bet · FW01JuU39 · 1973-12-31 00:00:00 — Justitieutskottetsbetänlonde nr 1973 JuU 1973:39 betänkande i anledning av motion om översynav påföljdssystem m.m. I motionen 1973:607 av fruKristensson (m) yrkas att hos Kungl. Maj:t hemställer om en sådanutredning angående regelsystem som i motionen anges. Till stödför motionsyrkandet anför motionären följande: Under trycket av den avsevärdaökningen av antalet brott som kommit till polisens kännedom och särskilt genomutvecklingen av den svårare brottsligheten har samhällets resurser pårättsvårdsområdet måst koncentreras på den grövre brottsligheten. Frånjustitiedepartementets sida har arbetet härjämte målmedvetet inriktats på enavkriminalisering utav vissa typer av bagatellförseelser och andra mindrebrott. med denna utveckling har i vissa fall betydandestraffskärpningar vidtagits beträffande den grövre brottsligheten. Som exempelkan nämnas straffen för olaga vapeninnehav, straffen för flygplanskapningar,grova narkotikabrott samt skattebrott. Ändringarna synes inte vara ett led ien genomtänkt kriminalpolitik utan förefaller mera föranledda av övervägandenin casu. Jämsides med denna utveckling pågår en kriminalpolitiskdebatt, som ifrågasätter påföljdssystemet över huvud taget och i synnerhet detidsobestämda straffen. Enligt min mening är den grundval som päföljdssystemvilar på med utgångspunkt i allmänpreventionen fortfarande giltig. Dettahindrar dock inte att de tänkesätt som präglade arbetet bakom ochsom bygger på värderingar och utgångspunkter som ligger många decenniertillbaka i tiden delvis kan vara förlegade. Tiden är därför nu inne för en utredning om brottsbalkenspåföljdssystem, i syfte att skapa ett lagverk som ger uttryck åt en genomtänktoch aktuell kriminalpolitisk uppfattning. Den ovan påpekade utvecklingen avbrottsligheten i liksom den alltmer påtagligainternationella kriminaliteten motiverar en översyn av vissa bestämmelser ibrottsbalken. En översyn av strafflagstiftningen såvitt gäller brott avterroristkaraktär har också föreslagits av kommissionen för förebyggande avpolitiska våldsdåd. En övergripande utredning om regelsystem ärsåledes från flera utgångspunkter motiverad'. Vissa bestämmelser m. m. Någon fullständig redogörelse förbrottsbalkens regelsystem kan självfallet inte lämnas inom ramen för dettabetänkande. I det följande återges endast vissa centrala bestämmelser ibrottsbalken (BrB) som gäller påföljderna. Påföljd för brott är enligt BrBdels de allmänna straffen böter och fängelse, dels ämbetsstraffen suspensionoch avsättning (för innehavare av befattning, varmed ämbetsansvar är förenat)samt disciplinstraff (för krigsmän), dels ock de övriga påföljderna villkorligdom, skyddstillsyn, ungdomsfängelse, internering och överlämnande till särskildvård. Närmare regler om böter, fängelse och ämbetsstraffen ges i25, 26 resp. 32 kap. BrB samt om övriga påföljder i 27-31 kap. BrB. Vissaallmänna bestämmelser rörande påföljderna ges dessutom i 1 kap. 48 §§. Av 4 §framgår att alla brottspåföljder är att anse som principiellt likställda. Attendast straffpåföljder i huvudsak böter och fängelse anges i bestämmelsernaom de särskilda brotten är dikterat av praktiska skäl. Annan påföljd kan ochskall användas om den är den lämpligaste. I 5 och 6 §§ ges bestämmelserbeträffande kombination av flera brottspåföljder för samma brott eller förflera brott samt om gemensam påföljd för flera brott. Beträffande valet avpåföljd stadgas i 7 § att rätten, med iakttagande av vad som krävs för attupprätthålla allmän laglydnad, skall fästa särskilt avseende vid att påföljdenskall vara ägnad att främja den dömdes anpassning i samhället. Därjämte innehåller BrB i 33 kap. allmänna stadganden sommöjliggör för domstol att nedsätta eller