bet · FW01SoU25 · 1973-12-31 00:00:00 — Tills vidare är departementschefen emellertid inteberedd att föreslå lagstiftning i sistnämnda delar. Departementschefen ställer sig bakom tanken attutbildningen av skyddsombuden i stor utsträckning bör ske branschvis. En central utbildningsdelegation kommer att knytas tillarbetarskyddsstyrelsen. Delegationen skall verka för samordning av utbildningsverksamhetensamt ange rikthnjer för utbildningens innehåll. Vidare skall delegationenutarbeta förslag till normer för arbetarskyddsfondens bidragsgivning tillutbildningsverksamheten. 1 delegationen bör ingå representanter förarbetsmarknadsparterna. Även arbetarskyddsfonden kommer att representeras.Delegationen bör, framhåller departementschefen, samarbeta med organisationeroch andra som har verksamhet med anknytning till delegationen. Detta uttalandeborgar enligt utskottets mening för att önskemål blir tillgodosedda somframförts i skriften från organisationerna på lantarbetsområdet om attföreträdare för mer speciella delar av arbetsmarknaden skall få bidra med sinaerfarenheter vid uppläggningen av kursverksamheten och vid utarbetande avkursprogram för skyddsombuden inom ifrågavarande del av arbetsmarknaden. I propositionen föreslås också att utbildningen av ävenannan personal än skyddsombud skall kunna ske med bidrag frånarbetarskyddsfonden. Det gäller personal i arbetsledande ställning, tekniska planerareoch andra befattningshavare som är med om att forma arbetsmiljön. I flera motioner - 1973:287 (yrkande 5) av m.fl., 1973:2004 (yrkande 5) likaledes av m. fl. och 1973:655 (yrkande2) av m. fl. - tas upp frågor som främst syftar till att förbättrautbildningen på arbetsmiljöområdet inom det aUmänna utbildningsväsendet. Imotionen 1973:655 framställs också ett yrkande om att skall begäraförslag om inrättande av en professur i arbetsmiljöforskning. Även i propositionen ägnas stor uppmärksamhet åt frågan omundervisningen i arbetsmiljöfrågor inom det allmänna utbildningsväsendet och åt frågan om forskningen på arbetsmiljöområdet; den sistnämnda frågan berör utskottet även i påföljandeavsnitt. Propositionens behandling av de båda frågorna sker under hänvisningtill vad arbetsmiljöutredningen anfört och till att både LO och TCO har tagitupp frågorna i sina remissyttranden. Departementschefens uttalande i dettaavsnitt har gjorts i samråd med chefen för ochstatsrådet . Sammanfattningsvis anförs i propositionen följande. Med anledning av de nu aktuella satsningarna på arbetsmiljönsområde är det angeläget med ytterligare åtgärder på utbOdningssidan. Då detgäller främst de yrkesinriktade hnjerna i gymnasieskolan kommer kursplanernaatt förändras med hänsyn härtUl. Kursplanearbetet kommer att bedrivas i kontaktmed arbetarskyddsstyrelsen och arbetsmarknadsorganisationerna. Beträffandeuniversitetsområdet erinras om att UKÄ har tillsatt en samrådsgrupp med uppgiftatt inom universitetsväsendet stödja och samordna det lokala planeringsarbetetför arbetsvetenskaplig utbildning och forskning inom främst desamhäUsvetenskapliga, medicinska och tekniska områdena. Dessutom har UKÄuppdragit åt tekniska fakulteternas utbildningsnämnder att komma in med förslagtUl studieplaner för kurser i arbetsvetenskap vid samtliga utbildningslinjerinom civilingenjörsutbildningen. UKÄ har också föreslagit att en arbetsvetenskapligutbildning och forskning bedrivs vid högskolan i . Denna fråga kommer attprövas under budgetarbetet innevarande höst. Det framgår också av propositionen att organisatoriskaåtgärder kommer att vidtas för att stärka samverkan mellan verksamheten vidarbetarskyddsstyrelsens arbetsmedicinska avdelning och den högre utbildningenoch forskningen inom universitet och högskolor. Ett vetenskapligt råd kommeratt knytas till arbetarskyddsstyrelsen. Utöver vad som framgår av propositionen vill utskottetframhålla följande. 