bet · FW01LU43 · 1973-12-31 00:00:00 — Lagutskottetsbetänkande nr 1973 LU 1973: 43 Lagutskottetsbetänkande i anledning av propositionen 1973: 175 angående godkännande avkonvention om lagkonfiikter i fråga om formen för testamentariska förordnanden,m. I propositionen 1973: 175 ()har Kungl. 1. godkänna överenskommelsen omändring i den nordiska arvskonventionen, 2. godkänna samt 3. antaga i propositionenframlagda förslag till a) lag om ändring i lagen (1937:81) om internationella rättsförhållanden rörande dödsbo, b) lag om ändring i lagen (1935:44) om dödsbo efter dansk, finsk, isländsk eller norsk medborgare, som hadehemvist här i riket, m. m. I propositionen föreslås att tillträder1961 års om lagkonflikter i fråga om formen för testamentariskaförordnanden. Konventionen innehåller regler om tUlämplig lag för bedömande avfrågan om testamentes giltighet med avseende på formen och syftar till attvidga möjlighetema för testamentariska förordnanden att vinna internationellterkäimande; Enligt konventionen skall testamente anses giltigt till formen, omdet uppfyller vad som i det hänseendet föreskrivs i lagen på den ort därtestamentet upprättades eller den ort där testator vid upprättandet eller vidsin död hade hemvist eller i lagen i stat där testator vid upprättandet ellervid sin död var medborgare. Propositioneninnehåller också av och av vissa ändringar i de nordiskaländernas arvslagstiftning föranledda förslag till ändringar i den nordiskaarvskonventionen och i motsvarande svensk lagstiftning. LU 1973: 43 De vid propositionenfogade lagförslagen har följande lydelse. Lagom ändring rörande dödsbo ilagen (1937:81) om intemationella rättsförhållanden Härigenomförordnas, att 1 kap. 4 § och 3 kap. 1 § lagen (1937: 81) om internationeUarättsförhållanden rörande dödsbo skall ha nedan angivna lydelse. 1 kap. 4 § Testamente skaU anses vara i laga form upprättat eller återkallat, om därvid förfarits enligt lagen å den ort där rättshandlingen företogs eller i det land i vilket testator då var medborgare. Testamenteskall anses giltigt till formen, om testamentet uppfyller vad som i dethänseendet föreskrives i lagen på den ort där testamentet upprättades eller denort där testator vid upprättandet eller vid sin död hade hemvist eller lagen istat där testator vid upprättandet eller vid sin död var medborgare. Såvitttestamentet avser fast egendom skall det också anses giltigt till formen, omtestamentet uppfyller vad som i det hänseendet föreskrives i lagen på den ort där egendomen finnes. Förstastycket har motsvarande tillämpning i fråga om återkallelse av testamente.Återkallelse skall också anses giltig till formen, om återkallelsen i dethänseendet uppfyller vad som föreskrives i någon av de lagar enligt vilkatestamentet enligt första stycket var giltigt till formen. Vidtillämpning av första eller andra stycket skall som testators hemvist räknasäven främmande ort där testator enligt lagen på den orten hade domicil. Skall, enligt vad idenna lag Skall lagen i främmande stat sägs, lagen i utländskmedborga- tillämpas på grund av att någon res hemland ägatillämpning, och äger medborgarskap där och fin- LU 1973: 43 äroför olika områden av det främmande landet särskilda lagar gällande, vardefrågan vilken av de särskilda lagarna skall tillämpas bedömd efter de reglersom härutinnan gälla i det landet. Saknas sådana regler, gälle lagen å hanshemort eller, om han ej har eller vid sin död hade hemvist i det främmandelandet, lagen å den ort där han sist inom landet haft hemvist eller, om han ejdär haft hemvist, lagen i rikshuvudstaden. nesi den staten flera gällande rättssystem, bestämmes tillämpligt rättssystemenligt de regler som gälla i samma stat. I avsaknad av sådana regler tillämpasdet rättssystem till vilket han har den närmaste anknytningen. Denna lag träder i kraft den dag Kungl. Har arvlåtaren avlidit före ikraftträdandet, gäller fortfarandeäldre bestämmel- Lagom ändring i lagen (1935:44) om dödsbo efter dansk, finsk, isländsk eller norskmedborgare, som hade hemvist här i riket, m.m. Härigenom förordnas i fråga om lagen (1935: 44) omdödsbo efter dansk, finsk, isländsk eller norsk medborgare, som hade hemvisthär i riket, m. m., dels att 6 § skaU upphöraatt gälla, delsatt 2, 8 och 9 §§ skall ha nedan angivna lydelse. 