bet · FW01LU29 · 1973-12-31 00:00:00 — hardärjämte rekommenderat barnavårdsnämnderna motsvarande i fråga om barn under18 år i fall, då barnavårdsman entledigats "". Det får enligtStockholms förutsättas att barnavårdsmännen ochbarnavårdsnämnderna vidtagit erforderliga åtgärder i anledning av vad somsålunda föreskrivits respektive rekommenderats. Samhället har härigenom enligtnämndens förmenande skapat rimliga garantier för att barn, som vid lagensikraftträdande var , inte skaU gå förlustiga arvsrätten. För äldrebam har detta inte skett, och främst för dem kan det bero på trivialatillfälligheter, t. ex. tidpunkten för bouppteckning, om barnet skall fåarvsrätt eller inte. Att sådana fall inte är helt sällsynta i praktiken harbekräftats från barnavårdsmannahåll. Från allmänna synpunkter framstår det för nämnden somotillfredsställande, att den likställighet, som eftersträvats genom 1969 årsarvsrättsreform och som bygger på den principiella uppfattningen, att en vissgrupp människor inte till följd av sin börd skall vara sämre lottade än andra ienskilda - okänt hur många - fall kan sättas åsido. Motionskravet på en ändradordning finner nämnden därför väl grundat. Nämnden anser att denna kan nås påolika sätt. En radikal lösning vore att avskaffa punkt 3 iövergångsbestämmelserna, vilket skulle innebära fullständig legal likställigheti arvshänseende. Väljer man emellertid, som motionärerna, att bibehållanuvarande särskilda förutsättningar efter komplettering med en regel om visstidsfrist, inom vilken arvsanspråk kan anmälas, är det enligt nämndens meningviktigt att denna inte blir alltför kort. Enligt vad som upplysts frånbarnavårdsmannaavdelningen skulle en 2-månadersfrist i vissa fall, som varitaktuella, inte ha varit tUl fyllest. framhåller att ilikartat sammanhang en tidsfrist ansetts motiverad. I lag av den 17mars 1905, varigenom barn utom äktenskap i fråga om rätt till arv efter moderoch möderne jämställdes med "äkta" barn, stadgades sålunda att omarvingen var okänd hans talan skulle förloras om han ej anmälde sig frän det arvet föll. Nämnden erinrar även om justitierådet WaUns ovanredovisade särskilda yttrande till ärvdabalkssakkunnigas förslag. framhålleravslutningsvis att laglig reglering -antingen denna ges formen av ettborttagande av punkt 3 i övergångsbestämmelserna eller komplettering av dessamed en regel om tidsfrist emellertid är otillräcklig för att säkra önskvärdfaktisk likställighet. Det framstår därför för nämnden som en angelägensamhällsuppgift att vidta åtgärder för att få likställighetslagstiftningenssyfte så långt möjligt praktiskt realiserat. En möjlig åtgärd, som med säkerhetskulle få största betydelse, vore att ålägga pastorsämbetena att granska denbefintliga personaktsstocken och i fall, där anteckning saknas om fadern,utreda om faderskap fastställts samt, där faderskapet fastställts, ombesörjaanteckningar härom i såväl barnets som faderns personakter. En annan åtgärd avstor vikt anser nämnden vara ökad information till allmänheten inte endast ombetydelsen av att anteckning om faderskap görs på berörda personakter utan ävenom hur den enskUde bör förfara för att få sådan anteckning till stånd. I detta betänkande behandlas enmotion som tar upp vissa frågor som berör utomäktenskapliga barns arvsrätt. Genom lagen (1969:621) om ändring i arvdabalken upphävdessärbestämmelserna om utomäktenskapliga barns arvsrätt, och fr. o. m. den 1januari 1970 är barn utom äktenskapet i princip jämställda i arvshänseende medbarn i äktenskapet. Är barn utom äktenskapet fött före sistnämnda dag (ochskulle inte arvsrätt mellan barnet och fadern ha förelegat enligt äldre lag)gäller emeUertid en specialregel om arvsrättspreskription. Enligt punkten 3 iövergångsbestämmelserna tiU lagen ärver barnet och dess bröstarvingar i angivnafall fadern och dennes släktingar endast under förutsättning att annandödsbodelägare, boutredningsman eller den som sitter i boet senast vid bouppteckningenfått kännedom om arvingen eller anteckning om barnet före arvfallet gjorts ipersonakt för arvlåtaren eller annan från vilken arvingen härleder sinarvsrätt. Någon