bet · FW01KU20 · 1973-12-31 00:00:00 — Det ter sig därför föga rimUgt attbeteckna en person vilken på grund av bristande försörjningsförmåga tillerkäntsnågon av de angivna socialförsäkringsförmånerna såsom en person medförsörjningsförmåga. Det förhåller sig ju så att en utländsk medborgare, vilkenpå grund av sjukdom uppenbariigen är ur stånd att 4 saml Nr 20 för framtiden försörja sig genom eget arbete, omedelbartbUr berättigad till förtidspension (folkpension) om han bUr svensk medborgare.Den enda skillnaden mellan socialförsäkringsförmånerna som kan vara av intressei förevarande sammanhang är att prövningen av arbetsförmågan är särskUtingående i pensionsärenden och att det därför, när förtidspension beviljats,är säkrare konstaterat att arbetsförmåga ej finns resp. att arbetsförmågan ärnedsatt. EnUgt mening bör prövningen imedborgarskapsärendena grundas pä den tid den sökande vistats här i landet ochden arbetsinsats han gjort här han varit frisk ävensom humanitäraskäl. En prövning grundad på sådana faktorer synes inte behöva bU mindregenerös än den som avses i den remitterade framställningen. Med anledning avriksförsäkringsverkets yttrande anförde invandrarverket i nytt yttiande 10/61971 följande: Den princip invandrarverket fördefram i sin förenämnda framställning rill Kungl, Maj:t var att den som normaltkan försörja sig på sin arbetsinkomst inte kan anses sakna möjlighet attförsörja sig när han uppbär sjukpenning enligt lagen om aUmän försäkring (AfL)samt vidare att sjukbidrag i Ukhet med förtidspension bör anses konstitueraförsörjning. ifrågasätter i sitt yttrande detmeningsfulla i de resonemang om försörjningsförmåga som förts avinvandrarverket i förevarande ärende och anför bland annat: "Sjukpenningoch förtidspension, inbegripet sjukbidrag, utgår när arbetsförmågan dvs.förmågan att försörja sig (genom eget arbete) är nedsatt med minst hälfteneller helt saknas. Det ter sig därför föga rimligt att beteckna en personvilken på grund av bristande försörjningsförmåga tillerkänts någon av deangivna socialförsäkringsförmånerna såsom en person med försörjningsförmåga.Det förhåller sig ju så att en utländsk medborgare, vilken på grund av sjukdomuppenbarligen är ur stånd att för framtiden försörja sig genom eget arbete,blir berättigad tiU förtidspension (folkpension) om han bUr svenskmedborgare. Den enda skillnaden mellan socialförsäkringsförmånerna som kanvara av intresse i förevarande sammanhang är att prövningen av arbetsförmåganär särskUt ingående i pensionsärenden och att det därför, när förtidspensionbeviljats, är säkrare konstaterat att arbetsförmåga ej finns resp. attarbetsförmågan är nedsatt". vill fortfarande i fråga omförsörjningskriteriet tolka medborgarskapslagen (MbL) pä ett annorlunda sätt änriksförsäkringsverket. MbL stipulerar att sökanden skall ha möjlighet attförsörja sig och sin familj. Något krav på att försörjningen sker genom egetarbete uppställs inte i lagen och antyds heller inte i förarbetena. Det ärorimUgt att det skydd mot inkomstbortfall som innefattas i försäkringsförmånernasjukpenning och sjukbidrag inte skulle anses konsrituera försörjning i MbL:smening. yttrande synes rill och medinnebära att inte heller den som bUr berättigad till förtidspension som svenskmedborgare uppfyller MbLs krav på försörjningsförmåga. Denna uppfattningstrider mot den praxis som utvecklats hos Kungl. Maj:t och som redovisas iprop. 