bet · FW01CU18 · 1973-12-31 00:00:00 — Civilutskottetsbetänkande nr 1973 CU 1973:18 betänkande i anledning av dels förslag ipropositionen 1973:22 till lag om ändring i föiköpslagen (1967:868), delsmotioner angående samhällets markpolitik m. m. Maj:t har i propositionen1973:22 under åberopande av bUagda utdrag av statsrådsprotokollet överInrikesärenden och lagrådets protokoll såvitt här är att antaga vid propositionen fogat förslag till lag om ändring Iförköpslagen (1967:868). Förslaget Innebär den ändringen att kommun skall kunnautöva förköp även när försäljning omfattar tomträtt. Övriga förslag i propositionen behandlas i utskottetsbetänkande CU 1973:20. Utskottet har i detta sammanhangbehandlat de vid början väckta motionerna 797J.' 362 av m. fl. (vpk)vari föreslås att uttalar sig för ett successivt överförande avprivata flerfamiljshus i samhällets ägo samt hos regeringen hemställer omutarbetande av en plan för genomförandet av denna målsättning, 865 av herrAdolfsson (m) vari hemställs att hos Kungl. Maj :t anhåller omtilläggsdirektiv till bostadsutrednlngama med de förslag och önskemål som imotionen framförts, 866 av herrAdolfsson (m) vari hemställs att hos Kungl. Maj:t begär förslag tilllagstiftning syftande till att ge kommunerna skyldighet att sälja mark tillenskilda för bebyggelse, 878 av herrar () ochHammarberg (s) vari hemställs att hos Kungl. Maj :t hemställer omförslag till sådan lagändring att förköpslagens regler bUr tillämpliga även vidmarköverföring i samband med fastighetsreglering enhgtfastighetsbildningslagen, 1561 av m. (vpk) vari föreslås att beslutar att till byggnadslagen fogas enbestämmelse om att endast samhällsägd mark får stadsplaneläggas, 1567 av herrar () ochPersson i (s) vari, såvitt här är i fråga (yrkandet 2), hemställs attriksdagen hos Kungl. Maj:t hemställer om förslag till sådan ändring av denkommunala förköpslagen som tillgodoser hyresgästers önskemål att genom bostadskooperativt företag kunna förvärva fastigliet med flerfamiljshus. Utskottet behandlar i dettasammanhang även de i anledning av propositionerna 1973:21 respektive 1973:22väckta motionerna 1973: 1631 av () vari,såvitt här är i fråga (yrkandet 2), hemställs att som sin mening gerKungl. Maj:t tUl känna att kommunerna bör förvärva saneringsfastigheter i ökadomfattning. 1927 av m. fl.vari, såvitt här är i fråga, hemställs att måtte besluta avslå detvid propositionen 1973:22 fogade förslaget till lag om ändring I förköpslagen. Frågor om statens finansiella stödtUl kommunerna för markförvärv samt här ej upptagna delar av motionerna1973:1567 och 1973:1631 behandlas I betänkandet CU 1973:19. Här ej behandladedelar av motionen 1973:1927 tas upp i betänkandet CU 1973:20. Aktiv markpolitik m. m. De grundläggande uttrycken församhällets markpoUtiska bedömningar i ägandefrågan gavs i samband medbostadspolitiska beslut vid riksdag, närmast i vad de avsågförköpslagen och kreditstödet för kommunala markförvärv. De har därefterpreciserats vid prövningen av den nya expropriationslagen och aktualiseratsgenom motioner vid . har sålunda godkänt uttalanden (prop. 177-184, SU 1967:100 s. 22) om att en aktiv markpolitik fåttalltmer central betydelse i planeringen av bostadsbyggandet och är nödvändigför att samhället skall få tillfredsställande kontroll översamhällsbyggnadsprocessen. Vidare godkändes som riktlinjer att den kommunalamarkpolltiken bör inriktas på förvärv av mark i så stor omfattning attkommunerna får dominerande inflytande över de marktUIgångar som inom överskådUgtid kan beräknas bh tagna i anspråk för samhällsbyggandet. Markberedskapen börinnebära att mark säkerställs byggande. Sålunda av kommunerna förvärvad mark borde enhgtstatsutskottets av godkända mening (SU 1967:100 s. 22) företrädesvisupplåtas med tomträtt. Någon reglering därav har inte skett. Härigenom,uttalade utskottet, har de kommunala instanserna vid sina