bet · FW01Lu8 · 1973-12-31 00:00:00 — Lagutskottetsbetänkande nr 1973 Lu 1973: 8 Lagutskottetsbetänkande i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1973:14 med förslag til!lag om ändring av skadeståndslivräntor m.m., jämte motion. Genom en dagtecknadproposition, 1973: 14, har Kungl. Maj:t, under åberopande av utdrag avstatsrådsprotokollet över justitieärenden för och den 19januari 1973 samt lagrådets protokoll föreslagit riksdagenatt antaga de vid propositionen fogade förslagen till 1) lag om ändring avskadeståndslivräntor, 2) lag om tillägg till vissaansvarslivräntor, 3) lag om ändring iskadeståndslagen (1972: 207), 4) lag om ändring i lagen (1967:663) om tillägg till vissa trafiklivräntor, 5) lag om ändring iförordningen (1967: 666) om tillägg till vissa trafik-livräntor, som utgår avstatsmedel, m. m. Genom propositionen läggs fram förslag till lag omändring av skadeståndslivräntor. Lagen avses reglera värdesäkringen av allalivräntor på grund av skadehändelser efter utgången av . Livräntorna anpassasinom vissa gränser till penningvärdets förändringar genom höjning ellersänkning i anslutning till basbeloppet enligt lagen om allmän försäkring.Värdesäkringen blir en del av skadeståndsskyldigheten, och i skadeståndslageninförs en erinran om den nya lagen. Förslagetinnebär också värdesäkring av vissa skadeståndslivräntor som utgår på grund avhändelser före utgången av . En lag om tillägg till vissaansvarslivräntor föreslås gälla livräntor av detta slag som utgår på grund avansvarsförsäkring. Efter mönster av lagen (1967: 663) om tillägg till vissatrafiklivräntor skall ansvarslivräntorna räknas upp till dagens penningvärdeoch i fortsättningen inom vissa gränser anpassas till basbeloppets höjninggenom indextillägg. Vissaändringar föreslås vidare i lagen om tillägg till vissa trafiklivräntor ochförordningen (1967: 666) om tillägg till vissa trafiklivräntor, som utgår avstatsmedel, m. m. Dessa författningar ersätts för framtiden av den nya lagen omändring av skadeståndslivräntor och begränsas därför till livräntor på grundav skadehändelser före utgången av . Vidare utvidgas möjligheterna attvärdesakra trafiklivräntor på grund av skadehändelser utomlands. Lagstiftningen föreslåsträda i kraft . LU 1973: 8 1 Förslag til] Lagom ändring av skadeståndslivräntor Härigenomförordnas som följer. 1 § Livränta, som genom dom elleravtal fastställts att utgå till fullgörande av skadeståndsskyldighet på grundav händelse som inträffat efter utgången av , skall ändras i anslutningtill basbeloppet enligt lagen (1962: 381) om allmän försäkring. 2 § Ändring sker första gångenden året närmast då basbeloppet för december månad medminst över-eller underskridit basbeloppet för . Ändringskall ånyo ske , om basbeloppet för december månadnärmast föregående år över- eller underskridit det basbelopp som legat tillgrund för senaste ändring med eller det lägre eller högreprocenttal som efter ökning eller minskning enligt 4 § uppgår till minst fem. Ändringavser alla livräntor som fastställts före den dag då ändringen skall ske samtlivräntor som genom dom fastställts senare, om första domstols dom i måletmeddelats före nämnda dag. 3 §Ändring sker med det procenttal med vilket basbeloppet ändrats eller det högre eller lägre procenttal som följer av 4 §. Ändringen får dock ej överstiga för år, räknat från eller, vid tillämpning av 2 § andra stycket, från den dag då ändring senast skedde. Uppkommervid beräkning av det procenttal med vilket ändring skall ske brutet tal,avrundas det till närmast lägre hela tal. Procenttalet fastställes av Konungeneller myndighet som Konungen bestämmer. 4 §Vid tillämpning av 2 § andra stycket och 3 § första stycket första punkten skall det procenttal varmed basbeloppet ändrats ökas eller mins kas med sådant procenttal som på grund av 3 § första stycket andra punkten eller andra stycket första punkten icke beaktats vid tidigare ändring. Procenttalen beräknas med två decimaler. Dennalag träder i kraft . LU 1973: 8 Lagom tillägg till vissa ansvarslivräntor Härigenomförordnas som följer. 