helt efterge påföljd. Enligt 4 §tredje stycket kan påföljden helt efterges om det på grund av särskildaomständigheter finnes uppenbart att påföljd för brottet ej är erforderlig. Beträffande psykiskt abnorma lagöverträdare skalltilläggas att genom BrB de tidigare straffriförklaringarna i princip avskaffatsoch att de som begått brott under inflytande av sinnessjukdom, sinnesslöheteller annan själslig abnormitet av så djupgående natur att den måste ansesjämställd med sinnessjukdom förts in under påföljdssystemet. För denna grupp avlagöverträdare skall dock i första hand som påföljd ifrågakomma överlämnandetill särskild vård. Av övriga påföljder kan endast böter och skyddstillsynanvändas. Utredningen rörande specialstraffrätten (Ju 1956:42) Maj:ts bemyndigande idecember 195 5 tillkallades särskild utredningsman för att göra en förberedandeundersökning rörande specialstraffrätten. Undersökningen skall enligtdirektiven innefatta en kartläggning och systematisering av det stora ochsvåröverskådliga rättsområde som specialstraffrätten omfattar. En sådanundersökning till belysning av problemen är enligt direktiven nödvändig, innannärmare riktlinjer för en reform i ämnet utarbetas. Utredningens slutbetänkande väntas bli avlämnat . om yttrande- och tryckfrihet(Ju 1966:66) Den tillkallade utredningenför översyn i vissa hänseenden av lagstiftningen beträffande yttrande- ochtryckfriheten avgav 1972 slutbetänkande Ärekränkning (SOU 1972:88). Kommitténkonstaterar att den nuvarande utformningen av lagbestämmelserna om straff förförtal inte är tillfredsställande och föreslår att de kompletteras medytterligare bestämmelser om straffrihet i vissa fall. Betänkandet är föremålför Kungl. (Ju 1967:62) Sakkunniga,integritetsskyddskommittén, tillkallades 1966 för en allsidig översyn av fråganom förstärkt integritetsskydd på personrättens område. Översynen berör bl. a.brottsbalkens regler om hemfridsbrott och olaga intrång. , mutansvarskommittén (Ju 1967:63) Den tillsatta kommittén förutredning av frågan om ämbetsansvar och disciplinärt ansvar i offentlig tjänstavgav 1969 ett principbetänkande, Ämbetsansvaret (SOU 1969:20) och 1972betänkandet Änibetsansvaret II (SOU1972:1). 1 sistnämnda betänkande, som innehåller ingående överväganden rörandebrott i offentlig tjänst, föreslås bl. a. att straffansvar för vanligatjänstefel avskaffas samt ersätts av ett utomstraffrättsligt ansvar av ihuvudsak samma natur som det vilket förekommer i privat tjänst. Vidare föreslåsatt de särskilda ämbetsstraffen avsättning och suspension avskaffas.Bestämmelser om disciplinärt ansvar föreslås införda i en särskild lag, enligtvilken varning eller penningplikt skall kunna åläggas en felande. 1 stället försådan påföljd skall i vissa fall avsked kunna tillgripas om arbetstagarenbegått brott eller eljest gjort sig skyldig till grov eller upprepadtjänsteförseelse. Proposition i anledning av betänkandet väntas bli avlämnadtill riksdag. Enligt tilläggsdirektiv har kommittén även attutreda frågan om införande av allmänna regler om straff för bestickning ochtagande av muta avsedda att täcka både den offentliga och den privata sektorn.Betänkande härom väntas bli avlämnat . angående trafiknykterhetsbrott (Ju 1967:57) Den tillsattatrafiknykterhetsbrottskommittén avgav 1970 betänkandet Trafiknykterhetsbrott(SOU 1970:61). Betänkandet innehåller ingående överväganden rörande frågan ompåföljden vid trafiknykterhetsbrott. Kommittén har bl. a. sökt bedöma i vadmån det från allmänpreventiv och individualpreventiv synpunkt är möjligt ochlämpligt att söka genomföra ett mer nyanserat påföljdsval vid trafiknykterhetsbrottoch funnit att man på olika vägar bör söka genomföra en sådan nyansering.Kommittén konstaterar därvidlag