bet · FW01JuU3 · 1973-12-31 00:00:00 — Justitieutskottetsbetänkande nr 1973 JuU 1973: 3 Justitieutskottetsbetänkande i anledning av propositionen 1972: 146 med förslag till lag omändring i m. m. (avräkning av häktningstid m. I propositionen 1972: 146 har Kungl. Maj:t() efter hörande av lagrådet föreslagit attantaga i propositionen framlagda förslag till 1. lag om ändring i , 2. lag om ändring i lagen (1964:541) om behandling i fångvårdsanstalt, 3. lag om ändring irättegångsbalken. Beträffande propositionens huvudsakliga innehåll hänvisarutskottet till vad utskottet anför på s. 78. De vid propositionenfogade lagförslagen är följande. Härigenomförordnas i fråga om , dels att 33 kap. 3 § skall upphöra attgälla, dels att 26 kap. 8 § skall ha nedan angivna lydelse, dels att i balkenskall införas fyra nya paragrafer, 33 kap. 58 §§, av nedan angivna lydelse. Verkställas flera fängelsestraff, skallvid tillämpning av 6 § hänsyn tagas till den sammanlagda fängelsetiden. Somfängelse anses härvid även förvandlingsstraff för böter. Omverkställighetstiden, enligt vad därom är stadgat, förlängts genom disciplinärbestraffning, skall förlängningen icke medtagas vid beräkning av tid förvDlkorlig frigivning, och må frigivning ej ske förrän bestraffningenverkställts. ' Senaste lydelse 1965: 620. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Såsom avtjänad tid räknas även Såsom avtjänad tid räknas även tidvarunder straffet skall anses tid varunderstraffet skall anses verkställt på grund av domstols verkställt på gmnd av domstols förordnandesom i 33 kap. 3 § förordnande som i 33 kap. 57 §§ Dömes någon i mål, vari han hållits häktad, till fängelsepå , böter, suspension eller disciplinstraff, må om med hänsyn tillomständigheterna så prövas skäligt förordnas, att straffet skall anses tillviss del eller i sin helhet verkställt genom att den dömde hållits i häkte. Adömes någon som börjat undergå ungdomsfängelse, interneringeller, efter dom å skyddstillsyn, behandling varom stadgas i 28 kap. 3 § istället straff som i första stycket sägs, må om med hänsyn tillomständigheterna så prövas skäligt förordnas att straffet skall anses tillviss del eller i sin helhet verkställt genom vården eller behandlingen ianstalt. Beslut i fråga som avses i denna paragraf må vid prövningi högre rätt av klagan angående ådömd påföljd ändras, ändå att talan ejfullföljts mot beslutet. Dömes någon till fängelse , ungdomsfängelseeller internering eller förordnar rätten, med tillämpning av 34 kap. 1 § l,attsådan påföljd skall avse ytterligare brott, och har den dömde med anledningav misstanke om brott, som prövats genom dom i målet, under en sammanhängandetid av minst varit berövad friheten som anhållen, häktad,tagen i förvarsarrest eller intagen på rättspsykiatrisk klinik en- ligt 9 § lagen (1966: 301) om rätts-psykiatriskundersökning i brottmål, skall tiden för frihetsberö-vandet, till den deldärunder icke skett verkställighet av dom i annat mål, anses som tidunder vilken den ådömda påföljden verkställts i anstalt. Domstolen skall idomen angiva det antal dagar påföljden skall anses verkställd. Är den tidvarmed ådömt fängelse överstiger frihets-berövandet ringa, må förordnas attfängelsestraffet skall anses helt verkställt genom frihetsberövan-det. Vitdanröjes villkorlig dom eller skyddstillsyn och dömes istället till fängelse , ungdomsfängelse eller internering, ägerförsta stycket tillämpning även i fråga om frihetsberövande, som föregått denvillkorliga domen, domen på skyddstillsyn eller dom, varigenom förordnats attden genom sådan dom ådömda påföljden skall avse även ytterligare brott. Dettagäller dock endast i den mån fri-hetsberövandet icke tillgodoräknats enligtförsta eller tredje stycket. Dömes någon till böter, suspension eller disciplinstraffoch har han med anlednitig av misstanke om brott, som prövats genom dom imålet, varit berövad friheten på sätt som angives i första stycket, må förordnasatt påföljden skall anses helt eller delvis verkställd genom frihetsberövandet. Bestämmelserna i 5 § om tillgodoräknandeav tid för frihetsberövande som verkstäUighet av påföljd må, i den mån det medhänsyn till omständigheterna prövas skäligt, tillämpas även i fråga omfrihetsberövande som ägt-rum utom riket. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Har någon börjat undergå fängelse, ungdomsfängelse,internering eller, efter dom på skyddstillsyn, sådan behandling som avses i 28kap. 3 §, och dömes han i högre rätt i stället till annan i 5 § första ellertredje stycket angiven påföljd, äger vad där är föreskrivet omtillgodoräknaitde av tid för frihetsberövande motsvarande till-lämpning i frågaom tid under vilken verkställighet sålunda skett. Undanröjes villkorlig dom eller skyddstillsyn och dömes istället till fängelse , ungdomsfängelse eller internering, ägerförsta stycket motsvarande tillämpning i fråga om tid varunder verkställighetskett på grund av dom i det mål vari den villkorliga domen eller domen påskyddstillsyn slutligen meddelades. Vid prövning i högre rätt av klagan angående ådömdpåföljd må beslut i fråga som avses i 57 § ändras även om talan ej fullföljtsmot beslutet. Denna lag träder i kraft . Föreskrifterna i 33 kap. 5 § andrastycket och 7 § andra stycket gäller ej vid undanröjande av villkorlig domeller skyddstillsyn som meddelats före ikraftträdandet. Nya lagen skall dockgälla beträffande frihetsberövande som föregått dom, som meddelats efterikraftträdandet och genom vilken förordnats att påföljd som sagts skallavse ytterligare brott. Lag om ändring i lagen (1964: 541) om behandling ifångvårdsanstalt Härigenom förordnas, att 16, 19 och22 §§ lagen (1964: 541) om behandling i fångvårdsanstalt skall ha nedanangivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 16 § Vid verkställighet av fängelse Vid verkställighet av fängelse skallstrafftiden, om ej annat föl- skall strafftiden räknas, när den JuU 1973: 3 jer av vad nedan stadgas, räknas, när den dömde hålleshäktad i målet, från den dag då domen må verkställas och i annat fall från dendag då han för straffets undergående intages i fångvårdsanstalt eller, om hanär intagen i sådan anstalt, från den dag då domen hos styresmannen föreliggertill verkställighet. Avgives av den som är häktad nöjdförklaring inom tio dagarfrån den dag då domen meddelades, skall strafftiden räknas . dömde hålles häktad i målet, från den dag då domen måverkställas och i annat fall från den dag då han för straffets undergående intagesi fångvårdsanstalt eller, om han är intagen i sådan anstalt, från den dag dådomen hos styresmannen föreligger till verkställighet. Tid, under vilken den dömde hållits i häkte i målet efterdet att slutlig dom däri meddelades, skall räknas som tid varunder straffetverkställts. Har domstol enligt 33 kap. 5 7 § förordnat att fängelse skall anses till visst antal dagar verkställt, skall först beräknas slutdag utan avseende därå och avdraget räknas . Har domstol förordnat att fängelseskall anses till viss del verkställt genom alt den dömde hållits i häkte ellerundergått ungdomsfängelse eller internering eller behandling varom stadgas i28 kap. 3 § , skall först beräknas slutdag utan avseende därå ochavdraget räknas . Ingå dagar i avdraget skola de frånräknassist. Har avbrott i verkställigheten avfängelse ägt rum, skall tiden för avbrottet läggas till slutdagen, i den mån ejannat följer av vad nedan i denna lag stadgas. 22 §1 Vad i detta kapitel ärstadgat om beräkning av tid för fängelse skall i tillämpliga delar gälla ifråga om tid för behandling varom stadgas i 28 kap. 3 § och förungdomsfängelse eller internering. / fråga om den som dömts tillungdomsfängelse eller internering i mål, vari han hållits häktad och undergåtträttspsykiatrisk undersökning, skall även iakttagas följande. Har utlåtandeöver undersökningen avgivits senare än vad som anges i 4 § andra stycket andrapunkten lagen (nr 301) om rättspsykiatrisk undersökning ibrottmål, skall den överskjutande tiden, i den mån den dömde därunder hållitshäktad, an- » Senaste lydelse 1969: 42. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse ses som tid under vilken påföljden verkställts i anstalt.Detsamma gäller i fråga om den, beträffande vilken i mål som sagts förordnatsatt ungdomsfängelse eller internering som ådömts tidigare skall avseytterligare brott. Denna lag träder i kraft . Äldre bestämmelser gäller fortfarande i fråga om dom sommeddelats före ikraftträdandet. Lag om ändring i Härigenom förordnas, att 45 kap. 4§ skall ha nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 45 KAP. 4 §1 Istämningsansökan skall åklagaren uppgiva: 1. den tilltalade; 2. målsäganden, omsådan finnes; 3. den brottsligagärningen med angivande av tid och plats för- dess förövande och de övrigaomständigheter, som erfordras för dess kännetecknande, samt det eller delagrum, som äro tillämpliga; 4. de bevis hanvill åberopa och vad han vill styrka med varje särskilt bevis; samt 5. deomständigheter, som betinga domstolens behörighet, om ej denna framgår av vadeljest anföres. Vill åklagaren i samband med åtalets väckande enligt 22kap. 2 § väcka talan om enskilt anspråk, skall han i ansökan uppgiva anspråketoch de omständigheter, vara det grundas, samt de bevis, som åberopas, och vadhan vill styrka med varje särskilt bevis. Är den tilltalade anhållen eller Om den tilltalade är eller har häktad,skall det angivas. varit anhållen, häktad eller tageni förvarsarrestpå grund av misstanke om brott som omfattas av åtalet, skall åklagaren angivadetta i stämningsansökan. Uppgift skall dessutom lämnas om tiden för frihetsberövandet. Ansökan skall vara undertecknad av åklagaren. Denna lag träder i kraft . 1 Senastelydelse 1969: 588. JuU 1973: 3 1 motionen 1973: 608 av ()hemställs att måtte besluta om komplettering av 30kap. 5 § i enlighet med vad i motionen anförs. Till stöd för yrkandetanför motionären: I proposition 1972: 146 som gäller tillgodoräknandeav häktningstid m. m. anger departementschefen bl. a. att det är angeläget atttid för frihetsberövande som kan komma att avräknas i en senare dom blirdokumenterad på ett tillfredsställande sätt. Detta skulle enligt departementschefensuppfattning lämpligen kunna ske genom att domstolen i den första domen angerarten av och tiden för frihetsberövandet. Frågan blir aktuell i mål däranhållande, häktning eller annat straffpro-cessuellt frihetsberövande föregåttden första domen och där påföljden i denna gått ut på villkorlig dom ellerskyddstillsyn. Jaghar ingenting att invända mot departementschefens ställningstagande i och försig. I klarhetens intresse bör emellertid bestämmelserna i rättegångsbalkenbeträffande hur dom i brottmål skall avfattas kompletteras med en föreskrift omskyldighet för domstol som dömer till villkorlig dom eller skyddstillsyn att idomen lämna uppgift om varje straffprocessuellt frihetsberövande på grund avmisstanke om brott som omfattas av domen. Uppgiften bör självfallet inte varabindande för den domstol som kan komma att undanröja domen och meddela beslutom avräkning. Vederbörande utskott börutarbeta erforderlig lagtext. I propositionen föreslås ändrade bestämmelser omavräknande från ådömd brottspåföljd av tid för straffprocessuelltfrihetsberövande, främst häktning och anhållande. De framlagda lagförslageninnefattar ändringar i , och lagen om behandlingi fångvårdsanstalt. Tillgodoräknandeföreslås skola ske, förutom av häktnings- och an-hållningstid, av tid undervilken någon har varit tagen i förvarsarrest eller varit tvångsintagen pårättspsykiatrisk klinik med stöd av 9 § lagen om rättspsykiatrisk undersökningi brottmål. Frihetsberövanden som understiger skall enligt förslagetinte tillgodoräknas. Tillgodoräknandeföreslås bli obligatoriskt och fullständigt. Vid tillgodoräknandet skallhänsyn inte tas