bet · FW01JoU31 · 1973-12-31 00:00:00 — Forskning gällande produkter ochkonstruktioner, där råvarorna på ett lättare sätt än vad som då var falletkunde tUlvaratas och återanvändas, borde stödjas. Vad gäUde forskningens organisation och förläggningen aven eventuell forskningsinstitution uttrycktes delade meningar i remissvaren.Vissa remissinstanser anslöt sig till motionärernas förslag om inrättande av eninstitution vid landbrukshögskolan medan andra förordade en fristående institution,bildad under medverkan av flera på området verksamma organ, exempelvislantbrukshögskolan och . Äter andra ställde sig tveksammatill tanken på en särskild institution eller tog inte ställning tUl frågan. Inågra yttranden förordades en utredning av hithörande spörsmål. I sitt av godkända utlåtande i anledning avmotionen (se JoU 1971:55, rskr 1971.265) redogjorde jordbruksutskottet för ettav en särskild utredningsman avgivet betänkande, Kemiskt avfall uppgifter ochorganisation (Jo 1971:8), vari bl. a. avfallsforskningen behandlades. Efterremissbehandling var utredningen under beredning i Kungl. Maj:ts kansli.Utskottet anförde därefter följande: Utskottet finner för egen del de imotionen upptagna frågorna mycket betydelsefulla. Det är uppenbart att vårakunskaper om bästa sättet att omhänderta avfall av olUca slag behöverförbättras och att stora forskningsinsatser krävs för att komma till rätta medavfallsproblemen. Dessa problem kännetecknas bl. a. av att de spänner övermånga, delvis vitt skUda områden. Utskottet finner därför anledning betonavikten av att avfallsforskningen som framhållits i vissa remissyttranden ges entvärvetenskaplig inriktning. Det är med hänsyn bl. a. härtill angeläget attsamarbetet mellan den centrala förvaltningsmyndigheten för bl. a. avfallsforskning,, och övriga på området verksamma krafter ägnas storuppmärksamhet, och utskottet förutsätter också att så sker. Utskottet vill isamband härmed starkt understryka angelägenheten av att återvinningsprincipenoch över huvud taget möjligheterna att nyttiggöra avfall ges stort utrymme iforskningsarbetet. Vad särskilt gäller förutsättningarna att kunna användaavfall som jordförbättringsmedel måste enligt utskottets meningforskningsverksamheten vid få tillmätas stor betydelse.Utskottet är emellertid med hänsyn bl. a. till den prövning av forskningensorganisation som pågår inom Kungl. inte berett att ta ställningtill spörsmålen om inrättande av en särskild forskningsinstitution eller om denlämpligaste förläggningen av en sådan institution. Utskottet vill isammanhanget erinra om att motionärerna bl. a. framhållit att institutionenförutom forskning skulle ha till uppgift att svara för helhetssyn, kontinuitetoch vetenskaplig utbildning. IVA har i sitt yttrande över motionen härom anförtatt nämnda uppgifter är mycket viktiga men att de för att förhindra en förtidig styrning av resurserna bör handhas av en neutral iristans, där alla berördaämnen är företrädda, dvs. där tekniker av olika slag samt kemister, ekologer och biologer ingår. åtskUliga skäl tala för IVA:s uppfattning i denna fråga. Utskottet anser sig mot bakgrund av det anförda inte börapåkalla någon annan åtgärd i anledning av motionen 1971:413 än attrUcsdagen som sin mening ger Kungl. Maj:t till känna vad utskottet sålundauttalat. I flera motioner berördesavfallsproblemet som ett av flera led i strävanden att få en plan förmiljövården och en översyn av miljövårdens organisation. I motionen 1971:28hemställdes om en parlamentarisk beredning med uppgift att med utgångspunktfrån aktuellt utredningsmaterial framlägga en plan för hur det fortsattamiljöpolitiska arbetet skuUe bedrivas med avseende på bl. a. prioritering,styrningsmedel, forskning och tidsplaner, därvid särskUt skulle beaktasmöjligheterna att använda avgifter som ett miljöpolitiskt medel. a. vikten av att begränsa avfallsflödet och att stimulera till återanvändningav avfallet. I motionen 1971:76, vari hemställdes om ett miljöpolitiskthandlingsprogram, framfördes bl. a. önskemål