avgöranden den valfrihetsom skiftande lokala förhållanden kan motivera. förutsatte vidare att desjälvkostnadsbestämda företagen även får en dominerande ställninginom nyproduktionen och en successivt ökande andel av bostadsbeståndet iflerfamiljshus. Det ansågs emellertid önskvärt att bibehålla en konkurrensmellan de olika företagsformerna. I motioner förs, som tidigare, fram krav på ändrad allmäninriktning av markpolltiken i denna del. Sålunda hemställs dels i motionen 1973:362 (vpk) att uttalar sig för ettöverförande av privata flerfamiljshus I samhällets ägo samt hos regeringenhemställer om utarbetande av en plan för genomförandet av denna målsättning,dels i motionen 1973:1561 (vpk) att beslutar att tUI byggnadslagenfogas en bestämmelse om att endast samhällsägd mark får stadsplaneläggas. Imotsatt riktning går motionen 1973:865 (m) med dess förslag om tilläggsdirektivtill boendeutredningen om åtgärder för att främja överförande av bostäder ienskild ägo samt motionen 1973:866 (m) med dess förordande av lagstiftning somger kommunerna skyldighet att sälja mark till enskilda för bebyggelse. Gällande, av en stor riksdagsmajoritet godtagna, riktlinjerför markpolitiken har totalt sett gett en avsedd ökning av andelen bostäder ikommunal, allmännyttigt bostadsföretags eller bostadskooperativt företags ägomed bibehållande av likaledes avsedd konkurrens mellan företagsformerna inomsåväl produktion som förvaltning. Bygglagut-rednlngens arbete ochbyggkonkurrensutredningens förslag Hksom förslag från saneringsutredningen,vilka behandlas här nedan och i betänkandet CU 1973:19, knyter an till dessariktlinjer. Enligt utskottets mening finns inte skäl att genom bifall tillnågon av motionerna nu ge principiellt nya uttryck för en markpohtik, avseddför praktisk tillämpning främst genom kommunerna. Ett fullföljande av dessgrundsatser låter sig väl förena med och tjänar allmänt erkända bostadspolitiskamål. Motionerna avstyrks sålunda. I propositionen 1973:21 (s. 83) ansluter siginrikesministern i allt väsentligt tUl saneringsutredningens av ett stort antalremissinstanser stödda uppfattning att en aktiv markpolitik är Ukaangelägen i saneringsområden som i exploateringsområden. Inrikesministernstryker också under den hyrespoUtiska betydelsen av kommunala markförvärv isaneringsområden, där i regel den övervägande delen av fastighetsbeståndet är ienskild ägo. Han uttalar vidare utan att uttalandet direkt ställs underriksdagens prövning att det är viktigt att kommunen förvärvarsaneringsfastigheter i ökad omfattning. I motionen 1973:1631 (2 s) föreslåsatt , för att markera principens synnerliga vikt, godkänner dettauttalande genom att uttala det som sin mening. Utskottet kan helt ansluta sig till vad inrikesministernsålunda anfört och som anknyter till de allmänna målen. Anledning finns inteheller till annat bedömande än att uttalandet även kan och bör godkännas avriksdagen i enlighet med motionsförslaget. Samordning av hjälpmedel i lagstiftningen för en aktivkommunal markpolitik m. m. Förköpslagen (1967:868 ändradsenast 1971:892) och expropriationslagen (1972:719) utgör de grundläggandehjälpmedlen I lagstiftningen för en aktiv markpolitik. De finansiellahjälpmedlen utgörs närmast av markförvärvslånen och tomträttslånen. Denkommunala förköpsrätten enUgt förköpslagen avser att tjäna som 1* 1973. medel för kommtmerna att på ett tidigt stadium på ettenkelt sätt förvärva sådan mark som behövs för samhällsutvecklingen. Ällmäntangavs (prop. 1967:90 s. 7374) lagen ta sikte på i första hand obebyggd ochglesbebyggd mark som lämpar sig för framtida tätbebyggelse men också sådan marksom behövs för city- och bostadssanering angavs vara av intresse isammanhanget. Utanför kommunernas Intresseområde skulle dock falla mark, däranvändningen inte kommer att ändras inom överskådlig tid. Som exempel därpåangavs mark som används för och skall användas