bet · FW01NU15 · 1973-12-31 00:00:00 — betänkande i anledning av motioner omåterinförande av affärstidsregleringen. I detta betänkande behandlas motionerna 1973:220 av iHelsingborg m. fl. (c), vari hemstähs att skall besluta attaffärstidsregleringen återinförs samt att dispens för längre öppethållande isärskilda fall får beviljas av , 1973:809 av herrar iVarberg (fp) och i (fp), vari hemställs att skallhos Kungl. Maj:t hemställa att förutvarande affärstidslag återinförs med denförändringen i dess bestämmelser att den kommunala dispensmöjligheten slopasoch att butiker i stället äger rätt till söndagsöppet fyra gånger per är efteranmälan till myndighet, 1973:1485 av (),vari hemställs att skall anta förslag tiU ny affärstidslag av denlydelse som anges i motionen (se bilaga till detta betänkande, s. 8), och 1973:1500 av m. (vpk), vari hemställs att skall i skrivelse till Kungl. Maj:t uttalasig för ett förbud för öppethållande på sön- och helgdagar för butiker ochvaruhus och hos regeringen hemställa om att erforderligt förslag tillförfattningstext härom utarbetas, varvid bör ingå möjligheten att eftertillstyrkan från den lokala fackföreningen bevilja dispens från sådant förbud. affärstidslag (1966:668)reglerade öppethållandetiden för detaljhandeln. Vanlig affärstid enligt lagenvar vardagar mellan och . Kommun kunde dock efter ansökanmedge affärstid utöver den vanliga. Lagen som haft olika föregångarealltsedan 1909 trädde i kraft och hade en giltighetstid . Inför giltighetstidens utgång meddelade chefen för handelsdepartementetatt Kungl. Maj:t inte skulle föreslå någon förlängning eller annan motsvarandereglering. Till grund för detta ställningstagande låg betänkandet (SOU1971:33) Fri affärstid, som avgivits av affärstidskommitté, ochremissyttrandena däröver. I ett stort antal motioner som väcktes med anledningav meddelandet rörande affärstidslagstiftningen föreslogs en fortsattreglering. (NU 1971:53) fann övervägande skäl tala för attstatsmakterna inte skulle förlänga regleringen utan överlämna åt konsumenterna att genom sina köpvanor påverka detaljhandeln att tillämpa de affärstider som viden samlad bedömning av inköpsmöjligheter och priser tedde sig mest fördelaktigaför konsumenterna. följde utskottet och avslog motionerna. Genom affärstidsregieringens upphörande komdetaljhandelsföretagen att fritt få bestämma de tider under vilka butikerna kanhållas öppna. Då fria affärstider bedömdes kunna medföra effekter på prisnivån,påverka strukturomvandlingen inom handeln och påverka de anställdas arbetsförhållandenbeslöts att en uppföljning skulle göras av utveckhngen i dessa avseenden sedanregleringen upphört. För detta ändamål inrättades en särskild nämnd, affärstidsnämnden,bestående av företrädare för konsumenterna och för de anställda under ledningav en opartisk ordförande. Motionärerna hävdar att redan underden relativt korta tid som förflutit sedan affärstidslagen avskaffades dennaåtgärds negativa konsekvenser visat sig. Öppethållandetiderna anses ha ökatutöver vad som förväntades från departementschefens och riksdagsmajoritetenssida. Flera exempel härpå åberopas. Härigenom har de handelsanställdasarbetssituation försämrats. Konsumenterna har fått betala högre priser och fåtten sämre service därigenom att de mindre butikerna utkonkurrerats. För attundvika ytteriigare allvarliga skadeverkningar föreslås att affärstiderna äterskall regleras i lag. I motionerna 1973:220 och 1973:809 förordas attförutvarande affärstidslag återinförs. Den i denna lag stadgade möjligheten förkommun att bevilja dispens anses dock böra utgå och bli ersatt av andrabestämmelser. I den förstnämnda motionen föreslås ett system med dispensgivning .med som dispensmyndighet som skaU vara likformigt verkandeför hela landet och som skall kunna tillämpas dä det speciellt kan ansespåkallat att ha öppet längre. Enligt den senare motionen skulle det inteförekomma någon dispensmöjlighet men en generell rätt för butiker att fyragånger ha söndagsöppet efter anmälan till myndighet. 