om forskning angående återvinningoch om en enhetlig organisation av avfallshanteringen. Motionen 1971:77 upptogyrkande om riktlinjer för samhällets åtgärder i fråga om samspelet mellanjordbruk, natur och mUjö, grundade på ett i motionen presenterat program sombl. a. innehöll krav på forskning om rötslam som gödningsmedel. hänvisade i sitt i anledning av bl. a.nyssnämnda motioner avgivna betänkande (JoU 1971:65) tUl att de i motionerna1971:28 och 1971 :76 upptagna frågorna skulle komma att prövas av en av chefenför tillsatt utredning rörande kostnaderna förmUjövården. Med hänsyn härtUl och mot bakgrund av tidigareställningstaganden till frågan om mUjöpolitiska handlingsprogram fannutskottet inte att motionerna 1971:28 och 1971:76 påkallade någon särskildriksdagens åtgärd. Ej heller fann utskottet att motionen 1971:77 påkalladenågon åtgärd. Som skäl för utskottets ställningstagande anfördes att en avnaturvårdsverket tillsatt arbetsgrupp för utredning av frågor om landskapsvårdi samband med jordbruksrationalisering avgivit en rapport, vilken efterremissbehandling var under prövning i , samt attresultatet av prövningen borde avvaktas. beslöt i enlighet medutskottets förslag. Vid riksdag behandlade jordbruksutskottet tvåmotioner, som upptog frågor om individuella lösningar av spörsmålet om tillvaratagandeav avfall. I båda motionerna förordades användning av den s. k. multrummetodeneller metoder som utvecklats ur denna. Utskottet fann i sitt av riksdagengodkända betänkande (JoU 1972:1, p. 37, rskr 1972:72) lämpligt att bådamotionerna överlämnades till den tillkallade utredningen rörandekostnaderna för miljövården. Även näringsutskottet hade vid riksdag attbehandla en motion om avfallshantering. I motionen yrkades attförsöksanläggningar för avfallsdestruktion skulle anläggas i enlighet medåtervinningsprincipen och att visst belopp skulle anvisas för detta ändamål. Imotionen krävdes vidare en prioritering av forskningsinsatser på området ochförordades upprättandet av ett program för hur återvinning på allaområden skulle kunna ökas. anförde i betänkande 1972:15 (p 17)att Kungl. Maj:t i propositionen 1972:39 framlagt förslag om statligt stöd tillkollektiv forskning rörande avfallsproblem enligt ett dessförinnanframlagt program och att i propositionen understrukits att statensnaturvårdsverk och styrelsen för teknisk utveckling förväntades göra insatserpå detta område. Utskottet ansåg att frågan om den närmare inriktningen av detforsknings- och utvecklingsarbete som erfordrades för att åstadkommaförbättrade metoder för avfallshantering i första hand borde övervägas av deorgan som fått uppgifter på området. Att skulle på dåvarande stadiumgöra de ställningstaganden som motionärerna föreslagit och bl. a. delvis bindaanvändningen av medel som för forsknings- och utvecklingsändamål anslagits tillstyrelsen för 'teknisk utveckling fann utskottet inte lämpligt. Utskottetavstyrkte därför motionen och godtog utskottets hemställan (se rskr1972:90). I nyssnämnda proposition 1972:39 föreslogs att Kungl. Maj:t skullebemyndigas godkänna ett avtal med Stiftelsen Industrins vatten- ochluftvårdsforskning om stöd till forsknings- och utvecklingsverksamhet rörandebehandling av avfall från hushåll, industriell verksamhet m. m. och att visstanslag skulle anvisas tUl stöd till kollektiv forskning inom miljövårdsområdet.Jordbruksutskottet upptog propositionens förslag till behandling i betänkande1972:19 och behandlade i samband härmed bl. a. motionsyrkanden dels ominrättandet av en , dels om inrättandet av ettmiljöforskningsråd, dels ock om tillskapandet av ett fristående programorganför koUektiv forskning inom miljövårdsområdet före förnyade förhandlingarmellan staten och . Maj:ts förslag i propositionen 1972:39. I fråga om inrättandeav ett mUjöforskningsråd ansåg utskottet att det med hänsyn till attforskningsverksamheten på mUjövårdsomrädet var splittrad på ett stort antalinstitutioner och organ kunde vara motiverat med en samlad översyn