bet · FW01SkU10 · 1973-12-31 00:00:00 — Skatteutskottetsbetänkande nr 1973 SkU 1973:10 betänkande i anledning av motioner angåendeavdraget för ökade levnadskostnader m.m. I detta betänkande behandlas motionerna 1973:252 av m. fl. (s) vari hemställs att beslutar att hos Kungl. Maj:t begära attmotionen, som avser resekostnadsavdrag för s. k. pendlare, överlämnas till 1972års skatteutredning; 1973563 av m. fl. (c) vari hemställs att hos Kungl. Maj:t anhåller om utredning ochförslag till ändrade bestämmelser beträffande avdrag vid beskattningen förförhöjda levnadskostnader pä annan ort och resekostnader i enlighet med vad somanförts i motionen; 1973:578 av i m. fl. (fp) vari hemställsatt hos Kungl. Maj:t begär förslag till ändrade regler i fråga om avdrag vid inkomstbeskattningen för ökade levnadskostnader, då skattskyldigtvingats ta arbete på annan ort än där han är bosatt; 1973:581 av i m. fl. (vpk)vari hemställs att hos regeringen hemställer om initiativ syftande till ändrade och mer klarläggande regler i fråga om avdrag vidinkomstbeskattningen för ökade levnadskostnader, då skattskyldig har arbete päannan mera avlägset belägen ort än där han är bosatt. Gällande bestämmelser m. m. Skattskyldig, som i sin tjänstverkställer resor utom den vanliga verksamhetsorten, har rätt till avdrag intebara för kostnaden för själva resan utan också för den ökning avlevnadskostnaden som han får vidkännas för att han vistas utom sin vanligaverksamhetsort, såsom för hotellrum, ökad kostnad för föda osv. Avdrag för ökade levnadskostnader medges inte enbart påden grund att den skattskyldige har sitt arbete på annan ort än den där han harsin bostad. Om han bosätter sig på annan ort än där han har tjänst elleranställning eller tar arbete som skall utföras på annan ort än där han ärbosatt, medges avdrag endast om anställningen avser eller skallbedrivas på flera olika platser eller det av annan anledning inte kanifrågasättas att den skattskyldige skall flytta till arbetsorten. Genom beslut av riksdag (prop. 1963:120, BeU 43) utvidgades avdragsmöjligheterna så att avdrag kan medgesvid dubbel bosättning om det med avseende på makes förvärvsverksamhet,svårighet att anskaffa familjebostad eller annan jämförlig omständighet inteskäligen kan ifrågasättas att familjen skall flytta till den skattskyldigesbostadsort. riksdagsbeslut innebar vissa ändringar också ifråga om beskattningen av traktamente som utgår vid tjänsteresa. Riksskattenämndenhar i anslutning till dessa bestämmelser i meddelande nr 2/1967 p. a. att avdrag såsom för tjänsteresa utom den vanliga verksamhetsorten iregel inte bör medges vid fortlöpande anställning pä en och samma ort underlängre tid än . Om avdrag för ökadelevnadskostnader inte kan medges enligt nyssnämnda bestämmelser, är emellertidskattskyldig, som på grund av sitt arbete vistas på en ort mert har sin familjbosatt pä annan ort, enligt rättspraxis berättigad till avdrag för skäligkostnad för besök i hemorten. Vid förhållandevis länga avstånd brukar - medhänsyn till omständigheterna i det enskilda fallet - avdrag medges för kostnadför en ä tvä resor med billigaste färdsätt. Utvecklingen har gått iden riktningen, att avdrag numera i allmänhet medges för två resor, omavståndet inte överstiger , och i annat fall för en resa per månad.Skattskyldig utan familj i hemorten anses endast i undantagsfall berättigadtill avdrag i detta hänseende. Reglerna om avdrag för ökadelevnadskostnader är under Översyn såvitt avsertraktamentsbeskattningen. Enligt vad utskottet inhämtat kommer utredningen attavsluta sitt arbete under är 1 973. Senast vid föregående års riksdagbehandlade utskottet (SkU 1972:19) motioner som syftade till att utvidga rättentill avdrag för ökade levnadskostnader vid arbete utom hemorten. Med anledning av de samhällsekonomiska synpunktermotionärerna åberopade till stöd för sina yrkanden framhöll utskottet, att ettav målen för lokaliseringspolitiken var att genom ökade arbetstillfällen skapabärkraftiga kommuner i lokallseringsomrädena och att denna politik, somgrundade sig på såväl samhällsekonomiska som allmänt sociala skäl, oftaförutsatte omflyttning av såväl arbetstagare som deras familjer. 