bet · FW01SkU28 · 1973-12-31 00:00:00 — Skatteutskottetsbetänkande nr 1973 SkU 1973:28 betänkande i anledning av motion oriislopande av drivmedelsskattema på gasol. I motionen 1973:583 av herrarNilsson 1. Agnas (m) och i (c) hemställs att riksdagenbeslutar befria fordon med gasformiga bränslen frånbränsleskatt. Enligt beslut av utgår fr. o. m. den särskild skatt för gasol ochandra gasformiga kolväten som används för drift av motorfordon. Bestämmelserhärom är meddelade i förordningen (1964:352) om gasolskatt. Beskattningen äruppbyggd efter principerna för brännoljebeskattningen. Enligt förordningen(1957:262) om aUmän energiskatt och förordningen (1966:21) om särskUd skatt påmotorbränslen utgår även dessa skatter för gasol. Sammanlagt utgår f. n. skattmed för liter gasol, varvid skatten beräknas efter volymen av tUl vätskakondenserad gas. Skattens höjd är fastställd med utgångspunkt ibensinbeskattningen. För vissa bussar gäller en särskild skattesats, som' dockhittills aldrig tillämpats. Enligt uppgift från finns f. n. endasten förbrukare av gasol som motorbränsle. Med anledning av propositionen(1964:97) om införande av gasolskatt yrkades i motioner att gasolen med hänsyntill dess mindre luftförorenan-de avgaser skulle beskattas förhållandevis lägreän ben.sin. BeviUningsut-skottet avvisade emeUertid dessa yrkanden och anfördedärvid bl. a. följande (BeU 1968:48). Som skäl för sitt yrkande åberoparsamtliga motionärer gasolens fördelar framför andra drivmedel genom dess renareavgaser ävensom att den i propositionen föreslagna skattesatsen skulleomöjliggöra en utveckling av gasoldriften. Som utskottet framhåUit i detföregående bör enligt dess mening beskattningen inte särskUt gynna vissamotorbränslen. Ett genomförande av motionärernas förslag skulle sannoliktanimera till en ökad användning av gasol och därigenom successivt leda tillminskade skatteinkomster för vägväsendet. En sådan utveckling måste förr ellersenare påkalla höjning av gasolskatten, och de fordonsägare som.till följd avden sålunda yrkade skattelättnaden skulle stimuleras att gå över tillgasoldrift torde i samband med en dylik skattehöjning ha anledning att anse sigvilseledda av statsmakterna. Utskottet finner alltså inte skäl frånträda sintidigare uttalade uppfattning att gasolen bör bära sin andel 6 saml Nr 28 av vägkostnaderna och att någon nedsättning avgasolbeskattningen inte bör komma i fråga. Då bevillningsutskottet med anledning av då väcktamotioner rörande bl. a. beskattningen som miljöpolitiskt instrument i principavvisade sådana åtgärder åberopade utskottet (BeU 1968:70) tidigareställningstagande i gasolfrågan. 1970:156 föreslogs vissa avgifts- och skattehöjningarför att stabilisera samhällsekonomin däribland en skärpning av den särskildaskatten på motorbränslen. 1 motioner med anledning av propositionen yrkades attskattehöjningen på bensin skuUe differentieras med hänsyn till bensinensblyhalt. I andra motioner yrkades avslag på höjningen av skatten på gasol. Isistnämnda motioner begärdes också en översyn av gasolskatten för att imiljövårdande syfte stimulera övergång till gasol. 1 sitt betänkande (BeU 1970:55) med anledning av dessafrågor erinrade bevillningsutskottet om att utskottet tidigare (BeU 1968:70)närmare utvecklat skälen mot en differentiering av skatten på bensin och därvidi princip hävdat att det saknades anledning att i miljöpolitiskt sammanhanganvända skatteinstrumentet som ett substitut för en förbudslagstiftning.Utskottet hade också på principieUa grunder avvisat särskilda skattepreferenserför gasol. Då utskottet inte fann skäl frånträda sin uppfattning i dessa frågoravstyrkte utskottet bifall tUl motionerna. Vid riksdag behandladeskatteutskottet motionsyrkanden om att av miljöpolitiska skäl ge gasolenskattemässiga förmåner. Utskottet anförde därvid bl. a. följande (SkU 1971:50). Som framgår av den inledningsvislämnade redogörelsen har upprepade gånger tidigare avslagitmotsvarande framställningar, med hänvisning bl. a. till den inomvägtrafikbeskattningen tillämpade principen om fordonens vägkostnadsansvar.Motionärerna pekar på att viss gasoldrift av bilar förekommei- i andra länder,på den ökande tillgången av naturgas och framför allt på att gasolen gerväsentligt renare avgaser än bensin, förhållanden som varit väl kända vidfrågans tidigare behandling, då bevillningsutskottet bl. a. fann att en merabetydande övergång till gasol på grund av en skattelindring för detta bränsleskulle leda till ett inkomstbortfall som i sin tur måste kompenseras genomskattehöjningar. Utskottet motsatte sig därför att gasoldriften skulle främjasgenom skattelättnader. När det gäller frågan om renare bilavgaser vUlskatteutskottet i detta sammanhang