1 UKÄ:s anslagsframstäUning för nästa budgetår framhållsmycket starkt betydelsen av att en satsning görs på det arbetsvetenskap-hgaområdet. UKÄ föreslår bl. a. att två högre tjänster inom detta område inrättas,nämhgen en professur i tillämpad psykologi med inriktning på arbetsvetenskap iUmeå, och en professur i medicin, särskilt yrkesmedicin, i . I nästaårs anslagsframställning avser UKÄ att ta ställning till vissa förslag omutbyggnad av den arbetsvetenskapliga forskningen inomuniversitetsorganisationen. Ställningstagandena kommer att bygga på förslagsom den i propositionen angivna samrådsgruppen fömtsätts ha utarbetat. 1 UKÄ:s anslagsframställning framhålls också de svårapåfrestningar som blir en följd av en långt driven mekanisering ochautomatisering inom arbetslivet, något som kommer att leda tillomställningsproblem på arbetsmarknaden. 1 förlängningen av arbetsmUjöproblemenhgger därför de arbetsmarknads- och socialpohtiska problemen. 1 anslutninghärtill erinrar UKÄ om den arbetsmarknads- och socialpolitiska forskning sombedrivs vid . Forskningen vid institutet bör geshög prioritet, framhåller UKÄ. Utskottet ställde sig i anledning av en motionstarkt positivt rill att undervisning i arbetsvetenskapliga ämnen skulle byggasin i den vanliga utbildningen på olika nivåer (SoU 1971:11). emellertid att framför allt utbyggnaden avarbetsmedicinska institutets resurser borde avvaktas innan en mera övergripandegenomgång av utbildningen i de arbetsvetenskapliga ämnena företogs. Utskottetframhöll också att arbetsmiljöutredningens arbete skulle bli av väsentligbetydelse för den fortsatta utbildningen på arbetsmiljöområdet. Riksdagenlämnade uttalandet utan erinran. De nu aktueUa yrkandena har i huvudsak samma syfte som1971 års motion. I enlighet med utskottets tidigare ställningstagande anslutersig utskottet till syftet med yrkandena. Utskottet kan också medge attutvecklingen på arbetsmiljöområdet varit sådan att det nuframstår som lämpligt att en systematisk genomgång av utbildningen rörandearbetsmiljöfrågor inom såväl SÖ-området som UKÄ-området kommer till stånd.Utgångspunkten för en sådan genomgång bör i princip vara att vidga utrymmetför utbildning som avser sådana frågor. Med hänsyn till den ovan lämnaderedovisningen rörande SÖ:s och UKÄ:s verksamhet på området är det emellertidenligt utskottets mening inte erforderligt med något initiativ föratt nå angivna syfte. I detta sammanhang finns också, då det gäUer utbildningenav skyddsingenjörer och andra personer som i sin verksamhet helt eller-delvisär sysselsatta på arbetsmiljöområdet, skäl anföra följande. Med utgångspunkt iarbetarskyddsstyrelsens avgivna anslagsframställning kan man förutseatt utbildningen av såväl läkare som skyddsingenjörer kommer att bh avbetydligt större omfattning än vad som förutsattes 1971 behandladepropositionen om utbyggnad av företagshälsovården (prop. 1971:23, SoU 1971:11).Även utbildningskapaciteten för företagssköterskor kan beräknas öka. Avanslagsframställningen framgår också att styrelsen planerar att undernästkommande budgetår på försök anordna utbildning i arbetsmiljöfrågor förvissa särskilt kvalificerade skyddsombud och för annan personal som engageras iskyddsarbetet. Under hänvisning till det anförda avstyrker utskottet deyrkanden rörande utbildningsfrågor som framställs i motionerna 1973:287 (yrkande5), 1973:655 (yrkande 2) och 1973:2004 (yrkande 5). Vad slutligen angår yrkandet i motionen 1973:655 (yrkande1) om att skall föreläggas förslag om inrättande av en professur i"arbetsmiljöforskning" får utskottet erinra om attarbetsmiljöforskningen inte är något avgränsat forskningsområde utan i ställetsträcker sig över åtskilliga vetenskapliga discipliner där medicinskt,tekniskt, naturvetenskapligt och beteendevetenskaphgt skolade kraftersamarbetar. Utskottet vill vidare erinra om att UKÄ hos Kungl. Maj:t föreslagitatt en arbetsvetenskaplig utbildning och forskning anordnas vid högskolan iLuleå. Prövningen av ärendet kommer att ske under det pågående budgetarbetet.Under detta arbete kommer även bl. a. UKÄ:s förslag i dess avgivnaanslagsframställning om två nya professurer inom det arbetsvetenskapligaområdet att prövas. Med hänsyn till det anförda är någon åtgärd ianledning av motionsyrkandet inte erforderligt. Utskottet avstyrker därförmotionen 1973:655 även i denna del. Vidgade uppgifter för arbetarskyddsfonden