bet · FW01SkU47 · 1973-12-31 00:00:00 — Skatteutskottetsbetänkande nr 1973 SkU 1973:47 betänkande i anledning av motionerbeträffande skatt på utlandsresor. 1 detta betänkande behandlas motionerna 1973:1018 av i m. fl. (c) varihemställs att beslutar att hos Kungl. Maj:t anhålla att Kungl. Maj:ttar kontakter med regeringarna i övriga nordiska länder angående avgiftsbeläggning,motsvarande lägst inom det egna landet gällande konsumtionsbeskattning, förresor (resevaluta och/eller biljettkostnad) som medborgare i nordiskt landföretar utanför de nordiska länderna och att de förslag som kan bli resultathärav möjligt föreläggs ; 1973:1067 av () vari hemställs att hos Kungl. Maj:t anhåller om utredningoch'förslag till beskattning av utlandsturismen i syfte att stoppa denfortgående negativa utvecklingen i fråga om turistnettot. Frågans tidigare behandling m. m. 1 motioner till riksdagbegärdes riksdagsskrivelse om beskattning av utlandsresor. Bevillningsutskottetavstyrkte yrkandet, då det enligt utskottets mening saknades praktiskaförutsättningar för en sådan beskattning (BeU 1966:47), och avslogmotionerna. Frågan om skatt på utlandsresor togs vid samma riksdag uppi en interpellation, vilken besvarades av finansministern, som bl. framhöll(prot. 1:1966:20), att flera av våra internationella åtaganden hindrar ensärskild beskattning av utlandsresor och att en sådan åtgärd inte står iöverensstämmelse med de åtaganden vi gjort för att underlätta turisttrafiken.Vidare framhölls att en beskattning av biljetter m. m. för utlandsresor är fögaeffektiv. Allmänheten skulle snabbt lära sig att i stället köpa biljetterna iutlandet. En effektivare beskattning kunde teoretiskt tänkas genom skatt påresevaluta. Detta torde emellertid inte kunna ske på grund av våra åtagandengentemot . Även s. k. liberaliseringskod,som biträtt, lade hinder i vägen. Med anledning av motioner rill riksdag ominförande av reseskatt framhöll bevillningsutskottet (BeU 1968:13) bl. 6 saml Nr 47 ;SkU 1973: 47 2 Utskottet vill inte bestrida attframför allt den snabba utvecklingen av charterflyget till utlandet bidragittill att försämra betalningsbalansen. Läget har dock inte bedömts varaså allvarligt att någon form av restriktioner ansetts påkallade. Vid en ändradinställning i detta hänseende torde en skärpt ransonering av tilldelningen avvaluta för turistresor vara den åtgärd som ligger närmast till hands. Däremottorde våra åtaganden gentemot lägga hinder i vägenför att utforma en beskattning så att turistvaluta beskattas genom att densäljs till en högre kurs än samma handelsvaluta. Den enda tekniska lösningen på en resebeskattning somformellt inte strider mot våra internationella åtaganden skulle vara enbeskattning av den typ som föreslagits i . Det amerikanskaförslaget, som mött kraftig kritik, går ut på att resekostnaderna deklarerasoch skatt betalas efter resans avslutande. Detta förslag torde dock i praktikenvara synnerligen svårt att tillämpa på svenska förhållanden pä grund av bl. a.den rådande passfriheten mellan de nordiska, länderna som omöjliggör varjekontroll över resandéströmmen. Den amerikanska skatten avses gälla endast resorutanför den s. k. västra hemisfären, alltså i huvudsak resor till andravärldsdelar. Om man i motsvarande mån endast skulle beskatta utomeuropeiskaresor skulle vinsten av beskattningsåtgärderna bli obetydhg. Det bör även observeras att den alltmer ökande bilturismenär ett problem som inte lägger hinder i vägen för det amerikanska skatteförslagetmen som självfallet skulle utgöra en betydande svårighet vid en svenskresebeskattning. Enligt utskottets mening saknas f. n. praktiskaförutsättningar för att med rimhga krav på rättvisa och kontroll införa engenerell resebeskattning. Med hänsyn härtill finner utskottet inte skäl