bet · FW01LU40 · 1973-12-31 00:00:00 — Dessa har att vidtaga de åtgärder som påkallasför att hindra fartygets avgång eller vidare resa. Gäller förbudet svenskt fartyg sombefinner sig inom främmande lands sjöterritorium, är befälhavaren skyldig attpå begäran av svensk konsul lämna fartygets nationalitetshandling till honom. Mot beslut som enligt 14 § skal! underställassjcsäkerhetsdirektören får talan ej föras. Talan mot beslut, som har meddelatsav genom sjösäkerhetsdirektören i fråga som avses i 11 §första stycket, föres hos kammarrätten genom besviir. Mot beslut som enligt 14 § skall underställassjösäkerhetsdirektören får talan ej föras. Talan mot beslut, som har meddelatsav genom sjösäkerhetsdirektören i fråga som avses i 11 §första stycket, eller mot beslut i fråga som avses i 12 a § föres hoskammarrätten genom besvär. (Nuvarande lydelse) (Föreslagen lydelse) Mot annat beslut enligt denna lag av myndighet, som ej är central förvaltningsmyndighet,föres talan hos genom besvär. Talan mot beslut enligt denna lag av ellerav annan myndighet, som är central förvaltningsmyndighet, i annan fråga änsådan som avses i 11 § första stycket, föres hos Konungen genom besvär. Talan mot beslut enligt denna lag av ellerav annan myndighet, som är central förvaltningsmyndighet, i annan fråga änsådan som avses i 11 § första stycket eller 12 a § föres hos Konungen genombesvär. TUl böter eller fängelse i högst dömes den somuppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot 1 §, om ejgärningen är belagd med straff i , 2. föreskriftenligt 4 §, eller 3. förbud ellerföreläggande enligt 11 § första stycket. Till böter eller fängelse i högst dömes den somuppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot 1 §, om ejgärningen är belagd med straff i , 2. föreskriftenligt 4 §, eller 3. förbudeller föreläggande enligt 11 § första stycket eller förbud enligt 12 a §. Uttömmes olja eller avfall i strid mot denna lag ellerföreskrift som har meddelats med stöd av lagen, överträdes förbud som avses i 6 eller 7 §, eller överträdes förbud eller åsidosattes föreläggande enligt11 § första stycket, dömes fartygets redare eller ägaresom om han själv hade begått gärningen, om han haft eller bort ha vetskap omgärningen. Uttömmes olja eller avfall i strid mot denna lag ellerföreskrift som har meddelats med stöd av lagen, överträdes förbud som avses i 6 eller 7 §, eller överträdes förbud eller åsidosattes föreläggande enligt11 § första stycket eller överträdes förbud enligt 12 a §, dömes fartygets redare eller ägare som om han själv hadebegått gärningen, om han haft eller bort ha vetskap om gärningen. Denna lag träder i kraft den dag Konungen förordnar. I anledning av propositionen harväckts två motioner, vari framställs följande yrkanden. 1 motionen 1973:2054 av . (fp) hemställs att A. hosKungl. Maj :t begär 1. att förslag föreläggs om utvidgning av lagenom ansvarig het för oljeskada till sjöss så att den omfattar även skador till följd av utsläpp av icke beständiga oljor, 2. att förslag föreläggs om ersättning tUlfisket till följd av oljeskador enligt vad i motionen anförs, B. ger Kungl. Maj.-t till känna vad som i motionen anförsangående förbättrat oljeskydd. I motionen 1973:2055 av herrarMöller (fp) och () hemställs att ger Kungl. Maj:t tillkänna att bör verka för att den s. k. fondkonventionen i framtidenändras så att den högsta beloppsgränsen höjes till åtminstone 500 milj. kronor,samt att söker påverka fondens högsta organ attanvända den övre beloppsgräns som anges i konventionen. Den efter andra världskrigetkraftigt tilltagande föroreningen av havet har på det internationella planetföranlett successivt ökade ansträngningar att motverka och förhindra dettaslags miljöförstöring. Oljeutsläpp från fartyg svarar endast för en mindre delav föroreningarna men har dock tilldragit sig ett särskilt intresse med hänsyntill de svåra skador som utsläppen kan förorsaka. På grund av att vidtransporterna används tankfartyg med aUt större lastkapacitet har