bet · FW01SkU17 · 1973-12-31 00:00:00 — Skatteutskottetsbetänkande nr 1973 SkU 1973:17 betänkande i anledning av motioner omrätt till avdrag vid inkomsttaxeringen för kostnader för arbetskläder. I dettabetänkande behandlas motionerna 1973:574av m. fl. (fp, c, m, vpk) vari hemställs attriksdagen hos Kungl. Maj:t begär att får i uppdrag att överväganya anvisningar om avdrag för extrakostnader för särskilda 1973:1021 av iSäffle m. fl; (c) vari hemställs att beslutar att ett extra schablonavdrag med 300 kr.medges vid taxeringen för personer som i sitt arbete måste användaskyddskläder och själva får bekosta dessa, 1973:1044 av m. fl. (s) vari hemställs att hos Kungl. Maj:t begär att riksskatteverketfår i uppdrag att utfärda anvisningar om rätt till avdrag vid inkomsttaxeringenför skogsarbetares merkostnader för skyddsarbetsklädcr. Enligt 20 § kommunalskattelagengäller som allmän regel att vid beräkning av inkomst av särskild förvärvskällafrån bruttointäkten skall avräknas alla omkostnader för intäkternas förvärvandeoch bibehållande. Avdrag får enligt nämnda lagrum dock inte ske för denskattskyldiges levnadskostnader och därtill hänförliga utgifter. Med hänsyn till sistnämnda stadgaiide har i rättspraxisavdrag i allmänhet inte medgivits för kostnader för arbetskläder, uniform,överdragskläder o. d. och i regel inte heller för underhåll eller tvätt avkläder, inte ens då såsom intäkt upptagits för sådana kostnader uppburenersättning. Dylika avdrag har sålunda vägrats svetsare, fyrbiträde, fiskare,landsfiskal, fjärdingsman, pohsman, präst, militär, hotellvaktmästare,hovmästare, barmästare m. fl. Skådespelare har dock medgivits avdrag för kläderoch viss sjukvårdspersonal avdrag för tvätt av vita rockar. Bevillningsutskottetuttalade i sitt betänkande 1950:19 bl. a. följande: Vissa skäl kunna visserligen ansestala för en avdragsrätt för kostnader pä grund av en av tjänsten föranleddonormal förbrukning av arbetskläder, i den mån dessa kostnader överstiga vadsorn kan anses motsvara normal förslitning av kläder. Dessa skäl måste givetvistillmätas ökad vikt, i den mån kostnaden för förstörda arbetskläder uppgår tillmera avsevärda belopp. Mot en utvidgad avdragsrätt tala å andra sidan de I 1973.6 saml. praktiska svårigheter, som måste antagas uppkomma vidtillämpningen efter en författningsändring i syfte att avdrag skulle kunnamedgivas. Dessa praktiska svårigheter äro av den art, att ett ställningstagandetill det i motionen framställda yrkandet icke kan ske utan ett närmareövervägande av alla på frågan inverkande omständigheter. har i meddelandenr 2/1952 p. 4 uttalat, "att avdrag för kostnader för arbetskläder icke börmedgivas. Skulle arbetsgivare med hänsyn till visst arbetes speciella naturtillhandahålla anställda särskilda för sådant arbetes utförande avseddapersedlar, vilka kunna anses jämställda med arbetsredskap, exempelvis särskildaarbetshandskar, bör den anställde dock ej därigenom anses åtnjuta skattepliktigintäkt." Enligt 32 § 3 mom. sista stycket kommunalskattelagen skallförmån av mindre värde, som utgått i annat än pengar, inte upptas som intäkt,om förmånen inte kan antas vara avsedd att utgöra direkt vederlag för utförtarbete. har med anledning av denna bestämmelse i meddelandenr 7/1967 p. 4 förklarat, att fria överdrags- och skyddskläder samt fri tvättdärav inte skall anses utgöra skattepliktig intäkt. Om arbetsgivaren tillhandahållerannan beklädnad i och för tjänsten till nedsatt pris, är även denna förmånskattefri, om värdet därav tillsammans med annan liknande förmån inteöverstiger . På en enkel fråga i av angåendeavdrag vid beskattningen för onormal förslitning av arbetskläder svarade chefenför : Enligt nuvarande regler räknasutgifter för arbetskläder till sådana allmänna levnadskostnader som i principinte är avdragsgilla vid taxeringen. Det är således inte f. n. möjligt attgenom allmänna anvisningar tillskapa en sådan avdragsrätt. Frågor omavdragsrätt av nu förevarande slag kommer att aktualiseras i samband medställningstagandet till frågan om definitiv källskatt; Utredningen om definitiv källskatthar i sitt betänkande Förenklad löntagarbeskattning (SOU 1972:11) föreslagitett system för förenkling av beskattningen av löntagare - FLB-systemet sonibl. a. innebär följande. Alla de avdrag en löntagare är berättigad .till skalli princip tillgodoföras honom redan vid källbeskattningen. De skall därvid varaså noggrant beräknade att någon omprövning av avdragen efter inkomståretsutgång normalt inte skaU vara erforderlig. För att möjliggöra en sådan