bet · FW01SoU26 · 1973-12-31 00:00:00 — Syon är också en viktig del av skolans elewårdande insatser. Uppgifterna för yrkesvalsläraren i särskolan skiljer sigbetydligt från de uppgifter som åvilat yrkesvalslärarna i . Då ettrelativt litet utbud av möjliga yrken står särskoleeleven tUl buds, blir deninformation om yrken och utbildningar, som utgör merparten av arbetet inomgrundskolan, för yrkesvalsläraren i särskolan en information till eleverna avmera samhällsorienterande natur. Informationen till föräldrarna måste i höggrad individualiseras och förutsätter noggrann kännedom om den enskilde elevenför att ej ytterligare lägga sten på börda. Tyngdpunkten i arbetet för yrkesvalsläraren i särskolanligger på pryoutplaceringar. Detta arbete sköts på grundskolesidan av arbetsförmedlingenmed assistans av syofunktionär. I särskolan sker såväl ackvirering som utplaceringhelt av yrkesvalsläraren. Eleven i särskolan tillbringar under de två sistaskolåren halva undervisningstiden, fördelat på sexveckorsperioder, på pryo.Denna successiva inträning i arbetslivet utgör valsituation för denpsykiskt utvecklingsstörde och måste i mänga fall ses som en förberedelse förhans utträde i förvärvslivet. Därtill kommer att pryon kan verka underlättandeför samhällets bedömning av åtgärder i de fall skyddat arbete blir det föreleven mest naturliga. Ennoggrann kännedom om elevens förmåga och psykiska status ställd i relation till arbetsuppgifternas och arbetsplatsens kravär nödvändig för den rätta placeringen av eleven. Då den nye syofunktionärenhar ansvaret för ca 750 elever skulle det knappast vara realiserbart förvederbörande att ägna varje särskoleelev tUlräckhg tid. Svenska facklärarförbundetframhåller att det i motionen anförda, att "eleverna i mångagånger har väl så stora problem i sitt studie- och yrkesval jämfört med andrabarn" talar obetingat för att nuvarande yrkesvalslärarfunktion börbibehållas. Förbundet anför att det ifrågasätter om den nya organisationenkommer att medverka rill en betydande förbättring för de enskilda elevernasstudie- och yrkesorientering. Förbundet framhåller att det anser att en yrkesvalsläraresom väl känner särskolelevernas problem kan göra en betydligt större insats änen kommunalt anställd syo-tjänsteman utan kontakt med eleven i skolsituationen,samt anför följande. Yrkesvalslärarna i särskolan harinte enbart grundsärskolans elever om hand utan även eleverna i träningsskolanoch yrkesskolan. Det går inte, enligt förbundets uppfattning, att tänka sig ensyo-funktionär som enbart har hand om en del elever inom särskolan. Det framgårinte av motionen om en syo-tjänsteman i en eUer flera kommuner skall täcka allaskolformer eller om det skall finnas en syo-tjänsteman för varje skolform. Ibåda fallen är risken stor att särskoleeleven blir åsidosatt. a. följande. Inget har framkommit som tyder påatt den nuvarande organisationen med yrkesvalslärare, som förmedlaryrkesorientering till särskoleelever, icke skulle vara ändamålsenhg. Tvärtomhar inte minst från skolledningen inom särskolan vitsordats, att systemetfungerar mycket rillfredsstäl-lande. Yrkesvalsläraren har fortlöpande kontaktmed eleven i skolmiljön och har ofta återkommande möjligheter att diskuteraelevens personliga förutsättningar med lärarkollegiet i skolan. En yrkesvalslärare med god kännedom om särskoleelevernasproblematik bör enligt lärarförbundets mening ha större möjligheter att hjälpadessa elever än en syo-konsulent, som inte har samma kontakt med eleven iskolsituationen. Yrkesvalsläraren bör få fortsätta sitt väsentliga arbete isärskolan. anför i yttrandet till bl. a. följande. Givetvis utgår vi ifrån attsärskolans yrkesvalslärare samarbetar med arbetsförmedlingen och arbetsvärden,vilket också i regel torde ske. Det är också självklart att den personkännedomsom yrkesvalslärarorganisationen förfogar över efter hand förlorar i betydelseför de utvecklingsstörda som lämnat särskolan . Redan avdetta skäl måste