också riskenökat för att skadorna vid en förUsning blir av mycket stor omfattning. påbörjades ettinternationellt samarbete i syfte att förebygga havsvattnets förorening genomolja. Detta samarbete resulterade bl. a. internationellaoljeskyddskonvention. Denna konvention har ratificerats av såväl i dessursprungliga som i dess sedermera ändrade lydelse och ligger till grundför bl. a. lagen (1972:275) om åtgärder mot vattenförorening från fartyg.Enligt denna lag skall utflöde av olja från fartyg inom sjöterritorietförhindras så långt det är möjligt. På fria havet får olja tömmas ut endastunder vissa förutsättningar. Lagen ger svenska myndigheter rätt att meddela deförbud och förelägganden som är påkallade för att hindra eller begränsa Bestämmelserna är tillämpliga såväl på svensktsjöterritorium som på det fria havet och gäller i fråga om såväl svenskt somutländskt fartyg, dock med de inskränkrungar som följer av gällande folkrätt. Är 1969 öppnades för undertecknande en internationellkonvention om ingripande på det fria havet vid oljeolyckor, den s. k.ingreppskonventionen. Denna konvention, som ännu ej har trätt i kraft men somhar ratificerats av , reglerar rätten för en stat att vidta åtgärder föratt skydda sina kuster och närliggande intressen, om en olycka inträffar på detfria havet och den är ägnad att leda till allvarlig och överhängande fara förförorening genom olja. Sedan ingreppskonventionen trätt i kraft kan med stöd avbestämmelserna lag ingripanden göras på det fria havet också motutländska fartyg. Det internationella arbetet för ökat oljeskydd pågåralltjämt. Den havsföroreningskonferens, som ägde rum i för några veckorsedan i MeUanstatliga rådgivande sjöfartsorganisationens - lMCO:s - regi ochsom 79 stater deltog i, har sålunda resulterat i dels en ny internationellkonvention till förhindrande av föroreningar från fartyg, dels ett protokollvarigenom ingreppskonventionen utvidgas till att avse också åtgärder medanledning av andra skadliga utsläpp än utsläpp av olja, dels ett stort antalresolutioner. EnUgt konventionen förbjuds alla utsläpp av olja, däriinbegripet s. k. lätta oljor, och vissa andra farliga ämnen i några specielltömtåliga områden, bl. a. , och i övrigt skärps fordringarna förtillåtliga utsläpp. Beträffande en mer fullständig redogörelse för konventionensinnehåll hänvisar utskottet till vad utskottet anför nedan (s, 21) samt tUl ettav kommunikationsministern lämnat svar på en enkel fråga avfru angående resultatet av havsförore-ningskonferensen. Slutligen vill utskottet i detta sammanhang anmärka attförslag till miljökonvention om kommer att framläggas för den till år1974 i planerade . Konventionen avses komma attgälla föroreningar både frän fartyg och från land. Behovet av särskilda skadeståndsregler på ifrågavarandeområde uppmärksammades inte förrän . Efter detliberianska tankfartyget grundstötning utanförEnglands sydvästkust påbörjades emellertid ett internationellt samarbete isyfte att utarbeta internationella överenskommelser rörande ansvarigheten föroljeskador till sjöss. Detta samarbete ledde till avslutandet av två internationellakonventioner, nämligen konvention om ansvarighet för skada orsakad avförorening genom olja (i det följande benämnd ansvarighetskonventionen) och1971 års konvention om upprättandet av en internationell fond för ersättningav skada orsakad av förorening genom olja (i det följande benämnd fondkonventionen). I propositionen läggs på grundvalav en inom utarbetad promemoria (Ds Ju 1973:4) framförslag till lag om ansvarighet för oljeskada till sjöss. Lagen är i huvudsakbyggd på ansvarighetskonventionen. Enligt förslaget skall ägare av fartyg somför last av beständig olja i lös vikt (bulklast) vara skyldig att ersättaskada, som orsakas av utsläpp av olja frän fartyget, oberoende av om det frånfartygets sida har begåtts något fel eller någon försummelse (striktansvarighet). Med skada jämställs kostnader för förebyggande åtgärder.Fartygsägarens ansvarighet begränsas till ett belopp motsvarande 2 000 s. k.Poincaréfrancs (.) per ton av fartygets dräktighet, s. k.ansvarston, vilket motsvarar i regel något deadweight (dwt).Därjämte gäller ett absolut maximum av 210 mUj. francs (drygt 70 milj. Har fartygsägaren själv gjort sig skyldig till fel eller försummelseblir han ansvarig utan begränsning. 