bl. a. att det inte torde vara 1* 1973. nödvändigt att i samma utsträckning som användafängelsestraff. Betänkandet är föremål för Kungl. (S 1969:29) Är 1967 tillkallades sakkunniga fören allmän översyn av den sociala vårdlagstiftningen. De sakkunniga,socialutredningen, skall enligt direktiven även se över det materiellainnehållet i barnavårdslagen, varvid också lämpligheten och verkningarna av ilagen angivna åtgärder, vård och behandling samt frågan omungdomsvårdsskolornas funktion och ställning skall prövas. utredning om behandling av psykiskt avvikande (Ju197 1:08) Sakkunniga tillkallades 1971 för enallsidig översyn av påföljdssystemet för psykiskt avvikande lagöverträdare. 1direktiven uttalas bl. a. att det i fråga om sädana lagöverträdare börövervägas om inte större utrymme bör lämnas att under behandlingens gångförändra påföljdens innehåll samt att med en sådan ordning ett avgörande ipåföljdsfrågan skulle få en mindre definitiv karaktär. (Ju 1972:01) Sedlighetsbrotten är sedan börjanav 1972 föremål för utredning av särskilda sakkunniga. Enligt direktiven börbrottsbalkens kapitel om sedlighetsbrott ses över i sin helhet. Särskilduppmärksamhet bör ägnas frågorna om åldersgränserna vid homosexuelltkönsumgänge, om incest-brotten och om strafflatituderna för koppleri. Sakkunniga för översyn av lagen om vapenfri tjänst ochsanktionerna vid vägran att fullgöra värnpliktstjänstgöring eller vapenfritjänst (Fö 1973:01) Maj:ts bemyndigande iseptember 1973 tillkallades sakkunniga för att se över lagen om vapenfri tjänstoch sanktionerna vid totalvägran av värnpliktiga och vapenfria tjänstepliktiga.I direktiven uttalas bl. a. att det inte kan komma i fråga att helt slopapåföljden vid totalvägran eller att endast tillämpa lindriga påföljder i formav t. ex. bötesstraff men att det kan ifrågasättas om fängelsestraffutgör en lämplig reaktionsform mot gärningar som betingas av djupt religiösaeller moraliska betänkligheter. Det brottsförebyggande rådet (Ju 1973 :14) Maj :ts bemyndigandei har tillkallats sakkunniga med de uppgifter som utredningen om ettbrottsförebyggande råd föreslagit för rådet. Avsikten är att rådet skallinrättas från . Enligt utredningens förslag skall rådet ha till uppgiftatt närmast under Kungl. Maj:t samordna samhällets och enskildas insatser motbrott. skall vidare genom utredningar och initiativ medverka idet kriminalpolitiska utvecklingsarbetet. Till de uppgifter som enligtförslaget särskilt skall åligga rådet hör att verka för att lagstiftningen inområdets verksamhetsområde håller jämna steg med samhällsutvecklingen. Enligt direktiven för de sakkunniga bör rådet inom ramenför de resurser som rådet erhåller vara oförhindrat att självt avgöra vilkafrågor rådet anser vara av sådan vikt i det brottsförebyggande arbetet att debör närmare utredas av rådet. Ett flertal utredningar berörandebötesstraffet pågår f. n., nämligen inom nordiska straffrättskommittén,utredningen för en förberedande undersökning rörande bötesstraffet ochekonomiska sanktioner i övrigt, förvandlingsstraffutredningen,åtalsrättskommittén och brottmålsutredning. Sammanfattande uppgifterrörande dessa kommittéers arbete lämnas i utskottets betänkande JuU 1973 :34. Vissa riksdagsuttalanden m. m. I motioner till riksdaghemställdes dels (mot. 1971:330) om en översyn av straffsatserna ibrottsbalken, av centrala specialstraffrätts-liga författningar och av de särskildabrotten i syfte att ersätta den straffrättsliga påföljden för vissa smärreförseelser av engångskaraktär med reaktioner av annan art, dels (mot. 1971:641)om tillsättandet av en kriminalpolitisk beredning med uppdrag att göra ensammanfattande översyn på kriminallagstiftningens område. I sitt av godkända betänkande i anledning av