1 § är sagt om rätt till arv skall äga tillämpning jämväl i avseende ålagstadgad rätt för efterlevande make att sitta i oskiftat bo då bröstarvingeej finnes, så ock å sådan rätt tUl underhållsbidrag ur kvarlåtenskap somenligt hemlandets lag tUlkommer arvinge utöver hans arvslott. Bestämmelserna i 1 § orri rätt till arv skolatillämpas också i fråga om rätt för efterlevande make att sitta i oskiftat bo,när bröstarvinge ej finnes, och på sådan rätt till bidrag till uppehälle ochutbildning ur kvarlåtenskap som tillkommer arvinge eller efterlevande make.Detsamma gäller rätt för efterlevande make att ur boet uttaga egendom intillvisst penningvärde. LU 1973: 43 Vidbodelning som i denna lag avses skall iakttagas vad i 3 och 6 §§ förordningenden om vissa internationeUa rättsförhållanden rörande äktenskap,adoption och förmynderskap är stadgat. Vidbodelning som avses i denna lag skall, om ej annat följer av 2 §, iakttagasvad som föreskrives i 3 och 6 §§ förordningen {1931: 429) om vissainternationella rättsförhållanden rörande äktenskap, adoption ochförmynderskap. Testamenteefter den som vid sin död var medborgare i fördragsslutande stat och hadehemvist i sådan stat skäll i avseende å formen anses giltigt, om vid dess tillkomstförfarits enligt lagen i fördragsslutande stat, där testamentet upprättadeseller testator vid tiden för upprättandet hade hemvist eller var medborgare.Återkallelse av testamente vare gällande, om därvid förfarits enligt lagen iden av staterna, där testator vid återkallelsen hade hemvist eller varmedborgare. / fråga om formen för testamente och återkallelseav testamente efter den som vid sin död var medborgare i fördragsslutande statoch hade hemvist i sådan stat ha bestämmelserna i lagen (1937: 81) ominternationella rättsförhållanden rörande dödsbo motsvarande tillämpning. Denna lag träder i kraft den dag Kungl. Har arvlåtaren avlidit före ikraftträdandet, gäller fortfarandeäldre bestämmel- Inom för internationell privaträttantogs en konvention om lagkonflikter i fråga om formen förtestamentariska förordnanden. Konventionen har trätt i kraft och den harratificerats av åtskilliga stater däribland . Av de övriga nordiskaländerna har , och undertecknat konventionen men harännu inte ratificerat densamma. Sedanöverläggningar ägt rum mellan företrädare för de nordiska justitieministeriemaom de ändringar nordiska arvskonvention som påkallas av enanslutning till , har med ledning därav upprättats endepartementspromemoria (Ds Ju 1971: 21) i ämnet. På grtmdval av dennapromemoria föreslås i propositionen att godkänner Haagkonventionenoch den överenskommelse som träffats om ändring i den nordiskaarvskonventionen. Propositionens förslag härutinnan föranleder ingen erinranfrån utskottets sida, och utskottet tUlstyrker att godkännerkonventionen och överenskommelsen. LU1973: 43 5 Vidare föreslås vissa av konventionen ochöverenskommelsen betingade ändringar i lagen (1937: 81) om internationellarättsförhållanden rörande dödsbo, som reglerar intemationella avrsrättsligafrågor i förhållande till andra stater än våra nordiska grannländer, samt ilagen (1935: 44) om dödsbo efter dansk, finsk, isländsk eller norsk medborgare,som hade hemvist här i riket, m. m. I1937 års lag förordas ändringar bl. a. i 1 kap. 4 §. Eftersom de föreslagnabestämmelserna, framför allt de som upptagUs i andra stycket av 4 §, synesutskottet något svårtolkade, vill utskottet här närmare konmientera dessa. Förstastycket i 4 § bygger på artikel 1 i konventionen. Enligt denna skall etttestamentariskt förordnande anses