avsamordningsproblemen. Utskottet föreslog att en förutsättningslös utredning iämnet skulle komma tUl stånd. Utskottet hemställde därför att ianledning av detta motionsyrkande skulle ge Kungl. Maj:t tUl känna vadutskottet anfört. En sådan prövning av samordningsproblemen borde enligtutskottet naturligen också omfatta motionsspörsmålet om ett friståendeprogramorgan, och utskottet fann därför inte att detta motionsyrkande påkaUadenågon åtgärd. I fråga om inrättandet av ett avfallsforskningsinstitut erinradeutskottet om spörsmålets tidigare riksdagsbehandhng och anförde att utskottetsbetänkande JoU 1971:55 överlämnats tUl utredningen rörande behandling avkemiskt avfall m. m., vars överväganden sedermera framlagts i en promemoria ochlegat till grund för propositionen 1972:39. Utskottet erinrade vidare om attdepartementschefen i propositionen som sin uppfattning anfört att med hänsyntiU att forskningen inom avfallsområdet bedrevs vid en rad olika institutioneroch var av utpräglat tvärvetenskaplig karaktär det vore mycket angeläget attsamarbetet mellan samtliga berörda organ fungerade Med hänsyn till det anförda fann utskottetmotionen inte påkalla någon särskUd åtgärd. beslöt i enlighet med utskottetsförslag i nu angivna delar (se rskr 1972:146). I en motion till riksdag framfördes krav omobligatorisk deklarationsplikt av industriellt avfall och förekommandehantering. framhöll i sitt av godkända betänkande(se JoU 1972: 58, rskr 1972:291) vikten av att industriavfall omhändertas påett så effektivt sätt som möjligt, inte minst från miljövårdssynpunkt, samt attdärvid närmare uppgifter kan erhållas angående avfallets omfattning, art ochbehandling. Utskottet fann lämpligt att motionen överlämnades tUl utredningrörande omhändertagande och behandling av kemiskt avfall. Vid årets riksdag behandlade skatteutskottet i betänkande1973:3 den s. k. trepartiöverenskommelsen om sättet för finansiering avprisstoppet på vissa livsmedel genom bl. a. avgift på engångsförpackningar. Medhänsyn till bl. a. att en sådan avgifts miljöpolitiska värde starkt ifrågasattsav den närmast ansvariga myndigheten fann utskottet lämpligt att i ställetföreslå en avgift på såväl engångs- som returförpackningar inomdryckes-området. Utskottet framhöll att en avgift på returförpackningar gjordedet möjligt att höja panten för sådana förpackningar och därigenom medverkadetUl en ökad användning av returförpackningar på engångsför-packningarnasbekostnad. Utskottet erinrade om att avgiften borde betraktas som ettprovisorium och att frågan om avgiften skall bestå borde vara mera avmiljöpolitisk natur än skattemässig. Utskottet förutsatte därför attutredningen rörände kostnaderna för miljövården skyndsamt fick i uppdrag attutreda verkningarna av den föreslagna avgiften samt överväga det framtidabehovet och utformningen av en särskild emballageavgift. Enligt utskottet bordeutredningen därvid vara oförhindrad att även pröva möjligheten attdifferentiera avgiften för att tillgodose mUjövårdsaspekterna, däri inbegripetockså fullständig avgiftsbefrielse för särskilt mUjövänliga förpackningar. Frågan om införande av ett pantsystem förengångsförpackningar i syfte att stimulera till en ökad återlämning avförpackningar efter användningen och att därigenom åstadkomma minskadnedskräpning och skadegörelse i naturen togs även upp i flera motioner till1973 års riksdag. upptog motionerna till behandling isamband med propositionen 1973:17 med förslag till lag om hälso- ochmiljöfarliga varor m. m. I sitt av godkända betänkande (JoU 1973:19,rskr 1973:145) erinrade utskottet om att frågan vid flera tiUfällen tidigareprövats av , (se JoU 1972:32). Utskottet framhöll attförslaget till lag om hälso- och miljöfarliga varor innebär att det blirmöjligt att, om det är av särskild betydelse från hälso- ellermiljöskyddssynpunkt, ingripa med olika åtgärder som tillgodoser syftet medmotionsyrkandena. Utskottet erinrade också om vad skatteutskottet anfört samthänvisade till att utredningen rörande kostnaderna för