attnärmare granska de argument motionärerna i övrigt anför till stöd för en sådanåtgärd. beslöt enligt utskottets hemställan avslåmotionerna. Vid riksdag anförde utskottet (BeU 1969:28) i anslutningUll ett motsvarande motionsyrkaitde följande. Utskottet har med anledning avmotioner till föregående års riksdag närmare motiverat sitt avstyrkande av ensärskild resebeskattning. Vad som i viss mån torde ha inspirerat till dessamotioner var det förslag om resebeskattning som USÄ:s regering lade fram ochsom behandlades av den amerikanska kongressen. Det amerikanskaförslaget har emellertid sederrhera förkastats. Frågan om en resebeskattning kan givetvis betraktas fränmånga synpunkter, och ingen kan bestrida motionärernas uppgifter att turistresornainverkar negativt på betalningsbalansen. Däremot torde meningarna vara meradelade i frågan om utlandsresor skall betraktas som en form av skatteflykt.Utskottet vill emellertid begränsa sig till att i första hand granska frågan urskatteteknisk synvinkel. Utskottet framhöll vid föregående års riksdag de svårighetersom skulle föreligga att införa en sådan beskattning om man villbibehålla kraven på rättvisa och kontrollmöjligheter. Motionärerna gör nugällande att det skulle vara möjligt att trots våra internationella åtagandeninföra en resebeskattning. De hinder som dessa förpliktelser skapar vägeremellertid lätt mot exempelvis de kontrollproblem som den nordiska passfrihetenmedför. Såvitt utskottet kunnat finna förutsätter den föreslagna beskattningenen total passkontroll i förening med en utbyggnad av tullkontrollen för attverksamt förhindra privat utförsel av valuta. Vidare bör den statligakontrollen över affärslivets utlandstrans- SkU 1973: 47 3 aktioner vara så effektiv att överföringar till utresandesvenskar via affärsförbindelser kan uteslutas. Utskottet är också tveksamt omman vid en resebeskattning kan tillåta utländska turister att införa sin egenvaluta med hänsyn till att denna måste komma att betinga en mot beskattningensvarande överkurs. Utskottet vill alltså understryka att ettbeskattningsförslag måste uppfylla vissa grundläggande krav för att kunnabeaktas. Oavsett hur man bedömer angelägenheten att tillgodose syftet med denföreslagna resebeskattningen, kan en sådan reform inte genomföras eftersompraktiskt taget alla möjligheter till effektiv kontroll saknas. Under sådanaförhållanden finner utskottet ej heller skäl tillstyrka en utredning av frågan. Då frågan återkom vid hade den utvidgats till att avse en nordisk resebeskattning.Bevillningsutskottet (BeU 1970:15) ansåg sig emellertid böra avstyrka ocksådetta yrkande med följande motivering. Utskottet har som framgår av denföregående redogörelsen upprepade gånger avstyrkt motioner om skatt påutlandsresor med främst den motiveringen att praktiska förutsättningar saknasför en tillfredsställande kontroll av en sådan beskattning. Därvid harutskottet bl. a. framhållit att en bibehållen nordisk passfrihet knappast låtersig förena med de kontrollkrav som man måste uppställa om en resebeskattninginförs. Det kan antas att det är mot bakgrund av dessainvändningar som motionärerna nu frångått det tidigare kravet på en enbartsvensk resebeskattning och i stället begär riksdagsskrivelse med anhållan omförslag till om införande av en skatt som skall gälla dåmedborgarna i de nordiska länderna reser utanför . Skatten bör till sinhöjd motsvara den inhemska konsumtionsskatten. Utskottet kan inte finna att en nordisk samordning avresebeskattningen skulle erbjuda några nämnvärda fördelar från kontrollteknisksynpunkt. Väsentligare är emellerrid att en skatt på resor utom innebäratt de nordiska länderna gynnas som turistmål och att övriga länder missgynnas,vilket inte står i överensstämmelse med de nordiska ländernas åtaganden