arbetsförmedlingen och arbetsvärden bygga upp en bättre egenspecialexpertis för intellektueUt arbetshindrade. också angelägen för sådana begåvningssvaga som lämnar denvanliga skolan där de eventuellt fått specialundervisning. De utgör enmångdub-, belt större grupp än de utvecklingsstörda. En mindre del av dessa ärför övrigt i verkligheten utvecklingsstörda, fast särskolan inte känner tUl dem.Det finns sålunda omfattande och viktiga arbetsuppgifter för ensyo-organisation som är närmare knuten tUl arbetsförmedlingen och för annanspecialexpertis avseende vuxna begåvningshandikappade inom arbetsvärden. vill till sistfästa uppmärksamheten på bristen på platser i skyddat arbete för intellektuellt arbetshindrade och på dagcentra med sysselsättning. Vid utgången av 1972 fanns föga mer än 2 500 intellektuellt arbetshindrade i skyddade och halvskyddade arbeten av olika slag mot ca 20 000 i Nederiänderna , och frågan om en utveckling på detta område har gått i baklås, inte bara på grund av finanskylan utan också därför att huvudmannaskapsfrågan kommit i stöpsleven. Här behövs alltså energiska åtgärder.--------------- Utökning av den särskilda undervisningen i hemmet för bl.a. vissa psykiskt utvecklingsstörda barn I motionen 1973:302 påpekas atttrots vidgade möjligheter många barn på grund av olika former av handikappställs utanför den undervisning de har möjlighet att tUlgodogöra sig och attsituationen är speciellt svår för de barn som har flera handikapp, t. ex.förutom psykisk utvecklingsstörning epilepsi och rörelsehinder. Motionärerna anför beträffande den särskilda undervisningenskilt så att timantalet intekan utökas om barnet varit sjukt veckan innan. Motionärerna framhåUer, att målsättningen att skapadrägliga livsvillkor för de handikappade innebär att ökade insatser måstegöras för att bereda dem bättre utbildningsmöjligheter och att en otillräckligunder-visning minskar deras möjligheter att leva ett någorlunda normalt liv. Som angivits i ett föregåendeavsnitt i detta betänkande skall inom ramen för särskolan för psykisktutvecklingsstörda, som på grund av rörelsehinder, långvarig sjukdom ellerliknande omständighet inte kan delta i särskolans vanliga arbete, anordnassärskild för dem lämpad undervisning. Enligt bestämmelser iomsorgsstadgan 4447 §§ anordnas särskild undervisning på inrättning där elevenvistas eller i hans hem eller på annan lämplig plats. SärskUd undervisningskall såvitt möjligt motsvara den skolundervisning, vari eleven inte kan delta.Undervisningen skall meddelas i grupp eUer, om detta inte är möjligt ellerlämpligt, enskilt. Enligt anvisningar tUl omsorgsstadgan utfärdade av SÖ ijuni 1968 (intagna i Aktuellt från SÖ 1968/69:1) bör undervisning som meddelasenskilt såvitt det är lämphgt omfatta . Gruppundervisning böromfatta för två elever och därutöver högst förvarje ytterligare elev i gruppen. För de mera gravt utveckhngsstörda elevernameddelas undervisning under den som med hänsyn till elevernastUlstånd är lämpligt; dock skall alla elever få adekvat pedagogisk stimulans.Undervisningen för dessa elever bör fördelas på korta och helst dagligenåterkommande pass. , specialskolan och gymnasieskolan Särskild undervisning för sådanaelever i som på grund av handikapp, långvarig sjukdom eller hknandeomständighet inte kan delta i vanligt skolarbete anordnas på sjukvårdsanstalt,barnhem eller liknande anstalt eUer i elevens hem eller på annan lämphg plats ienlighet med bestämmelser i skolstadgan (1971:235) 5 kap. 45-49 §§.Undervisningen skall efter omständigheterna meddelas elev enskUt eller i grupp.Undervisningen skaU omfatta för elev som åtnjuter undervisningenskilt. Antalet veckotimmar ökas vid gruppundervisning såsom i särskolan.Högsta antalet veckotimmar för en grupp är 26. I fråga om undervisningensinnehåU gäller att den särskilda undervisningen skall motsvara denskolundervisning, i vilken eleven inte kan delta, så långt detta är möjligt. Ifrågavarande bestämmelser i skolstadgan