giltigt till formen om testamentet i frågauppfyller vad som föreskrivs i intern lag tUl vUken förelåg viss anknytning. Iförsta stycket av 4 § uppräknas flera olika lagar som fakultativt fårtillämpas. Testamentet skall sålunda anses giltigt tiU formen om det uppfyllervad som i det hänseendet föreskrivs i 1) lagen på den ort där testamentetupprättades, 2) lagen på den ort där testator vid upprättandet eller vid sindöd hade hemvist, 3) lagen i den stat där testator vid upprättandet eller vidsin död var medborgare och 4) lagen på den ort där fast egendom, somtestamentet avser, finns. Av tredje stycket framgår att man kan räkna även meden femte möjlighet, enär som testators hemvist räknas även främmande ort därtestator enligt lagen på den orten hade domicil. Utskottet vill tUlförtydligande av sistnämnda bestämmelse framhålla att det i vissa länder, t.ex. i , finns i motsats till vad som förekommer i de nordiska länderna ett från hemvistbegreppetskilt domicilbegrepp. Med hemvist (résidence habituelle) avses i dessa länderen faktisk hemvist, medan med domicil åsyftas en legal hemvist (så att t. ex.gift kvinna har samma domicil som mannen, även om hon är bosatt på annan ort). Iandra stycket av 4 § upptas bestämmelser om återkallelse av testamente (se s.2 ovan). Dessa något svårtydda bestämmelser bygger på artikel 2 i konventionen,som har följande lydelse: "Artikel1 är tillämplig på testamentariskt förordnande, varigenom ett fömt upprättatförordnande återkallas. ÅterkallelseskaU även anses gUtig till formen, om den i fråga om formen uppfyller vad somföreskrives i någon av de lagar enligt vUka det återkallade förordnandet pågrund av vad som sägs i artikel 1 var gUtigt." Motbakgmnd av vad som sålunda stadgas i artikel 2 kan ställas frågan humvidakonventionen lägger hinder i vägen för sådan formlös återkallelse, som kan skeenligt svensk rätt, och om med orden "återkallelse av testamente" i4 § andra stycket första punkten åsyftas även sådan formlös återkallelse.Varken i föredragande statsrådets allmänna motivering eller ispecialmotiveringen till nämnda paragraf lämnas något svar på denna fråga. I den redogörelse för promemorian som är intagen ipropositionen återges emellertid (s. 18) vissa här tillämpliga uttalanden.Enligt promemorian kan det sålunda inte antas att konventionen lägger hinder ivägen för en formlös återkallelse av testamente. Däremot synes det, framhålls ipromemorian, vara klart att åtminstone artikel 2 första stycket avser endaståterkallelser som sker genom testamentariska förordnanden. Det är enligtpromemorian något oklart om andra stycket i artikel 2 har ett vidaretiUämpningsområde än första stycket. Den meningen har åtminstone framförts,att en formlös återkallelse skulle falla under konventionen, om testamentetupprättats enligt en lag som tiUåter sådan återkallelse, vUket är fallet med t.ex. de danska, finska och svenska lagarna. Det är emellertid också, anförs det,möjligt att andra stycket anknyter till bestämmelsen i första stycket. Intethindrar enligt promemorian, att det sålunda oreglerade området behandlas enligtsamma regler som gäller för de återkallelser som konventionen omfattar. Dettaär också, framhåUs det i propositionen, innebörden av den i promemorianföreslagna ändringen lag. Medhänsyn tUl vad sålunda upptagits anser utskottet att med orden återkallelse avtestamente i andra stycket första punkten av förevarande paragraf måste förståsäven sådan återkallelse som sker på annat sätt än genom ett testamentarisktförordnande. Hänvisningen till första stycket innebär således att en på visstsätt gjord formlös återkallelse, t. ex. sönderrivande av testamente, skallanses som giltig, under fömtsättning att den uppfyller de krav i sådanthänseende som föreskrivs i lagen på antingen den ort där återkallelsen gjordeseller den ort där testator vid återkallelsen eller vid sin död hade hemvisteller i lagen i den stat där testator vid