1968:158, s. 85, på följande sätt. "Kravet på försörjningsförmåga har rill följd av denallmänna samhällsutvecklingen blivit mer och mer nyanserat. Till kategorier somanses fylla kravet hör nu unga studerande med normal studieprestation, person som blir berättigad tUl ålderspension eUerförtidspension som svensk medborgare, änka i arbetsför ålder medpensionsförmåner tillräckliga för hennes och hennes barns försörjning ochperson som på grund av arbetsbrist blivit permitterad". redovisar sistnämnda omständigheter föratt visa att dess uppfattning i de ifrågavarande medborgarskapsärendena inteinnebär ett i grunden förändrat synsätt på begreppet försörjningsförmåga. yttrande föranleder alltså inteinvandrarverket att frångå sin bedömning att sökande som har sjukbidrag ellersjukpenning i den utsträckning som anges inledningsvis, dvs. enligt AfLuppfyUer försörjningsvUlkoret i MbL. Kungl Maj.t (statsrådet )beslöt 18/2 1972 upptaga sökanden tUl svensk medborgare, eftersom med hänsyntill vad i ärendet bhvit upplyst om hennes förhållanden särskilda skäl förelågför hennes upptagande tUl svensk medborgare. Maj:t, som uppdrog ätinvandrarverket att utfärda bevis härom, erinrade dock om innehålleti 6 § tredje st. MbL. rofOOiOtr-TfOiOsDtrooOTj-00Or000O'00'(N'-H00Tt'O00 OTj-rooor-rNoJ.ieN00'O'-om OTj-TfinoooOTj-rooNfNvOrooJ r-HCNi11(rOT(NtrOaa0rT(N'lOO fNT-H t (NcJiI rOi-HVOiirool' rOii-ONTj-inrOrOTTOO'fin'"OOrtroCM "rorocNooc-rONTtoosooio -H-v£) i-HTf-d-tNro 'sO ro oo CN I rirjTf'OoOOvurjt-rotiovOOO U-) iro fNTt(Nro ON'OrorOrooOin'«d"OCsONtO>0''O OOCS 0-OCS00aO'TI00rOV£)rOfl fO On C4 fSro rooro(NCS»o OOO HTj-ror(N(So »vooc--H'sor oouo vo H(S(CNr-- 'orrorJfN rOCTj-tnDrOC7\u-)»OOOtinOOtTj-'o \0 iTi Os rf- rf- 'OOOuoOOONfOfN ooO * ,1.ir-H.lo olo - -§ - --S :5 .q -o . - _ ' ta " ' ] J :2 . t- h- h -nHs (D O) Sammanställningav naturalisationsärenden som under riden 1/7 1969-31/12 1972 avgjorts avKungl. Maj:t, fördelade efter medborgarskap i olika länder "Oklara" ärenden 1samt några som ej föranlett någon KM:ts åtgärd I.Något om denhistoriska bakgrunden och gäUande rätt . . 40 II.Några allmännastatistiska uppgifter .................. ........ 43 Maj:ts handläggning avmedborgarskapsärenden un der tiden 1/7 1969-31/12 1972 ............................ 43 Besvärrörande medborgarskap ................... 45 A. Naturalisationsålder ............................... ........ 46 B. Hemvisti ................................... ........ 46 C. Vandelsvillkoret ..................................... ........ 52 D. Försörjningsvillkoret ............................. '. E. Kunskapi svenska språket .................... ........ 57 Befrielse från utländskt medborgarskap som villkor förnaturaUsation ..................................................... ........ 57 Överlämnande till Kungl. Maj:t av ärenden jämlikt 9 a § MbL .................................................................... 60 Något om betydelsen av statslöshetvid bedömnmgen av ansökningar om svenskt medborgarskap ............ ........ 62 Maj:tsnaturalisationsärenden, fördelade efter med borgarskap i olika länder ....................................... ........ 64 VI.Några administrativa frågor rörande handläggningen av Kungl.Maj:ts naturalisationsärenden ........................ ........ 65 VII.Exempelsamling .................................................. ........ 68 Besvär över invandrarverkets beslut att avslåansökan om svensktmedborgarskap......................................... ........ 