1 §Tillägg enligt denna lag utgår till livränta som utges på grund av ansvarsförsäkring hos svenskt försäkringsbolag eller utländskt försäk ringsbolag med koncession i , om den händelse som föranlett livräntan inträffat före utgången av . Lagengäller ej livränta på vilken lagen (1967: 663) om tillägg till vissatrafiklivräntor, förordningen (1967: 666) om tillägg till vissa trafiklivräntor,som utgår av statsmedel, m. m. eller kungörelsen (1971: 14) om tillägg tillvissa statliga skadelivräntor, m. m. är tillämplig, ej heller livränta tillföljd av skada som uppkommit utomlands, om icke livränte-tagaren vid tiden förden händelse som föranlett livräntan var svensk medborgare eller utlänning medhemvist i . 2 § Tillägg utgår i form avallmänt tillägg och indextillägg. 3 § Tillägg enligt denna lagtillkommer livräntetagaren som en särskild förmån utöver det skadestånd somförsäkringen har att täcka och utgår även om därigenom det belopp överskridestill vilket försäkringsgivarens ansvar är begränsat på grund avförsäkringsavtalet. 4 § Allmänt tillägg tilllivränta, som fastställts före utgången av , utgår enligt en procentsatssom utgör, om livräntan fastställts eller tidigare,, åren 19421947,, åren 19481950,, åren 19521955,, eller 1957, nittioprocent, eller 1959,, eller 1961,, eller 1963,, eller 1968,, , tjugo procent, , femton procent, 5 §Indextillägg enligt denna lag utgår året närmast då basbeloppet enligt lagen (1962: 381) om all män försäkring för december månad med överskridit basbeloppet för . Ytterligare indextillägg utgår , om basbeloppet för december månad när mast föregående år överskridit det basbelopp som legat till grund för LU 1973: 8 4 senasteindextillägg med eller det lägre procenttal som efter ökningenligt 7 § uppgår till minst fem. Indextilläggutgår endast till livränta som fastställts före den dag från och med vilkentillägg skall räknas. 6 §Indextillägg utgår med det procenttal med vilket basbeloppet ökat eller det högre procenttal som följer av 7 §. Tillägget får dock ej över stiga för år, räknat från eller, vid till- lämpning av 5 § första stycket andra punkten, från den dag då senaste indextillägg började utgå. Uppkommervid beräkning av det procenttal med vilket indextillägg skall utgå brutet tal,avrundas det till närmast lägre hela tal. Procenttalet fastställes av Konungeneller myndighet som Konungen bestämmer. 7 § Vid tillämpning av 5 § förstastycket andra punkten och 6 § första stycket första punkten skall detprocenttal varmed basbeloppet förändrats ökas med sådant procenttal som pågrund av 6 § första stycket andra punkten eller andra stycket första punktenicke beaktats vid fastställande av tidigare indextillägg. Procenttalenberäknas med två decimaler. 8 § Allmänt tillägg beräknas pålivräntans belopp. Indextillägg beräknas på livräntans belopp ökat med tilläggenligt denna lag. 9 § Ändras livräntans belopp ienlighet med vad som bestämts vid dess fastställande, ökas eller minskastillägg i motsvarande nian. 10 § Tillägg utges av denförsäkringsinrättning söm förvaltar livräntan. Ansvaret för tilläggetsäkerställes i den ordning som gäller för livräntan enligt lagen (1948: 433)om försäkringsrörelse eller, om tillägget utges av ,enligt motsvarande bestämmelser för verket. 11 § Fordran hosförsäkringsinrättning på tillägg enligt denna lag får ej utmätas. Bestämmelseni första stycket hindrar ej utmätning av livräntebelopp enligt vad somföreskrives i utsökningslagen (1877: 31 s. 1). 12 §Närmare bestämmelser för tillämpningen av denna lag meddelas av Konungen eller myndighet som Konungen bestämmer. Dennalag träder i kraft . Lag om ändring i skadeståndslagen (1972: 207) Härigenom förordnas, att iskadeståndslagen (1972: 207) skall införas en ny paragraf, 5 kap. 9 §, avnedan angivna lydelse. 