1 sådana ochandra liknande situationer kunde det i och för sig inte anses självfallet attdet från allmän synpunkt var mest lämpligt att den som tog anställning pä annanort bodde kvar i sin gamla hemort. Det var däremot enligt utskottets meningförståeligt att den som byite eller tvingades byta arbetsort kunde viljabehålla sin bostadsort. Om den skattskyldige av privata skäl valde dettaalternativ i stället för att flytta, borde emellertid merkostnaden härförenligt utskottets mening i princip hänföras till ej avdragsgill privat kostnad.Endast om de ökade levnadskostnaderna framstod som en nödvändig följd av denskattskyldiges förvärvsverksamhet, t. ex. på grimd av svårigheter att skaffafamiljebostad, borde avdrag medges. Utskottet ansåg i likhet medskatteutskottet och bevillnings- utskottet att gällande bestämmelser, rätttillämpade, tillgodosåg de fall då avdrag för ökade levnadskostnader kunde varaberättigat. Utskottet avstyrkte därför motionerna. Den, som tagit anställning pä annanort än där han är bosatt, är under vissa förutsättningar berättigad till avdragvid inkomsttaxeringen för ökade levnadskostnader. I regel medges avdrag endastom anställningen avser en begränsad tid eller arbetet skall bedrivas på fleraolika platser eller om det av annan anledning inte skäligen kan ifrågasättas atthan flyttar till arbetsorten. Vid dubbel bosättning kan avdrag medges endast omdet på grund av andre makens förvärvsverksamhet, svårighet att anskaffafamiljebostad eller annan därmed jämförhg anledning inte skäligen kanifrågasättas att också familjen skall flytta till arbetsorten. Även om avdrag för ökade levnadskostnader inte kan medgesenligt dessa regler, anses den som har familj i hemorten berättigad till avdragför skälig kostnad för besök hos familjen. De motioner, som utskottet behandlar i detta betänkande,syftar alla till att utvidga rätten till avdrag för ökade levnadskostnader vidarbete utom hemorten. Motionärerna anför bl. a., att omflyttningen av arbetskraftmedför avsevärda problem såväl för den enskilde som för utflyttnings- ochinflyttningskomrnunerna och att det av olika skäl är angeläget attbeskattningsreglerna utformas så att den som byter anställning har möjlighetatt ha sin familjebostad kvar i sin tidigare hemort och få avdrag för ökadelevnadskostnader pä den nya orten. Motionärerna i motionerna 1973:252 och1973:581 berör också det särskilda avdraget för hemresor och anser att praxisbeträffande detta avdrag är alltför restriktiv. har förståelse för att den som byterarbetsort kan vilja behålla sin tidigare bostadsort. Merkostnader, somuppkommer när den skattskyldige av privata skäl väljer detta alternativ istället för att flytta, är emellertid i princip att hänföra till ejavdragsgilla kostnader, och gällande bestämmelser tillgodoser - rätt tillämpade- de fall dä avdrag för ökade levnadskostnader enligt detta betraktelsesätt kanvara berättigat. Utskottet vill famhälla, att gällande principer pä dettaområde givetvis är av grundläggande betydelse för den pågåendetraktamentsbeskattnings-utredningen. Utskottet har inhämtat att denna utredningstår i slutfasen av sitt