om särskildundervisning skall enligt 36 § specialskolstadgan (1965:478) äga motsvarandetillämpning på specialskolan. Bestämmelser om särskild undervisning i gymnasieskolanfinns i skolstadgan 8 kap. 45-46 §§. De har samma innebörd som bestämmelsernabeträffande . riksdagsbehandUng m. m. Vid riksdag aktualiseradesgenom en motion fråga om undervisningen av sådana utveckhngsstörda barn ochungdomar på träningsskolnivå som har grava syn- och/eller hörselskador samtgenom en annan motion fråga om utredning rörande utbildningsmöjligheterna fördövblinda. Motionerna behandlades av utbildningsutskottet i betänkandet UbU1972:47. Utskottet anförde bl. a. att utskottet ansåg det angeläget att riksdagenskulle ge Kungl. Maj:t till känna uppfattningen att bordepåbörja det i den sistnämnda motionen föreslagna utredningsarbetet rörande dedövblindas utbildning. utskottet att det borde uppdras åt att isamarbete med andra berörda myndigheter kartlägga och föreslå de åtgärder somfordras för att undervisningsbehovet för de i den förstnämnda motionenbehandlade utvecklingsstörda barnen skulle bli tillgodosett. UtskottethemstäUde att skulle ge Kungl. Maj:t till känna vad utskottet sålundaanfört, vilket blev beslut. 1 en motion till riksdagbegärdes sådan ändring i kungörelsen angående statsbidrag till omsorger omvissa psykiskt utvecklingsstörda att statsbidrag också skall utgå tillkostnader för personlig elevassistans. Motionen behandlades av socialutskottet,som i sitt av i denna del godkända betänkande SoU 1973:5 (s. 65-67)föreslog avslag på motionen. a. följande. Sedan i sinanslagsframställning för /72 föreslagit att statsbidrag skulleutgå för personell elevassistans, anförde föredragande departementschefen i1971 års statsverksproposition (bil. 7 s. 200), att då sådan assistans åtelever inom särskolan får anses utgöra en del av det vårdansvar som åvilarhuvudmännen, han inte kunde biträda förslaget. Utskottet fann inte anledningrill annat StäUningstagande tUl frågan (SoU 1971:5). Någon omständighet hardärefter inte inträffat som ger anledning till en annan bedömning. Med stöd av ett Kungl. Maj:tsbemyndigande har tillsatts utredningen (U 1970:63) om skolans inrearbete () för att utreda frågan rörande åtgärder för elever med särskildasvårigheter i skolan och därmed sammanhängande frågor, bl. a. skolansarbetsmiljö. I direktiven för påpekas bl. a. att i utredningsarbetet börsärskilt studeras de erfarenheter som gjorts inom den försöksverksamhet, somvissa kommuner bedrivit beträffande olika organisatoriska lösningar avspecialundervisningen och vilka, som det anförs, tyder på att goda resultathärigenom kan uppnås för att på ett naturligt sätt infoga specialundervisningeni det vanliga skolarbetet. Det anförs att bör pröva om man inte kan gåytterligare ett steg i denna riktning genom att infoga bl. a. även den särskUdaundervisningen i ett sådant system. har inhämtat att gjort särskildaundersökningar om den särskilda undervisningen inom det allmänna skolväsendetoch att utredningsarbetet på bl. a. detta område kommer att redovisas i ettbetänkande som avser framlägga . I anledning av riksdagensförenämnda beslut över motionerna angående undervisningen av dövblindam. Maj:t genom beslut uppdragit åtskolöverstyrelsen att, i samarbete med andra berörda myndigheter och medbeaktande av vad utbildningsutskottet anfört i betänkandet UbU 1972:47, kartläggaoch föreslå de åtgärder som fordras för att under-visningsbehovet förutvecklingsstörda barn och ungdomar i vissa fall blir tillgodosett. har inhämtat att SÖberäknar kunna redovisa utredningsarbetet tUl Kungl. Yttrande över motionen 1973:302 harinhämtats från SÖ, som föreslår att det uppdras åt SÖ att beakta även frågan omförstärkningsåtgärder för undervisningen av gravt handikappade barn ochungdomar i skolpliktig ålder vid fullgörandet av det genom Kungl. Maj:ts besluti erhållna utredningsuppdraget. SÖ anför bl. a. följande. För handikappade barn och ungdomari skolpliktig