68 Besväröver invandrarverkets beslut att avslå ansökan ombefrielse frän stipulerat naturalisationsvUlkor .... 128 Ärenden som jämlikt 9 a§ MbL överlämnats till Konungen för avgörande ..................................... ....... 137 UnderbUaga 1, Utlänningar som erhålUt svensktmedborgarskap 1963-1972(invandrarverkets statistik) .................... ....... 148 Underbilaga 2, Sammanställning avKungl, Maj:ts naturalisa tionsärenden, fördelade efter medborgarskap i oUka länder.............................................. ....... 149 Bilaga 6 PM angående remisser tUllagrådet Genom beslut av 1970 och upphävdes Kungl, Maj:ts skyldighet att inhämta lagrådets yttranden ifråga om lagstiftning enligt § 87 RF och viss annan lagstiftnmg, som enligtsärskilda bestämmelser skall stiftas i samma ordning som föreskrivs i § 87 RF,Den obligatoriska lagrådsgranskningen omfattade dels aUmän civU- ochkriminallag, kriminallag för krigsmakten och kyrkolag, dels lagstiftning omhögsta domstolens och regeringsrättens sammansättning och Gänstgöring, omlagrådet, om kvinnas behörighet tUl prästerlig tjänst, om tUlsättning avprästerlig tjänst, om svenskt medborgarskap, om statstjänstemännensrättsstäUning och om monopol. Genom grundlagsändringen som trädde i kraft den 17februari 1971 har det överlämnats till Kungl, Maj:t att från fall tUl fallavgöra, om lagrådets yttrande skall inhämtas över ett lagförslag, I § 21 RFstadgas sålunda, att lagrådet skaU yttra sig över de förslag tUl stiftanden,upphävanden, ändring eUer förklaring av lagar eller författningar beträffandevUka Kungl, Maj:t hemställer om yttranden. Avgränsningen av det obligatoriska granskningsområdetenligt tidigare gäUande bestämmelser var oklar, vUket delvis berodde på attinnebörden av uttrycket "allmän civU- och krimmallag" i § 87 RF varsvårtolkad. Ursprungligen torde uttrycket ha syftat på allmänna lagen, dvs,lag. Avsikten synes ha varit att § 87 RF skulle reglera lagstiftningenpå alla för medborgarnas inbördes förhållanden centrala och viktiga områden.Utvecklingen medförde emeUertid, att nya ämnesområden blev föremål för avKungl. Maj:t och riksdag gemensamt beslutad lagstiftning. Det hörde dock tUlundantagen att lagrådets yttranden inhämtades rörande lagstiftning utanför detobligatoriska lagstiftningsområdet. Vid riksdagsbehandlingen av propositionen (1970:24) omslopandet av den obligatoriska lagrådsgranskningen anfördekonstitutionsutskottet (KU 1970:20) bl. a. följande: Den utredning som framlagts iärendet visar enligt utskottets mening klart, att det inte föreliggermöjligheter att genom organisatoriska förändringar få en behövlig flexibiliteti lagrådets verksamhet. Det framstår inte heller som möjligt att nå detta syftegenom en ändrad avgränsning av det obligatoriska granskningsområdet. I likhetmed departementschefen anser därför utskottet att en övergång till ettfakultativt system över hela fältet är den enda lösning som kan garantera denönskvärda flexibUiteten i lagrådets arbete utan att högsta domstolens ochregeringsrättens uppgifter som domstol lider men. Till förmån för ett fakultativt system kan även åberopasvissa andra, tungt vägande skäl. I skUda sammanhang, bl. a. av författningsutredningen ochi remissyttranden över utredningens förslag, har framhållits att det skullevara värdefullt med en lagrådsgranskning inom ytterligare kategorier avlagförslag än de som ingår i den obligatoriska