bet · FW01LU40 · 1973-12-31 00:00:00 — Med hänsyn till den kraftiga utbyggnadenav oljeborrningsverksamheten framför allt i är det enligt utskottetsuppfattning angeläget att en enhetUg reglering av denna fråga kommertUl stånd, och detta innan det inträffar en olycka motsvarande den med TorreyCanyon. 1 propositionen upplyser emellertid föredragande statsrådet att ettinternationellt samarbete påbörjats med syfte att skapa en regionalkonvention för om ansvarighet för föroreningsskador avoljeborrning pä kontinentalsockeln. Enligt vad utskottet inhämtat har manbeslutat bilda en arbetsgrupp för ändamålet, och det är avsikten att dennanärmast skall sammanträda i . Trots påstötningar från svensk sida harnågot möte dock ännu inte kommit till stånd. Det senast sagda föranleder utskottet att understrykavikten av att arbetet på en konvention intensifieras. Med hänsyn till attinitiativ tagits frän svensk sida är det dock f. n. inte erforderligt förriksdagen att göra något särskilt uttalande i ämnet. Genom vad utskottet.sålunda anför får syftet med motionen 1973:2054, såvitt nu är i fråga, ansestillgodosett. Utskottet vill vidare tillägga följande. Borrning ihavsbottnen efter olja förekommer inte endast i utan jämväl iÖstersjön. Sålunda har t. ex, provborrningar skett utanförden skånska Även på andra håll förekommer sådanaborrningar. Enligt utskottets mening är det angeläget att de risker och problemsom sammanhänger därmed beaktas av strandstater. Utskottetförutsätter att frågan kan tas upp till behandling på den Östersjökonfe-renssom enligt vad utskottet ovan anfört (s, 13) är planerad att ägarum i . Skador orsakade av oljeutsläpp från okända fartyg Ett särskUtuppmärksammat problem är oljeutsläpp från fartyg, vilkas identitet inte kanfastställas. Sådana större oljeutsläpp härrör nästan undantagslöst fråntankfartyg som går i barlast. Utsläppen sker då man i strid mot gällandebestämmelser från fartyget spolar ut oljerester vid rengöring av dess tankar, Idet helt övervägande antalet fall av rapporterade oljeutsläpp har detinte varit möjligt att avgöra från vilket fartyg oljan härrörde. Detta framgårtydligt av följande sammanstäUning över tUl kustbevakningrapporterade fall av oljeutsläpp från fartyg i eller i närheten av svenskafarvatten. Rapporterade oljeutsläpp 240 315 296 238 Fartygets identitet faststäUd 44 50 41 36 Såsom framgår av tabellen uppgårantalet identifierade fall inte tUl av hela antaletutsläpp. Mot bakgrund härav är det att beklaga att fondkonventionen inte ärtUlämpUg när det gäller kostnader för förebyggande åtgärder och skador orsakadeav oljeutsläpp frän okända fartyg. Vid tillkomsten av fondkonventionen hävdades bl. a. frånsvensk sida (se prop. s. 120) att de skadelidandes behov av att kunna vända sigtill fonden är särskilt stort i de faU då fartyget inte kan identifieras ochnågon talan om ersättning enligt ansvarighetskonventionen således inte kanväckas. Fondkonventionen borde därför omfatta även sådana skador. Den svenskaståndpunkten fick dock ingen större anslutning. Från svensk sida lades då framett kompromissförslag om att fondens ersättningsskyldighet skulle begränsastiU sådana faU, där skadorna överstiger visst belopp. Inte heller detta förslagvann emellertid gehör. Mot att göra fonden ansvarig även när oljan inte kundehärledas till visst fartyg invändes nämUgen att fonden i så faU riskerade attfå betala ersättning för skada som inte orsakats av olja härrörande från fartygutan t. ex. olja som läckt ut från oljecisterner i land eller frånoljeborrtorn. Såsom utskottet anfört i det föregående (s, 15) bör frågan omratifikation av konventionen inte vara beroende av den omständigheten attfondkonventionen inte är tillämplig på oljeutsläpp från okända fartyg (i denmån det inte kan visas att det är fråga om utsläpp av olja som befordrats sombulklast). Flera remissinstanser, däriblandnaturvårdsverket och samtliga i ärendet hörda länsstyrelser, har funnit detönskvärt att oljeskadefonden blir ersättningsskyldig även för skador orsakadeav oljeutsläpp från inte identifierade fartyg. Samma önskemål framförs imotionen 1973:2054. Motionärerna anser att i det fortsattaintemationella arbetet bör verka för sådan utvidgning av"konventionerna". Vad motionärerna sålunda anför bör enligt derasmening ges Kungl. Maj:t till