för jordbruk ochskogsbruk, vUla- och egnahemsbebyggelse samt mark för fritidsstugor. Vidareansågs i regel falla utanför det kommunala Intresseområdet sådana bostads- ochindustriområden där några mera betydande ombyggnadsbehov inte kan väntasuppkomma inom överskådlig framtid. Mot bakgrund av dessa bedömningar angavs förköpsrättenavse sådan fast egendom som med hänsyn till den framtida utveckhngen krävs förtätbebyggelse eller därmed sammanhängande anordning. Denna formulering tillkomefter det att förslag om att anknyta förköpsrätten till då gällandeexpropriationsgrunder avvisats. Begränsningen av förköpsrättens tillämpningsområdeanknöts i stället till markutredningens tidigare förslag. Bedömningen av ommarken "krävs" för tätbebyggelse m. m. skulle kunna ske enhgt planereller planöverväganden och annan sannolikhetsbedömning. Det ansågs inte finnasanledning till någon särskild begränsning i fråga om den tid inom vilken markenbedömdes skola utnyttjas. Förköpsrätt angavs, efter de nämnda övervägandena, ihuvudsak förehgga i fråga om obebyggd eller glesbebyggd mark i anslutning tillexpanderande tätorter samt beträffande saneringsområden och andra områden därbehov att modernisera bebyggelsen gör sig gällande. Utanför förköpsrättenfaller däremot sådan mark beträffande vilken någon förändring av användningeninte kan förväntas. Vid partiella reform av expropriationslagstiftningen(prop. 1971:122, CU 1971:27) fastlades gällande bestämmelser om expropriationför tätbebyggelse. Utgångspunkten var syftet att möjliggöra en aktiv kommunalmarkpohtik och den därav härledda slutsatsen att kommunerna skall ha enobetingad företrädesrätt till mark som avses för tätbebyggelse enligt det(prop. 1971:118, CU 1971:26) vidgade tätbe byggelsebegreppet. Företrädesrättenskulle som en huvudregel kiinna göras gällande på ett tidigt stadium och ifråga om förutsättningarna, i enlighet med förslag av reservanter iexpropriationsutredningen, knyta an till förköpslagens regler. I fråga om tätbebyggd mark angavs att expropriation endastfår ske om det med skäl kan antas att marken inom överskådlig tid kommer attberöras av byggnads- eller anläggningsåtgärd, som är av betydelse från allmänsynpunkt, eller om det tOl främjande av planmässigt byggnadsskick eller avannan därmed jämförlig orsak är angeläget att kommunen får rådighet övermarken. Reglerna om expropriation av tätbebyggd mark angavs (prop. 1971:122 s.160) avse situationen då bebyggelsen mer eller mindre skall omdanas och t. ex. fastighetsindelningeneller fastigheternas omfattning förändras. De skulle däremot inte tillgodoseönskemålet att kunna expropriera enstaka bostadsfastigheter av det skälet attde är i påtagligt behov av förnyelseåtgärder. I detta sammanhang hänvisadestill lagstiftningen om tvångsförvaltning av vanvårdade bostadsfastigheter ochden därmed införda regeln om expropriation av sådana fastigheter. Den i prop. 1973:22 föreslagna bostadssaneringslagen germöjUghet även till Inlösen av fastighet efter upprustningsåläggande. Denbehandlas i betänkandet CU 1973:20. Enligt utskottets mening bör hjälpmedlen för en aktivkommunal markpohtik som samordnas inbördes i lagstiftningen. De böräven samordnas med nya uttryck för samhällets mark- och bostadspolitiskamålsättningar. I fråga om den inbördes samordningen torde bl. a. böra beaktasatt de särskilda reglerna för expropriation inom tätbebyggt område utgörundantagsregler I expropriatlonsfallen. Dessa regler bör Inte inverka påtillämpningen av förköpslagen. En motsatt uppfattning skulle motverkasträvanden mot en vidgad saneringsverksamhet. Den skulle också svårligen kunnaförenas med vad inrikesministern (prop. 1973:21 s. 83) anfört om vikten av attkommunen förvärvar saneringsfastigheter i ökad omfattning. Även i fråga omförköpslagen får kommunens obetingade företrädesrätt tUl mark som avses för nyeller förändrad tätbebyggelse tas till