sektorn. Utskottet kanansluta sig tUl en sådan bedömning. Av betydelse i detta sammanhang är inteminst den omständigheten, att lagstiftningen visar en tendens att utvidgas tUlnya, förut oprövade områden. I praktiken har det emeUertid visat sig att det medgällande ordning inte finns något utrymme för en mera omfattande granskninginom det nuvarande fakultativa området. Detta måste betecknas som en storbrist. inte minst med tanke pä att en lagrådsgranskning av ettlagförslag inom detta område i åtskUliga fall allmänt sett torde framstå som enangelägnare uppgift än granskningen av vissa förslag inom den nuvarandeobligatoriska sektorn. Vid en övergäng tUl ett fakultativt system blir detmöjligt att väga hithörande intressen mot varandra och att därvid göra denprioritering som vid en heUietsbedömning framstår som riktigast. Dettamöjliggör otvivelaktigt ett bättre utnyttjande av lagrådsgranskningensfördelar. Denna aspekt måste enligt utskottets mening tUlmätassärskild betydelse med hänsyn tUl det pågående författningsarbetet. Även om deåtgärder som måste företas med avseende på lagrädsgranskningsfrågan iprincip har långsiktig karaktär, måste beaktas att frågan också ingår som ettled i grundlagberedningens arbete på en ny författning. Den skall därvid prövasinom ramen för beredningens överväganden om lagområdet ochlagstiftningsförfarandet i stort. Det är givetvis angeläget, att underlaget förlaggranskningsfrågans lösning i den nya författningen blir det bästa möjliga.Som grundlagberedningen själv antytt, måste tUlämpningen av ett fakultativtsystem kunna ge erfarenheter av värde i detta hänseende, som inte kan erhåUaspå annat sätt. Med hänsyn tUl vad sålunda anförts tUlstyrker utskottet ensådan ändrad ordning för lagrådsgranskningen som föreslås i propositionen. Vad gäller tUlämpningen av ett fakultativt system kanutskottet i allt väsentligt ansluta sig tUl vad departementschefen anfört idetta hänseende. Av största vikt är sålunda att lagrådets arbetskapacitet inomramen för gällande bestämmelser kommer att utnyttjas så effektivt som möjligttiU gagn för de intressen som granskningen avser att tiUgodose. Utskottet villerinra om att de prioriteringar och överväganden i övrigt som enligt det nyasystemet ankommer på regeringen sker under sedvanligt parlamentariskt ansvar. Mot betänkandet reserverade sigutskottets borgerliga ledamöter, som på anförda skäl avstyrkte att denobligatoriska lagrådsgranskningen avskaffades. I den avlämnade propositionen (1973:90) medförslag tUl ny regeringsform och ny riksdagsordning föreslås att nu gällandeordning beträffande lagrådsgranskningen skall bibehållas, dock att möjlighetinförs också för riksdagsutskott att föranstalta om remisser tUl lagrådet.Propositionen bygger pä grundlagberedningens förslag i denna del. Det kannämnas att tvä av beredningens ledamöter (m och fp) reserverade sig tUl förmånför återinförande av obligatorisk lagrådsgranskning. Avskaffandet av den obligatoriska lagrådsgranskningenföranledde inte någon ändring i lagen om lagrådet (1965:186). Lagrådet bestårdärför fortfarande av en ordinarie och högst två extra avdelningar. Enavdelning skall enligt 21 § RF vara sammansatt av tre justitieråd och ettregeringsråd; ett av justitieråden kan ersättas av "annan lagfaren,skicklig och oväldig person". En undersökning, motsvarande den nu föreliggande, utfördesav i samband med granskningen av statsrådsprotokoll.Utskottet uttalade