ålder är målet att dessa i största möjliga utsträckning skallundervisas på skolor med förstärkta personella och materiella resurser. Dettahar betydelse både för barnet, som härigenom får en mer allsidig stimulans änvid särskild undervisning i hemmet, och för föräldrarna som erhåller avlastningunder en del av dagen. Troligen skuUe en utökning av särskild undervisning ihemmen komma att innebära att endast den senare effekten skulle erhållas elleratt i varje faU den första skulle bli av mycket begränsad betydelse. Särskildundervisning i hemmet bör därför endast komma i fråga för elever som skulle taskada av en daglig förflyttning mellan bostaden och skolan. Det är intesannolikt att de då är i stånd att ta emot koncentrerad pedagogisk stimulansmer än . Övriga handikappade elever bör således kommatiU en skola. Ett problem härvidlag är att . nuvarande statsbidragsbestämmelser(SFS 1968:350) ej medger personell assistans åt psykiskt utvecklingsstörda barnmed tilläggshandikapp. Det är snarare genom en ändring av dessa bestämmelsersom en förbättrad situation kan erhållas för dessa och även andraflerhandikappade barn. Av syn- och hörselskadade barn i skolpliktig ålder finnsingen som på grund av sitt primärhandikapp erhåUer enbart särskildundervisning. Bland rörelsehindrade finns ett mycket ringa antal, men de är såsvaga att de ej kan förväntas delta i skolarbete i större utsträckning än femtimmar . Enligt statistik per 197205-01 erhölli hela landet 1 557 psykiskt utvecklingsstörda barn särskild undervisning. Avdessa bodde 516 i föräldrahemmet eUer i annat enskilt hem. Det är således dettaantal frågan främst berör. Det torde med hänsyn rill medicinska ochtransporttekniska faktorer vara möjligt att undervisa flertalet av dessa barnvid daginstitution och därigenom ge dem den ökade stimulans som eftersträvas. Maj:t uppdrog åt SÖ att"kartlägga och föreslå de åtgärder som fordras för attundervisningsbehovet för utvecklingsstörda barn och ungdomar i vissa fall blirtillgodosett". Detta uppdrag tillkom i anledning av beslutangående motioner vid riksdag. Med hänvisning till detta uppdrag ochvad ovan anförts kan SÖ inte nu ta stäUning till arten av förstärkningsåtgärderför undervisningen av gravt handikappade barn och ungdomar i skolpliktig ålderutan föreslår att det uppdras åt ämbetsverket att beakta även denna fråga vidfullgörandet av förenämnda utredningsuppdrag. Yrkessärskolans mnehåll, målsättning och benämnmg Motionen 1 motionen 1973:665 påpekas att vidsammanförandet den 1 juh 1971 av fackskola, gymnasium och yrkesskola rill enskolform, gymnasieskolan, samtliga yrkesskolor kom att ingå i gyinnasieskolanmed undantag av yrkessärskolan som det anförs - bl. a. beroende på att dennaskolform regleras i annan lag, omsorgslagen. Motionärerna anför bl. a. att de anser att en vissoklarhet är rådande beträffande innehåll och målsättning föryrkessärskolan och att de ser det som mycket allvariigt om gruppenelever i yrkessärskolan inte får ta del av den utveckling som är rådande inomövrig yrkesutbildning. Motionärerna anför vidare att de är medvetna om att detalltid måste finnas vissa nivåskillnader mellan den övriga yrkesutbildningenoch yrkessärskolan, beroende på elevernas handikapp men att man dock bör sålångt möjligt utgå ifrån att nivåskillnaderna inte får vara större än vad somär absolut nödvändigt av hänsyn till eleverna. Motionärerna anför avslutningsvis att även yrkessärskolanbör få beteckningen gymnasieskola och integreras med den övriga gymnasieskolan. GäUande bestämmelser m, m. Mål och innehåll för yrkessärskolan I omsorgsstadgan finns bestämmelser om särskolans mål m.m. Sålunda stadgas i 19 § att verksamheten i särskola hartill syfte att meddela eleverna kunskaper och öva deras färdigheter samt isamarbete med hemmen främja elevernas utvéckhng till harmoniska människor ochtill dugliga och ansvarskännande samhällsmedlemmar. Styrelsen för omsorger om psykiskt utvecklingsstörda börenligt 23 § utse ett eUer flera yrkesråd med uppgift att biträda styrelsen ifrågor som rör yrkesinriktningen av utbildningen i yrkesskolan. Yrkesråd skallbestå av minst tre ledamöter. Företagare och anställda skall vara företräddadäri. Verksamheten i särskolan skall bedrivas i så näraöverensstämmelse med vad som gäller inom det allmänna skolväsendet som ärmöjligt och lämphgt (34 §). Undervisningen i yrkessärskolan avser främst att geyrkesutbildning eller yrkesträning. Undervisningen avser även fortsattteoretisk utbildning (38 §). Läroplan för särskolan fastställs av . Iläroplan skall utvecklas skolans mål och anges riktlinjer för dess arbete ochallmänna anvisningar för dess verksamhet. Läroplanen skall i övrigt innefattatimplaner och kursplaner samt anvisningar och kommentarer för undervisningen iämnen, ämnesgrupper och kurser (39 §). SÖ har utfärdat anvisningar om att- i avvaktan på fastställandet av en läroplan för yrkessärskolan -gymnasieskolans läroplan får användas i tUlämphga delar i vad avser kurser förkonsumtionsutbildning, distributions- och kontorsutbildning,trädgårdsutbildning, skogsbruksutbildning, jordbruksutbildning, grafiskutbUdning, verkstadsteknisk utbildning samt träteknisk utbildning. har inhämtat att SÖ för närvarandeutarbetar läroplaner för såväl yrkessärskolans yrkesutbUdning somyrkesträning. Närmare uppgifter om läroplansarbetet lämnas i redovisningen avSÖ:s yttrande över motionen 1973:665 på s. 20 i detta betänkande. Samordning med det allmänna skolväsendet Enhgt 6 § omsorgslagen kan huvudmanöverlåta ledningen av särskola på skolstyrelsen i den kommun där särskolan ärbelägen. I en promemoria rörande planering av särskolan, som SÖutfärdat (intagen i Aktuellt från SÖ 1968/69:38), framhålls integreringsom en av de huvudprinciper, vUka bör genomföras så långt möjligt och lämpligt.I fråga om integrering beträffande undervisningen anges följande. Integreringen innebär i allmänhet att särskolansundervisningslokaler ingår i eller uppförs i omedelbar anknytning till en skolaför vanliga elever. Man strävar därvid efter att anknyta till motsvarandeskolform respektive stadium och att inte lägga för många särskolklasser vidsamma skola. Man bör också undvika att samla särskolklasserna i en särskildbyggnad eller enhet inom skolområdet. Antalet särskolklasser och , som placeratsvid vaiUiga skolor (integrerade klasser), samt beräknat antal sådana klasser år1975 framgår av följande sammanställning. Antalet integrerade klasser i % riksdagsbehandling av frågan om huvudmannaskapetför särskolan I motion till riksdag togsupp frågan om vem som skall vara huvudman för undervisningen av psykisktutvecklingsstörda barn. Motionärerna ville att en utredning skulle undersökaom det är motiverat att överflytta huvudmannaskapet från landstingskommunernatill primärkommunerna. , som behandlade motionen i betänkandet SoU1972:45, inhämtade yttranden från , , statenshandikappråd. Inte någon avremissinstanserna tUlstyrkte motionen. uttalade sigemellertid för en mera omfattande översyn av omsorgslagen än vad som föreslogsi motionen, och förordade en analys av de erfarenheter somvunnits genom den utbyggnad av särskolverksamheten som skett sedan omsorgslagenträdde i kraft. Övriga instansers inställning till motionsyrkandet kansammanfattas som så, att det inte fanns skäl att redan då då omsorgslagengällt i mindre än - ompröva huvudmannaskapet för undervisningen av depsykiskt utvecklingsstörda. påpekade att utvecklingen påsärskolområdet varit mycket gynnsam omsorgslagen varit i kraft,att gemensamt huvudmannaskap för undervisning och andra omsorger inneburitväsentliga fördelar för träningsskoleleverna, att möjlighet att överlåtaledningen av särskolan på primärkommunernas skolstyrelser fanns och kommit tUlstor användning samt att viss ändring av statsbidragsreglerna för särskolangjorts ägnad att ytterligare underlätta samarbetet mellan särskolan och det allmännaskolväsendet. Utskottet anförde att dessa synpunkter