1 fråga om fartyg som befordrar olja som bulklast är ägaren skyldig att ha försäkring eller ställasäkerhet för sin ansvarighet upp till det för fartyget gällande begränsningsbeloppet.Reglerna om strikt ansvarighet föreslås bli tillämpliga även på skador orsakadeav olja från torrlastfartyg och tankfartyg som går i barlast. I sistnämndahänseenden ges ansvarighetslagen ett vidare tillämpningsområde än somföreskrivs i ansvarighetskonventionen. I propositionen föreslås vidare att godkänneransvarighetskonventionen och fondkonventionen. Fonden skall bereda ersättningi vissa fall då ansvarighetskonventionen inte är tillämplig eller bereder deskadelidande ett otillräckligt skydd. Vidare skall fonden stå som garant förfartygsägarens och försäkringsgivarens solvens. Fonden har också till uppgiftatt befria fartygsägarna från en del av det ökade ekonomiska ansvar som lagtspå dem genom ansvarighetskonventionen. Fonden kan dock befrias från skyldigheti sistnämnda hänseende om vederbörande ägares fartyg för olyckaninte uppfyllde vissa krav från säkerhetssynpunkt. Vidare är fonden i principinte ansvarig för skada som orsakats av inte identifierat fartyg. Fondensersättningsskyldighet är begränsad så att det totala ersättningsbelopp som kanutgå i anledning av en och samma händelse maximeras till (drygt 150 milj. Beloppet kan dock genom beslut av fondenshögsta organ höjas till högst 900 mUj. francs (drygt 300 milj. ).Ersättningarna från fonden skall finansieras genom avgifter från dem som mottarsjötransporterad olja i konventionsstaterna. I finns inte någon särskUdlagstiftning om ansvarighet för skada orsakad av förorening till sjöss genomolja, utan ansvarigheten för sådana skador bestäms enligt allmännaskadeståndsrättsliga regler och sjölagens (1891:35 s. 1) bestämmelser. Dessahar emellertid visat sig otillräckliga när det gäller skador orsakade avoljeutsläpp. Den nu föreslagna lagstiftningen fyller därför ett uppenbart behov. mentspromemorian bemöttes också mycket positivt underremissbehandlingen. I åtskilliga remissyttranden uttalades tillfredsställelseöver att den reglering som de två konventionerna innebär kommit till stånd pådet internationella planet. I de motioner, som väckts i anledning avpropositionen, har inte heller föreslagits några ändringar i de framlagdalagförslagen. I stället framställs yrkanden om att skall begära vissakompletteringar av ansvarighetslagen och fondkonventionen samt ge Kungl. Maj:ttill känna vad som anförs angående förbättrat oljeskydd. Utskottet vill för sin del uttala sin tillfredsställelseöver att skadeståndsfrågorna på detta område nu får en godtagbar lösning. Närdessa frågor diskuterats har det väl i allmänhet skett mot bakgrund av de storaskador som orsakades vid olyckan med och vid några andra störresjöolyckor. Någon tankfartygsolycka av hknande katastrofkaraktär har inte ägtmm i svenska farvatten. Däremot har det förekommit grundstötningar ochkollisioner som orsakat mindre oljeutsläpp. En sammanställning över dessaolyckor har fogats till betänkandet som bilaga L Av sammanställningen framgåremellertid att även små utsläpp av olja kan åstadkomma avsevärda skador ochbetydande kostnader för bekämpning och sanering av oljan. Vid tre av de angivnaolyckorna (Gogstad, och ) var det nära att en katastrofinträffade, men tack vare lyckliga omständigheter kunde en sådan undvikas. Frånsvensk synpunkt är det med hänsyn till det anförda av synnerlig vikt att reglerom ansvarighet för skador till följd av oljeutsläpp nu läggs fram. Utskottetvill i detta sammanhang även understryka betydelsen av det omfattande arbetesom från svensk och nordisk sida lagts ned på att få till stånd eninternationeU