arbete, och utskottet vill för sin del inte medverkatill åtgärder som kan försena detta arbete avsevärt. En omprövning av de nämndaprinciperna bör enligt utskottets mening i vart fall anstå i avvaktan påutredningens betänkande, som kan väntas . Beträffande den särskilda frågan om avdrag för hemresoruppkommer givetvis avsevärda gränsdragningsproblem i praktiken. Dessa problemhar emellertid uppmärksammats av de tillämpande myndigheterna. avståndet långt mellan arbetsorten och familjensbostadsort medges visserligen avdrag endast för ett begränsat antal resor förbesök hos familjen, men enligt vad utskottet inhämtat har utveckhngenåtminstone i vissa län gått i den riktningen att avdrag medges för minst tvåresor om avståndet inte överstiger . Skattskyldig som inte harfamilj i hemorten kan givetvis i allmänhet inte anses berättigad till avdrag idetta hänseende, men utskottet utgår från att denna fråga liksom hittillsbedöms med hänsyn till de särskilda omständigheter som föreligger i detenskilda fallet. Med det anförda avstyrker utskottetjnotionerna 1973:252,1973:563, 1973:578 och 1973:581. 1. motionen1973:252, 2. motionen1973:563, 3. motionen1973:578, 4. motionen1973:581. Närvarande: herrar (), i (m), fruHolmqvist* (s), herrar (), i (fp), Carlstein (s),(), (), i Trobro (m), StadUng (s). iHofors* (s), i (c). i (c)och (). * Ej närvarande vid betänkandets justering. av herrar i (m), i (fp),(), i Trobro (m), i (c), () och i (c), som dels anfört följande: Utvecklingen har medfört att det blivit alltmer vanligtatt arbetstagare pä grund av omlokaliseringar, rationaliseringar,företagsnedläggelser, inskränkningar och arbetsbristsituationer tvingas bytaverksamhetsort. medför avfolkningen i glesbygderna och anhopningen istorstadsregionerna avsevärda problem av olika slag såväl för den enskilde somför samhället. Enligt vår mening skulle det i åtskilliga av dessa fallvara till fördel om arbetstagaren och hans familj i stället för att flytta tillden nya verksamhetsorten kunde bo kvar i sin hembygd. Möjligheterna att pendlamellan bostadsort och arbetsort begränsas emellertid av bl. Till detta bidrar att de merkostnader som en dubbelbosättning innebär i allmänhet inte får dras av vid beskattningen. Gällandebestämmelser utgår nämligen från att dessa merkostnader trots att de orsakas avde ändrade arbetsförhållandena i princip är att hänföra till ej avdragsgillalevnadskostnader. Majoriteten anser att dessa principer, trots densamhällsutveckhng som onekligen ägt rum sedan 1963 års revidering avavdragsreglerna, fortfarande bör slå igenom i samma utsträckning som tidigareoch att nuvarande regler är tillfredsställande. Vi kan inte instämma i dennauppfattning. I motsats till majoriteten anser vi att skattedomstolaroch beskattningsmyndigheter - med den utformning bestämmelserna om avdrag förökade levnadskostnader vid dubbel bosättning f. n. har - inte har någonmöjlighet att medge avdrag för sådana kostnader i ens tillnärmelsevis alla defall, då kostnaderna uppkommit till följd av den skattskyldigesförvärvsverksamhet och därför rimligen bör vara avdragsgilla vid taxeringen. På grund av det anförda anser vi att frågan om avdrag förökade levnadskostnader vid dubbel bosättning bör bli föremål för översyn ienlighet med vad som föreslagits i motionerna 1973:252, 1973:563, 1973:578 och1973:581. dels ansett att utskottet bort hemställa att i anledning avmotionerna 1973:252, 1973:563, 1973:578 och 1973:581 i skrivelse till Kungl.Maj:t begär utredning och förslag till ändrade regler i fråga om avdrag förökade levnadskostnader i sådana fall, då skattskyldig har arbete på annan ortän där han eller hans familj är bosatt.