utgångspunkt för den fortsattaprövningen. Med hänsyn till vikten av denna samordning och till att den tordeböra få klara uttryck I lagstiftningen är en översyn av förutsättningarna förtillämpning av främst förköpslagen befogad. Kommer en sådan översyn till stånd bortfaller i väsentligadelar även de skäl som anförts (prop. 1973:22 s. 99) mot att pröva areal- ochvärdereglerna i förköpslagen utifrån saneringsutredningens förslag. Utskottet yttrar sig i betänkandet CU 1973:19 omsamordningen mellan de finansiella och de legala hjälpmedlen för markpolitikensamt om förutsättningarna för trafik- och gårdssanering. Vad utskottet sålunda anfört bör som sin meningge Kungl. Maj :t tm känna. Utskottet biträder det i propositionen framlagda förslagettiU lag om ändring i förköpslagen, varigenom förköp avses kunna utövas även närförsäljning omfattar tomträtt. Motionen 1973:1927 (delvism) avstyrks sålunda ihär behandlad del. Vissa frågor om förköpslagen I motionen 1973:878 (s) föreslåsriksdagen begära sådana förslag att förköpslagens regler bhr tUlämpUga även vidmarköverföring i samband med fastighetsreglering enligtfastighetsbildningslagen (FBL). Förköpslagen syftar till att ge kommunerna möjlighet att trädain som köpare enhgt ett föreliggande avtal där köpeskilling och andra villkorangetts. Förköpslagen har avsetts vara ett alternativ till ett expropria- tionsförfarande, ett alternativ vars fördel ligger i attdet är väsentUgt enklare att tillämpa. Fastighetsregleringen syftar till attskapa en lämpligare fastighetsindelning eller eljest uppnå en mer ändamålsenligmarkanvändning. För mark som genom överföring frångår fastighet skall vederlag utgåi mark m. m. eller genom ersättning i pengar efter en Ukvidvärdering. Ettkommunalt anspråk på förköpsrätt utgår från att marken krävs för tätbebyggelseeller därmed sammanhängande anordning. Markens sålunda avsedda användning ären faktor att beakta vid bedömningen av fastighetsregleringens lämplighet. Skulle förköpslagens regler i enUghet med motionsförslagetbh tillämpliga vid marköverföring i samband med fastighetsreglering torde dettainnebära att förköpsrätten skulle avse de överförda områdena med pris enligthkvidvärderingen. Därmed skuUe dock i regel förutsättningarna att nåförrättningens syfte brista om mte möjlighet öppnades att lösa även de områdeni övrigt som avsetts ingå i fastigheten. I fråga om dessa områden gerförrättning emellertid inte några avtalsmässigt anknutna köpevillkor i vUkakommunen kan träda in. Med hänsyn bl. a. därtill torde motionärernas intresseböra tillgodoses på annat, med lagstiftningsprinciperna förenUgt sätt. Detligger därvid närmast tOl hands att skapa förutsättningar för att kommunensavsikter med marken kan bli kända vid förrättningen även i de fall där de intefått uttryck i formella planer. De kan då tillsammans med övriga omständigheterläggas tUl grund för bedömningarna. Det bör därför undersökas om detta kan skegenom föreskrifter om samråd. Vare sig förrättningen kommer till stånd ellerInte kvarstår möjligheten tOl expropriation enligt de nya och processuelltenklare reglerna därom. Vad utskottet sålunda anfört bör i anledningav motionen som sin menmg ge Kungl. Maj :t till känna. Vidare föreslås i motionen 1973:1567 (2 s) att riksdagenbegär förslag till ändring i förköpslagen som tillgodoser hyresgästers önskemålatt genom bostadskooperativt företag kunna förvärva fastighet medflerfamiljshus. EnUgt utskottets mening kan angivet syfte uppnås redaninom ramen för gällande lagstiftning. Kommunernas möjlighet att begagna sig aven förköpsrätt begränsas inte av bedömningar angående senare upplåtelse. Dettorde kunna förutsättas att kommunerna medverkar till enligt deras bedömningeljest lämpliga och finansierlngsmässigt möjliga fastighetsförsäljningar tillbostadskooperativt företag med kommunalt Inflytande. Motionärernas Intressetorde, om förutsättningar i övrigt föreligger, kunna tillgodoses även utanändring i förköpslagen. 