känna. Utskottet vUl i anledning av motionen understryka attansvarighetskonventionen inte kan bli tillämplig på ifrågavarande slag avoljeutsläpp, eftersom konventionen bygger på att talan om ersättning skallriktas mot ägaren tUl det fartyg som förorsakat skadan. Endast fondkonventionenskulle således kunna göras tUlämplig på oljeutsläpp från okända fartyg. Att nu från svensk sida, efter det attfondkonventionen antagits och innan den ännu trätt i kraft, återkomma medyrkande om en utvidgning av densamma torde dock enligt utskottets mening intevara meningsfullt och kanske till och med olämphgt. Därest propåer framställsom en omarbetning av konventionen kan det nämligen medföra att vissa staterväntar med att ratificera konventionen, vilket i sin tur kan leda till attkonventionen inte träder i kraft. Med hänsyn till det bristfälligaskadeståndsskydd, som föreligger, är det dock angeläget att konventionenträder i kraft möjligt. Utskottet kan därför inte i vart fall f. n.biträda motionärernas yrkande om att skall verka för en utvidgning avkonventionen på förevarande område. Förevarande problem bör man enligt utskottets mening istället söka lösa på annat sätt. I propositionen (s. 34) redovisas en delutredningsarbeten vilkas resultat torde kunna bidra till en minskning avförlusterna på grund av oljeutsläpp från inte identifierade fartyg. 1 ett ijanuari 1973 avgivet betänkande (Ds K 1973:2) Partikelmärkning av olja i fartygföreslår sålunda en för frågan särskilt tillsatt utredningsgrupp att varjetankfartyg efter att ha avlämnat sin oljelast i hamn skall få de i tankarnakvarvarande oljeresterna märkta med. en särskild substans. Denna bör enligtbetänkandet utgöras av mikroskopiskt små metallpartiklar bestående av olikalegeringar. Partiklarna skall tillsättas oljeresterna i en kombination som ärspecifik för varje fartyg, 1 betänkandet föreslås att man som ett steg mot ettallmänt system för märkning av olja i tankfartyg utför en försöksserie i störreskala. 1 avvaktan på närmare prövning av denna fråga pågår inom gruppen visstresterande utvecklings-och planeringsarbete. Utskottet vill i anslutning härtill peka på att densvenska ansvarighetslagen i motsats till vad som gäller för fondkonventionen är tillämplig även på tankfartyg i barlast. Det finns således storamöjligheter att ingripa mot ägare av fartyg, som släpper ut olja, underförutsättning att möjligheterna att identifiera det skadevållande fartygetökar. Om den föreslagna försöksserien beträffande oljemärkning ger godaresultat torde man kunna räkna med att antalet skador orsakade av oljeutsläpp isamband med rengöring av barlasttankar kommer att minska väsentligt. Ett annatslag av åtgärd som skulle kunna får stor betydelse är att erbjuda fartygen goda möjligheter att avlämnaoljeförorenat barlastvatten i hamnarna. saknas i många hamnarlämpliga mottagningsanordningar, och de som finns utnyttjas i ringautsträckning. Utredningen rörande omhändertagande och behandling av kemisktavfall m. m. har avlämnat delbetänkandet (Ds K 1973:4) Anläggningarför mottagning av oljeblandat barlastvatten m. m. Utredningen föreslår attskyldighet att inrätta och driva anläggning för mottagande av bl. a.barlastvatten i fortsättningen bör åligga huvudmannen för den anläggning därolja och oljeprodukter lastas. Även kostnaderna för anläggningen bör enligtutredningen i princip bestridas av respektive huvudman. Enligt vad utskottetinhämtat är betänkandet remissbe-handlat, och proposition i ämnet beräknaskunna föreläggas . Utskottet vill i detta sammanhang även erinra om den i detföregående (s. 13) omnämnda antagna nya konventionen tillförhindrande av föroreningar från fartyg. Såsom utskottet tidigare anförtförbjuds enligt konventionen alla utsläpp av oljor, däri inbegripet s. k. lättaoljor, och vissa andra farliga ämnen i , och i övrigt skärpsfordringarna för tillåtliga utsläpp. För att möjliggöra efterlevnad av förbudetföreskrivs skyldighet för kuststaterna att uppföra mottagningsanordningar ihamnarna för att ta emot de ämnen som fartygen ej får göra sig av med ute tillhavs. Till konventionen anslutna stater åläggs vidare att utse kontrollanterför att övervaka efterlevnaden av utsläppsförbudet. Deras verksamhetunderlättas genom att varje fartyg åläggs att uppgöra en särskild förteckningsom innehåller