därvid (KU 1972:26) att erfarenheterna från slopandet av denobligatoriska lagrådsgranskningen enligt utskottets mening ännu inte vartUlräckliga för en säker bedömning av Kungl. Maj:ts praxis på detta område. Antalet lagrådsremisser var 27, är 1970 omkring 60och omkring 50. Av de tiU avgivna propositionema. sammanlagt 147, har 15 varit föremål förlagrådsgranskning. Nedan lämnas en redovisning dels för sådana propositionersom granskats av lagrådet, dels för sädana som avser lagförslag eller lagändringsförslagsom enligt tidigare gällande rätt torde ha varit underkastad obligatoriskgranskning eller av praxis understäUts lagrådet men inte remitterats dit. till avgivna propositioner somgranskats av lagrådet: 1972:4 med förslag tUl rättshjälpslag (Ju) Prop.1972:5 med förslag till skadeståndslag (Ju) Prop.1972:6 med förslag tiU lag om fastställande av könstUlhörighet i vissa faU (Ju) Prop. 1972:8 med förslag tUlpermutationslag (Ju) Prop. 1972:21 med förslag tUl ändring irättegångsbalken, innebärande nedre justitierevisionens avskaffande som självständigt ämbetsverk (Ju) Prop. 1972:69 med förslag till lag omunderstödsföreningar (Fi) Prop. 1972:70 med förslag tUl lag om ändring ijordabalken (hyra av lokal) (Ju) Prop. 1972:98 med förslag tUl ändring ibrottsbalken (internationellt samarbete rörande verkställighet av brottmålsdom) (Ju)Prop. 1972:109 med förslag tUl expropriationslag m. m. (Ju) Prop. 1972:110 medförslag tUl tullag m. m. (Fi) Prop. 1972:111 med förslag tUl ändring ibyggnadslagen m.m. (avser ang. hushållning med mark och vatten) (C) Prop.1972:132 med förslag till ändring i rättshjälpslagen (Ju) Prop. 1972:137 med förslag tUl ändring i lagen om straff för vissa trafikbrott (K) Prop. 1972:138 med förslag till lag omändring i (mUitära straff och disciplinmedel) (Ju) Prop. 1972:146 med förslag tUl ändring i (avräkning av 1 fjorton av de nu uppräknadeproposUionema har lagrådets yttranden föranlett Kungl. Maj:t att vidtaändringar i de ursprungliga förslagen. till avgivna propositioner sominte remitterats tiU lagrådet, ehuru de enligt förutvarande bestämmelser eUerpraxis skulle ha remitterats dit: 1972:14 med förslag tUl ändring i skollagen (utvidgning av kommunsskyldighet att utge ersättning för barn som går i annan kommuns grundskola) (U) Prop. 1972:19 medförslag till ändring i luftfartslagen (förbud mot civU luftfart i överljudsfart) (K) Prop. 1972:23 med förslag tUl ändring i radiolagen (skyldighet att anmäla yrkesmässig överlåtelse eller uthyrning av TV-mottagare)(U) Prop, 1972:41 med förslag tUländring i atomenergUagen (följdändring med anledning av biträdd konvention) (I) 1972:55 med förslag tUländring i lagen om aUmän försäkring (översyn av reglerna om förtidspension) (S) 1972:62 med förslag tilländring i jaktlagen (komplettering av förteckningen över djurarter somtUlfaller kronan) (Jo) 1972:67 med förslag tUl vissaåtgärder mot narkotikamissbruket (avser bl. a. höjda straffsatser för grovtnarkotUcabrott och grov varusmuggling) (S) 1972:73 med förslag tUlfortsatt gUtighet av lagen om tvångsmedel i brottmål (Ju) 1972:88 med förslag tUländring i lagen om handelsregister, firma eller prokura (Ju) Prop.1972:89 med förslag tiU växtskyddslag (Jo) 1972:91 med förslag tUländring i namnlagen (behörighet att mottaga anmälan enligt lagen) (Ju) 1972:92 med förslag till resegarantilag (H) 1972:94 med förslag tiUändring i hyresregleringslagen (övergångsbestämmelse