återkallelsen eller vid sin död varmedborgare. Härtill kommer specialbestämmelsen för fast egendom. Skullemed tillämpning av nu angivna lagar återkallelsen inte vara giltig, ger andrapunkten i samma stycke ytterligare möjligheter att få återkallelsen att bliansedd som giltig. Den formlösa återkallelsen skall nämligen också anses som entill formen giltig återkallelse, om den är giltig enligt någon av de lagarenligt vilka själva testamentet var giltigt. Som exempel kan nämnas att enformlös återkallelse gjord på utländsk ort av en på annan utländsk ort bosattförutvarande svensk medborgare således även om formlös återkallelse intemedges enligt någon av de lagar vUka med stöd av 4 § första stycket ärtUlämpliga med tUlämpning av andra punkten anses som giltig, om t. ex.testamentet upprättats i eller om testator vid upprättandet avtestamentet alltjämt var svensk medborgare eller åtminstone bosatt i . Utskottetvill avslutningsvis påpeka att i propositionen har fömt-satts att konventionsändringamaskall kunna träda i kraft . Enligt vad utskottet erfarit hannman från dansk sida inte godkänna dessa innan upplöstes. Tillföljd härav kan ikraftträdande ske först . LU 1973: 43 7 Utövervad sålunda anförts föranleder de framlagda lagförslagen inte någon erinraneUer något särskilt uttalande från utskottets sida. 1. att godkänneröverenskommelsen om ändring i den nordiska arvskonventionen, 2. att godkännerHaagkonventionen, 3. att antar förslagentill a) lag om ändring i lagen (1937:81) om internationella rättsförhållanden rörande dödsbo, b) lag om ändring i lagen (1935:44) om dödsbo efter dansk, finsk, isländsk eller norsk medborgare, som hadehemvist här i riket, m. m. Närvarande:herrar (). (), (), fröken i (),i (c), fm Asbrink (s), herrar ()*, Anderssoni (s)*, (). (vpk), i (s)*, Olssoni (c), () och i Surme (s). *Ej närvarande vid betänkandets justering. avherr (), som anför: Den allmänt begagnade utgåvan "rikeslag" (i vardagsspråkbruk helt enkelt kallad "lagboken") inledsalltjämt och därmed även upplaga med "några allmänna regler,där en domare skall sig alldeles efter rätta" vilka regler tillskrivsOlaus . Punkt 7 av dessa regler innehåller: "Alla lagar skola varasådana, att de tjäna tUl det meniga bästa, och därföre då lagen bliver skadlig,så är det icke mera lag, utan olag, och bör avläggas." Detfinns ingen anledning att påstå 1 kap. 4 § förslaget tiU lag om ändring i lagen(1937: 81) om internationella rättsförhållanden rörande dödsbo är avsedd attåstadkomma skada för någon. Paragrafens andra stycke har emellertid fått enutformning som gör att stycket är närmast obegripligt om det icke läsessamtidigt med det tUl lagförslaget anknutna statsrådsprotokollet med därvidfogad konventionstext. LU 1973: 43 8 lagförslagetsägas vara sådant att, om det antages till lag, denna med dommarreglemasformulering "bliver skadlig". Även om förslaget till lagtext läsestillsammans med de i propositionen givna knapphändiga motiveringarna kanden föreslagna lagtexten icke, sägas vara entydig. och dess kanslihar under behandlingen av ärendet fått göra en tolkning som bär sannolikhetensmen icke visshetens prägel. Ävenom det kan råda särskilda svårigheter att formiUera lagtext som skall anknytatill konventionstext får lagtexten icke ges en sådan formulering att den lästför sig framstår som obegriplig eller ger utrymme för vitt skilda tolkningar.En sådan lagtext försvårar domstolarnas och rättegångsombuds arbete. Värre äremellertid att den rättssökande allmänheten kan åsamkas rättsförluster på gmndav att lagtexten icke är tillräckligt enkelt och klart utformad. Enligt minmening är det mycket allvarligt om man accepterar en lagstiftoingsteknik somtillåter lagtexter med oförståeligt eller svårförståeligt innehåU för denenskilde medborgaren. Kravet på lagrådsgranskning i väsentligt större utsträckningän som sker framstår mot bakgmnd av det aktuella lagförslagetsom utomordentligt starkt.