motsvarande specialregel om preskription finns ej vid s. k.bakarv, dvs. för den rätt tiU arv efter utomäktenskapligt barn som tillkommerbarnets fader eUer dennes avkomlingar av äktenskaplig börd. Dör barnet förstärver fadern således utan att punkt 3 i övergångsbestämmelserna gäUer. I dettafaU bhr i stället tillämpliga de allmänna preskriptionsreglerna i 16 kap.arvdabalken, efter arvskungörelse eller tio är efter arvfallet. I motionen anförs att det vid lagens tillämpning haruppmärksammats fall, där bouppteckning förrättats endast efterdödsfallet, sannolikt därför att dödsbodelägarna befarat att den avlidneefterlämnade utomäktenskapligt barn. I några fall har detta lett till attsådant barn anmält sina arvsanspråk för sent och följaktligen gått miste om sinarvsrätt. Enhgt motionärernas mening kan ett dylikt resultat av övergångsbestämmelserna inte ha varit avsett. Motionärernaanser att barnen måste garanteras en viss skälig tid inom vilken de kanframstäUa arvsanspråk och motionärerna föreslår att bestäms till tvåmånader från dödsfallet. Det är enligt motionärernas mening vidare lämpligt att denföreslagna arvsrättspreskriptionen görs tillämplig även när ett barn som föttsutom äktenskap avlider och fråga uppkommer om arvsrätt efter barnet för dessfar eller dennes släktingar. Motionärerna framhåller att vid lagstiftningenstillämpning framträtt behov av en sådan preskriptionsregel för att undvika attfrågan om rätten till arv efter bamet hålls svävande i avbidan på att denallmänna arvsrättspreskriptionen skall inträda. Med stöd av det anförda yrkar motionärerna att riksdagenskall hos Kungl. Maj:t begära förslag till ändring av ifrågavarandeövergångsbestämmelser i enlighet med motionens förslag. Preskription av utomäktenskapligt barns arvsrätt Såsom framgår av förarbetena tUlifrågavarande lagstiftning (s. 5 ovan) grundades arvsrättsreform påden principieUa uppfattningen att en viss grupp människor inte till följd avsin börd skall vara sämre lottade än andra. Av praktiska skäl kunde emellertidinte alla utomäktenskapliga barn tillerkännas samma arvsrätt som barn födda iäktenskapet. Med hänsyn tiU den tidigare bristfälliga registreringen avutomäktenskapliga barn är det nämUgen svårt och i fråga om förhåUanden förtiden rent av omöjligt för dödsbodelägare att utreda om en avlidenman har barn utom äktenskapet. För att frågan om arvsrätt efter avlidna mäninte skuUe hållas svävande ända tills den aUmänna arvspreskriptionen inträddemåste en särskild preskriptionsregel införas. Någon motivering till varförpreskriptionstiden knöts tiU just bouppteckningen anfördes inte ipropositionen. Denna fråga blev inte heller föremål för diskussion underriksdagsbehandlingen. Att arvsrättspreskriptionen knutits tiU bouppteckningenhar emellertid fört med sig vissa olägenheter. Dödsboet har nämligen möjlighetatt föranstalta om bouppteckning omgående efter dödsfaUet. Bouppteckningen kani andra faU komma att dra ut betydUgt . Från den utomäktenskapligaarvtagarens synpunkt innebär detta, att han inte säkert kan beräkna närarvspreskription inträder, något som måste anses vara till betydande nackdelför arvtagaren. Visserligen har han möjlighet att säkerställa sin arvsrättgenom att före dödsfallet begära anteckning i den dödes personakt. Sådananteckning har också genom barnavårdsmännens försorg i regel skett när detgäller bam som är födda utom äktenskapet eller . När det gällerbarn födda före detta år är det tveksamt i vilken utsträckning anteckningskett. Enligt utskottets mening kan man befara att det aUtjämt finns ett stortantal utomäktenskapliga barn som inte är antecknade i fadems personakt. Motionärernas påstående att det förekommit attutomäktenskapliga barn gått miste om sin arvsrätt till följd av attbouppteckning förrättats i omedelbar anslutning tiU dödsfaUet har vunnit stöd i vadremissinstanserna anfört. SamtUga remissinstanser har också tillstyrkt att deav motionärerna påtalade frågorna utreds. Utskottet vill för sin delunderstryka att det från principieU synpunkt inte kan råda något tvivel om attutomäktenskapliga barns arvsrätt bör inskränkas av övergångsbestämmelser