miljövården enligt sinadirektiv bl. a. fått i uppdrag att analysera effekterna av olika avgiftssystem.Enligt vad utskottet inhämtat hade den av skatteutskottet väckta frågan redan varit föremål förvissa överväganden inom utredningen. Mot bakgrund av vad som anförts och medhänsyn tiU att panten på returglas höjts fann utskottetatt motionerna inte borde föranleda någon åtgärd. Myndigheter, organisationer m. m. inomavfallshanteringsområdet Miljövårdsfrågor hör tilljordbruksdepartementets verksamhetsområde. Till departementet finns sedan år1968 bundet en mUjövårdsberedning för samråd i frågor rörande naturvård ochvissa delar av den fysiska samhällsplaneringen och därmed sammanhängandefrågor. Ordförande är departementschefen och som ledamöter ingår bl. a.företrädare för statliga myndigheter, kommuner. ,näringslivet samt vetenskapsmän. Under lyder koncessionsnämnden förmiljöskydd och . har att handläggaärenden enligt miljöskyddslagen rörande tillstånd till eller förbud motmUjöfarlig verksamhet. Nämnden består av ordförande och tre andra ledamöter.Naturvårdsverket är central förvaltningsmyndighet för ärenden rörande bl. a.naturvård, däri inbegripet renhållning utomhus. Till verkets förvaltningsområdehör. också ärenden enligt miljöskyddslagen i den mån dessa ej ankommer påkoncessionsnämnden eller annan myndighet och tillsynsuppgifter enligt lagen omhälso- och miljöfarliga varor. Verket skall vidare leda och främjaföreträdesvis målinriktad mUjövårdsforskning och undersökningsverksamhet inommiljövårdsområdet. För denna verksamhet har verket en särskildforskningsnämnd. Sedan är 1972 finns vid verket en särskUd enhet förrenhållnings- och avfallsfrågor, RA-enheten, vars arbete omfattartillsynsuppgifter inom avfallsområdet, handläggning av remisser frånkoncessionsnämnden rörande anläggningar för behandling och deponering avavfall m. m. På initiativ av har bildats dels enreferensgrupp inom området, dels tvä arbetsgrupper, en för kommunalt avfall ochen för industriellt avfall. Referensgruppens uppgift är dels att ge råd ochförslag beträffande arbete, dels att främja information ochsamordning inom området. Arbetsgruppen för kommunalt avfall har till uppgiftatt följa utvecklingen vad gäller behandlingsmetoder för avfall som regelbundetinsamlas i regi, huvudsakligen deponering och kompostering.Målsättningen är att åstadkomma underlag för riktlinjer beträffandehanteringen. Arbetsgruppen för industriellt avfall skall följa utvecklingen vadgäller industriellt avfall och dettas hantering bland annat kartering avindustriavfallet, förmedling av material av avfallskaraktär och tjänsteravseende behandling eller tillvaratagande av sådant m. m. Till är vidare knutet ett särskiltproduktkontrollorgan som har att handlägga ärenden enligt lagen om hälso- ochmiljöfarliga varor. Även om den centralamyndighetsutövningen inom avfallsområdet är förbehållen jordbruksdepartementetoch har vissa andra myndigheter ålagts uppgifter med näraanknytning till avfallshantering. Sålunda hör frågor om hälsovård och hygientill verksamhetsområde. Central förvaltningsmyndighet försådana frågor är . Under hör vidarearbetarskyddsstyrelsen, som är central förvaltningsmyndighet för bl. a.arbetarskyddsfrågor och som jämte har att utöva tillsyn överefterlevnaden av lagen om hälso- och miljöfarliga varor. Arbetarskyddsstyrelsenär chefsmyndighet för yrkesinspektionen vilken på regional nivå hartiUsynsuppgifter enligt lagen om hälso- och miljöfariiga varor. Tillarbetarskyddsstyrelsen är knutet arbetsmedicinska institutet som bedriverutredning, forskning m. m. inom arbetsmedicin, yrkeshygien m. fl. Tillsocialdepartementet hör vidare , som ärtillsynsmyndighet enligt strålskyddslagen. Under industridepartementet lyder styrelsen för tekniskutveckling (STU) och det inrättade industriverket. STU är centralförvaltningsmyndighet för statens stöd till tillämpad forskning ochindustriellt utvecklingsarbete. Genom STU anslås huvuddelen av medlen för forsknings-och utveckhngsarbete inom