bl.a. ovannämnda motioner (JuU 1971:6) avstyrkte utskottet bifall till motionernamed följande motivering: Beträffande den i motionerna nr 330och 641 yrkade översynen av strafflagstiftningen delar utskottet motionärernasuppfattning att samhällsutvecklingen medfört ändrade värderingar rörande vissatyper av brott. Även dessa frågor ägnas emellertid uppmärksamhet i Kungl.Maj:ts Ett konkret uttryck härför utgör lagstiftningen mot skattebrott, varigenom införts nya sanktionsregler beträffande vissa skatteroch avgifter, och brottsmålsutredningens betänkande. kan ocksånämnas att en översyn har aviserats av sedlighetsbrotten, beträffande vilkabrottsbalkens straffskalor allmänt anses för stränga. På grund härav avstyrkerutskottet även yrkandet om en allmän översyn av strafflagstiftningen. Vid riksdag prövades ocksåen motion (mot. 1971:55) vari yrkades att skulle dels uttala sig förungdomsfängelseinstitutionens avskaffande, dels begära utredning om nya formerför vård av unga lagöverträdare. Motionen avslogs på förslag avjustitieutskottet (JuU 1971:21). I utskottsbetänkandet uttaladessammanfattningsvis: Även om utskottet------- avstyrker bifall till motionen,ger den dock utskottetanledning till vissa uttalanden av mer allmän räckvidd. Väsentligen iöverensstämmelse med vad som anföres i remissyttrandeanser utskottet att den snabba samhällsutvecklingen i viss utsträckningmedfört att åtskilliga av de värderingar som låg bakom brottsbalkenspåföljdssystem redan nu framstår som föråldrade. Det kan därför inom kortfinnas skäl att göra en allmän översyn av brottspåföljderna och i ett störresammanhang överväga riktlinjerna för den framtida kriminalpolitiken. I direktiven förkriminalvårdsberedningen (Ju 1971:09) uttalade chefen förjustitiedepartementet, statsrådet , bl. a. följande (22.10.1971): Beträffande strafflagstiftningenoch påföljdssystemet vill jag erinra om att trädde i kraft så sentsom . Detta hindrar inte att partiella reformer hargenomförts pä område och att andra sådana reformer förbereds. Detkan bli aktuellt att göra en översyn av lagstiftningen ombrottskategorierna och eventuellt också av påföljdssystemet, men jag är inteberedd att nu ta ett sådant initiativ. I betänkande över Kungl. 1973:1, bilaga 4, upptagna förslag till riktlinjer för en genomgripandereform av kriminalvårdens organisation och verksamhet uttaladejustitieutskottet(JuU 1973:15 s. 11) i anslutning till överväganden beträffandedet föreslagna nya anstaltssystemet med dels riksanstalter, dels lokalanstalter bl.a. följande: I anledning av uttalandet imotionen . . . om att överensstämmelse måste finnas mellan domstolenspåföljdsbestämning och kriminalvårdens anstaltsplacering . . . vill utskotteterinra om att verkställighet av påföljderna ungdomsfängelse och interneringenligt gällande lagstiftning i princip skall ske i ungdomsanstalt respektiveinterneringsanstalt. Bestämmelserna härom synes svära att förena meddepartementschefens förslag till anstaltssystem. Utskottet förutsätter attfrågan om erforderliga författningsjämkningar övervägs i samband medutarbetandet av de förslag till ny behandlingslag och därav föranleddaändringar i som förutskickas i propositionen. Den större fråganom de tidsobe-Stämda påföljdernas bibehållande över huvud taget torde förutsättamer ingående överväganden än vad som synes möjligt i detta sammanhang. 