till den dömdes uppträdande under förundersökningen ochrättegången. En dags frihetsberövande skall i princip motsvara en dagsverkställighet i anstalt av ådömd påföljd. I fråga om avräkning från böter,suspension och disciplinstraff bibehålls den nuvarande fakultativabestämmelsen. Tillgodoräknandeskall enligt förslaget ske vid påföljderna fängelse, böter, suspension ochdisciplinstraff samt dessutom vid ungdomsfängelse och internering. I fråga omde båda sistnämnda påföljderna kommer tillgodoräknandet att inverka på förekomiriandeverkställighetstider, t. ex. minsta tid och maximitid för vård i anstalt.Straffprocessuellt frihetsberövande i mål i vilket den dömde erhållervillkorlig dom eller skyddstillsyn skall enligt förslaget tillgodoräknas ompåföljden undanröjs i senare mål och i stället ådöms påföljd från vilkenavräkning kan ske. De nya avräkningsbestämmelserna föreslås skola tillämpasäven i högre rätt beträffande häktningstid som infaller efter lägre rätts dom.Hänsyn skall sålunda inte tas till utgången av den fullföljda talan. Fullföljsinte talan mot domen eller leder inte sådan fullföljd till prövning i högrerätt, skall häktningstid efter domen tillgodoräknas genom att häktningstidenanses som tid under vilken påföljden har verkställts. I den mån det prövas skäligt med hänsyn tillomständigheterna skall avräkningsbestämmelserna tillämpas även beträffandestraffprocessuella frihetsberövanden som har ägt rum utomlands. De nya bestämmelserna föreslås träda i kraft den 1 april1973. Tillgodoräknande av frihetsberövande som har föregått villkorlig domeller dom på skyddstillsyn skall dock ske endast om domen har meddelats efternämnda datum. I motionen 1973: 608 föreslås en ytterligare ändring irättegångsbalken. Önskemålet är föranlett av förslaget i propositionen omavräkning vid påföljderna villkorlig dom och skyddstillsyn. De i propositionen framlagdaförslagen innebär en väsentlig utvidgning av de nuvarande möjligheterna attfrån ådömd brottspåföljd avräkna tid för straffprocessuella frihetsberövanden.De innebär också att en bättre överensstämmelse skapas mellan de svenskaavräknings-reglerna och motsvarande regler i , och . Ett genomförandeav förslagen bör därför kunna undanröja åtskilliga av de svårigheter på detpraktiska planet som den bristande enhetligheten föranlett i det nordiskasamarbetet i fråga om verkställighet av straff. Ett starkt skäl för att ändra den nuvarande lagstiftningenär också att den fakultativa avräkningen av häktningstid enligt de nuvarandereglerna i vårt land gett upphov till en varierande domstolspraxis. Tillämpningenhar härigenom i viss utsträckning kommit att av de dömda uppfattas somorättvis eller godtycklig. Missnöjet har bl. a. avsatt sig i ett stort antalnådeansökningar, enbart avseende avräkning av häktningstid. Förslaget om en iprincip obligatorisk och fullständig avräkning synes enligt utskottets meningväl ägnat att skapa en enhetlig rättstillämpning och möjliggöra atträttvisekravet tillgodoses så långt det över huvud taget är möjligt. På anförda skäl har utskottet ingen erinran mot denutvidgning av avräkningsmöjligheterna som innefattas i de framlagda förslagen.Utskottet finner emellertid angeläget alt understryka att de nya reglerna JuU 1973: 3 9 intefår leda till att anhållande eller häktning tillgrips i större utsträckning änf. n. eller att tiden för sådana frihetsberövanden förlängs. Beträffandeförslaget om obligatorisk avräkning även i högre instans är utskottet ense meddepartementschefen om att detta sannolikt kan komma att leda till en ökadfullföljdsfrekvens och därmed också till en större belastning på framför alltöverrätterna och häktesorganisationen. 