ledde tillslutsatsen att frågan om en omprövning av huvudmannaskapet för undervisningenav de psykiskt utvecklingsstörda tedde sig mindre angelägen. Vidare anfördeutskottet att även om utskottet i likhet med de flesta av remissinstansernadärmed inte bestred att en förutsättningslös utredning på området så småningomkunde visa sig motiverad, vUle utskottet hävda att en sådan utredning i vartfall inte bör komma tUl stånd förrän omsorgslagen varit i kraft i åtminstoneytterligare . Utskottet framhöll i samband därmed att en vissstabilisering av bl. a. skolväsendet i de genom den senaste kommunreformenändrade kommunerna behövdes innan frågan om att lägga ytterligareförpliktelser på skolmyndigheterna togs upp. Vidare framhölls att genom enfortgående frivUlig samverkan mellan landstingen och primärkommunerna i frågaom den pågående integrationen mellan det allmänna skolväsendet och särskolankunde erfarenheter av olika samverkansformer vinnas som kunde bli av betydelsevid en framtida översyn på området. Utskottet föreslog mot denna bakgrund avslag på motionen,vilket blev beslut. Utskottet har inhämtat yttrandenöver motionen från , , statens handikappråd.Svenska kommunförbundet. , ochSveriges lärarförbund. har vid sitt yttrande fogat ettyttrande till av (). Ställningstaganden till förslaget om utredning rörandeyrkessärskolans mål och innehåll anför attstyrelsen utarbetar läroplaner för såväl yrkessärskolansyrkesutbildning som yrkesträning samt att yrkesutbildningens läroplaner därvidkommer att utformas så, att de i så stor utsträckning som möjligt får sammainriktning som gymnasieskolans läroplaner, medan yrkesträningen däremot intekan anpassas efter gymnasieskolans läroplan, utan kommer att inriktas mot enfackanknu-ten träning så långt det är möjligt och i övrigt ge en allmänverksamhetsträning. anför att såvitt styrelsen är orienteradhar någon "utredning om yrkessärskolans innehåU och framtidamålsättning" aldrig gjorts. påpekar att SÖ dock förnärvarande utarbetar en läroplan för yrkessärskolan och att resultatet häravtorde böra avvaktas innan någon utredning tillsätts. påpekar att det pågående läroplansarbetetoch pågående försöksverksamhet med ökad samordning av yrkessärskolans ochgymnasieskolans yrkesundervisning syns ligga helt i linje med den utvecklingmotionärerna önskar samt att i avvaktan på resultatet någon ytterligare åtgärdinte är påkallad. framhåller iyttrandet till att förbundet i princip ingenting har emoten utredning om yrkessärskolans innehåll och målsättning, men understryker attpå detta område redan pågår en mycket stark positiv utvéckhng, inte barakvantitativt utan delvis också kvalitativt, t. ex, genom tillkomsten av nyaläroplaner. FUB anför vidare att gällde det bara yrkessärskolan, med denomfattning den nu ser ut att få, är det därför möjligt att en närmareutvärdering, som alltid är en angelägen sak, kunde komma något senare, när manfår bättre möjlighet att överblicka resultatet av vad som görs. anför att förbundet delar den avmotionärerna anförda åsikten att viss oklarhet råder omyrkesskolans innehåll men tillägger att dock för närvarandehåller på att utarbeta en läroplan för yrkessärskolan omfattande såvälyrkesutbildning som yrkesträning, varför förbundet inte anser att den imotionen föreslagna utredningen kan anses motiverad. anför att förbundet villtillstyrka en översyn av yrkessärskolans mål, innehåll och organisation. anför att SÖ:spågående arbete med läro- och studieplaner för särskolans yrkesundervisningvisserligen kan förväntas ge viss stadga åt utbildningens innehåll, men en merallsidig och djupgående översyn av yrkessärskolan framstår ändå som önskvärd. samt lärarförbunduttalar att de ansluter sig till förslaget att en utredning om yrkessärskolansinnehåll och målsättning bör företas. påpekar att motionärerna är medvetnaom att det alltid kommer att finnas nivåskillnader mellan den övrigayrkesutbildningen och yrkessärskolan beroende på elevernas handikapp.