9 § Om ändring av skadeståndslivränta med anledning avförändringar i penningvärdet gäller särskilda föreskrifter. Denna lag träder i kraft . Lag om ändring i lagen (1967: 663) om tillägg till vissatrafiklivräntor Härigenom förordnas, att 1, 4, 9 och 16 §§ lagen (1967: 663) omtill-lägg till vissa trafiklivräntor skall ha nedan angivna lydelse. Tillägg enligt denna lag utgår till livränta som utgesenligt lagen (nr 77) om trafikförsäkring å motorfordon ellerpå grund av annan försäkring mot ansvar för skada i följd av trafik medmotorfordon som avses i 2 § nämnda lag (trafiklivränta). Lagen gäller ej trafiklivränta tillföljd av skada som uppkommit utomlands och ej heller livränta på grund avförsäkring på staten tillhörigt motorfordon eller motorfordon som användes uteslutandeinom järnvägs- eller fabriksområde eller inhägnat tävlingsområde eller annatsådant inhägnat område. Tillägg enligt denna lag utgår tilllivränta som utges enligt lagen (nr 77) om trafikförsäkring åmotorfordon eller på grund av annan försäkring mot ansvar för skada i följd avtrafik med motorfordon som avses i 2 § nämnda lag (trafiklivränta), om denhändelse som föranlett livräntan inträffat före utgången av . Lagen gäller ej trafiklivränta till följd av skada somuppkommit utomlands, om icke livräntetagaren vid tiden för den händelse somföranlett livräntan var svensk medborgare eller utlänning med hemvist iSverige. Lagen gäller ej heller livränta på grund av försäkring på statentillhörigt motorfordon eller motorfordon som användes uteslutande inomjämvägs-eller fabriksområde eller inhägnat tävlingsområde eller annat sådantinhägnat område. LU 1973: 8 Allmänt tillägg till trafiklivränta,som fastställts före utgången av , utgår enligt en procentsats somutgör, om livräntan fastställts eller tidigare, tvåhundratjugofemprocent, åren 19421947, etthundratjugoprocent, åren 19481950, , åren 19521955, , år 1956eller 1957, , år 1958eller 1959, , eller 1961, , eller 1963, femton procent, Allmänt tillägg till trafiklivränta,som fastställts före utgången av till följd av skada som uppkommit iSverige, utgår enligt en procentsats som utgör, om livräntan fastställts år 1939eller tidigare, , , ,, , åren 19421947, etthundratjugo procent,åren 19481950, , , , åren 19521955,, eller 1957, , eller 1959,, eller 1961, , eller 1963,femton procent, , , , . Allmänt tillägg till trafiklivrän-la, som fastställts föreutgången av till följd av skada som uppkommit utomlands, utgår enligtde procentsatser som anges i 4 § lagen (1973:000) om tillägg till vissaansvarslivräntor. Indextillägg till trafiklivränta utgår från och med den 1januari det år, då basbeloppet enligt lagen (nr 381) om allmänförsäkring för januari månad med överskrider basbeloppet förjanuari 1967. Ytterligare indextillägg utgår varjeår basbeloppet för januari månad med överskrider detbasbelopp som ligger till grund för senaste indextillägg. Indextillägg till trafiklivränta utgår från och med den 1januari det år, då basbeloppet enligt lagen (nr 381) om allmänförsäkring för januari månad med överskrider basbeloppet förjanuari 1967. Ytterligare indextillägg utgår varjeår basbeloppet för december månad närmast föregående år med minst fem procentöverskridit det basbelopp som ligger till grund för senaste indextillägg. LU 1973: 8 7 I fråga om trafiklivränta, som fastställes efterdet att indextillägg till tidigare fastställda livräntor börjat utgå enligtförsta stycket, utgår indextillägg från och med den dag närmast efterlivräntans fastställande då ytterligare indextillägg till de tidigarefastställda livräntorna börjar utgå. Indextilläggutgår med det procenttal med vilket basbeloppet ökat. Brutet procenttalavrundas till närmast lägre hela procenttal. Det procenttal med vilketindextillägg skall utgå fastställes av Konungen eller myndighet som Konungenbestämmer. 