1 motionen 1973:1485 framläggs ett förslag tillaffärstidsreglering som i huvudsak frånsett tre väsentliga avvikelser överensstämmer med det förslag som affärstidsutredning framlade ochsom låg till grund affärstidslag. Enligt lagförslaget i motionenskaU affärstiden på lördagar och helgdagsaftnar begränsas till tiden mellan kl.0800 och . föreslog ingen särställning för dessadagar utan genereUt att affärstiden vardagar skulle vara kl. 08.00-20.00.Motionens lagförslag innefattar vidare inte som affärstidsutredningens förslagnågon dispensrätt. Slutligen ingår i motionsförslaget attfängelsestraff och inte som enligt affärstidsutredningens förslag och senareenligt affärstidslag endast bötesstraff skall kunna ifrågakomma vidöverträdelse av lagen. I motionen 1973:1500 är förslaget att förbud införs motöppethållande på sön- och helgdagar för butiker och varuhus. vara möjlig om lokal fackförening lämnat tillstyrkan.Riksdagen föreslås begära att författningstext härom utarbetas. (H 1971:03,ordförande: generaldhektöf ) har att ägna uppmärksamhet åt fyrafrågekomplex och i samtliga fyra fall koncentrera bedömningen på följderna avaffärstids-lagens slopande. Det gäller förändringar i affärernas öppethållande,arbetstider och andra anställningsförhållanden för personalen, prisnivån ochhandelns struktur. För att få ett grepp om dessa problem haraffärstidsnämnden dels gjort fem undersökningar som ett led i en fortlöpandeuppföljning av förändringar av affärstiderna och av de handelsanställdasanställningsförhållanden, dels påbörjat en analyserande undersökning i vissatyporter av det förlängda öppethållandets eventuella effekter på prisnivån ochhandelns struktur. Undersökningarna om butikernas öppethåilandetider och deanställdas anställningsförhållanden, som speglar det kontinuerligaöppethållandet, bygger på material från ett representativt urval av 1 600butiker -inklusive varuhus inom branscherna livsmedel, möbler, järn, herr-och damkonfektion, blommor och tobak. gör som ett komplement tillaffärstidsnämndens undersökningar undersökningar avbutikernas öppethållande och antalet anställda berörda av söndagshandeln.Materialet till dessa undersökningar, som avser såväl kontinuerligt somtillfälligt öppethållande, insamlas genom förbundets avdelningar och de tilldem knutna lokala affärstidskommittéerna. undersökningar visar liksom densenaste undersökningen från att för handeln somhelhet små förändringar inträffat i det kontinuerliga öppethållandet under1972. På lokala marknader kan dock förändringarna vara relativt stora. Totalt sett är endast de förändringar som under 1972konstaterats för varuhusen av påtaglig karaktär. Utvecklingen framgår avnedanstående tablå. Tidpunkt Andelenvaruhus med söndagsöppet, 22 32 18 25 23 29 30 29 Antalet varuhus med kontinuerligtöppethållande beräknas ha varit ca 100av totalt ca 350. Inom livsmedelshandeln uppgår på större orter andelenbutiker med kontinuerligt öppethållande till ellersamma andel som . På mindre orter uppgår andelen livsmedelsbutikermed öppethållande till , en ökning med en procentenhetjämfört med . Med den omfattning som kontinuerligt söndagsöppethållandeför närvarande har kan enligt affärstidsnämndens beräkningar antalet anställdasom berörts beräknas till ca 4 000 av totalt ca 220 000 eller ca 2procent av samtliga handelsanställda. Det ökade öppethållandet vid varuhusen harenligt affärstidsnämndens undersökningar inte lett till någon större förändringav antalet öppethållandetimmar inom varuhussektorn. Fr. o. m.november 1971 t. o. m. har medelantalet öppethållandetimmar vidvaruhusen ökat med I timme, från 56 till . Attsöndagsöppethållandet inte lett till några nämnvärda förändringar i antaletöppethållandetimmar sammanhänger bl. a. med att varuhusen främst till följdav arbetstidens förkortning från - genomsnittligt minskatantalet öppethållandetimmar på vardagar. Förändringar har skett genom delssenareläggning av öppningstiden, dels koncentration av stängningstiden till , vilket för flertalet varuhus innebär en tidigareläggning. Även i övriga branscher har förändringar ägt rum i frågaom öppnings-och stängningstider pä vardagar. Flertalet branscher har senarelagtsina öppningstider och tidigarelagt sina stängningstider. Det antal öppethållandetimmarper vecka som härigenom faUit bort har kompenserats genom att lunchstängning istor utsträckning reducerats. Medelantalet öppethållandetimmar ärsålunda i stort sett oförändrat . Totala antalet anställa har under den undersökta periodenökat endast i ringa utsträckning i de undersökta branscherna. Andelen fast heltidsanställd personal av allbutikspersonal har fr. o. m. t. o. m. november 1972ökat vid varuhusen, från . Motsvarandeminskade andelar kan vid varuhusen konstateras för såväl deltidsanställd somextra och tillfälligt anställd personal. Övriga branscher uppvisar för denundersökta perioden i flertalet fall minskade andelar för kategorin fastheltidsanställd personal. Under tiden november 1971november 1972 kan för den fastheltidsanställda personalen vid varuhusen konstateras en minskad andelarbetstid och övertid. uppgick för den fastheltidsanställda personalen andelen arbetstid och övertid till 8procent av all butikstid, medan motsvarande andel var 6procent. För övrig butikspersonal vid varuhusen har andelen obekväm tid ochövertid ökat , från 8 av all butikstid. För att bl. a. analyseraomfattningen och inriktningen av särskilda säljstimulerande aktiviteter isöndagshandeln lät affärstidsnämnden utföra en undersökning av ca250 varuhus och dagligvarubutiker, som hållit söndagsöppetunder . Undersökningen visade att av dessabutiker i någon form annonserat om sitt öppethållande . Däremot varsärskilda säljstimulerande aktiviteter - t. ex. extra priser, demonstrationeroch artistuppträdande - av liten omfattning i söndagshandeln, och någon ökningjämfört med läget kunde heller inte konstateras. Även om de särskilda aktiviteterna i söndagshandeln var avliten omfattning tog nämnden upp överläggningar med de ledande varuhuskedjornaoch dagligvaruföretagen. Dessa uttalade dä att de i fortsättningen skulleavstå från sådana åtgärder lockpriser, artistuppträdande, kostnadsfrikaffeservering etc. - som kan locka konsumenterna att ändra sina inköpsvanorfrån vardagar till . Efterlevnaden av överenskommelsen har varierat mellanenskilda företag och koncerner liksom mellan olika geografiska delar av landet.Det omfattande tillfälliga öppethållande på vissa orter, somframgått av Handelsanställdas förbunds undersökning, har i viss utsträckningkombinerats med särskilda säljstimulerande aktiviteter. Mot bakgrund av bl. a.denna utveckling har nämnden funnit anledning att på nytt ta upp dessaaktiviteter med vissa företag och organisationer. Till följd av att relativt stora olikheter i fråga omsöndagsöppethållandets omfattning och frekvens kan föreligga mellan olikaorter bl. a. med avseende på tillfälligt öppethållande