ordningifrågasätts vissa förenklingar och schabloniseringar i avseende på avdragensberäkning. Dessa förenkhngar gör det i viss utsträckning möjligt att låtaarbetsgiyarenpå löntagarens begäran tillgodoföra denne avdrag utan attskattemyndigheten individuellt bestämt härom. I den mån så inte kan ske får löntagarenvända sig till den lokala skattemyndigheten med begäran om jämkning. De avdragsom arbetsgivaren skulle kunna tillgodoföra utan myndighets beslut är delsavdrag för kostnader för resor mellan bostad och arbetsplats, dock ej förbilresor, dels s. k. yrkesgruppsavdrag, varmed förstås för ohka grupperarbetstagare fastställda schablonavdrag. godkända betänkande 1972:13 avstyrkte skatteut- skottet motionsyrkanden om avdragsrätt för kostnader förarbetskläder med hänvisning bl. a. till de praktiska och kontrolltekniskasvårigheter som en allmän avdragsrätt för dylika kostnader skulle medföra.Utskottet anförde vidare: Enligt utskottets uppfattning kanfrågan under nuvarande förhållanden lämpligast lösas genom uppgörelser mellanparterna på arbetsmarknaden. Det är emellertid inte uteslutet att man kanfinna en tillfredsställande lösning på detta spörsmål i samband medställningstagandet till det förslag om förenklad löntagarbeskattning, somnyligen framlagts av utredningen om definitiv källskatt. Enligt nuvarande principer ansesutgifter för arbetsredskap o. d. som avdragsgill omkostnad vid beskattningenmen däremot inte utgifter för arbetskläder m. m. På grund härav har avdrag iallmänhet inte medgivits för kostnader för arbets- och skyddskläder eller förunderhåll och tvätt av dylika kläder. I den mån arbetsgivaren helt eller delvistillhandahåller särskilda arbetskläder eller skyddsutrustning anses dettautgöra en icke skattepliktig förmån av mindre värde, även om arbetstagaren inteskulle vara berättigad till avdrag för motsvarande kostnad. 1 motionen 1973:574 yrkas att får iuppdrag att utfärda anvisningar om avdrag för kostnader för särskilda arbetskläder.Ett motsvarande yrkande men begränsat till skogsarbetares skyddskläderframställs i motionen 1973:1044. Slutligen yrkas i motionen 1973:1021 att ettschablonavdrag på . för kostnader för skyddskläder införs vid taxeringen. Utskottet vill inledningsvis framhålla att det givetvis ärotillfredsställande att inte alla arbetstagare åtnjuter samma förmåner när detgäller personlig skyddsutrustning bekostad av arbetsgivaren liksom all annanskyddsutrustning. Utskottet utesluter inte att det bör vara möjligtatt frågan löses genom uppgörelse mellan parterna på arbetsmarknaden. Arbetarskyddet är en för många arbetstagare svårlöstfråga, och det åligger arbetarskyddsstyrelsen att verka för att den anställdeskyddas mot olycksfall och ohälsa i arbetet. Vilka lösningar som därvid kankomma i fråga ankommer det inte på utskottet att ta ställning till. Utskottet har emellertid förståelse för att kostnader avdet slag, som närmare anges i motionerna, i vissa fall framstår som enomkostnad för inkomsternas förvärvande. Mot bakgrund härav kan det givetvisifrågasättas om inte den, som på grund av arbetets art har en onormalförslitning av arbets- och skyddskläder och själv måste stå för kostnadernahärför, bör medges avdrag för dessa merutgifter vid taxeringen. Man kanemellertid inte bortse från att den restriktiva ståndpunkt, som rättspraxisintagit till frågan om avdrag för arbetskläder, har sin grund i de praktiskasvårigheter och gränsdragningsproblem som är förenade med en sådan avdragsrätt. Det är inte möjligt att, på sättföreslås i motionerna 1973:574 och 1973:1044, genom anvisningar avriksskatteverket tillskapa en avdragsrätt, som står i uppenbar strid motgällande rättspraxis. Om motionärernas krav skall kunna tUlgodoses måstesåledes en författningsändring komma till stånd. Med hänsyn tOl fråganskomplicerade natur är utskottet för sin del inte berett att utan närmareutredning tillstyrka ändrade bestämmelser i ämnet. Vid studiebesök hosriksskatteverket har utskottet emellertid erfarit, att verket har för avsiktatt undersöka förutsättningarna för en ändrad lagstiftning på detta område.Utskottet förutsätter att undersökningen görs skyndsamt och kommer att ge en allsidigbelysning av frågekomplexet och att syftet med motionerna därvid så långt sommöjligt tillgodoses. Med det anförda avstyrker utskottet bifall tillmotionerna. 1. motionen 1973:574 2. motionen 1973:1021 3. motionen 1973:1044. Närvarande: herrar (), (), (), herrar (), (), i (fp), Carlstein (s),(), (), i Trobro (m), Stadling (s), iStockholm (c). i (c) och (). GOTAB 73 3555 S 1973