rörande lokalhyror) (Ju) 1972:96 med förslag tilländring i (införande av brottet grovt dobbleri m. 1972:113 med förslag tUländring i lagen om ändring av vissa underhållsbidrag (indexbetingad höjning)(Ju) 1972:118 med förslag tUländring i lagen om bankrörelse m.m. (bl. a. sänkning av täckningskravet förbankinstituts engagemang i bostadsfinansierande kreditaktiebolag) (Fi) 1972:122 med förslag tUländring i (djurplågeribrottet utvidgat till att omfatta inte barauppsåtlig gärning utan också gärning som begåtts av grov oaktsamhet) (Ju) 1972:131 med förslag tUländring i lagen om otUlbörlig marknadsföring (rätt för konsumentombudsmannenatt förelägga vUe)(H) Av de avlämnade lagförslagen fårföljande anses innefatta endast obetydliga eller tekniskt enkla lagjusteringar,nämligen ändringarna i skollagen (nr 14), atomenergUagen (nr 41), jaktlagen (nr62), namnlagen (nr 91) och lagen om ändring av vissa underhåUsbidrag (nr 113).Inte något av dessa förslag föranledde ändring eller reservation i samband medriksdagsbehandlingen. Även de övriga propositionerna, där lagrådets yttrandeinte inhämtades, godtogs av utan väsentliga ändringar. I fyra fallanfördes reservationer mot utskottsbetänkandena, nämligen förslag tiU ändring iradiolagen (prop. 1972:2, KrU 1972:16), förslag om åtgärder motnarkotikamissbruket (prop. 1972:67, JuU 1972:14, SoU 1972:21), förslag tUländring i hyresregleringslagen (prop. 1972:94, CU 1972:29) samt förslag tUländring i lagen om otUlbörlig marknadsföring (prop. 1972:131, NU 1972:61). Reservationerna har inte avsettförhållanden som det finns anledning anta skulle ha påverkats i någon riktningav att lagrådets yttrande inhämtats. 155 Ä/aa 7 S" c " "i: " Cd or, 'Ö .TS _ 'C.i " :a S:0 o ;2 ä " ä u O > 3 Cd ;0 -a c j; E :cd o o : T3 J2 ;0 .| E tic OX) o u u o. o c - 3 x: 3 -S ,S ro gS Ss T3 00 :cd os - ,/-j :(TJ _ :fl 0) j g,-.i t/1 M "'3 ''" 5 ' "a r cd ~ X) :» StI '°.%S bolag, må ton dagar sen av jäm iJ »- t: mom. läge n ej erlagt vis om de -H i! elsen ens inde rterritor ,_ s* ,5 l-l a c ro :cdM.g (N "K ri s_i o o a, ... X) OJ cd t: s "" <" 2 !s C/J U *-; " 'ö ii!-. ed a C T3 4>:cd O C O S ~ a .a-S-" 2 :!d ;2 = £ SS ' =" O. O. C 5 a 2 -o Q, j ; o c : 'O u/i ~ .Kä CB t r; .a O i: T) fO cd O C C ro -g ;cd O t "S "* ii 3 »- .O Ph c/3 3 cd w ,' i_i 4_i O) C» i:: J: - " :0 t- c/5 Cd ,, fO 3 E :0 M O) *- 5; ,? i: -o E I) <4-< 4-' »o "5 PM ang. Kungl. Maj:ts behandling av skrivelse1972:24 rörande motioner om vidgad länsdemokrati (KU 1972:8) I motionerna 1972:70 och 1972:166behandlades frågor med anknyt ning till länsberedningens arbete. Hemställan avsåg i motionen 1972:70 "att hemställer hos Kungl, Maj:t att länsberedningen får ett uttryckligt uppdrag att även utarbeta ett länsdemokratiskt alternativ och genomföra därför erforderliga specialutredningar, bl, a, om förhållandet mellan primärkommuner och landsting i ett sådant alternativ, i enlighet med vad som anförts i motionen"; i motionen 1972:166 bl, a. "1. att länsberedningens arbete inriktas på en utbyggnad av landstingen till regionala självstyrelseorgan med ansvar för bl. a. den regionala samhälls planeringen, - ." Av motionerna framgick att länsberedningen närmast bordeutgå ifrån och komplettera länsdemokratiutredningens förslag, som presenteradesi betänkandet "Förvahning och folkstyre" (SOU 1968:47). Motionerna behandlades i konstitutionsutskottetsbetänkande 1972:8. Utskottet ansåg att de i motionerna behandlade spörsmålenvar av sådan vikt och svårighetsgrad att de borde noggrant prövas innan beslutfattades i de frågor som övervägs inom länsberedningen. Ett bifaU tiU yrkandenai motionerna skulle innebära ett föregripande och bindande av länsberedningensarbete som utskottet därför inte var berett att förorda. Utskottet avstyrktebåda motionsyrkandena. 