300 000kr. Bidragsförhöjningen skulle enligt motionären användas för att genomföraprojekt av allmänt sysselsättningsskapande karaktär, bl. a. i skärgärden iStockholms län. som behandlade motionen (NU 1973: 55)avstyrkte den. Vid riksdag föreslogs i motionen 1972:1145 (fp)inrättandet av ett , dokumentation ochutvecklingsplanering med inriktning på . Motionen avslogs avriksdagen, som följde utbildningsutskottets betänkande UbU 1972:50. har i en särskild arbetsgrupp,västkustgruppen, studerat . Studien harpublicerats i verkets Rapport nr 5 del 1-10. I den sammanfattande slutrapportenges rekommendationer beträffande friluftsliv, turism, fritidsbebyggelse, industriav viss typ, miljövård och kommunikationer. Vidare har verket i Rapport nr 16gjort en metodstudie som behandlar konflikter mellan olika sektorer beträffandeönskemål om användning av mark på . Önskemålen gäller dels bevarandeav natur- och kulturmiljöer, dels exploatering för fritidsbebyggelse, dels ockexploatering för tung omgivningspåverkande industri. Dessa tre önskemål riktasi mycket stor utsträckning mot kustzonen, varvid intressekonflikter uppstår. Irapporten behandlas principiella förslag till lösning av konflikterna. Länsstyrelserna i län, , , och beslöt vid sammanträde alt upprättaetl gemensamt program för inventering av kustens kvalitet för bad ochfriluftsliv i . Uppläggning och genomförande avinventeringsarbetet påbörjades i . Huvudsyftet medinventeringen har varit att med utgångspunkt i en studie av det strandnära vattenområdetskvalitet, bottnens och strandens typ samt den nuvarande och planerademarkanvändningen vid kusten klassificera kustzonens värde för bad och röriigtfriluftsliv. Inventeringens resultat skall i första hand kunna användas somunderlag för bedömningar, åtgärder och planering inom statliga och kommunalaorgan. Underlaget bör bl. a. kunna vara värdefullt vid samarbetet mellankommuner och länsstyrelse inför ett genomförande av den fysiskariksplaneringens intentioner. Planutredningar beträffande läns kustområdengenomförs av . Utredningsarbetet som pågår kommeratt omfatta en allmänt beskrivande del, som behandlar förutsättning,områdesbeskrivning samt anspråk och tillgångar. Den första delstudien kommeralt avse bebyggelseplanering i kustområdet, medan den andra kommer att avselokalisering av miljöstörande industri. Arbetet redovisas successivt. Den i motionen föreslagnaparlamentariska utredningen om skärgårdspolitiken förutsätts ge förslag tillåtgärder som kan befinnas motiverade för att tillgodose de i motionen angivnasyftena. Dessa syften exemplifieras inom två huvudområden. Det ena innebär huvudsakligenen omprövning av de senaste årens principiella, markpolitiska beslut -närmast ivad rör ersättningsfrågorna vilka sägs i än högre grad drabba de bofastainvånarna i skärgårdsområdena. Det andra huvudområdet innefattarfrågeställningar om miljö, kommunikationer, sysselsättning, skola, vård m. m.,vilka anges böra ses i ett sammanhang för att möjliggöra en total och samordnadplanering för landets skärgårdsområden med uppgift alt bevara en levandeskärgård med bofast befolkning. Den i motionen framförda invändningen mot de senaste årensmarkpolitiska beslut innebär att bortfallet av rätt till ersättning förförväntningsvärden vid expropriation, glesbebyggelsereglering, generalplaneringeller tillämpning av naturvårdslagen utgör en oacceptabel inskränkning i denenskildes rätt att äga och förvalta mark. Denna invändning har prövats isamband med tidigare beslut. Med hänsyn därtill och till att dessa beslut intesätter skärgärdens markägare i någon särställning finner utskottet att vad imotionen anförts i denna del inte kan motivera en föreslagen utredning. Vad därefter angår förslaget om utredning angående olikatyper av sektorsplanering och samordningen därav har utskottet stannat förföljande bedömning. Det är i och för sig obestritt att en samordnad planeringöver kommungränser och även över länsgränser kan vara lämplig inom vissaskärgårdsområden. Det är vidare enligt utskottets mening tänkbart att ävenvissa statliga aktiviteter som syftar till en regional utjämning avlevnadsvillkoren kan böra anpassas till för skärgårdarna speciella förhållanden.Utredningen om , den i huvudsak