avfallshanteringsområdet. a.att meddela föreskrifter rörande hantering av brandfarliga och explosiva varor.Den närmare tillsynen över efterlevnaden av författningen rörande brandfarligaoch explosiva varor utövas av . På regional nivå handläggs avfallsfrågor vidlänsstyrelsernas naturvårdssektion. På länsstyrelserna ankommer sålunda bl. a.att utöva tillsyn och handlägga vissa ärenden enligt miljöskyddslagen ochkommunala renhållningslagen samt att jämte yrkesinspektionen vara regionaltillsynsmyndighet enligt lagen om hälso- och miljöfarliga varor.Hälsovårdsfrägor och hygieniska aspekter som rör avfallshanteringen handläggsoch övervakas av länshälsokonsulenter och länsläkarorganisationerna. Den lokala handläggningen avavfallsfrågor sker i kommunernas hälsovårdsnämnder och byggnadsnämnder.Hälsovårdsnämndernas uppgifter regleras av hälsovårdsstadgan och kommunalarenhåUningslagen. har att svara för efterlevnaden av allmännaordningsstadgan, förordningen om brandfarliga varor m. m. För del handlägges en del planerings-och samordningsfrågor av regionplanekontoret vid somnyligen framlagt en skiss till plan för avfallshantering i . Skissen,som föregåtts av en utredning om avfallshantering i utfördav renhållningsutredning (STRUT), är f. n. föremål förremissbehandling. Den innehåller ett studium av vilka mål som bör uppställasför avfallshanteringen i och förslag om en stegvis utbyggnadav ett regionalt system för avfallsbehandling med sikte på ett system medhöggradig återvinning om och när så erfordras. I finns sedan tvåår en särskild miljöberedning med uppgift att samordna miljöfrågorna inomkommunen. Pä uppdrag av kommunstyrelsen har tiUsatts bl. a. två arbetsgrupperför avfallsfrågor med företrädare för berörda förvaltningar. Den ena gruppenhar avslutat en utredning om behandling av giftigt kemiskt avfall. Denandra gruppen, som tillsattes , skall utreda de tekniska, juridiskaoch ekonomiska möjligheterna för kommunen att medverka till ökad återvinning avsärskilt hushållsavfall. Inom har bildats ett särskilt bolag föravfallshantering, Graab. Organisationer m. m. Rådgivnings-, utrednings- ochkartläggningsverksamhet inom avfallsområdet bedrivs av ett stort antalorganisationer som tillkommit på statligt, kommunalt eller enskilt initiativ.Sålunda har vissa landsting tillsatt speciella arbetsgrupper och delegationerför avfallsfrågor och låtit utreda bl. a. hanteringen av sjukhusavfall. Sjukvårdens och socialvårdens planerings- ochrationaliseringsinstitut (Spri) utarbetar praktiska råd tiU socialstyrelsensråd och anvisningar beträffande hantering av sjukhusavfall. För detta senarearbete har bildats en arbetsgrupp med representanter från hälso- ochsjukvårdsnämnden i , arbetarskyddsstyrelsen, ,lantbruksstyrelsen och . Spri arbetar vidare medspecifikationer för förbränningsugnar för sjukhusavfall. ger genom sin hälsovårdssektionråd till kommunerna i renhållnings- och hälsovårdsfrågor. Renhållningstaxe- ochavgiftsfrågor handläggs av en särskUd rationaliseringsavdelning. arrangerade enkonferens under benämningen Industrins återvinningsdag, varvid industrins synpå dagens och framtidens återvinningsproblem presenterades. I anslutning härtUl kan nämnas att vid iJönköping arrangerats en internationell fackmässa om renhållning ochavfallshantering i samarbete med representanter från bl. a. naturvårdsverket.Industriförbundet och . livsmedelsgrupp har en speciellmiljövårdskommitté, där bl. a. avfallsfrågor behandlas. Industriförbundetsrecycling-grupp verkar som ett underutskott till stora miljövårdskommitté.Gruppen har ingen utredande funktion utan är avsedd att vara ettdiskussionsforum för frågor angående återvinning. Vid , branschorganisation förverkstadsindustrin, finns en miljövårdskommitté med representanter frånforskningsutskotten inom avdelningen för verkstadsteknik, standardcentral (SMS), samt enrepresentant från . De frågor som behandlas ärbuller, luft-och vattenrening, giftrisker samt avfallshantering. Även inom andra branschföreningar bedrivsutredningsarbeten