enligtOECD. Härtill kommer att alla de övriga invändningar som utskottet redovisatvid tidigare riksdagsbehandling av frågan i huvudsak kvarstår oförändrade. Frågan vidrördes i en motion som finansutskottet under1971 års vårriksdag behandlade i anslutning till finansplanen för budgetåret1971/72, varvid utskottet (FiU 1971:1 s. 15-16) bl. a. anförde följande. En annan specifik åtgärd mot denyttre balansbristen, som föreslagits i den allmänna debatten, är någon form avbeskattning på turistresor. Denna fråga berörs i motionen nr 562, där man pekarpå den preliminära nationalbudgetens konstaterande att turistbyråer ochcharterflyg i hade en dålig säsong 1970 trots att underskottet ökade kraftigt. Liksom departementschefen anser motionärerna att dennaökning i huvudsak måste förklaras av andra faktorer, bl. a. den ökadeinvandringen till och immigranternas överförande av medel till sinahemländer. Motionärerna drar därav slutsatsen att en skatt på turistresor även om en sådan kunde göras effektiv sannolikt blott i begränsadutsträckning skulle förmå avsakta ökningen i "turistunderskottet". 1 och för sig kan enligt utskottet skäl anföras för attutlandsturism belastas med skatter och avgifter i samma omfattning som övrig -även 1* 1973.6 saml. SkU 1973: 47 4 helt oundgänglig - konsumtion. Denna synpunkt har fåttökad tyngd efter mervärdeskattens höjning till frän . Samtidigtär utskottet medvetet om de mycket stora svårigheter som möter när man ipraktiken skall skapa en effektiv kontroll av en skatt på utlandsturismen. Ensådan beskattning torde också förutsätta en gemensam överenskommelse mellan denordiska länderna om en enhetlig utformning. Dessa frågor har tidigarebehandlats i bevillningsutskottets betänkande 1970: 15, där motioner i ärendetavstyrkts. Även förekommer sådana motioner. Dessa har remitterats tillskatteutskottet, vilket enligt vad finansutskottet inhämtat har för avsikt attbehandla dem under höstsession. 1 sitt betänkande (SkU 1971:52)rill höstriksdag rörande de nyssnämnda motionerna erinradeskatteutskottet om att det s. k. turistnettots negativa effekter förbetalningsbalansen i förening med krav på att konsumtionsbeskattningen skallvara generell oavsett om konsumtionen äger rum inom eller utom landet hör tillde välkända skäl som upprepade gånger åberopats till stöd för en skatt på utlandsturismen.Utskottet konstaterade vidare att dessa argument återkom också i de då aktuellamotionerna och anförde vidare. Då frågan tidigare behandlats avriksdagen har bevillningsutskottet starkt understrukit kontrollsvårigheternavid en sådan beskattning, medan motionärerna vidhållit sina utredningskrav utanatt kunna anvisa någon praktisk lösning på problemen. De tidigare framträdande valutaproblemen har genom denunder senare tid väsentligt förbättrade bytesbalansen förlorat åtskilligt istyrka. Det finns anledning notera att viss del av det penningutflöde sombrukar bokföras pä turismen kan som också antyds i årets finansplan ha heltannan bakgrund. Resonemanget om konsumtionsbeskattningens räckvidd ärlångt ifrån invändningsfritt. En av huvudtankarna i mervärdeskattesystemet äratt varje land fastställer beskattningens höjd vid konsumtion inom det egnalandet och att den inhemska skatten därför skall avlyftas vid export till andraländer. I detta system måste i princip utlandsturismen jämställas med exporten.Att vissa turistländer inte infört mervärdeskattesystemet eller har enobetydlig konsumtionsbeskattning ändrar ingenting i sak för de länder somtillämpar mervärdeskatteprincipen. Det i motionen 1971:306 framförda önskemålet om engemensam nordisk reseskatt eliminerar vissa av de kontrollproblem som dennordiska passfriheten skulle medföra vid en isolerad svensk resebeskattning,men ett sådant arrangemang innebär inte bara att en