oljeskadefond, varigenom även oljebolagen åläggs att bidra tillersättningen för oljeskador. Även om man genom den nu föreslagna lagstiftningen sålundafår skadeståndsregler på området är dock inte alla problem lösta. Utskottetkommer i anledning av motionerna att nedan behandla några av dessa. Utskottetvill här endast peka på frågan om ersättning för skada orsakad av oljeutsläppfrän inte identifierat fartyg. Vid tillkomsten av fondkonventionen undérströksfrån svensk sida kraftigt att konventionen borde omfatta även sådana skador.Man kunde dock inte få gehör för denna ståndpunkt. Såsom föredragandestatsrådet anför bör den nu nämnda bristen dock inte föranleda att Sverigeavstår frän att tillträda konventionerna. På grund av det anförda tillstyrker utskottet attriksdagen godkänner ansvarighetskonventionen och fondkonventionen. Deföreslagna lagarna har inte föranlett någon erinran från utskottets sida. Utsläpp av icke beständig olja Såsom framgår av det föregående äransvarighetskonventionen (och därmed även fondkonventionen) tillämplig endastpå skada genom förorening orsakad av s. k. beständig olja, såsom råolja,eldningsolja 2 eller tjockare, tjock dieselolja, smörjolja och valolja. icke beständiga petroleumprodukter, t. ex. bensin,fotogen, nafta, diesel-brännolja och eldningsolja 1, faller alltså utanförkonventionens tiUämp-ningsområde. I propositionen föreslås attansvarighetslagen på denna punkt skall ha samma tiUämpningsområde somkonventionen. I motionen 1973:2054 kritiseras att konventionerna ochansvarighetslagen endast är tillämpliga på skador som orsakats av beständigaoljor. Motionärerna anför att lätta oljor, som innehåller aromatiska kolväten,kan orsaka allvarliga skador på den miljön, varigenom fisket kan drabbashårt. Även om det internationeUa arbetet på förevarande område kan komma attleda tiU att ansvarigheten utvidgas tUl att omfatta skador orsakade även avifrågavarande oljor kan det enligt motionärerna dröja avsevärd tid, innan en nykonvention kan träda i kraft. Motionärerna yrkar därför (yrkande A 1) attriksdagen skall hos Kungl. Maj:t begära förslag till en utvidgning avansvarighetslagen till att omfatta även icke beständiga oljor. De åberoparhärvid också att den finska lagstiftningen troligen kommer att bli tillämpligäven på dylika skador. Vid remissbehandlingen av departementspromemorian harsjöfartsverket och generaltullstyrelsen hävdat, att ansvarighetslagen bordevara tUlämplig även på skador orsakade av icke beständiga oljor, och naturvårdsverkethar förklarat sig se fram mot en utvidgning av ansvarigheten på detta område. Utskottet vill för sin del anföra följande. Den lokalasjöfarten på svenska hamnar omfattar betydande transporter av oljeprodukterfrån raffinaderierna. En avsevärd del av dessa avser eldningsolja 1 eller 2eller andra lättare oljeprodukter. Det är riktigt, såsom motionärerna framhåller,att utsläpp av sådana oljor genom sitt innehåll av aromatiska kolväten kanorsaka allvarUga skador på den miljön i strandzoner och i grundarekustvatten. Någon enskild skadeUdande torde emellertid i dylika fall endastundantagsvis kunna påvisas. Såsom framhålls i propositionen (s. 39) kan dentraditioneUa skadeståndsrätten därför knappast ge någon lösning på frågan omersättning för sådana allmänna miljöskador. Andra slag av skador torde sällanuppkomma vid utsläpp av ifrågavarande oljor, eftersom dessa avdunstarförhållandevis snabbt. Såsom föredragande statsrådet påpekar skulle allvarligaskador dock kunna uppkomma om utsläppet inträffade vid en vattentäkt. Detförhållandet att oljorna avdunstar snabbt gör det emellertid svårt att visavilket fartyg det är som orsakat skadan. Av det nu sagda torde framgå att problemet med ersättningför skador orsakade av lättflytande oljor är svårlöst. Inom den mellanstatligarådgivande sjöfartsorganisationen (IMCO) har dock inletts överläggningar ommöjligheten att utvidga ansvarighetskonventionen tiU att avse skador orsakadeav andra ämnen än beständig olja. Utskottet delar föredragande