i såringa grad som möjligt. Utskottet delar därför uppfattningen att, när denuvarande övergångsbestämmelserna fått en inte önskvärd tUlämpning, dessa börbli föremål för en översyn. Att såsom föreslagithelt slopa inskränkande övergångsbestämmelser anser utskottet emellertid intemöjligt. Enligt utskottets mening bör i stäUet den presumtive arvtagarenberedas inom vilken han har att framställa sina arvsanspråk. Myckettalar för att bör vara , som är den tid inom vUkenbouppteckning i regel måste förrättas. Annan preskriptionstid kan naturligtvistänkas, och remissmyndigheterna har lämnat flera olika förslag. mening bör frågan närmare utredas. På grund av det anförda tillstyrker utskottet attriksdagen hos Kungl. Maj:t begär att punkten 3 i övergångsbestämmelserna till1969 års lag om ändring i FB blir föremål för översyn. Hur översynen skall skebör det ankomma på Kungl. Maj:t att föranstalta om. Preskription av rätt till arv efter utomäktenskapligt barn proposition lämnadesingen motivering tiU att den specieUa preskriptionsregeln inte kom att gällabakarv. Förhållandena vid bakarv skiljer sig emeUertid från förhållandena vidutomäktenskapligt barns arv. Faderns dödsbodelägare kan mycket väl varaokunniga om att den döde efterlämnar barn utom äktenskapet, och de kan, såsomutskottet anfört ovan, ha betydande svårigheter att utreda huruvida så harvarit fallet. För barnets dödsbodelägare ställer det sig däremot annorlunda,eftersom barnet måste ha haft en fader. Uppgift om fadern finns sedan gammalt ifolkbokföringen, förutsatt att faderskapet fastställts. Behovet av specieUaregler för bakarvssituationerna synes därför ringa. Den praktiska vinningen med införandet av den speciellapreskriptionsregeln i förevarande fall skulle endast bli att utfärdandet avarvskungörelse inte behövde övervägas. I regel torde några sådana övervägandeninte heller nu ske. Risken för att, när faderskapet inte fastställts, endittills okänd fader skulle framträda och göra anspråk på arv måste nämligenbedömas som liten. Som framgår av kammarkollegiets remissvar (s. 7) haremellertid kollegiet i en del fall, när arvfallet kommit att behandlas avkollegiet som ett arvsfondsärende, ansett sig böra räkna med förekomsten avokänd fader och arvsberättigade avkomUngar till denne. Detta har föranlett attkollegiet funnit sig inte kunna ta stäUning till arvsfondens eventuellaavstående av arv förrän den allmänna arvspreskriptionen inträtt. Med hänsyn tiUden praxis som kammarkollegiet sålunda tiUämpar och mot vilken någoninvändning inte kan riktas i formellt hänseende, bör vid den av utskottet ovantillstyrkta översynen övervägas om den speciella arvspreskriptionen kanutsträckas att gäUa även vid bakarvsfaUen. Frågor om anteckning i personakt har isitt remissvar understrukit att de föreslagna lagändringarna är otiUräckligaför att säkra en önskvärd faktisk UkstäUighet mellan barn födda utom och inomäktenskapet. Även andra åtgärder måste därför vidtas. En möjlig åtgärd, somenligt barnavårdsnämnden med säkerhet skuUe få största betydelse, vore attålägga pastorsämbetena att granska den befintliga personaktsstocken och i fall,där anteckning saknas om fadern, utreda om faderskap faststäUts samt, där detvisar sig att så skett, ombesörja anteckningar härom i såväl barnets som fademspersonakter. En annan åtgärd av stor vikt anser nämnden vara ökad informationtiU aUmänheten inte endast om betydelsen av att anteckning om faderskap görs påberörda personakter utan även om hur den enskUde bör förfara för att få sådananteckning tiU stånd. Utskottet anser barnavårdsnämndens förslag väl värda attbeaktas. Detta bör lämpligen ske i samband med den förordade översynen avövergångsbestämmelserna. På grundav det anförda hemställer utskottet att i anledning avmotionen 1973:410 hos Kungl. Maj:ts hemställer att övergångsbestämmelserna tilllagen (1969:621) om ändring i blir föremål för översyn ienlighet med vad utskottet anfört därom. Närvarande: herrar (). (), frökenAnderson i (), herrar (), () *, (),(), herrar i (s), (). (vpk), i SundsvaU (c), (), i (s) och herrSöderström (m). *Ej närvarande vid betänkandets justering.