stor del av kontrollenkommer att vila på , som får ta emot huvuddelen av den bil- ochjärnvägsburna turistströmmen mot kontinenten, utan även att de nordiskaländerna gemensamt gör ett avsteg från internationella överenskommelser i syfteatt underlätta turistbytet länderna emellan. Utan att förringa värdet av denordiska samarbetssträvandena kan konstateras att de praktiska resultaten häravvarit förhållandevis blygsamma och att det därför finns anledning anta attvägen till ett så kontroversiellt slutmål som en gemensam resebeskattningantagligen skulle bli lika besvärlig som oviss. Enligt uppgifter i pressen harvissa sonderingar i frågan gjorts på ministernivå utan att de såvitt känt letttill något resultat. 1 motionen 1971:466 förordas att förbrukningen avresevaluta samt övriga kostnader skall redovisas i självdeklarationen. anser sig inte kunna rekommendera denna väg som öppnarallt för stora möjligheter till skattefusk och i hög grad motverkasträvandena att införa en definitiv källskatt. Utskottet anser således att diskussionen om skatt påutlandsturismen inte tillförts några nya eller mera betydelsefulla synpunktergenom de vid årets riksdag väckta motionerna. Då de av bevillningsutskottetredovisade kontrollsvårigheterna kvarstår oemotsagda finner skatteutskottetinte skäl tillstyrka bifall till motionerna. De ovan angivna åtagandena gentemotInternationella valutafonden utgör inte något direkt hinder mot skatt på resormen väl mot skatt på resevaluta. En skatt på resevaluta skulle få sammainnebörd som att man tillämpar särskilda växlingskurser på valutor som drabbasav skatten, och en sådan tillämpning är oförenlig med nyssnämnda åtaganden. Enligt liberaliseringskod skall för turistresorgaranteras en viss årlig minimitilldelning av valuta . Sverigeliksom ett flertal andra medlemmar i tillämpar dock väsentligt högretilldelning av resevaluta. 1 sammanställningValutaregleringen föreskrivs bl. a. följande. I postförsändelse må av annan än valutabank utföras sedlaroch skiljemynt till ett värde av högst . Vid utresa ur är, vid sidan av vad ovan medgivits,jämväl följande utförsel tillåten: Resande till utlandet må utan särskilt tillstånd utföraresevaluta rill ett värde av högst . Utförsel av resevalutadärutöver skall kunna styrkas medelst inköpsanmälan, som avstämplats avriksbanken eller försäljningsställe för resevaluta. I utlandet bosatt resande må därjämte utföra utländskasedlar samt från utländskt försäljningsställe för resevaluta (bank, resebyråetc.) i utlandet förvärvade checkar och andra penninganvisningar. I fråga om valutabestämmelserna kan i detta sammanhangockså erinras om vad som gäller beträffande inköp av fritidshus i utlandet.Sålunda kan bl. a. den som har fast bostad i , därest han är utlänningdock endast om han innehaft sådan bostad de tre senast förflutna kalenderåren,efter ansökan påräkna valutatilldelning för inköp för rekreationsändamål avfastighet eller lägenhet i utlandet till ett värde av högst , dockatt vissa begränsningar upprättshålls i fråga om tomtkostnad och tid förbebyggande. Utländska beskattningsåtgärder och överväganden i frågan Inom finns inte någonresebeskattning av det slag som förordas i motionerna. Dock har vissaländer, bl. a. och , haftrestriktioner ifråga om tilldelningen av resevaluta. hade under åren1968-1970 en reseskatt av mera begränsad räckvidd. Denna s. k. passagerarskatthade följande utformning. 1 bosatt person, som från reste tillutlandet sjöledes med handelsfartyg, var skyldig att vid utresan betalapassagerarskatt till staten. Person ansågs vara bosatt i , om han ellerhans familj hade sin egentliga bostad i landet. Passagerarskatten utgick med 5 mark för resa, vars längdvar högst , och med 10 mark för resa, vars längd översteg 90 sjömil.Resans längd räknades från den hamn i , där resanden började sin resa,till den utländska hamn, som fartyget först anlöpte. Skatten betalades till tullmyndigheten i samband medtullkontrollen vid utresan eller på förhand mot en särskildpassagerarskattekupong som vid avresan skulle uppvisas för tullmyndigheten. Befriade från passagerarskatt var bl. a. barn ,ombord-anställda och legationspersonal. 