16 § Fordran hos försäkringsinrättning på tilläggenligt denna lag får ej utmätas. Bestämmelsen i första stycket hindrar ej utmätningav livräntebelopp enligt vad som föreskrives i utsökningslagen (1877: 31 s.1). Dennalag träder i kraft . Indextilläggtill trafiklivränta till följd av skada som uppkommit utomlands utgårtidigast . Lagom ändring i förordningen (1967: 666) om tillägg till vissa trafiklivräntor,som utgår av statsmedel, m. m. Härigenom förordnas, att 1 och 6 §§ förordningen(1967: 666) om tillägg till vissa trafiklivräntor, som utgår av statsmedel, m.m., skall ha nedan angivna lydelse. 1 § Tillägg enligt denna förordning Tillägg enligt denna förordning utgår till livränta somi anledning utgår till livränta som i anledning av skada, vilken uppkommit här av skada, vilken uppkommit till i landet till följd av trafik med följd av trafik med motorfordon, motorfordon, utges av statsmedel utges av statsmedel eller på grund eller på grund av en av staten ta- av en av staten tagen ansvarig gen ansvarighetsförsäkring (trafik- hetsförsäkring (trafiklivränta), om livränta). Med motorfordon för- den händelse som föranlett liv- stås därvid sådant fordon som av- räntan inträffat före utgången av ses i 2 § lagen . Har skadan uppkommit (nr 77) om trafikförsäkring å mo- utomlands, utgår dock tillägg torfordon. endast om livräntetagaren vid ti- den för den händelse somföranlett livräntan var svensk medborgare eller utlänning med hemvist iSverige. LU 1973: 8 8 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse vid tillämpning av denna förordning sådant fordon somavses i 2 § lagen (nr 77) om trafikförsäkring å motorfordon. 6 § Fordran hos staten ellerförsäkringsinrättning på tillägg enligt denna förordning får ej utmätas. Bestämmelsen i första styckethindrar ej utmätning av livräntebelopp enligt vad som föreskrives iutsökningslagen (1877: 31 s. 1). Denna lag träder i kraft . Indextillägg till trafiklivränta till följd av skada somuppkommit utomlands utgår tidigast . I motionen 1973: 1586 av herrPetersson i (fp) och fröken () hemställs att vidbehandlingen av förevarande proposition beslutar ålägga även juridiska personersom saknar ansvarsförsäkring att värdesäkra skadeståndslivräntor efter degrunder som enligt den föreslagna lagstiftningen avses gälla för de äldreansvarsliv-räntoma. Till stöd för yrkandet anförmotionärerna att den föreslagna lagen om tillägg till vissa äldre ansvarslivräntorenligt deras mening bör kompletteras så att den kommer att omfatta ävenlivräntor som utges av juridiska personer som uppträder som självförsäkrare,dvs. rättssubjekt som med hänsyn till riskutjämningen inom den egnaverksamheten funnit det förenligt med sina ekonomiska intressen att inteteckna ansvarsförsäkring. Motionärerna hänvisar till att skadeståndskommitténuttalade, att en skadelidande inte bör försättas i en sämre situation därföratt den skadeståndsskyldige uppträder som självförsäkrare än om försäkringtecknats i sedvanlig omfattning och att det från denna synpunkt är angelägetatt också livräntor som självförsäkrare utger värdesäkras. Motionärernaförklarar att de delar kommitténs uppfattning. Motionärerna pekar därefter påatt såväl kommittén som föredragande statsrådet emellertid inte föreslagitnågon i lag stadgad skyldighet för självförsäkrare att värdesäkraskadeståndslivräntor utan i stället ansett att man får lita till att dessafrivilligt åtar sig att värdesäkra livräntorna LU 1973: 8 9 efterde grunder som enligt den nya lagstiftningen avses gälla för äldreskadeståndslivräntor som utgår på grund av ansvarsförsäkring. Enligtmotionärernas mening är frivilliglinjen inte helt tillfredsställande. Man hardå ingen garanti för att samtliga livräntebetalare följer reglerna omvärdesäkring. För att undanröja tveksamhet på denna punkt bör därförlagstiftningen kompletteras på det sätt som motionärerna föreslagit.Erforderlig lagtext torde få utarbetas av vederbörande utskott. Frågaom värdesäkring av äldre skadeståndslivräntor, som utges av s. k.självförsäkrare. Rubricerad fråga har som motionärerna påtalarbehandlats av skadeståndskommittén som funnit att värdesäkringsreformen inteborde omfatta andra äldre skadeståndslivräntor än sådana som utges på grund avansvarsförsäkring. En redogörelse för kommitténs bedömanden finns