1. beträffande enaktiv markpolitik m. m. att avslår motionerna 1973:362,865, 866 och 1561, 2. beträffandekommunala förvärv av saneringsfastigheter att med bifall till motionen1973:1631, yrkandet 2, som sin mening ger Kungl. Maj :t till känna vadutskottet anfört, 3. beträffandeöversyn av förköpslagen (1967:868) m. m. att som sin mening ger Kungl. Maj:t till känna vadutskottet anfört, 4. beträffandeändring i förköpslagen (1967:868) att med bifall till Kungl. Maj:tsförslag och med avslag å motionen 1973:1927 i denna del antar vid propositionen1973:22 fogat förslag, 5. beträffandefastighetsreglering att i anledning av motionen 1973:878 som sinmening ger Kungl. Maj:t tUl känna vad utskottet anfört, 6. beträffandekommunal förköpsrätt till förmån för bostadskooperativt företag att riksdagenavslår motionen 1973:1567, yrkandet 2. Närvarande: herrar Grebäck (c), (). (),Tobé (fp), i (s), fröken (), herrarPetersson I (s), i (c), (), i (c), herrar Wennerfors (m), (vpk), Jadestig (s). Annerås (fp) ochPersson i Karistad (s). 1. beträffande en aktiv markpolitik m. m. a. av fröken () och () somanser att dels det stycke i utskottetsyttrande på s. 3 som börjar med "Gällande, av "och slutarmed"avstyrks sålunda" bort ha följande lydelse: En aktiv markpolitik bör ta sikte på markförvärvsom är nödvändiga för att i samband med planläggning m. m. bebyggelse skallkunna ske. Sedan planfrågorna lösts och vissa allmänna intressen för gator o.d. tillgodosetts bör marken upplåtas på det sätt som dess kommande användareönskar, dvs. i regel med äganderätt. Ett kommunalt ägarmonopol måste motverkas.Boendeutredningen bör ges i uppdrag att föreslå åtgärder som främjar ettöverförande av bostäder i enskild ägo. Detta kan ske genomfinansieringsbestämmelser eller på annat lämpligt sätt. Vad utskottet sålundaanfört bör som sin mening ge Kungl. Maj:t till känna. dels utskottets hemställan under 1 bort ha följandelydelse: 1. beträffande en aktiv kommunalmarkpohtik m. m. att med bifall till motionen 1973:865 och ianledning av motionen 1973:866 samt med avslag å motionerna 1973:362 och 1561som sin mening ger Kungl. Maj:t till känna vad utskottet anfört, b. av (vpk) som anser att dels det stycke i utskottetsyttrande på s. 3 som börjar med "Gällande, av" och slutar med"avstyrks sålunda" bort ha följande lydelse: Verksamma medel i kampen mot markspekulationen och för ensocialt inriktad bostadspohtik finner utskottet vara de i motionerna 1973:362(vpk) och 1561 (vpk) framförda förslagen om samhällsägande eller kooperativtägande av alla flerfamiljshus samt lagbestämmelser om att endast allmännyttigaoch kooperativa företag får vara byggherrar och förvaltare av flerfamiljshus.Motionerna anknyter tiU förslag som formulerades redan i arbetarrörelsensefterkrlgsprogram. 1 detta hävdas såväl ståndpunkten om ett gradvis överförandeav hyreshusen i samhällets ägo som kommunalisering av tomtmarken. De av statsmakterna antagna riktlinjerna för kommunalmarkpolitik måste betecknas som klart otillräckliga. Utvecklingen harvisserligen gått mot att de självkostnadsbärande företagen allmännyttiga ochbostadskooperativa företag står som byggherrar för en ökad andel avnyproduktionen. Men jämsides med detta märks en klar tendens att privatabyggkonsortier lierade med storbankerna köper upp stora markområden. Debehärskar därigenom hela produktionskedjan: mark, byggande,byggnadsmaterialproduktion och finansiering. I tätorternas kärnor framför allt i storstadsregionerna är huvudparten av marken och bostadshusen alltjämt privatägda, vilket ioerhörd grad försvårar en socialt inriktad sanering och modernisering. Ettöverförande av privatägda flerfamiljshus i och bostadskooperativ ägoskulle även innebära möjligheter för kommunerna att stoppa kontorlserlngen samtunderlätta utformningen av en socialt inriktad hyreslag när det gällerhyresprissättningen. Den i motionen 1561 föreslagna lagbestämmelsen att endastsamhällsägd mark får stadsplaneläggas skulle vara ett verksamt medel för atthindra privatbyggmästarna och andra privatintressen att lägga under sigytterligare mark. När det gäller de självkostnadsbestämda företagen är detnödvändigt att dra en klar gräns mellan förvaltningen av bostäder ochproduktion av dessa. Privata företag, och i ökad grad ett fåtal stora sådanaföretag, svarar för av själva bostadsproduktionen. 