bet · FW01SkU25 · 1973-12-31 00:00:00 — Skatteutskottetsbetänkande nr 1973 SkU 1973:25 betänkande i anledning av motionerom omfördelningav kommunalskatten till förmån för utpräglade fritidskommuner. 1 detta betänkande behandlas motionerna 1973:1038 av i m. fl. (c) varihemställs attriksdagen hos Kungl. Maj:t anhåller om utredning och förslag till kommunaltskattefördelningssystem till förmån för fritidskommuner i enlighetmed vad i motionen anförts; 1973:1059 av iÄkersberga m. fl. (fp, s, c, m, vpk) vari hemställs att hos Kungl. Maj:t anhåller om utredning avvärdkommuns kostnad för fritidsbebyggelse samt därav föranledda förslag omkostnadsanpassning av värdkommuns skatte- och avgiftsintäkter. Gällande bestämmelser m. m. Inkomst av en- ochtvåfamiljsfastigheter beräknas enligt en schablon-metod. Intäkten beräknas till2 % av den del av taxeringsvärdet som understiger , av den delsom ligger mellan . samt av överskjutande belopp.Avdrag medges för erlagd ränta och tomträttsavgäld. Om ägare är mantalsskrivenpå fastigheten medges dessutom ett extra avdrag om . Vid taxeringen till inkomstskatt beräknasgarantibelopp för fastigheten. Garantibeloppet utgör av taxeringsvärdet ochinräknas i den taxerade inkomsten. Ä andra sidan medges avdrag med motsvarandebelopp vid inkomstberäkningen, dock ej för underskott som uppkommer pä grund avdenna avdragsrätt. Den till inkomstskatt taxerade inkomsten kommerdärför alltid att uppgå till minst garantibeloppets storlek. Förfritidskommunernas del utgör den taxerade inkomsten också beskattningsbarinkomst, eftersom den skattskyldige i allmänhet kan utnyttja sitt grundavdrag ihemortskommunen. fritidsutredning föreslog i betänkandetFritidslivet i Del II Friluftsliveti samhällsplaneringen (SOU 1965:19) att kommunerna skulle få rätt att ta ut enårlig avgift på fritidsbyggnad med högst . Avgiften, som föreslogs fåkaraktär av en objektskatt på innehav av sådan byggnad, skullebestämmas med beaktande av kommunens utgifter för fritidsbebyggelsen ochutnyttjas inte bara för löpande utgifter för administration och investeringarutan också för allmänt miljöbefrämjande åtgärder, som ökar kommunensattraktivitet från rekreationssynpunkt. Förslaget utsattes för hård kritik vidremissbehand- lingen och har inte föranlett lagstiftning. Någraremissinstanser anförde att utredningen inte visat att skatteintäkterna frånfritidshusen var otillräckliga för att täcka de särskilda servicekostnadernaför denna bebyggelse. Andra pekade på de möjligheter som kommunerna hade att taut avgifter för utförda tjänster genom exempelvis exploateringsavtal ochbyggnadslovtaxor. Fritidskommunernas problem har därefter iriksdagssammanhang uppmärksammats under en följd av år såsom enbeskattningsfråga men inte föranlett någon åtgärd inom detta område. Vid I97fårs riksdag anslöt sig skatteutskottet (SkU 197 1:28) tillbevillningsutskottets tidigare uttalade mening att skälen för en särskildbeskattning av fritidshus med hänsyn till höjda fastighetsvärden gjorde siggällande med mindre styrka än"tidigare. framhöll vidare,att fritidskommunerna hade vissa möjligheter att erhålla kompensation för sina utgifterför fritidsbebyggelsen genom exploateringsavtal, anslutningsavgifter,vägavgifter och taxor för utförda tjänster m. m. Enligt utskottets uppfattningkunde det därför inte antas att kommunerna i allmänhet belastades med kostnaderför förmån för fritidsbebyggelsen, vilka inte stod i rimlig proportion tillintäkterna från de fritidsboende. Därtill kom att rätten för fysiska personeratt göra avdrag för kommunalskatt avskaffats, vilket för ägare av fritidshuskunde medföra en skatteskärpning som skulle accentueras om man genomfördeåtgärder av den art som då aktualiserats i en motion. Utskottet anförde ocksåatt den nya kommunblocksindelningen medförde att fritidshusen ofta kommit attligga i hemortskommunen, varigenom de eventuella nackdelar som kunde varaförenade med fritidsbebyggelsen ytterligare minskades. Utskottet avstyrktesåledes föreliggande motionsyrkanden om en omfördelning av kommunalskattenmellan de fritidsboendes hemortskommuner och fritidskommunerna och om annankompensation i form av ökade skatteintäkter för kommuner med fritidsbebyggelse. Vid riksdag avstyrkte utskottet (SkU 1972:53) motioner med likartadeyrkanden under hänvisning även till skatteutjämningsrevisionens nedan angivnaförslag och till kommunalekonomiska utredningens uppdrag.Utskottets.betänkanden godkändes av . Skatteutjämningsrevisionens förslag till reformeradskatteutjämning (SOU 1972:44) innebär en förbättring för sommarstugekommunerna.I det system som revisionen föreslår skall garantibelopp för fritidsfastigheterinte räknas in i kommunens eget skatteunderlag då skatteutjäm-ningsbidragetbestäms. Revisionen konstaterar att skatteintäkterna från garantibelopp påsommarstugor, sportstugor och andra fritidsfastigheter f. n. räknas in ikommunens eget skatteunderlag vid bestämmande av tillskjutet skatteunderlag.