i länen och kommunernaförankrade regionalpolitiska och fysiska planeringen samt trafikplaneringen torde kunna ge underiag för stat, landsting och kommuner vid överväganden och konkreta initiativ i dessafrågor. Skilda förutsättningar och målsättningar för olika skärgårdsområden kanbäst beaktas i dessa regionalt och kommunalt förankrade planeringsformer.Härtill kommer möjligheten att sektoriella statliga utredningar beaktarintressen som rör utvecklingen i vissa skärgårdsområden. Utskottet anser sigkunna utgå från alt Kungl. Maj:t tar initiativ tUl sådana mera generellaöverväganden som kan visa sig nödvändiga för att komplettera utredning ochplanering från geografiskt och sektoriellt begränsade utgångspunkter. Någonåtgärd från sida för att fä till stånd en statlig parlamentariskutredning beträffande skärgårdsfrågor i allmänhet är därför inte nu påkallad. Frågor omskärgårdslrafiken behandlas i betänkandet TU 1973:1 5. attriksdagen avslår motionen 1973:88 1. Närvarande: se under utskottets belänkande CU 1973:25. av herrar Wennerfors (m) ochAdolfsson (m) som anser att utskottels yttrande och hemställan bort ha följandelydelse: Den är 1969 tillsatta parlamentariska glesbygdsutredningentillkom på begäran sedan bankoutskottet (BaU 1969 :30) ställt sigbakom motionsyrkanden i frågan. fann att den fortsattaregionalpolitiska planeringen länsvis kunde väntas leda bl. a. till attglesbygdsproblem på skilda håll i landet blev grundligare analyserade men fannändock skäl att i en särskild utredning ta upp de frågor som var gemensamma fördessa områden. Utskottet pekade på att glesbygdsproblemen gjort sig alltmerkännbara även i sydligare delar av landet, där den allmänna urbaniseringen ochi synnerhet de stora och medelstora städernas expansion åtföljs av påtagliganegativa utvecklingstendenser i områden utanför de urbaniserade regionerna.Glesbygdsutredningen skulle enligt sina direktiv främst inrikta arbetet påskogslänens glesbygdsproblem. Utredningen skulle dock vara oförhindrad att isin verksamhet inbegripa även sådana områden av södra och därglesbygdsproblemen var likartade. De överväganden som ledde till att en särskild utredningtillsattes för att komplettera den regionalpolitiska utredningsverksamheten ifråga om glesbygderna kan i allt väsentligt anföras även för att ensärskild parlamentarisk utredning får till uppgift att behandlaskärgårdsområdenas speciella problem. Självfallet får en sådan utredningförutsättas arbeta i intim kontakt med det utredningsarbete som med mycketväxlande kraft pågår inom den regionalpolitiska och fysiska planeringen samttrafikplaneringen. En huvuduppgift blir att samordna de gemensamma intressensom finns så att konkreta förslag kan föreläggas stat, landsting och kommuner.Den hittillsvarande utvecklingen har klart visat att den huvudsakligen i länenförankrade planeringen inte tillräckligt uppmärksammat skärgårdsfrågorna och,då så skett, inte lyckats fä fram lämpliga förslag eller i vart fall intekunnat ställa erforderlig tyngd bakom dem. En parlamentarisk utredning börbättre kunna lösa en sådan uppgift och förankra förslagen i breda opinioner. En orsak till att det hittillsvarande, centraltsammanhållna planeringsarbetet inte kan komma med reella lösningar förskärgårdsområdena är självfallet att detta arbete måste ske i mycket generellatermer samt att det i dessa delar saknar en målsättning. Målsättningen attskapa en levande skärgärd måste ges en faktisk innebörd alt skapaförutsättningar för människor att bo och verka året om i skärgården med densamhällsservice m. m. som anses som rimlig i andra områden utan skärgärdens speciellaproblem. En målinriktad parlamentarisk utredning måste också fåarbeta förutsättningslöst och inte vara bunden av dogmatiska allmännariktlinjer, vare sig de faller inom markpolitikens, jordbrukspolitikens,regionalpolitikens eller annat område. I ett sådant arbeie kan i mångasammanhang ledning hämtas från den utredning som utförts inom en av moderatasamlingspartiet tillsatt arbetsgrupp för . Enligt utskottets mening bör sålunda en parlamentariskutredning tillsättas i enlighet med vad utskottet ovan anfört. att med bifall lillmoiionen 1973:881 som sin mening ger Kungl. Maj:t lill känna vad utskottetanfört.