ipropositionen s. 28. Vidremissbehandlingen hävdade LO och TCO att även livräntor som utges avsjälvförsäkrare bör värdesäkras (propositionen s. 9293). Föredragandestatsrådet uttalar i propositionen (s. 50) att han på angivna skälinte är beredd att lägga fram förslag om värdesäkring även av sådana äldreskadeståndslivräntor som inte utgår ur ansvarsförsäkring. Vid personskada fastställs skadestånd för framtidainkomstförlust oftast i form av livränta. Samma ersättningsform kommerregelmässigt till användning beträffande skadestånd till efterlevande förförlust av underhåll. Det finns inte några allmänna bestämmelser om att sådanlivränta skall följa penningvärdets förändringar. Endast vissa skadeståndslivräntorär f. n. värdesäkrade, nämligen trafiklivräntor och livräntor som utges avstatsmedel. Genompropositionen läggs fram förslag till lag om ändring av skadeståndslivräntor.Till grund för förslaget ligger ett av skadeståndskommittén är 1972 avgivetbetänkande (SOU 1972: 12) "Skadestånd IV. Värdesäkringav skadeståndslivräntor". Förslaget innebär att alla livräntor, som utgårtill fullgörande av skadeståndsskyldighet på grund av händelse som inträffatefter utgången av , skall under sin löptid anpassas till förändringarnai penningvärdet. Regleringen är generell och omfattar följaktligen äventrafiklivräntor och livräntor som utgår av statsmedel. Nuvarande lagstiftningom värdesäkring av dessa livräntor kommer således att gälla bara äldrelivräntor och helt förlora sin betydelse. LU 1973: 8 10 Livräntorna anpassas i den nyalagen till penningvärdets förändringar genom höjning eller sänkning ianslutning till basbeloppet enligt lagen om allmän försäkring. Varje ändring avbasbeloppet får dock inte inverka på livräntorna. Ändringstillfällena harsålunda begränsats till högst en gång och ändringen har gjorts beroendeav att basbeloppet, sedan senaste ändringen gjordes, har höjts eller sänktsmed . Av försäkringsmässiga skäl har den årliga förändringenav livräntan maximerats till . Denna maximering innebär att enhöjning av basbeloppet med inte slår igenomfullt ut i höjning av livräntorna. Överskjutande procenttal kan dock balanserasoch tas i beaktande vid påföljande års jämförelsetillfälle. Till skillnad frånredan existerande reglering, enligt vilken värdesäkringstilläggen utgör ensärskild förmån vid sidan av skadeståndet, blir värdesäkringen enligt den nyalagen en del av skadeståndsskyldigheten. I propositionen föreslås att i skadeståndslageninförs en erinran om den nya lagen. I propositionen läggs också fram förslag om värdesäkringav vissa skadeståndslivräntor som utgår på grund av skadehändelser före utgångenav . En lag om tillägg till vissa ansvarslivräntor föreslås gällalivräntor av detta slag som utgår på grund av ansvarsförsäkring. Däremotomfattar inflationsgarantin inte sådana äldre livräntor som utges av deskadeståndsskyldiga själva. Efter mönster av lagen (1967: 663) om tillägg tillvissa trafiklivräntor skall ansvarslivräntorna genom ett allmänt tillägg räknasupp till dagens penningvärde och i fortsättningen inom vissa gränser anpassastill basbeloppets höjning genom indextillägg. Slutligen föreslås vissa ändringar i lagen om tillägg tillvissa trafiklivräntor och förordningen om tillägg till vissa Irafiklivräntor,som utgår av statsmedel m. m. Såsom utskottet redan påpekat begränsas dessa författningarför framtiden till livräntor på grund av skadehändelser före utgången av år1973. Vidare utvidgas möjligheterna att värdesäkra trafiklivräntor på grund avskadehändelser utomlands. Lagstiftningenföreslås träda i kraft . Utskottet vill till en börjanunderstryka att den nu föreslagna lagstiftningen utgör en angelägen reform.Till följd av att penningvärdet minskat år har realvärdet av deperiodiskt utfallande, till bestämda belopp fastställda livräntorna sjunkit.Syftet med livräntorna, nämligen att ersätta den skadelidande för framtidainkomstförlust, har på grund härav endast delvis kunnat uppnås. Utskottethälsar därför med