Ägarna av fastigheterna räknas däremot inte in i det befolkningstal som liggertill grund för beräkningen. Eftersom de kommuner, för vilka dessa fastigheterhar betydelse, så gott som utan undantag har brist på skatteunderlag, blirföljden att dessa kommuner i praktiken inte får några intäkter - bortsett frånva-avgifter o. d. - för att bekosta de utgifter fastigheterna för med sig.Revisionen anför att det inte ingår i dess uppdrag att försöka lösa de olikaproblem som uppkommer för sommarstugekommunerna. Vid den fördelning avskatte-utjämningsmedlen mellan kommunerna, som är dess uppgift, har denemellertid ansett rättvisan kräva, att det skatteunderlag som representeras avfritidsfastigheterna avräknas från kommuns eget skatteunderlag dåskatteutjämningsbidraget uträknas. Förslaget innebär att skatteintäkterna fråndessa fastigheter då kommer sommarstugekommunerna till godo. 1973:44, som behandlas av finansutskottet senare ivår, har Kungl. Maj:t anslutit sig till revisionens förslag i detta hänseende. Kommunalekonomiska utredningen (Fi 1971:8) har givetvisatt ta hänsyn även till fritidskommunernas speciella förhåUanden. I utredningensuppdrag ingår också att pröva frågan om den kommunala beskattningsrättensutformning. Vidare bör nämnas att den skärgårdsutredning som pågårinom för enligt inhämtad uppgift uppmärksammatfrågan angående olika kommuners kostnader i samband med fritidsbebyggelse ochderas möjligheter till finansiering härav och att skärgårdsutredningen erhållitutredningsmaterial i frågan bl. a. från Nordvästra (Fritidsbebyggelse I, kommunalekonomiska beräkningar), kommun ochSödertälje kommun. Yrkandet i motionen 1973:1059 avseratt få en utredning tUl stånd angående kommunernas kostnader förfritidsbebyggelse och möjligheterna att anpassa kommunemas skatte- ochavgiftsintäkter till dessa kostnader. Utredningsyrkandet i motionen 1973:1038har samma syfte. Motionärerna i denna motion anser att kommunalskatten börfördelas mellan hemortskommun och fritidskommun exempelvis i förhållande tillden tid den skattskyldige vistas i de olika kommunerna. När utskottet avstyrkt motionsyrkanden i dennafråga, har detta skett med hänvisning bl. a. till att kommunerna redan harvissa möjligheter att erhålla kompensation för sina utgifter för dennabebyggelse genom exploateringsavtal, anslutningsavgifter, vägavgifter, taxorför utförda tjänster m. m. Till sådana kostnader, som inte kan täckas avavgifter av olika slag, bidrar ägare av fritidshus i motsats till andra som isamband med fritidsaktiviteter eller av andra skäl uppehåller sig inom kommunenutan att vara fast bosatta där med kommunalskatt som utgår på grund avfastighetsinnehavet. Utskottet vill inte bestrida, att denna beskattning ienskilda fall kan vara otillräcklig för detta ändamål. För utprägladefritidskommuner med brist på skattekraft har denna fråga saknat betydelseeftersom det faktiska skatteunderlaget i dessa kommuner fyllts ut enligtreglerna om skatteutjämningsbidrag upp till en viss nivå per invånare. Dettabidragssystem har inneburit att fritidshusen i realiteten inte tUlfört dessakommuner några skatteintäkter. Angivna förhållande kan givetvis ha medförtsärskilda problem, som dock inte kunnat påverkas genom ökat skatteuttag fråninnehavare av fritidshus. Som utskottet åberopade, när frågan behandlades förraåret, innebär det av skatteutjämningsrevisionen förordade i prop. 1973:44framlagda förslaget om nya regler beträffande skatteutjämningsbidrag ändradeförutsättningar i detta hänseende. Enligt förslaget skall kommunalskatten förfritidsbebyggelsen tUlfalla kommunerna utöver garanterat skatteunderlag. Enligt utskottets mening saknas anledning att föranstaltaom särskild utredning av frågan om finansiering av kommunernas kostnader förfritidsbebyggelsen innan erfarenheter vunnits av ett nytt skatteutjämningssystem.DärtUI kommer att denna fråga ingår som en del i det utredningsuppdrag somhandhas av kommunalekonomiska utredningen (Fi 1971:08). Med det anförda avstyrker utskottet motionerna 1973:1038och 1973:1059. 2. motionen1973:1059. Närvarande: (), (), herrarKristenson (s), (), i (fp), Carlstein (s)*, (), (), i Trobro (m), Stadling (s), i (c). (), () och (). * Ej närvarande vid betänkandets justering. av herrar i (fp), (), iTrobro (m), i (c). () och (): Det är angeläget att utpräglade fritidskommunerkompenseras ekonomiskt för de speciella kostnader, som sådana kommuner åsamkas,och som inte kan täckas genom avgifter eller på annat sätt. Enligt våruppfattning löser inte det nya skatteutjämningssystemet genom proposition1973:44 hela det kostnadsproblem som "fritidskommunerna" brottas med. 1 utskottets betänkande framhålles att denna fråga ingårsom en del i det utredningsuppdrag som handhas av kommunalekonomiska utredningen.Vi förutsätter därför att denna utredning gör en kartläggning av de kostnadersom fritidskommunerna har på grund av fritidsbebyggelsen och att utredningenkommer rned förslag till lämpliga åtgärder. GOTAB 73 3664 S 1973