1968 behandlade ettav regeringen framlagt förslag beträffande skärpt beskattning av resor ochresevaluta. Förslaget innebar i huvudsak i fråga om förbrukningen av resevalutaatt vid turistresa utanför den amerikanska kontinenten skulle resenären ha ettskattefritt bottenbelopp av per dag, på överskjutande belopp upp till8 dollar skulle utgå en skatt och på belopp därutöver med 30procent. Förslaget innehöll detaljerade bestämmelser om vilka resor som skullebeskattas och hur gränserna skulle dras mellan beskattade och obeskattaderesor. Skatten kolliderade emellertid inte med Internationella valutafondensregler då den inte utgick pä själva valutan utan innebar attvalutaförbrukningen skulle deklareras efter resans avslutande. Förslagetgodtogs dock inte av kongressen. En dansk motsvarighet till densvenska punktskatteutredningen avgav 1971 ett särskilt utlåtande ommöjligheterna att i införa skatt på turistresor och kom därvid tillslutsatsen att det inte föreligger möjligheter att på lämpligt sätt införa ensådan skatt. Av särskilt intresse i detta sammanhang är att utredningen ocksåtog upp de svenska sonderingar pä ministernivå som nämns i betänkandet SkU 1971;52 och som i första hand avsäg en ärlig passavgift och däivid anfördeföljande. Det är bekant att man i Sverigeövervägt en annan form av reseskatt nämligen en ärlig avgift på passen.Tanken går ut pä att den medborgare som vill använda sitt pass under ett visstår skall betala en avgift för det pågående året, eventuellt genom köp avstämpelmärken. På grund av att passtvånget är upphävt mellan de nordiskaländerna får en sådan passavgift bara betydelse för resor till icke-nordiskaländer. Den erforderliga kontrollen över en passavgift av dennatyp måste givetvis ske på det sättet att passkontrollen i samband med nordiskamedborgares utresa från det nordiska passområdet granskar alt avgiften är betald. Genomförandet av en passavgift skulle därför kräva ett nordiskt avtal om att alla de nordiska passkontrollernagranskar inte bara att det egna landets invånare har betalt passavgift utanockså att personer hemmahörande i de andra nordiska länderna har betaltavgiften i sitt hemland före utresan från det nordiska passområdet. Det ärdäremot inte en nödvändig förutsättning att avgiften införs i alla de nordiskaländerna, om länderna inom det nordiska passområdet är överens om attverkställa den erforderliga kontrollen i fråga om de andra ländernas avgifter. Den svenska tanken på en passavgift har på grund av dendanska polisens medverkan vid kontrollen av en eventuell svensk avgift underställtsjustitieministeriet. Detta ministerium har på följande grund ställt sigavvisande: a. Passkontrollens arbetsbörda vid inresekontrollen är såstor att den för ögonblicket mindre väsentliga utresekontrollen i någon mån kan åsidosättas. Polisen kan därför inte åta sig att granska att en avgift är betald i samband med en utresa. Det har för övrigt i framlagts förslag till en rekommendation om upphävande av den regel mässiga passkontrollen på flygplatserna och om övervägande att avskaffa utgående passkontroll även vid andra gränsöverskridanden. är samordnande land och understöder rekommendationen. En årlig passavgift skulle inte överensstämma medrekommenda tionerna från åtskilliga internationella organisationer (, och ) om att pass såvitt möjligt bör utfärdas avgiftsfritt eller i varje fall mot avgift som icke överstiger utgiften för administra tionen av passväsendet. Härtill kommer att en dansk passavgift skulle komma attomfatta resor till vilket kan med rätta antas framkalla starkaprotester både i och , i synnerhet på bägge sidor omlandgränsen. 