1 en reservation (3 c, 2 fp, 2 m) anfördes att det ur ohkaaspekter är synnerligen angeläget, att kravet pä en vidgad länsdemokratirealiseras och att det pågående utredningsarbetet inriktas på att få framförslag som möjliggör detta. Reservanterna föreslog vidare att utskottet i hemställanskulle yrka "att i anledning av motionen 1972:70 och motionen1972:166, såvitt här är i fråga, hemställer hos Kungl. Maj:t attlänsberedningen får i uppdrag att inrikta utredningsarbetet på en utbyggnad avlandstingen till regionala självstyrelseorgan med ansvar för bl. a. denregionala samhällsplaneringen i enlighet med vad som anförts imotionerna". RiksdagenbiföU reservationen (RD 1972:36, rskr 1972:24). Maj:ts behandling av skrivelsen EnUgt StatsrådsprotokoU den 5 maj1972 (Knr 31) avlät Kungl. Maj:t följande skrivelse tUI länsberedningen: 1 skrivelse harriksdagen anmält att den i anledning av vissa motioner om vidgad länsdemokratibeslutat hemställa hos Kungl. Maj:t att länsberedningen får i uppdrag attinrikta utredningsarbetet på en utbyggnad av landstingen till regionalasjälvstyrelseorgan med ansvar för bl. a. den regionala samhällsplaneringen. Av handlingarna framgår att beslutet grundats pä deförslag som länsdemokratiutredningen avgivit i sitt betänkande"Förvaltning och folkstyre" (SOU 1968:47). Under erinran om attlänsberedningen enligt sina direktiv har att pröva de principförslag somlänsdemokratiutredningen framlagt, överlämnar Kungl. Maj:t skrivelsetill beredningen. Riksdagsbehandling under höstsessionen 1972 Med anledning av enkla frågorframställda av herrar Fiskesjö (c) 1972:266 - och MoUn (fp) - 1972:272 -förekom i kammaren en debatt huruvida regeringens behandUng avrskr 1972:24 var förenUg med god parlamentarisk praxis. Beträffande desynpunkter som framfördes i debatten hänvisas tiU protokollet (RD 1972:113, s.17 ff.). Frågor om länsdemokratin aktuaUserades vid även i samband med behandlingen av propositionen 1972:111 angåenderegional utveckling och hushållning med mark och vatten. 1 motionen 1972:1812av m. fl. (c) hemställdes bl. a. att vid behandlingen avpropositionen måtte "2 a. uttala att den regionala utvecklingsplaneringenskaU handhas av länskommunalt organ samt b. hemstäUa hos Kungl. Maj t om att ibl. a. detta syfte förslag tUl länsdemokratireform möjligt föreläggsriksdagen". Utskottet hemställde att i vad gällde yrkandet 2 bskulle avslå motionen. 1 en reservation (3 c, 2 fp, 2 m) yrkades att riksdagenmed anledning av bl. a. motionen 1972:1812, yrkandet 2 b, skulle ge Kungl.Maj:t till känna att det enligt utskottets mening var "viktigt attlänsberedningens arbete i detta avseende sker skyndsamt för att förslag omlänsdemokrati skall kunna föreläggas ". Riksdagenbeslöt i enlighet med utskottets förslag. Länsberedningens direktiv framgårav riksdagsberättelsen 1971 C:19. Efter en redogörelse för tidigare utredningarangående den statliga och kommunala förvaltningen på regional nivå 1959 och1963 års länsindelningsutredningar, länsförvaltningsutredningen och länsdemokratiutredningen anförs vad beträffar länsberedningens arbete: