bet · FW01KU20 · 1973-12-31 00:00:00 — Härvid hänvisadeverket beträffande principerna för bedömning av ärenden om befrielse frånnämnda villkor tUl sitt 14/8 1969 avgivna yttrande beträffande tre ungerskamedborgare (se exempel 95). Kungl Maj:t (statsrådet ) beslöt 20/2 1970 befriasökanden från fullgörandet av nämnda naturalisationsvillkor. Han förklaradessålunda denna dag ha förvärvat svenskt medborgarskap; ingen motiveringlämnades i beslutet. c) sökandens åtgärder tillräckliga Exempel 91 (7/11 1969nr 35): 76-årig tjeckoslovakiskmedborgare, som av Kungl. Maj:tnatura-Userats med villkor enligt 6 § tredje st.MbL. Maj.t beslöt 18/4 1969 upptaga sökanden tiU svenskmedborgare med viUkor att hon inför styrkte att honbefriats från tjeckoslovakiskt medborgarskap. Förvärvet av det svenskamedborgarskapet skulle gälla först då nämnda vUlkor fuUgjorts. Sökanden anhöll i en 8/10 1969 tUl Kungl. Maj:t inkommenskrivelse om befrielse från skyldigheten att fuUgöra nämnda villkor. a. att hon hos tjeckoslovakiska myndigheter anhållit om befrielse från sittgamla medborgarskap, men trots påstötningar inte lyckats få tUl stånd dyliktbeslut, utan upplysts om att det pä gmnd av de rådande förhållandena iTjeckoslovakien var ytterst osannolikt att hon skulle kunna få den begärdabefrielsen före villkorstidens utgång. Med hänvisning till sin höga ålder ochatt hon inte hade några inkomster eller tUlgångar eller släktingar och levde påsocialhjälp önskade hon svenskt medborgarskap för attkunna få folkpension. tillstyrkte i yttrande 13/10 1969 bifaUtiU ansökningen med hänsyn tUl de särskilda omständigheterna i ärendet. Fömtomnyssnämnda uppgifter från sökanden framhöU verket att hon kommit till inovember 1960 för att förena sig med sin ende son, naturaliserad svenskmedborgare 1959, vUken avlidit 1967. Maj:t (statsrådet ) beslöt 7/11 1969 befriasökanden från fullgörandet av nämnda naturalisationsvillkor. Hon förklaradessålunda denna dag ha förvärvat svenskt medborgarskap; ingen motivering lämnadesi beslutet. Exempel 92 (1116 1910 ni 101): Ang. 20-årig israeUsk medborgare,som av invandrarverket naturaliserats med vUlkor enligt 6 § tredje st. MbL. 9 1973.4 saml Nr 20 Maj:t beslöt 13/6 1968upptaga sökanden och hans föräldrar tUl svenska medborgare med villkor att deinom inför styrkte att de befriats från israelisktmedborgarskap. Förvärvet av svenskt medborgarskap skuUe gälla först då nämndavillkor uppfyUts. Sedermera erhöll föräldrarna men inte sökanden befrielsefrån israeliskt medborgarskap. Maj:ts beslut rörande sökandenförfaUit upptog invandrarverket 15/10 1969 på nytt honom till svensk medborgaremed motsvarande villkor. 1 tre tUl invandrarverket 10/11, 2/12 och 12/12 1969inkomna skrivelser anhöll sökanden - under åberopande av bl, a. att han avisraeliska myndigheter blivit anmodad instäUa sig till mUitärtjänstgöring ochatt han vid ansökan om befrielse från israeliskt medborgarskap som svar endasterhåUit besked om kortare tids uppskov från mUitärtjänst -om befrielse frånskyldigheten att fullgöra nämnda vUlkor. avslog 16/1 1970 ansökningen, eftersom deav sökanden anförda skälen inte kunde läggas tUl gmnd för befrielse från detföreskrivna vUlkoret. Besvär, anförda av ombud enligt fullmakt, inkom tillinrikesdepartementet 25/2. 1 dessa anfördes bl. a. att det fattades endast ettoch vistelse i för att klaganden skulle kunna förvärvasvenskt medborgarskap genom anmälan i enlighet med 3 § MbL. Vidare hade hanlämnat vistelse där redan vid ålder, varför hans israeliska medborgarskap, i synnerhet motbakgrunden av hans starka anknytning till , kunde betraktas som formelltutan någon faktisk anknytning till landet. 1 ny skrivelse, som inkom tiUinrikesdepartementet 23/3 1970, lämnade klaganden kompletterande uppgifterrörande sina kontakter med israeliska myndigheter. Av handlingarna i ärendet framgår bl. a. att klaganden vidtvå tillfällen, /4 1969, hos israeliska ambassaden i ansöktom befrielse från israeliskt medborgarskap, att han i brev 16/4 1969 avisraeliska ambassaden underrättats om att han inte kunde befrias frånisraeliskt medborgarskap utan att ha fullgjort israelisk värnpliktstjänstgöringoch tUlråtts att först söka befrielse frän skyldigheten att fullgöra sådantjänst samt att han som svar på dylik framstäUning endast beviljats uppskov medvärnpliktstjänstgöringen till l/l 1970. hade i yttrande 25/5 1970 intet att erinramot bifall tUl besvären, då verket vid den förnyade prövningen kommit fram tillatt klaganden gjort vad som skäligen kunde begäras av honom för att uppfylladet honom förelagda vUlkoret. anmärkte även, att enligtgällande praxis dispenserades från vUlkoret i princip endast politiskaflyktingar och utländska medborgare, som inte fick befrielse från sittmedborgarskap. Maj:t (statsrådet ) beslöt 17/6 1970 upphävainvandrarverkets överklagade beslut och visa ärendet åter till verket för nybehandling, dä Kungl. Maj:t med hänsyn tUl omständigheterna i ärendet fann skältill befrielse för klaganden frän fullgörandet av ovannämnda vUlkor föreligga. Exempel 93 (26/2 1971 nr 53): Ang. 38-årig medborgare i FörenadeArabrepubUken, som av invandrarverket naturaliserats med villkor enligt 6 §tredje st. MbL. upptog 27/2 1970 sökanden till svenskmedborgare med vUlkor att han inför styrkte att hanbefriats från medborgarskap i Förenade Arabrepubliken. Förvärvet av det svenskamedborgarskapet skulle gälla först då nämnda vUlkor uppfyUts. 1 en tiU invandrarverket 7/9 1970 inkommen skrivelse anhöUsökanden om befrielse från skyldigheten att fuUgöra nämnda vUlkor. Som skälhärför anförde han bl. a. att han 2/4 1970 hos Förenade ÄrabrepubUkens konsulati ansökt om befrielse från egyptiskt medborgarskap utan att ha fåttsvar och att han 8/6 1970 skickat påminnelse, vUken inte heller besvarats.Vidare meddelade han att hans hustm väntade barn med beräknad nedkomst 7/1 1971och att han ovUlkorligen önskade att detta barn redan vid födelsen fick svensknationalitet för undvikande av eventuella framtida komplikationer. Av nämndaskäl önskade han få svenskt medborgarskap , om barnetskulle komma för . avslog 6/11 1970 ansökningen, eftersom deav sökanden anförda skälen inte kunde läggas tiU gmnd för befrielse från detföreskrivna villkoret. Besvär inkom tUl 2/12. I dessaanförde klaganden bl. a. att han ansåg sig ha gjort vad som stod i hans maktför att bli befriad från sitt egyptiska medborgarskap. Han önskade ocksåundvika att barnet fick dubbelt medborgarskap och framhöll, att han och hanshustm varit överens om att ej börja skaffa några barn, förrän han fått någonform av svenskt medborgarskap, vilket han ansökt om , vistelse i , och före äktenskapets ingående 1968). Vidareanfördes att han avsåg att med sin famUj resa tiU pä ett är för att kunnafullborda några med amerikanskt laboratorium gemensamma forskningsprojekt, menatt han skulle resa endast om han fick svenskt medborgarskap. Han bifogadeintyg frän prefekten vid den svenska forskningsinstitution där han var verksamsom docent och anhöll om skyndsam handläggning av ärendet. 1 ny skrivelse, som inkom till 8/21971, anförde klaganden bl. a. att han 30/12 1970 per telefon underrättats omatt yttrande höll på att utformas, vars innehåU han skuUe meddelas, men att handärefter ej hört någonting ifrån departementet. Han nämnde även att det väntadebarnet fötts 10/1 1971 och önskade veta hur han i fortsättningen borde förfarabeträffande sitt eget och barnets medborgarskap. avstyrkte i yttrande 1/2 1971 bifall tUlbesvären, då verket inte ansåg att redan nu den slutsatsen kunde dras, attklaganden inte kunde få befrielse från sitt medborgarskap i FörenadeArabrepubliken. Verket erinrade därvid också om att i händelse av bifaU tUlbesvären såväl klaganden som hans barn fick dubbelt medborgarskap, vUket hanönskade undvika. Klaganden bereddes 10/2 1971 tillfälle att inom en veckainkomma tUl departementet med påminnelser i anledning av invandrarverketsyttrande. Beträffande klagandens i nyssnämnda skrivelse efterlysta rekommenda- tion tUl handlande räddes han av handläggande tjänstemandels att beträffande sonens medborgarskap avvakta Kungl. Maj:ts beslut iförevarande ärende, dels att i fall av avslag på besvären fortsätta att verkaför en befrielse från medborgarskap i Förenade Arabrepubliken. Påminnelser inkom till departementet 16/2. I dessahänvisade klaganden beträffande uttalandet att inte redan nu slutsatsen kundedras att han inte kunde få befrielse från sitt medborgarskap i Förenade ArabrepublikentUl sina besvär samt päminnelsebrev. Han framhöll vidare bl. a. att, sedan hanupplysts om att dubbelt medborgarskap var oundvikligt både för honom och hansbarn, om de blev svenska medborgare och ej erhöll befrielse, han var fulltmedveten om att de i så fall ej kunde påräkna något rättsskydd från svensksida, om de skuUe besöka Förenade ArabrepubUken, vUket de "för att undvikakomplikationer" ej ämnade göra. Maj:t (statsrådet ) beslöt 26/2 1971 upphävainvandrarverkets beslut och visa ärendet äter tUl verket för ny behandUng,eftersom klaganden borde befrias från fullgörande av ovannämnda villkor; ingenmotivering lämnades i beslutet. d) övriga skäl Exempel 94 (19/3 1971 nr 26): Ang. 67-årig ungersk medborgare,som av invandrarverket naturaliserats med vUlkor enligt 6 § tredje st. MbL. upptog 12/6 1970 sökanden tiU svenskmedborgare med vUlkor att hon inom ett är inför styrkte att honbefriats från ungerskt medborgarskap. Förvärvet av det svenska medborgarskapetskulle gälla först då nämnda vUlkor fullgjorts. I en tUl invandrarverket 7/9 1970 inkommen skrivelseanhöll sökanden under åberopande av bl. a. att hon var politisk flykting ombefrielse från skyldigheten att fullgöra nämnda vUlkor. avslog 27/11 1970 ansökningen, eftersomsökanden inte var att betrakta som politisk flykting och de av henne i övrigtanförda skälen inte kunde läggas tUl gmnd för befrielse från det föreskrivnavUlkoret. Besvär inkom tUl 18/12. 1 dessaframhöll klaganden bl. a. att hon kommit tUl 1956 som flykting ochfått svenskt främUngspass, att beslut från de ungerska myndigheterna ej kundeerhållas förrän tidigast om och att kostnaderna (ca 300kr.) skulle inbetalas i förskott. Då hennes födelseort låg i nuvarande Rumänienkunde ytterligare förseningar uppkomma. Hon framhöll vidare sin höga ålder ochatt hon på grund av denna och sjukdom tvingats anlita desociala myndigheterna för sitt uppehälle, dä hon ej kunde få någon pension,förrän hon blivit svensk medborgare. Hon kunde ej heller få någon pension frånde ungerska myndigheterna, eftersom hon Ulegalt lämnat landet och begärtpolitisk asyl i . Slutligen framhöll klaganden att hon ansökt om svensktmedborgarskap (utan bifaU av Kungl. Maj:t 12/1 1968) och önskade attärendet nu behandlades med förtur. framhöll i yttrande 2/2 1971 att klagandeninte var att anse som politisk flykting. Med hänsyn till hennes ålder och tiU omständigheterna i övrigt vUle verket emellertid intemotsätta sig bifall tUl besvären, oaktat hon därigenom skulle få dubbeltmedborgarskap. Maj:t (statsrådet ) beslöt 19/3 1971 upphävainvandrarverkets beslut och visa ärendet äter tUl verket för ny behandling,eftersom med hänsyn rill vad i ärendet blivit upplyst om klagandensförhållanden särskilda skäl fick anses föreligga att befria henne frånfuUgörande av ovannämnda villkor. Besvären' lämnade utan bifall av Kungl Maj:t a)sökanden önskade behålla sitt gamla medborgarskap Exempel 95(12/9 1969 nr 31): Ang. tre ungerska medborgare(mannen , hustmn och sonen ), som av Kungl. Maj:tnaturaliserats med villkor enligt 6 § tredje st. MbL. Maj.t beslöt 24/1 1969 genom tre skilda beslutupptaga sökandena jämte ytterligare ett barn (fött 1958), som omfattades avfaderns ansökan - tiU svenska medborgare med vUlkor att de införlänsstyrelsen styrkte att de befriats från ungerskt medborgarskap. Förvärvet avdet svenska medborgarskapet skulle gälla först då nämnda vUlkor fullgjorts. Sökandena anhöll i tre skUda tUl Kungl. Maj:t 10/7 1969inkomna skrivelser om befrielse från skyldigheten att fullgöra nämnda vUlkor.Härvid åberopades bl. a. att de önskade behälla sina ungerska medborgarskap,då de eventuellt avsäg att återvända tiU . avstyrkte i gemensamt yttrande 14/8 1969bifall rill ansökningarna med hänsyn tUl att det av dessa framgick attsökandena önskade behålla sina ungerska medborgarskap vid sidan av de svenskamedborgarskapen. Vidare anförde verket beträffande principerna för bedömning avärenden om befrielse från nämnda vUlkor följande: En ledande princip inom svenskmedborgarrätt har aUtid varit att undvika dubbelt eller flerfaldigtmedborgarskap. 1 europakonvention om begränsning av fall avflerfaldigt medborgarskap m. m., som ratificerats av , har dennaprincip klart uttalats. Stadgandet i 6 § medborgarskapslagen om villkor vidnaturaUsation har tUl syfte att förebygga uppkomsten av dubbelt medborgarskapoch är avsett att tUlämpas i sådana fall, där automatisk förlust avmedborgarskap inte inträder vid naturaUsation i annan stat men befrielse fränmedborgarskap kan medges. NaturaUsation utan föreskrivande av dyUkt vUlkor ochbefrielse frän ett tidigare uppställt villkor förekommer enligt den praxis somutbUdats hos Kungl. Maj:t i ytterst begränsad omfattnmg. Sålunda dispenseras iprincip endast politiska flyktningar och utländska medborgare som inte fårbefrielse från sitt medborgarskap från villkoret. Maj:t (statsrådet )beslöt 12/9 1969 lämna ansökningarna utan bifall; ingen motivering lämnades ibeslutet. samt i några fall ansökningar direkt hos Kungl. Exempel 96 (5/6 1970 nr 70): 53-årig brittisk medborgare,som av invandrarverket naturaliserats med vUlkor enligt 6 § tredje st. MbL. upptog 5/11 1969 sökanden till svenskmedborgare med vUlkor att hon inför styrkte att honbefriats från brittiskt medborgarskap. Förvärvet av det svenska medborgarskapetskulle gäUa först då nämnda vUlkor uppfyUts. 1 en tUl invandrarverket 12/1 1970 inkommen skrivelseanhöll sökanden under åberopande av att hon på vissa i skrivelsen närmareangivna skäl önskade behåUa sitt brittiska medborgarskap om befrielse frånskyldigheten att fullgöra nämnda villkor. Hon framhöll bl. a. att hon saknatvetskap om detta vUlkor och att, om hon känt tUl det, hon ej skuUe löst utpostförskottet med det villkorade svenska medborgarskapet. Om hon ej kunde fåbehålla sitt brittiska medborgarskap önskade hon återlämna beviset och fåtillbaka de inbetalda . avslog 30/1 1970 ansökningen, eftersom deav sökanden anförda skälen inte kunde läggas tUl gmnd för befrielse frän detföreskrivna vUlkoret. Besvär inkom tiU 5/3. I dessa anfördeklaganden bl. a. att hon bott i med sin famUj i snart 17 är men hadeaUa sina släktingar kvar i och "skulle bU djupt olycklig" omhon var tvungen att överge sitt brittiska medborgarskap. avstyrkte i yttrande 6/5 bifall tUlbesvären, dä de skäl för befrielse frän vUlkoret som klaganden anfört, enligtverkets mening, inte kunde läggas tUl gmnd härför. Kungl Maj:t (statsrådet . ) beslöt 5/6 1970lämna besvären utan bifall; ingen motivering lämnades i beslutet. b) sökanden ej politisk flykting 97 (24/4 1970 nr55): 42-årig ungersk medborgare,som av Kungl. Maj:t naturaliserats med villkor enligt 6 § tredje st. MbL. Maj.t beslöt 11/4 1969 upptaga sökanden tUl svenskmedborgare med vUlkor att han inför styrkte att hanbefriats från ungerskt medborgarskap. Förvärvet av det svenska medborgarskapetskulle gälla först då nämnda villkor fuUgjorts. Kungl Maj.t beslöt 7/11 1969 (nr 34) lämna en ansökan,inkommen 26/9 1969, om befrielse från nämnda vUlkor utan bifaU. Sökanden anhöll därefter i ny, 19/11 inkommen, skrivelsetUl Kungl. Maj:t om befrielse från skyldigheten att fuUgöra nämnda vUlkor.Härvid anfördes bl. a. att han betraktade sig som politisk flykting, enär handeltagit i "revolten för frigörelse" och att hans son (drygt16 år) snart skuUe uttagas tUl militärtjänst, varefter sökanden skulle saknamöjlighet att föra honom tUl . Vidare hade han för avsikt att gifta omsig med sin f. d. hustm, bosatt i . avstyrkte i yttrande 14/1 1970 bifaU tillansökningen, enär sökanden inte var att anse som politisk flykting. Genom beslut 21/4 1970 upptog invandrarverket ånyosökanden till svensk medborgare med villkor, som ovan nämnts. dag överlämnade verket till Kungl. Maj:ts avgörande fråganom befrielse för sökanden frän vUlkoret. Kungl Maj:t (statsrådet ) fann i beslut 24/4 1970ej skäl att befria sökanden från fullgörandet av ovannämnda vUlkor; ingenmotivering lämnades i beslutet. Exempel 98 (24/1 1970 nr 31): Ang. 27-ärig jugoslaviskmedborgare, som av Kungl. Maj:t naturaUse-rats med vUlkor enligt 6 § tredje st.MbL. Maj.t beslöt 11/4 1969 upptaga sökanden tiU svenskmedborgare med villkor att han inför styrkte att hanbefriats från jugoslaviskt medborgarskap. Förvärvet av det svenska medborgarskapetskulle gälla först då nämnda vUlkor uppfyllts. I en till 10/3 1970 inkommenskrivelse anhöll sökanden om befrielse från skyldigheten att fullgöra nämndavUlkor. Härvid anfördes att han, kroat tUl börden och politisk flykting, intevågade personligen "beträda jugoslaviska ambassadens exterritoriella område"och ej heller önskade insända sitt svenska främlingspass tiU ambassaden, vilketalternativt erfordrades för identifikation och vidimering avnamnunderskriften. I skrivelse, som inkom till invandrarverket 17/3 1970,anhöll sökanden om förlängning av vUlkorstiden i avvaktan på Kungl. Maj:tsbeslut beträffande ansökningen om befrielse från villkoret. Maj:ts beslut 11/4 1969 förfaUit, upptoginvandrarverket 25/5 1970 ånyo sökanden tUl svensk medborgare med ovannämndavUlkor, varigenom ansökan i nyssnämnda skrivelse tiU invandrarverket omförlängning av villkorstiden på detta sätt bifölls. avstyrkte i yttrande 25/5 1970 bifall tillansökningen om befrielse från ovannämnda villkor, då sökanden bedömdes intevara poUtisk flykting och då vad han i övrigt anfört, enligt verkets mening,inte kunde läggas tiU grund för dispens från nämnda vUlkor. Kungl Maj:t (statsrådet ) beslöt 24/7 1970 lämnaframstäU-ningen utan åtgärd; ingen motivering lämnades i beslutet. Sedan invandrarverket 3/2 1971 lämnat utan bifaU enny ansökan om befrielse från nämnda villkor, vilken överlämnats tUl verket fråninrikesdepartementet 19/11 1970, har besvär mot nämnda beslut inkommit tUldepartementet 10/3 1971. 1 yttrande 13/12 1971 över besvären harinvandrarverket meddelat att det genom förnyad utredning framkommit attklaganden numera borde kunna betraktas som politisk flykting enligt 2 §utlänningslagen, varför verket upptagit honom till svensk medborgareutan villkor. Kungl Maj:t (statsrådet ) beslöt därefter 28/1 1972 (nr96) lämna besvären utan åtgärd. Exempel 99 (2/4 1971 nr 43): Ang. 30-årig ungersk medborgare,som av invandrarverket naturaliserats med villkor enligt 6 § tredje st. MbL. upptog 9/9 1970 sökanden tUl svenskmedborgare med villkor att han inom ett är inför styrkte att hanbefriats från ungerskt medborgarskap. Förvärvet av det svenska medborgarskapetskulle gälla först då nämnda villkor uppfyllts. I entUl invandrarverket 30/9 1970 inkommen skrivelse anhöll sökan- den om befrielse från skyldigheten att fullgöra nämndavillkor. Som skäl härför anförde han bl. a. att han var beroende av svensktpass för sitt arbete som exportman samt att han inte ämnade resa tiU Östeuropaoch i synnerhet inte tUl . avslog 27/11 1970 ansökningen, eftersom deav sökanden anförda skälen inte kunde läggas tUl gmnd för befrielse från detföreskrivna vUlkoret. Besvär inkom tUl 14/12. I besvärenanförde klaganden bl. a. att även om hans utresa från varitrelativt odramatisk genom att han erhållit ett s. k. besökspass tUl ,hade han haft enbart politiska motiv, när han beslöt att lämna . Hans farhade tillsammans med och två andra ledare från ungernrevolten blivitavrättad (styrkt av tidningsartikel ). Denna omständighet ansågklaganden vara ett tungt vägande skäl för honom att bli betraktad som politiskflykting. Han ansåg det helt omöjligt för honom att över huvud taget ta kontaktmed den ungerska ambassaden och befarade obehag för sin mor och syster iUngern, om han kontaktade de ungerska myndigheterna för att avsäga sig sittmedborgarskap. avstyrkte i yttrande 24/2 1971 bifall tillbesvären, eftersom verket bedömde klaganden inte vara poUtisk flykting och deav honom i övrigt anförda skälen, enligt verket, inte kunde läggas till gmndför befrielse frän det föreskrivna vUlkoret. Kungl Maj:t (statsrådet ) beslöt 2/4 1971 lämnabesvären utan bifall; ingen motivering lämnades i beslutet. c) sökandens åtgärder ej tillräckliga Exempel 100 (21151971 nr 75): Ang. 28-årig grekisk medborgare,som av invandrarverket naturaliserats med viUkor enligt 6 § tredje st. MbL. upptog 3/6 1970 sökanden tiU svenskmedborgare med vUlkor att han inför styrkte att hanbefriats från grekiskt medborgarskap. Förvärvet av det svenska medborgarskapetskulle gälla först då nämnda villkor uppfyllts. I en tUl invandrarverket 27/11 1970 inkommen skrivelseanhöll sökanden om befrielse frän skyldigheten att fullgöra nämnda villkor. Somskäl härför anfördes bl. a. att behandlingen av hans ansökan om befrielse frängrekiskt medborgarskap skuUe ta ungefär och att den troligen skuUeavslås på gmnd av att han var reservofficer i grekiska armén. avslog 5/2 1971 ansökningen, eftersom deav sökanden anförda skälen inte kunde läggas tUl gmnd för befrielse frännämnda villkor. Besvär, anförda av advokat enligt fuUmakt, inkom tUlinrikesdepartementet 5/4. 1 dessa anfördes att villkoret bl. a. av tidsskäl ejgick att uppfylla och att klaganden, som ej var politisk flykting, genom detuppsatta villkoret effekrivt hindrades frän att bli svensk medborgare, vUket ejkunde vara avsikten med villkoret, då han i övrigt uppfyllde kraven att upptastUl svensk medborgare. Invandrarverketavstyrkte i yttrande 14/5 bifaU till besvären, dä de skäl klaganden anfört inte kunde läggas till gmnd förbefrielse från det föreskrivna viUkoret. Av handlingarna i akten framgår bl. a. att klagandensombud av underrättats om att först sedan de grekiskamyndigheterna avslagit eUer underlåtit att besvara anhåUan om befrielse frånmedborgarskap kunde invandrarverket överväga att uppta vederbörande utanvillkor. Kungl Maj:t (statsrådet ) beslöt 27/5 1971 lämnabesvären utan bifall; ingen motivering lämnades i beslutet. Ärenden som jämUkt 9 a § MbL överlämnats tUl Konungen för avgörande a) ärenden i vilka ifrågasatts uppfyllandet avhemvistvillkoret (MbL 6 § första st. Exempel 101 (8/9 1972 nr 41): Ang. 23-årig ungersk medborgare,som vistats i och sammanbodde medsvensk medborgare med vilken han ingått äktenskap. överlämnade med skrivelse 20/6 1972jämlikt 9a § MbL ansökan om svenskt medborgarskap tUl Konungen för avgörande.Härvid erinrades om att verket tidigare (13/8 1971) avslagit ansökan om svensktmedborgarskap, eftersom sökanden inte uppfyllde hemvistvillkoret enligt 6 § MbL.Efter besvär hade Kungl. Maj:t (17/12 1971 nr 70) lämnat dessa utan bifall.Invandrarverket framhöU att sökanden, som enligt verkets bedömning var att ansesom poUtisk flykting, fortfarande inte UppfyUde hemvistvUlkoret enligt 6 § MbLoch enhgt gäUande praxis inte kunde ges dispens från viUkoret enbart på grundav sin anknytning hit. I fråga om de övriga skäl sökanden anfört fanns det,enligt verket, inte någon klar praxis. Men hänsyn härtUI och tiU att sökandenuppgett sig avse ätt anföra besvär, om hans ansökan avslogs, samt till ärendetsbrådskande natur fann verket det föreligga skäl att överlämna ärendet tUlKungl. Maj:t för avgörande. Verket ansåg det tveksamt om de skäl sökandenanfört var tiUräckliga för dispens frän hemvistvUlkoret. Av handlingarna i akten framgår bl. a. att sökanden varframstående idrottsutövare med utsikter att kvalificera sig för deltagande iMiinchenolympiaden. Intyg härom hade lämnats av bl. Svenska Roddförbundet.Av tjänsteanteckningar i akten synes framgå att föredragande statsrådet skulleha förordat bifaU tUl ansökan, om vederbörande verkUgen togs ut till densvenska olympiatruppen, vilket dock ej blev fallet. Sökanden hade inga skuldereller oguldna skatter, ej heller fått socialhjälp eller straffats för brotteller förseelser.