kommer affärstidsnämndenatt i fortsättningen ägna dessa förhållanden särskild uppmärksamhet. avser att hos handelsdepartementetbegära bidrag för att öka sin undersökningsverksamhet. Undersökningarna skulleha till uppgift dels att studera omfattningen av den ambulerande handeln ochdess effekter på den reguljära handeln, dels att genom intervjuundersökningarkartlägga vilka som handlar . Ett totalregister över sam.tligasöndagsöppna butiker planeras också, varigenom analysmöjligheterna väsentligtskulle kunna förbättras. Enkla frågor angående följderna av lagens upphörande Frågan om följderna avaffärstidslagens upphörande har i vid fyra tillfällen aktualiseratsgenom enkla frågor (1972:22, 1972:149, 1972:236, 1973:20). Senast besvaradechefen för (RD 1973:6 s. 30) en frågaav fröken () angående hans uppfattning om möjligheterna att bedöma ivad mån den obegränsade rätten till öppethållande i förmånlig eller oförmånligriktning påverkat prisbildningen, de anställdas arbetsförhållanden samtkonsumenternas verkliga intressen och önskemål. Statsrådet förklarade att hanansåg den tid varunder de fria affärstiderna fungerat vara alltför kort för attbedömningar av den typ som efterlysts i frågan skulle kunna göras. Han anfördevidare; "De undersökningar som affärstidsnämnden löpande redovisat har emellertid visat, att det förhandeln som helhet under de tre första kvartalen 1972 har skett endast småförändringar av butikernas öppethållande och de handelsanställdasarbetsförhållanden. Beträffande konsekvenserna för prisbildningen skall nämndenenligt sina direktiv även undersöka denna fråga. Nämndens fortsatta rapporteroch undersökningar får därför avvaktas," I motionerna föreslås attaffärstiderna åter skall regleras i lag. Olika former för dispens föreslås.Affärstidslagen (1966:668) upphörde att gälla . Friaaffärstider har således tillämpats under drygt ett år- haren särskilt inrättad nämnd, affärstidsnämnden, löpande följt utvecklingen ochanalyserat följderna av övergången till fria affärstider, Nämndens material harpresenterats ovan. Affärstidspämndens undersökningar visar att för handelnsom helhet små förändringar inträffat i det kontinuerliga öppethållandet och ide anställdas arbetsförhållanden, även om på lokala marknader vissa förändringarhar varit relativt stora. Enligt affärstidsnämndens mening krävs längre tidserfarenheter innan en tillräckligt allsidig överblick erhållits över vadaffärstidslagens avskaffande betytt och innan några slutsatser kap dras. Dettagäller i synnerhet det fria öppethållandets eventuella inverkan påprisutvecklingen och handelns struktur. Utskottet delar denna uppfattning ochanser alltså att det inte finns tillräckligt underlag för attavgöra om en reglering av affärstiderna bör återinföras. Åberopandevad här anförts hemställer utskottet att avslår motionerna 1973:220, 1973:809, 1973: 1485 och 1973:1500. På näringsutskottets vägnar CG. Närvarande: herrar Regnéll (m), i Glömminge (c),i (s), i (fp), i (s),i (c). (), (), (), Wååg (s).Hovhammar (m), i (s), (), () och herrHallgren (vpk). av herrar i Glömminge(c), i (fp), i (c), () ochherr (vpk), som anser att utskottets yttrande och hemställan bort haföljande lydelse: I motionen föreslås------- (=utskottet)------ harpresenterats ovan. Utskottet vill erinra om att när affärstidslagen upphördeatt gälla systemet med reglerade affärstider genom dispensförfarande iväsentlig utsträckning redan var uppluckrat. En bedömning av effekterna av friaaffärstider jämfört med reglerade borde därför enligt utskottets mening för attvara mer rättvisande basera sig på uppgifter om vad som hänt inte sedan friaaffärstider formellt