uppgifter om vilka ämnen som lastats, hur tankarna rengjorts m.m. Detaljbestämmelser får utfärdas av vederbörande konventionsstat.Konventionen föreskriver vidare att nya fartyg, dvs. fartyg kontrakterade efterden , skall om de har minst 70 000 tons dödvikt vara förseddamed separata barlasttankar som inte får användas för oljelast. Anmärkas bör att ett expertmöte inför Östersjökonferensenhar inriktat sitt arbete på att integrera konventionens bestämmelser iförslaget till miljökonvention om . När den nya konventionen träder i kraft ökar möjligheternabetydligt att förhindra och ingripa mot avsiktliga oljeutsläpp. Detta ikombination med en partikelmärkning av oljerester i tankarna borde enligtutskottets mening väsentligt reducera antalet skador till följd av utsläpp frånoidentifierade fartyg. Utskottet vill avslutningsvis också peka på attkommunernas kostnader för oljesanering m. m. till stor del kommer att övertasav staten. Enligt 21 § i ett av antaget förslag till nybrandlag (prop. 1973:185, CU 1973:30), vilket bygger på ett av räddningstjänstutredningenavgivet betänkande (SOU 1971:50) , är kommun sålunda berättigadtill ersättning av statsmedel för kostnad för räddningstjänst med anledning avoljeutflöde till havs eller i kustvattnen, , , ,eller samt för sanering av oljeskada som haruppstått till följd av sådant oljeutflöde, i den mån kostnaden överstiger ett tröskelbelopp somdepartementschefen ämnar föreslå sätts till 3 000 kronor.Räddningstjänstutredningen hade även föreslagit att bekämpningskostnadernaborde belasta oljebranschen genom en höjning av energiskatten. I propositionenavvisades emellertid detta förslag, varför medelsbehovet t. v. får tillgodosesöver statsbudgeten. På grund av det anförda avstyrker utskottet bifall tiUmotionen 1973:2054, såvitt nu är i fråga. Begränsning av oljeskadefondens ansvarighet Fondens ansvarighet är såsomframgår av det föregående (s. 14) begränsad. Det totala belopp som utgår iersättning för en och samma olycka enligt både ansvarighetskonventionen ochfondkonventionen får inte överstiga 450 milj. Poincaréfrancs (ca 150 milj.kronor). Genom beslut av fondens högsta organ, dess generalförsamling, kandetta belopp höjas till högst det dubbla eller 900 milj. francs (ca 300 milj.kronor). 1 motionen 1973:2055 kritiseras begränsningsbeloppen, sommotionärerna finner uppenbart otillräckliga som maximigräns. Motionärernahänvisar till att engelska och franska staten med anledning av framförde skadeståndsanspråk på tillsammans cirka 90 milj.kronor eller per ton utrunnen olja. De totala kostnadernaför sanering och ersättning åt enskilda skadelidande var enligt motionärernabetydligt större. Motionärerna hävdar mot bakgrund härav att ett belopp avdrygt 500 milj. kronor förefaller vara en rimligare storleksordning för attkunna täcka ersättningsanspråken från ett enda skadetillfälle vid förlisning aven supertanker. Motionärerna framhåller att en sådan beloppsgräns antagligenskulle innebära höjda för speciellt supertankers vilket skulle kunnainnebära ett incitament till att bygga mindre fartyg. bör enligt motionärernaarbeta för att fondkonventionen ersätts av en ny konvention, där den högstabeloppsgränsen höjs till åtminstone 500 milj. kronor samt att Sverigeomedelbart använder sina kontakter för att påverka generalförsamlingen att igörligaste mån utnyttja möjligheten att använda den övre beloppsgräns som nuanges i konventionen. Såsom utskottet anfört i det föregående leder utvecklingenmot allt större tankfartyg till att risken ökar för olyckor, vid vilka skadornauppgår till mycket stora belopp. Det har redan inträffat tre fall avoljeutsläpp som förorsakat skador till belopp där det för ansvarighetskonventionengällande begränsningsbeloppet för ägarens ansvarighet, 70 milj. kronor,överskridits. Oljeskadefondens maximala ansvarighet per olycka, 150 milj.kronor, hade dock varit tillräckligt hög för att täcka dessa skador. Med hänsyn till det anförda finner utskottet det inte nuerforderligt att konventionens maximibelopp höjs. Utskottet vill även erinra omvad utskottet ovan (s. 20) anfört, nämligen att begäran redan nu om revision avkonventionen kan medföra risk för att konventionen inte kommer att träda i kraft. Utskottet utgår vidare från - med hänsyntill det intresse från Kungl. Maj:ts sida som