erinra om att en expertgrupp (K 1966:42)framlagt ett numera remissbehandlat förslag om införande av i stort sett sammaregler på avgasområdet som redan antagit. Förslaget är f. n. föremål förfortsatta överväganden. Det kan vidare nämnas att giftnämnden ochnaturvårdsverket kommer att framlägga förslag om nedtrappning avblyhalten i bensin. Såvitt skatteutskottet kan bedöma måste de planeradegenerella åtgärderna för att skapa renare bilavgaser tillmätas en helt annanoch mera väsentlig betydelse för luftvården inom tättbebyggda områden än ensådan begränsad övergång till gasoldrift som motionärerna tänkt sig. ansluter sig till bevillningsutskottetsbedömning att gasol bör behandlas efter samma principer som övrigamotorbränslen. Till följd härav avstyrker utskottet bifall till deifrågavarande motionerna. Frågan om gasolens beskattningingick också i en motion om miljöpolitiken till 1972 års vårriksdag. 1 sitt avriksdagen godkända betänkande (JoU 1972:27) anförde jordbruksutskottet följandei fråga om denna punkt. Vidare hemställs i motionen attutredningen rörande kostnaderna för miljövården får i uppdrag att undersökamöjligheterna att utnyttja ekonomiska styrmedel inom bränslesektorn (punkt 1 bi motionsyrkandet). Motionärerna avser härmed att exempelvis särskildaavgifter på bilar som inte fyller fastställda normer för avgasrening, avgifterbaserade på halten i bilbränslet av bly och andra skadliga tillsatsämnenävensom sänkning av gasolskatten i syfte att öka användningen av gasdrivnamotorer kan vara tjänliga medel för att minska föroreningarna genom avgaser.Utskottet vill framhålla att den nämnda utredningen bl. a. har att analyseraeffekterna av olika avgiftssystem för miljöfarlig verksamhet. Härvid lär bl. a.de med biltrafiken sammanhängande frågorna på Området komma under prövning.Utskottet finner med hänsyn härtill inte erforderligt med något initiativ frånriksdagens sida i anledning av motionen i nu berörda del. Samma yrkande som framställs i denhär avsedda motionen behandlades av höstriksdag, som påskatteutskottets hemstäUan (SkU 1972:43) avslog motionen. Utskottet anförde dåbl. a; följande. Motionären vill av mUjöpolitiskaskäl upphäva gasolskatten, som innebär att gasol som används för drift avmotorfordon i princip beskattas som övriga motorbränslen. Som framgår av den inledningsvis lämnade redogörelsen harriksdagen upprepade gånger av bl. a. skattetekniska skäl avvisat förslag om atti mUjöpoUtiskt syfte främja gasoldrift av motorfordon genom skattelättnader.Med anledning av en motion tUl riksdag rörande mUjöpolitiken, i vilkengasolbeskattningen ingick som en delfråga, erinrade jordbruksutskottet (JoU1972:27) om att utredningen rörande kostnaderna för mUjövården bl. a. skaUanalysera effekterna av oUka avgiftssystem för mUjöfarlig verksamhet. Härvidlär de med bUtrafiken sammanhängande frågorna på området komma under prövning.Med hänsyn härtUI fann jordbruksutskottet det inte erforderligt med någotinitiativ från sida i denna fråga. avslog utredningsyrkandeti motionen på jordbruksutskottets hemställan. , som tidigare av skattetekniska skälavstyrkt motsvarande yrkanden, finner i avvaktan på resultatet av den nämndautredningens överväganden inte skäl tUl ändrad, ståndpunkt i frågan ochavstyrker således motionen. Utskottet har så sent som undersistlidna höstriksdag avvisat ett motsvarande motionsyrkande om skattebefrielseför gasol av miljöpolitiska skäl. Därvid hänvisade utskottet såväl tUl sinatidigare stäUningsta-ganden i denna fråga som tUl att' utredningen rörandekostnaderna för mUjövården bl. a. kan pröva frågor av denna art. I den här behandlade motionen framförs inte några nyasynpunkter och utskottet, som inte finner skäl-frånträda sin tidigareredovisade uppfattning, avstyrker bifaUtUl motionen 1973:583. UtskottethemstäUer ' ' \ ' ' attriksdagen avslår motionen 1973:583. den 26 aprU 1973 På skatteutskottets vägnar , Närvarande: herrar (), i (m),(). (), Josefson i Arrie (c), ()*, iUmeå (fp), (), (), NUsson i Trobro (m), Stadling (s)*.Westberg i (s)*, i (c)*. () och fruNormark (s). * Ej närvarande vid betänkandets justering: av herrar i (m). Josefson i Arrie (c),i (fp), (), i Trobro (m), iStockholm (c) och (). Utskottet hänvisar i motiveringen för sitt avstyrkande avmotionen till sitt StäUningstagande under föregående års höstriksdag. Vi hade idet sammanhanget anledning att i ett särskUt yttrande understryka, att vi ejkunde dela utskottets uppfattning att man inte genom skattelindringar böruppmuntra användningen av mindre miljöfarliga motorbränslen utan ansåg attutredningen rörande kostnaderna för miljövården borde vara oförhindrad attpröva även sådana lösningar. Vi vidhåller denna uppfattning. GOTAB 73 3719 S 1973