statsrådetsståndpunkt att man tills vidare bör avvakta den fortsatta utvecklingen av dettaarbete innan ställning tas till frågan om införande av särskild lagstiftningbeträffande ansvarighet för skador orsakade av icke beständiga oljor. Utskottetvill emellertid kraftigt stryka under vad statsrådet anför om att frågan upp till förnyat övervägande om det internationella arbetet inte leder tillpositivt resultat inom rimlig tid. På grund av det anförda finnerutskottet att det inte nu är erforderligt med någon åtgärd från riksdagenssida. Utskottet avstyrker därför bifall tiU motionen 1973:2054 i denna del, I anslutning tiU vad utskottet ovan anfört vill utskottetvidare peka på att arbetet inom IMCO även tar sikte på skador tiU följd avgifter av olika slag. Enligt utskottets mening är det synnerligen angeläget attproblemen om ersättning för skador i samband med transporter av giftiga ämnenblir belysta. Dessa problem har hitintUls kommit i skymundan i debatten omersättningsfrågorna vid oljeskador. Utsläpp av gifter kan emellertid orsaka välså stora skador. SkadetiUbud har heUer inte saknats. Utskottet vill här endasterinra om olyckan , då det västtyska fartyget , som förde en last av kromsyretrioxid sjönk utanför Ölandsnorra udde. Fartyget bärgades visserligen men först sedan en viss mängd av detfarliga giftet spiUts ut. Om bärgningen hade misslyckats hade dettauppenbarligen kunnat medföra omfattande skador. Ersättning till fisket för oljeskador Erfarenheten visar att oljeutsläppkan drabba fisket på ett kännbart sätt. VanUgast förekommande är skador påutestående eller vid havsytan drivande fiskeredskap (t. ex. laxdrivgarn,ålbottengarn och storryssjor). Rengöringen av redskapen blir ofta både arbets-och kostnadskrävande, och i vissa fall kan det vara nödvändigt att hela redskapeller delar av dem kasseras och byts ut. Redskapsskador kan också förorsakafångstbortfall. Genom oljeförorening kan vidare lekområden ochuppväxtplatser för yngel försämras eller gå förlorade och på så sätt bidra tillminskade reproduktionsmöjligheter för värdefulla fiskarter. Dessutom har oljeutsläpppå grund av oljors toxiska egenskaper skadlig inverkan på näringskedjorna ihavet, inkluderande organismer som direkt eller indirekt utgör föda för ätbarafiskar och skaldjur. Sådana skador kan även uppstå i samband med förebyggandeåtgärder, t. ex. vid användning av kemiska oljebekämpningsmedel. Problemen med ersättning för ifrågavarande skador tas upptill behandling i motionen 1973:2054 (yrkandet A 2). I anslutning tiUfiskeristyrelsens remissyttrande hävdar motionärerna att det är en brist attansvarighetslagen endast skall omfatta oljeskador som tillfogas person elleregendom utanför fartyget. Motionärerna menar att detta för fiskets del tordeinnebära att endast skada pä redskap och båt skulle kunna ersättas men däremotinte skada till följd av intrång i verksamheten i övrigt. Enligt motionäremasuppfattning borde det vara möjligt att skapa ett system för ersättning även förekologiska skador som drabbar fisket. Med tanke på att såväl fisket sommiljöpolitiken får en alltmer intemationell prägel bör verka för eninternationell överenskommelse om ett sådant ersättningssystem. För skadorinom svenskt territorialvatten borde ersättning kunna utgå direkt enhgt svensklagstiftning, anser motionärerna. De yrkar därför att skaU begäraatt förslag om ersättning för skador av här diskuterat slag påfisket skall föreläggas . Utskottet viU till en början framhålla attfiskeristyrelsens uttalanden gmndar sig på den i departementspromemorianintagna lagtexten (1 §) enligt vilken med oljeskada avsågs skada som tillfogatsperson eUer egendom utanför fartyget (prop. s. 190). I anledning av ettremissyttrande av i , i vilket angavs att det avlagtexten inte klart framgick om begreppet oljeskada också omfattar allmänförmögenhetsskada, påpekar föredragande statsrådet (prop. s. 52) attansvarighetskonventionens definition av skadebegreppet inte utesluter attersättning irtgår för ren förmögenhetsskada, t. ex. vid