inom avfallsområdet, t. ex. inom Svenska gjuteriföreningen.Svenska gruvföreningen, och . konsulterande ingenjörersförening har en teknisk fackgrupp "Avfallshanteringsgruppen(AH-gruppen)", som bl. a. låtit utarbeta en kontroUista beträffandeAH-konsultens arbetsuppgifter. Man sysslar också med nomenklaturfrågor inomavfallshanteringsområdet. Kommunernas konsultbyrå, K-Konsult, är ett av och ägt konsultföretag. Byrån haren speciell avdelning för avfallshantering. K-Konsult har för egna medelutarbetat en skrift , som avsesföljas av praktiska hanteringsanvisningar. har en speciellavfallsgrupp. arbetar med frågor som gäller bl. a.värme- och kraftutvinning vid förbränning av avfall. är ett startat företag förinternationell konsulterande verksamhet framför allt inom avfallshanteringsområdet. Vid () bedrivs f. n. ettantal utredningar kring materialomsättning, återvinning och avfaUshantering.För arbetet har gemensamt med tillsatts ett antalreferensgrupper. () har behandlatavfallsproblem. En verkande slamkommitté och en under1971 1972 fungerande avfallsgrupp har följts av deltagande i de utredningarsom bedrivs vid IVA. () studerar avfallsområdet ur alla aspekter. Stiftelsen återvinning och återvinningssystem AB(ÅSAB) har bildats av , , AB Plåtmanufaktur(PLM) och AB Supra i syfte att understödja och befordra forskning omåtervinning ur hushållsavfall samt ge råd och förmedla information om sådanåtervinning. För att lösa vissa avfallsproblem beträffande i förstahand kemiskt industriavfall, oljeavfall och annat kemiskt avfall bildades år1969 Svensk avfallskonvertering AB (). Delägare i bolaget är Svenskautvecklingsaktiebolaget, . Enligt bolagsordningen skall bolaget utveckla metoder,konstruktioner och system för omhändertagande, destruktion och nyttiggörande avavfallsprodukter, i första hand industriavfall, samt projektera, uppföra ochdriva anläggningar för sådant ändamål samt idka därmed förenlig verksamhet. Det forsknings- och utvecklingsarbete inomavfallshanteringsområdet som bedrivs inom är huvudsakligen förlagt tilluniversitet och högskolor. Däriämte finns åtskilliga branschforskningsinstitutsom ägnar sig åt speciella problem. för vatten och luftvårdsforskning pågårsedan år 1972 ett forsknings- och utvecklingsprogram rörande avfall frånhushåll, industriell verksamhet m. m. Institutet drivs enligt avtal gemensamtav staten och Stiftelsen Industrins vatten- och luftvårdsforskning. Forskningsverksamhet förekommervidare vid . ,Stiftelsen vatten- och luftvårdsforskning och StiftelsenSvensk skeppsforskning. Även vissa företag bedriver forsknings- ochutvecklingsarbete kring speciella frågor inom avfallshanteringsområdet. Från statens sida utgår ettomfattande ekonomiskt stöd till miljövårdande åtgärder med anknytning tillavfallshanteringsområdet. Förutom anslag till myndigheter, vUka har att tabefattning med miljövårdsfrågor, och forskningsinstitutioner må följandenämnas. För /74 disponerar styrelsen för tekniskutveckling för finansieUt stöd tUl teknisk forsknings- ochutvecklingsverksamhet . Jämfört med förgående budgetår innebärmedelsberäkningen en ökning med ca 20 milj. kr., vilket bl. a. motiverats avkraftigt ökade insatser för återvinning av material från hushåll och industrisamt omhändertagande av slam från kommunala reningsverk (se prop. 1973:1, bil.15,s. 61 och 65). 1 anslag till miljövårdsforskning utgår för budgetåret1973/74 . Från anslaget bestrids utgifter för företrädesvismåUn-riktad miljövårdsforskning, bl. a. vatten-, luft- och annannaturvårdsforskning samt forskning om avfall. Av beloppet beräknas 992 000 kr.för projekt inom området avloppsrenings- och slamfrågor samt . förmetoder för omhändertagande av rötslam och hushållsavfall. Från anslaget Stöd till kollektiv forskning inommiljövårdsområdet utgår det statliga bidraget till det forsknings- ochutvecklingsarbete som enligt avtal mellan staten och Stiftelsen Industrinsvatten- och luftvårdsforskning sker genom ochluftvårdsforskning. Innevarande år beslöt statsmakterna (se prop.