visats ikonventionsarbetet att när konventionen träder i kraft man från svensk sidakommer att inom fonden verka för en höjning av begränsningsbeloppet till det ikonventionen högsta tUlåtna, om så skulle visa sig erforderligt. På grund avdet anförda avstyrker utskottet bifaU till motionen 1973:2055. Ansvarighetskonventionen träder ikraft efter det den har tUlträtts av åtta stater, av vilka femskall var för sig ha ett tanktonnage om minst en miljon bruttoregisterton. Denhar ratificerats av fyra nationer varav en, , har etttanktonnage överstigande 1 milj. bruttoregisterton. Utskottet vill i anslutninghärtill påpeka att av de nordiska länderna , och harsådant tanktonnage. Fondkonventionen träder i kraft efter det attden tillträtts av minst åtta stater under förutsättning att dessa under närmastföregående år tiUsammans har tagit emot minst 750 milj. ton sjötransporteradråolja och tjock eldningsolja. Konventionen har endast tillträtts avLiberia. I propositionen anför föredragande statsrådet (s. 35) attkonventionerna kan beräknas komma att träda i kraft under andra halvåret 1974.Med hänsyn tiU den aktuella oljekrisen kan det dock enligt utskottets meninginte uteslutas att fondkonventionens ikraftträdande försenas.Ansvarighetskonventionen och därmed också ansvarighetslagen kan emellertidkomma att träda i kraft tidigare än . Utskottet vill i anledningdärav påpeka följande. I 5 § och 22 § ansvarighetslagen anges attansvarighetsbeloppet i vissa fall bestämmes enUgt 235 § SjöL. Dessabestämmelser är emellertid f. n. intagna i 255 § SjöL. Genom ett ipropositionen 1973:42 angående sjöpanträtt och skeppshypotek framlagt förslagtill lag om ändring i SjöL, vilket antagits av (LU 1973:22)men ännu ej trätt i kraft, har bestämmelserna överflyttats till 235 § SjöL.Vidare är att märka att 18 § ansvarighetslagen upptar forumregler som utgårfrän ett genom prop. 1973:42 antaget förslag till ändring av 336 § SjöL.Slutligen bygger den i förevarande proposition föreslagna ändringen i 344 §SjöL på den lydelse detta stadgande fått genom prop. Enligt vadutskottet erfarit lär det i anledning av sistnämnda prop. antagna förslaget tiUlag om ändring i SjöL till följd av arbetet med överförandet av skeppsregistrettill ADB kunna träda i kraft tidigast . Skulle det bliytterligare försenat, kan det för att ansvarighetslagen skall kunna träda ikraft bli erforderligt at Kungl. Maj:t genom proposition till riksdagenåterkommer med förslag till jämkning av nu föreliggande lagförslag. 1. att med bifall tillpropositionen 1973:140 god känner a) den i Brysselden avslutade konventionen om ansvarighet för skada orsakadav förorening genom olja, b) den i Brysselden avslutade konventionen om upprättandet av eninternationell fond för ersättning av skada orsakad av förorening genom olja, 2. att riksdagenantar de å s. 1 under 14 angivna lagförslagen, 3. att riksdagenbeträffande utsläpp av icke beständig olja avslår motionen 1973:2054, yrkandetA I, 4. att riksdagenbeträffande ersättning till fisket för oljeskador avslår motionen 1973:2054,yrkandet A 2, 5. att riksdagenbeträffande oljeskador som härrör från oljeborrning avslår motionen 1973:2054,yrkandet B, såvitt nu är i fråga, 6. att riksdagenbeträffande skador orsakade av oljeutsläpp från okända fatyg avslår motionen1973:2054, yrkandet B, såvitt nu är i fråga, 7. att riksdagenbeträffande begränsningen av oljeskadefondens ansvarighet avslår motionen1973:2055. Närvarande: herrar (), (). (), fröken i (s), herrar (), i (c), (), (), herrar i (s), (),(vpk), (), i (s) och (). Oljeutsläpp i svenska farvatten Tonnage i Skadebelopp bruttore- Fartygens namn År Olycksplats och (nation) och orsak Gogstad (No) 2,6 milj. kr. Tack vare gynnsamma väderleksförhållanden läktrades huvuddelen av lasten, ca råolja, över till andra fartyg. Endast en mindre oljebe-kämpningsaktion genomfördes. stränderna = 6 milj. kr. och sanering = 1 milj. kr. , kollision i isbelagd farled Oljebekämpning och strandsanering = 2,6 milj. kr. Tudor (Sv) Oljebekämpning och sanering = . Norrtank (Sv) oljebekämpning och beredskapsåtgärder = . förhållanden läktrades en del av lasten, råolja över till annat fartyg, varefter Aegis Står drogs av grund mer att uppgå till avsevärda belopp. landen omöjliggjorde en effektiv bekämpning; några hundra tontjockolja läckte ut.