1 fråga om de svårigheter som härvidlagkan uppkomma inom kriminalvården bör dock beaktas att den obligatoriskaavräkningen innebär att tiderna för straffverkställighet minskar.Beträffande överklagandefrekvensen vill utskottet endast framhålla att det frånprincipiell synpunkt måste vara felaktigt att söka begränsa ningen avmål till överrätterna genom restriktiva avräkningsregler; risken att inte fåhäktningstiden tillgodoräknad bör inte få avhålla någon från fullföljd avtalan. Vad nu sagts hindrar inte att utvecklingen i fråga om tillströmningen avbrottmål till överrätterna och tillgången på häktningsplatser bör följas medstor uppmärksamhet. Ifråga om enskildheterna i förslagen finner utskottet endast anledning beröravissa detaljspörsmål som aktualiseras av den föreliggande motionen 1973: 608.Den har som ovan antytts avseende på förslaget om avräkning av tid förfrihetsberövande i mål där den dömde erhåller villkorlig dom ellerskyddstillsyn. Enligt propositionen skall sådan tid tillgodoräknas om påföljdenundanröjs i senare mål och i stället ådöms påföljd från vilken avräkningomedelbart kan ske. I syfte att skapa garanti för att avräkning i sådant fallkommer till stånd föreslås i motionen att 30 kap. 5 § , sominnehåller bestämmelser om avfattningen av dom i brottmål, skall kompletterasmed en föreskrift om skyldighet för domstol, som dömer till villkorlig domeller skyddstillsyn, att i domen lämna uppgift om varje straffprocessuelltfrihetsberövande på grund av brott som omfattas av domen. Självfalletär det angeläget att tid för frihetsberövande som kan komma att avräknas i ensenare doin blir dokumenterad på ett tillfredsställande sätt. I propositionentillgodoses önskemålet härom genom en utvidgning av åklagarensuppgiftsskyldighet enligt 45 kap. 4 § tredje stycket; enligt lagrummet i dessföreslagna lydelse skall åklagaren i stäin-ningsansökan uppge tid förfrihetsberövande som kan tillgodoräknas enligt de nya reglerna. Därjämteuttalar departementschefen att tillfredsställande dokumentation avavräkningstid lämpligen synes kunna ske genom att domstolen i den första domenanger arten av och tiden för frihetsberövandet. Någon häremot svarande lagändringföreslås dock inte. Utskottetkonstaterar att några delade meningar icke råder om lämpligheten av attavräkningsbar tid anges i villkorliga domar och domar på skyddstillsyn. Mot denav motionären föreslagna lagtextändringen talar att avgörandet av vad som skallavräknas inte ankommer på dom- stolen i det första målet och att tiden förfrihetsberövande inte på samma sätt som övriga sakuppgifter, vilka enligt lagskall anges i domen, utgör något ovedersägligt faktum. Oenighet kan t. ex. somlagrådet framhåller råda mellan parterna på det sätt att åklagaren påstår attan-hållningstid till viss del föranletts av gärning som ej omfattas av åtalet,medan den tilltalade hävdar att hela anhållningstiden är att hänföra tillåtalad gärning. Mot denna bakgrund synes det utskottet mindre lämpligt meden formlig föreskrift om uppgiftsskyldighet för domstolen i enlighet medmotionärens förslag. Angeläget är emellertid att förefintligt underlag för ettframtida beslut alltid blir redovisat i domen. Om olika åsikter yppas rörandeden tid som kan avräknas bör som lagrådet uttalat redovisningen ske genom attdomstolen i det första målet lämnar en redogörelse för de skildaståndpunkterna. Frågan bör enligt utskottets mening lösas i administrativordning genom anpassning av gällande bestämmelser om avfattning av dom ochbeslut i brottmål vid tingsrätt och i hovrätt (se SFS 1971: 817) till destälningstaganden av utskottet som innefattas i det föregående. Vad utskottetanfört bör ges Kungl. Maj:t till känna. Under hänvisning till det anfördahemställer utskottet att A. antagerde i propositionen 1972: 146 framlagda lagförslagen, B. i anledning avpropositionen 1972: 146 och motionen 1973: 608 ger Kungl. Maj:t till känna vad utskottet anfört rörande avfattningen av villkorlig dom och dom på skyddstillsyn. Vid detta ärendes slutliga behandling har närvarit: fm (), fröken (), (), fröken (), herrar (), i (s), iVäxjö (c), (), fm (), (), (), herrar Schött (m), Henmark (fp), i (s) och Lövenborg(vpk).