1 motionerna 1973:1018 och1973:1067 har frågan om skatt på utlandsresor ånyo aktualiserats. Som framgårav den inledningsvis lämnade redogörelsen har vid tidigare riksdagsbehandlingredovisats väsentliga invändningar mot motionsvis framförda förslag ombeskattning av utlandsresor, varför utskottet i princip kan hänvisa tilltidigare utskottsutlåtanden med konstaterandet att i de nu föreliggande motionernainte framförs några nya synpunkter eller förslag, som fordrar särskiltbemötande. Den hittillsvarande diskussionen om skatt på utlandsresorhar närmast givit vid handen att det av valutamässiga, statsfinansiella ochviss mån principiella skäl kan finnas anledning att förorda en sådanbeskattning, men att inte någon kunnat anvisa en väg som ansett kunnautgöra grunden ens för en utredning av frågan. En skatt på resevaluta är utesluten på grund avinternationella åtaganden och en skatt på charterresor skulle tvingaresebyråerna utomlands utan att man därför kommer ät de turister som färdas medbil eller järnväg. Härtill kommer de kontrollsvårigheter som den nordiskapassfriheten skapar. Då frågan senast behandlades ställde utskottet sigskeptiskt till tanken pä att man skulle kunna nå en nordisk enighet om enresebeskattning på resor utanför , en åtgärd som för delfrämst måste bygga på medverkan från . Man har från danskt häll ocksåbestämt avvisat de svenska propåerna i denna riktning, vilka endast avsåg en såenkel och schablonmässig beskattning som en ärlig passavgift. Därmed måsteockså förutsättningarna för den utredning om en nordisk resebeskattning som nuåter yrkas i motionen 1973:1018 anses vara praktiskt taget obefintliga. Yrkandet i motionen 1973:1067 om att man isjälvdeklaration skall ta upp förbrukningen av resevaluta och övrigaresekostnader för att ett är senare betala skatt härför i form av restskattbygger enligt utskottets mening på en alltför optimistisk syn på skattemoralen.Därjämte skulle en sådan åtgärd med all sannolikhet ensidigt drabba den svenskaresebyråverksamheten, eftersom kontrollen bara skulle kunna avse de resor somköps inom landet. Motionärerna har alltså inte heller denna gäng kunnatanvisa några framkomliga vägar för införande av en resebeskattning, ochutskottet avstyrker därför bifall till motionerna 1973:1018 och 1973:1067. 2. motionen1973:1067. Närvarande: herrar (), i (m),(), (), herrar (). Josefson i Arrie(c), (), i (fp), Carlstein (s), (), *(s), Stadling (s). i (s) och (). * Ej närvarande vid betänkandets justering. av herrar Josefson i Arrie (c) och (): har upprepade gångeravslagit motioner frän vårt häll om införande av en särskild skatt påutlandsresor. Motivet har i första hand varit de tekniska svårigheterna attgenomföra en sådan beskattning. Vi är fullt medvetna om att det föreligger svårigheter.Men detta gör det enligt vår uppfattning inte mindre angeläget att frågan blirföremål för utredning. Det negativa turistnettot fortsätter att öka. Därför ärdet i hög grad önskvärt med en skatt, som kan utjämna och dämpa verkningarna avdetta valutautflöde. Också från konkurrenssynpunkt kan en sådan skatt vara befogad, eftersom turistutgifter iutlandet i allmänhet inte drabbas av samma höga indirekta beskattning, sominhemska turistföretag måste bära. En skatt på utlandsturismen bör i detavseendet ses som ett komolement till andra åtgärder för att främja turism iSverige. Vi anser således att möjligheterna att beskatta den svenska turismen iutlandet bör bli föremål för en mera ingående prövning och förutsätter därföratt Kungl. Maj:t gör fortsatta ansträngningar i sådant syfte.