tillfredsställelse att skadeståndslivräntorna nu kan förframtiden beredas ett inflationsskydd motsvarande det som bl. a. periodiska förmåneri form av folkpension, yrkesskadelivränta och familjerättsliga underhållsbidragredan har. Mot den föreslagna lagtexten har utskottet inget att erinra. Utskottet tillstyrker därför attriksdagen för sin del antar förslaget till lag om ändring avskadeståndslivräntor. När det gäller de äldre livräntorna, dvs. livräntor somutgår på grund av skadehändelser som inträffat före utgången av år 1973föreslås, såsom framgår av det föregående, värdesäkring endast av sådanalivräntor som utges på grund av ansvarsförsäkring. Såväl skadeståndskommitténsom föredragande statsrådet har funnit att det inte är möjligt att i lag åläggaskadeståndsskyldiga, som själva direkt utger livränta till skadelidande, attockså utge värdesäkringstillägg. Den kategori av sådana skadeståndsskyldigasom särskilt tilldrar sig intresse är kommuner eller företagare som uppträdersom självförsäkrare, dvs. rättssubjekt som med hänsyn till riskutjämningen inomden egna verksamheten har funnit det förenligt med sina ekonomiska intressenatt inte teckna försäkring. Såvitt gäller livräntor som utges av kommun ansersig föredragande statsrådet i likhet med kommittén kunna utgå från attkommunen frivilligt åtar sig att värdesäkra livräntorna efter de grunder somenligt den nya lagstiftningen avses gälla för de äldre ansvarslivräntoma.Statsrådet förklarar sig vidare inte hysa något tvivel om att sådana störreföretag som uppträder som självförsäkrare kommer att göra motsvarande utfästelser.För övriga fall anser statsrådet det inte uteslutet att frågan i vissomfattning kan få sin lösning efter förhandlingar mellan arbetsmarknadensparter. I motionen 1973: 1586 framhålls att den föreslagnafrivilliga ordningen inte är helt tillfredsställande, eftersom den inte gernågon garanti för att samtliga livräntebetalare följer reglerna om värdesäkringav äldre skadeståndslivräntor. Motionärerna yrkar därför att skallbesluta ålägga även juridiska personer, som uppträder som självförsäkrare ochdärför saknar ansvarsförsäkring, att värdesäkra skadeståndslivräntor efter degrunder som enligt den föreslagna lagen avses gälla för de äldreskadeståndslivräntorna. Utskottet vill för sin del understryka det angelägna i attden föreslagna värdesäkringsreformen kommer så många livräntetagare som möjligttill godo. Enligt utskottets mening är det därför värdefullt att genom förslagettill lag om tillägg till vissa ansvarslivräntor även sådana äldre livräntor,som utges på grund av ansvarsförsäkring, får ett inflationsskydd motsvarandedet som trafiklivräntorna redan har. Förslaget innebär emellertid att engenerell lösning av inflationsskyddet, när det gäller äldre livräntor, intekunnat åstadkommas. Utskottet biträder skadeståndskommitténs och motionärernasåsikt att den skadelidande inte i princip bör försättas i sämre situationdärför att den skadeståndsskyldige saknar ansvarsförsäkring, t. ex. därför atthan uppträder som självförsäkrare, än om försäkring tecknats i sedvanligordning. Från denna synpunkt är det angeläget att alla skadeståndslivräntorvärdesäkras. Såsom framhålls i propositionen är det emel- LU 1973: 8 12 lertid inte tänkbart att lägga kostnaderna förvärdesäkring av sädana äldre livräntor, som inte utgår ur ansvarsförsäkring, påansvarsförsäkringskollektivet. Om reformen utvidgades till att omfatta ävensådana livräntor, skulle det därför bli nödvändigt att lägga helavärdesäkrings-kostnaden på den skadeståndsskyldige. I vart fall, när denskadestånds-skyldige är en enskild fysisk person, skulle detta kunna bli mycketbetungande och stundom rent obilligt. Så kan t. ex. en skadeståndsskyldig, somför ålagts att utge livränta, nu befinna sig i betydligt sämreekonomiska omständigheter än den skadelidande. Har den skadeståndsskyldigeavlidit och dödsboet efter honom skiftats torde det vidare i regel inte finnasnågra medel som kan disponeras för värdesäkringstillägg.