1 mångakommuner existerar över huvud taget ingen konkurrens med privatbyggmästarnanär det gäller att bygga bostäder. Det ofta anförda argumentet "konkurrenspå hka villkor mellan olika företagsforiner" tjänar endast att döljabristen på konkurrens i själva byggandet. Kommunernas möjligheter att driva enaktiv markpolitik och tränga tillbaka privata intressens Inflytande över markenmåste öka väsentligt. Utskottet tillstyrker de ovan nämnda motionerna ochavstyrker sålunda motionerna 1973:865 (m) och 866 (m). dels utskottets hemställan under 1 bort ha följandelydelse: 1. beträffande en aktiv markpohtik m. m. att med bifall tm motionerna 1973:362och 1561 samt med avslag å motionerna 1973:865 och 866 som sin meningger Kungl. Maj :t tUl känna vad utskottet anfört, 2. beträffande kommunala förvärv av saneringsfastigheterav fröken () och () som anser att dels det stycke I utskottetsyttrande på s. 3 som börjar med "Utskottet kan" och slutar med"med motionsförslaget" bort ha följande lydelse: Det är i vissa fall lämpligt att genom frivilhga köpförvärva fastigheter för saneringsåtgärder, särskilt om det är fråga omåtgärder över tomtgräns m. m. Att av hyrespoUtiska skäl eUer för att stärka ettmarkmonopol göra fastighetsförvärv kan dock inte komma i fråga. HyrespoUtiskamålsättningar kan tillgodoses på annat sätt. Fastigheter som sanerats ikommunal hand bör utbjudas med äganderätt. Motionen 1973:1631 (2-s) avstyrksdärför i här behandlad del. dels utskottets hemställan under 2 bort ha följandelydelse: 2. beträffande kommunala förvärv avsaneringsfastigheter att avslår motionen 1973:1631, yrkandet 2. 3. beträffande översyn av förköpslagen m. m. av frökenLjungberg (m) och () som anser att den del av utskottets yttrande som på s. 3 börjar med "Förköpslagen 1967:868" och på s. 5 slutar med "tUl känna" bort ha följande lydelse: Sedan fråga uppkommit inom utskottet angående ytterligareöversyn av förköpslagen m. m. har utskottet funnit anledning betona, att sommest angeläget nu framstår en översyn av markpolitiska bestämmelser ochriktlinjer som syftar till att avskaffa onödiga och även ur allmän synpunktskadliga samhällsingripanden med doktrinär bakgrund. Därmed skulle även dennasektor kunna Inordnas i rättsbegrepp som ansluter sig tUl flertaletsuppfattning. 4. beträffande lag om ändring i förköpslagen av frökenLjungberg (m) och () som anser att dels det stycke i utskottetsyttrande på s. 5 som börjar med "Utskottet biträder" och slutar med"behandlad del" bort ha följande lydelse: Det i propositionen framlagda förslaget tUl lag om ändringi förköpslagen avstyrks. Även nackdelarna med en ytterligare uttunning avtomträttshavarans rättsställning måste här beaktas. Motionen 1973:1927(delvism) tillstyrks sålunda i här behandlad del. dels utskottets hemställan under 4 bort ha följandelydelse: 4. beträffande ändring iförköpslagen (1967:868) att med bifall till motionen 1973:1927 idenna del avslår Kungl. Maj :ts förslag, 5. beträffande förköpsrätt till förmån förbostadskooperativt företag av fröken () och () som anser att det stycke i utskottets yttrande på s. 6 som börjar med "Enhgt utskottets" och slutar med "iförköpslagen" bort ha följande lydelse: Bostadskooperativt företags önskan att förvärvafastigheter kan tillgodoses genom att kommunerna utbjuder fastigheter tillförsäljning och genom förvärv på den öppna marknaden. Motionen avstyrks därför.