infördes utan sedan dispenser från affärstidsregleringenblev vanligen förekommande. Även om man bortser från denna principiellainvändning mot affärstidsnämndens sätt att redovisa följderna avaffärstidslagens slopande kan konstateras att på ett väsentligt område enpåtaglig förändring har skett i fråga om öppethållandetider . av varuhusen hade kontinuerligtsöndagsöppet mot . Denna förändring är enligtutskottets Uppfattning från struktursynpunkt ingalunda oväsentlig. Ett ökatöppethållande och därmed ökad försäljning i de större enheterna medför,eftersom konsumenternas totala köpkraft i stort sett är given, att omsättningenminskar i övriga butiker. Följden blir bl. a. en försämrad service för sådanakonsumentgrupper som kan ha svårt att utnyttja Varuhusen, t. ex. äldre ochhandikappade. undersökning visar attarbetssituätlOhen för de fast heltidsanställda inom handeln inte påtagligtförändrats sedan fria affärstider infördes. Däremot har för övrigbutikspersonal vid varuhusen andelen obekväm tid och övertid ökat mycketpåtagligt. Efiligt affärstidsnämndens senaste undersökning utgjorde den 20procent av all butikstid. I övriga branscher synes också i flertalet fall enöknifig av andelen deltidsanställda ha skett. Denna utveckling är enligtutskottets uppfattning olycklig inte minst mot bakgrunden av att dedeltidsanställda ofta har otillfredsställande sociala förmåner och ringaanställningstrygghet. Utskottet delar den uppfattning som framförs i motidtiernaatt de följder av affärstidsregleringens slopande som kunnat iakttasär helt tillräckliga för att motivera att en reglering av affärstidernaåterinförs. Vanlig affärstid bör vara kl. 08.0020.00 på val-dagar. Endispensmöjlighet bör inskrivas i lagen, men dispenssystemet måste tillämpasrestriktivt och likformigt över hela landet. Vid beviljandet av dispens bör deanställda ha medinflytande. att i anledning avmotionerna 1973.220, 1973:809, 1973:1485 och 1973:1500 hos Kungl. Maj:themställerom förslag till ny affärstidslag rned den inriktning som utskottetangett. I motionen 1973:1485 framlagt Affär må hållas öppen förallmänheten vardagar . Å vardag infallandehelgdagsafton samt lördag skall öppethållandet begränsas till tiden mellanklockan 08.00 och . Med affär förstås försäljningsställe, där detaljhandel bedrivesyrkesmässigt . 2§ Från lagens tillämpning ärundantagen: 1. försäljningfrån apotek; 2. försäljningfrån automatapparat av typ som godkänts av myndighet som Konungen bestämmer; 3. försäljning påtrafikmedel; 4. försäljning somlantbrukare, trädgårdsodlare eller fiskare i ringa omfattning bedriver med egnaprodukter eller fisk av egen fångst; 5. försäljning iutställningslokal av bildande konst och reproduktioner härav samt alster avkonsthantverk och konstindustri i samband med visning av konstverken; 6. försäljning avlagad mat samt bageri- och konditorivaror i anslutning till ordnadserveringsrörelse, där sistnämnda utgör den huvudsakliga verksamheten; samt 7. försäljningutan samband med annan verksamhet än som avses i 5 eller 6 av tryckta skrifter,tobaksvaror med tillbehör, blommor, drivmedel samt i anslutning härtilltillbehör till motorfordon och båtar samt andra liknande varor av sådant slagatt allmänheten bör kunna köpa dem även än som angives i 1 §. 3§ Det ankommer på myndighet somKonungen bestämmer att fastställa vilka varor som enligt 2 § 7 skall undantagasfrån lagens tillämpning och att i övrigt meddela tillämpningsföreskrifter tilllagen. 4§ Den som bedriver detaljhandel istrid mot denna lag eller föreskrift som meddelas med stöd av lagen dömes tillböter eller fängelse. Denna lag träder i kraft den 1 juh1973. GOTAB 73 3453 S 1973