1 motionen framhålls attbrottsutvecklingen medfört att samhällets resurser kommit att koncentreras påden grövre brottsligheten och att straffskärpningar beslutats beträffande ettantal olika brott såsom flygplanskapning, olaga vapeninnehav, grovanarkotikabrott och skattebrott. har enligt motionären arbetet inomjustitiedepartementet målmedvetet inriktats på en avkriminalisering av vissatyper av mindre brott och bagatellförseelser. Motionären efterlyser ettgenomtänkt kriminalpolitiskt program och anser att tiden nu är mogen för en övergripande översyn av regelsystem, enöversyn som bör avse såväl påföljdssystemet som de särskilda brotten.Motionsyrkandet går ut på att hos Kungl. Maj:t skall hemställa om ensådan översyn. Som framgår av utskottets redogörelse ovan är frågan om enöversyn, helt eller delvis, av inte ny. Den snabba samhällsutvecklingenhar i viss utsträckning medfört att åtskilliga av de värderingar som låg bakombrottsbalkens regelsystem redan nu framstår som i viss mån föråldrade.Strafflagstiftningen liksom kriminalpolitiken över huvud taget har emellertidfortlöpande ägnats mycket stor uppmärksamhet från stat.sniakternas sida.Åtskilliga betydelsefulla ändringar har vidtagits i , bl. a. avreglerna om villkorlig frigivning och om förverkande på grund av brott. Ävende särskilda brotten har underkastats jämkningar i takt med utvecklingen. a. vissa yttrandefrihetsbrott såsom uppvigling, brott mot trosfridoch sårande av tukt och sedlighet, brott mot allmän ordning såsom hets motfolkgrupp och olaga diskriminering, de allmänfarliga brotten där nya brott,kapning av luftfartyg och luftfartssabotage, tillkommit, samtdjurplågeribrottet. Även skattebrotten har genomgått betydande förändringar. Vidare pågår eller har avslutats utredningsarbetenbeträffande ett stort antal särskilda brottskategorier. Sålunda överses fråganom förstärkt integritetsskydd på personrättens område av integritetsskyddskommittén.Frågan om ämbetsbrotten och lagstiftningen om yttrande-och tryckfrihet harutretts och utreds av särskilda kommittéer. Frågan om införande av allmännastraff för bestickning och muta överses av mutansvarskommittén, ochavkriminalisering av vissa bagatellbrott övervägs av brottmålsutredning.Sedlighetsbrotten är föremål för särskild utredning. Fylleristraffet,trafiknykterhetsbrotten och abortlagstiftningen öveivägs också. Vad gäller påföljdssystemet pågår som närmare framgår avutskottets betänkande JuU 1973:34 inom ett flertal olika kommittéer utredningarsom berör bötesstraffet. Särskilda sakkunniga har tillkallats för en allsidigöversyn av påföljdssystemet för psykiskt avvikande lagöverträdare, ochsamhällsingripandena beträffande de yngsta lagöverträdarna övervägs av socialutredningen.Den militära strafflagstiftningen har genomgått betydandeförändringar. Partiella reformer med nära anknytning till brottsbalkenspåföljdssystem har också genomförts eller aktualiserats på olika delar av detkriminalpolitiska området. I första hand bör nämnas de riktlinjer för engenomgripande reform rörande kriminalvården som dragits upp av statsmakternainnevarande år. Av särskilt intresse i detta sammanhang är lagstiftningen ombehandlingen av personer som har tagits in i fångvårdsanstalter och häkten.Förslag härom kommer att föreläggas under vårsessionen 1974. På denkriminologiska forskningens område har ett viktigt steg tagits genomkommitténs för kriminologisk behandlingsforskning förslag till en organisationav den kriminologiska utrednings- och forskningsverksamheten inom rättsväsen- En intensifiering av den kriminologiska forskningenbör enligt utskottets mening få stor betydelse för bedömningen av lämpligapåföljder och rehabiliteringsåtgärder inom kriminalvården. Slutligen bör uppmärksammas Kungl. Maj:ts beslut atttillsätta ett brottsförebyggande råd för samordning av samhällets och enskildasinsatser mot brott. Rådet är avsett att inrättas från , mensakkunniga med de arbetsuppgifter som föreslagits för rådet har redantillkallats. Till de uppgifter som rådet ansetts särskilt böra ägna sig åt höratt verka för att lagstiftningen inom rådets verksamhetsområde håller jämna