intrång i näringsverksamhet.Statsrådet medger att den i promemorian använda definitionen emellertid kantolkas som att ren förmögenhetsskada inte är omfattad. Lagtexten har därför ipropositionsförslaget omformulerats och anger nu att med oljeskada förstås"skada som orsakats av förorening genom olja från fartyg och som uppkommitutanför fartyget". Beträffande de skador, som kan drabba fisket, är skador påredskap och båt uppenbart ersättningsgilla. Detsamma gäller skador i form avinkomstbortfall tiU följd av att redskap inte kan användas. Såsom framhålls ipropositionen kan ersättning också utgå för skada som drabbar en fiskeodlingeUer Uknande, Även andra faU av ersättningsgill förmögenhetsskada kanförekomma, t. ex. att ålfiskare under den mest givande fisketiden hindras attlägga ut sina redskap till följd av att ett tjockoljebälte täcker hansfiskevatten. När det gäUer de ekologiska skadorna som drabbar denmarina miljön i allmänhet är däremot möjligheterna att få ersättning så gottsom obefintliga. Såsom utskottet framhållit i det föregående (s. 16) torde idylika fall någon enskild skadelidande endast undantagsvis kunna påvisas. Dettorde sålunda inte vara möjligt att med skadeståndsrättslig lagstiftning kommatill rätta med frågan om ersättning för de ekologiska skadorna. Utskottet vill emellertid understryka att det, näransvarighetslagen sålunda inte kan göras tillämplig på förevarande skador, ärangeläget att ersättningsfrågan löses pä annat sätt. Föredragande statsrådetanför (s. 39) att det på detta område finns anledning att överväga t. ex. någonform av internationell fondbildning för rehabilitering av skadade miljöer.Enhgt utskottets mening torde detta vara ett möjligt sätt på viUcetersättningsfrågorna kan få en godtagbar lösning. Utskottet biträder såledesstatsrådets uppfattning. Enligt vad utskottet inhämtat kan det tänkas attförevarande fråga kan tas upp på dagordningen på nästa internationellahavsrättskonferens. Med hänsyn till statsrådets uttalanden utgår utskottet frånatt man från svensk sida kommer att verka för att så sker. Någon åtgärd frånriksdagens sida finner utskottet därför inte f. n. påkallad. Utskottetavstyrker därför bifall till motionen 1973:2054 även i denna del. Oljeskador som härrör från oljeborrning Den föreslagna ansvarighetslagen ärinte tillämplig på fasta oljeborr-torn. Sådana oljeborrtorn omfattas inte avfartygsbegreppet och kan inte anses som sådana anordningar vilka enligt 1 §andra stycket ansvarighetslagen jämstäUs med fartyg. Detsamma gäller flytandeoljeborrtorn i fråga om skador som uppkommer under det tornet är förankrat påborrplatsen. Däremot torde ett flytande oljeborrtorn, som befinner sig underförflyttning, vara att jämställa med fartyg enligt 1 § andra stycket, varförden föreslagna lagstiftningen i princip kommer att bh tillämplig på oljeskada,som uppkommer under en dyUk transport. Såsom framhålls i propositionen kan under olyckligaomständigheter olja som härrör från oljeborrningsverksamhet på havsbottenorsaka betydande skador. Svensk rätt saknar emellertid f. n. särskilda reglerangående ansvarigheten för sådana skador, och den föreslagna ansvarighetslagenkan, såsom framgår av det ovan anförda, endast undantagsvis komma att bUtUlämplig. i har i sitt remissvar framhållit attdet är önskvärt att en internationell lagstiftning uppnås också på dettaområde. Även i motionen 1973:2054 (yrkande B) påtalas avsaknaden av regleringpå förevarande område. Motionärerna framhåller att iriksdagsmotioner tagit upp riskerna med oljeborrning till havs. Man beklagaratt inte heller några förslag till skydd mot skador i samband medoljeborrning lagts fram. De understryker vidare behovet av regler omansvarighet för de skador som kan uppstå i samband med oljeborrning påkontinentalsockeln. bör enligt motionärernas mening aktivt verka föratt konventioner som reglerar oljeborrningen snabbt kommer till stånd. Utskottet kan till fullo instämma i vad motionerna anförtom behovet av en reglering på området.