stegmed samhällsutvecklingen. Utskottet har liksom tidigare, då utskottet prövat uppslagliknande dem som framförs i motionen, förståelse för önskemålen om en samladöversyn på strafflagstiftningens område. Självfallet är det viktigt attreformarbetet fortsätts. Mot bakgrund av vad ovan upptagits om nuvarandeutredningsläge på strafflagstiftningens område anser emellertid utskottet attanledning nu saknas för att ta initiativ till en utredning med devittomfattande uppgifter som anges i motionen. Utskottet avstyrker såledesbifall till motionen. attriksdagen avslår motionen 1973:607. Närvarande: (), fröken (),herrar (), (), Larfors (s), i (c), (). i (fp), (), (), herrarSchött (m), Måbrink (vpk), i (s). i (c) ochAlf i (s). av (), herrarDockered (c), (), i (c). i (fp),Schött (rii) och i (c) som anser dels att den del av utskottetsyttrande som börjar på s. 7 med orden "Som framgår" och slutar på s.8 med orden "i motionen" bort ersättas med text av följande lydelse: Utskottet delar motionärernas uppfattning att den snabbasamhällsutvecklingen medfört att åtskilliga av de värderingar som låg bakombrottsbalkens regelsystem redan nu framstår som i viss mån föråldrade. Den inteobetydliga uppmärksamhet som statsmakterna ägnat strafflag- stiftningen har enligt utskottets mening inte följt någotbestämt mönster och i varje fall inte uttryckligen grundats på någon fastlagd,entydig kriminalpolitik. Ä ena sidan kan man som motionären framhåller urskiljaen koncentration på den grövre brottsligheten med högre straftlatituderbeträffande ett antal brott som synbara resultat. Det gäller bl. a. brottenolaga vapeninnehav, grovt narkotikabrott och flygplanskapning samt skattebrott.Ä andra sidan finns en tendens mot avkriminalisering av smärre förseelser på enrad olika områden. Angivna utveckling talar enligt utskottets mening för enöversyn där olika brottskategorier och de särskilda brotten kanjämföras och vägas mot varandra i ett större sammanhang. En översyn avpåföljdssystemet aktualiseras av det nya anstaltssystem som innefattas i deriktlinjer för en kriminalvårdsreform som dragits upp av årets riksdag. framhöll vid sin prövning av riktlinjerna är den åsyftadeuppdelningen på riksanstalter och lokalanstalter svår att förena medbrottsbalkens påföljdssystem, vilket framför allt när det gäller ungalagöverträdare förutsätter en mer differentierad verkställighet än detföreslagna anstaltssystemet torde kunna erbjuda. Även den allt starkareopinionen för avskaffande av de tidsobestämda straffen talar enligt utskottetsmening för en omprövning av påföljdssystem. 1 samma riktningverkar de förslag om ökad användning av böter i stället för frihetsstraff ävennär det gäller grövre brott som i olika sammanhang framförts i denkriminalpolitiska debatten. En översyn som omfattar såväl de olika brottskategoriernasom påföljdssystemet bör således enligt utskottets mening komma till stånd. Ensådan översyn innebär förvisso en omfattande uppgift. I någon utsträckningunderlättas den emellertid av det utredningsarbete på strafflagstiftningensområde som redan utförts eller pågår inom ett stort antal statliga kommittéeroch som en mer övergripande utredning kan dra nytta av. Vidare torde vissautredningsuppgifter med fördel kunna överlämnas till och även annat biträdeerhållas av det centrala råd för brottsbekämpning som avses bli inrättat frånden . Anledning kan finnas att avvakta vissa utredningsresultat,bl. a. på bötesområdet, innan arbetet med den sålunda förordade översynenigångsätts. Vad utskottet sålunda i anledning av motionen anfört börges Kungl. Maj:t till känna. dels att utskottet bort hemställa att i anledning avmotionen 1973:607 ger Kungl. Maj:t till känna vad utskottet anfört om enöversyn av regelsystem.