Arbetarskyddsavgiften, som infördesår och som skall bidra till vidgade insatser för en förbättradarbetsmiljö, utgör av samma löneunderlag som ligger till grund föravgiften til) yrkesskadeförsäkringen. Två femtedelar av arbetarskyddsavgiftengår tUl statens kostnader för arbetarskyddsverket medan återstoden, således0,av löneunderlaget, går till arbetarskyddsfonden, vars medel skallanvändas för bidrag till forskning, utbildning och information. I samband medatt yrkesskadeförsäkringsavgiften sänktes aviserades enfördubbling av arbetarskyddsavgiften. Förslag härom framläggs i propositionen.Avsikten är att av den nya arbetarskyddsavgiften på en fjärdedel skallgå till statens kostnader för arbetarskyddet och tre fjärdedelar tUl arbetarskyddsfonden.Fonden föreslås dessutom få ytterligare medel genom att även staten fårskyldighet erlägga arbetarskyddsavgift. Utskottet tillstyrker propositionensförslag i förevarande del, som föranleder ändring i lagen (1971:282) omarbetarskyddsavgift. I föregående avsnitt har angivits att utbildningen avskyddsombuden och av vissa andra personalkategorier skall bekostas genomarbetarskyddsfonden. Man räknar med en kostnad på 20 milj. kr. Dessutom kan man räkna med en kostnad på ca 5 milj.kr. för utbildningsbidrag till personal som genomgår företagshälsovårdsutbildninghos arbetarskyddsstyrelsen men som inte har anställning i företagshälsovården.Den som redan har anställning förutsätts uppbära lön och börinte vara berättigad tUl utbildningsbidrag från fonden. Utskottet tiUstyrker att lagen om arbetarskyddsavgiftändras även på det sättet att bidrag till kostnader för skyddsarbete som utförsav regionala skyddsombud kan utgå från arbetarskyddsfonden. I den ovannämnda skriften från vissa organisationer pålantarbetar-området tas bl. a. upp vissa frågor om ersättning för de regionalaskyddsombudens utbildning och verksamhet. Utskottet utgår från att dessaspörsmål kommer att tas upp till prövning i samband med att närmare regler förbidragsgivningen utformas. har arbetarskyddsfondens insatser i fråga omforskning främst inriktats på projekt som gäller undersökningar, kartläggningaroch analyser av ohka problemområden för att därigenom bl. a. få ökade kunskaperom de faktorer som har betydelse för människor i arbetslivet. Erfarenheternavisar att det kan uppstå svårigheter när det gäller att föra ut resultaten avforskningen i praktisk tillämpning. Det föreslås därför i propositionen attgenom en ändring av lagen om arbetarskyddsavgift fonden skall fä möjlighet attstödja projekt så långt i produktutvecklingen som behövs för att garantera attnya tekniska lösningar kan komma i praktisk tillämpning. Utskottet tillstyrkerdetta förslag. Utskottet tillstyrker att som en engångsåtgärd för år 1974en tiondel av arbetarskyddsavgiften får användas till att finansiera deutbildningsinsatser som krävs i samband med genomförandet av förra åretsbeslut av statsmakterna om styrelserepresentation för anställda vidaktiebolag och ekonomiska föreningar (prop. 1972:116, NU 1972:62). Avsikten äratt man med dessa medel skaU täcka tre fjärdedelar av de egentligautbildningskostnaderna medan en fjärdedel skall betalas av organisationernasjälva. I fråga om ersättning för förlorad arbetsförtjänst föreligger redan nuen överenskommelse mellan SAF, LO och TCO. Det ingår i arbetarskyddsfondens uppgifter att även lämnabidrag till information inom arbetsmiljöområdet. Under innevarande år harfonden avgivit en rapport (1973:5) Utbildning och upplysning inom arbetsmiljön,i vilken föreslås en omfattande informationskampanj. Sedan rapporten framlagtshar styrelsen för fonden beslutat reservera 5 milj. kr. förinformation inom arbetsmiljöområdet. Insatserna kommer att sättas inhuvudsakligen . Medlen skall användas för bl. a. en brett upplagdinformationskampanj i anslutning till den föreslagna nya lagstiftning sombehandlas i detta betänkande. Nämnas kan också att styrelsen nyhgen tillkallaten särskOd referensgrapp som skall samordna informationsarbetet rörandearbetsmiljön. Genom den omfattande information på arbetsmiljöområdet, somsåledes kommer att sättas i gång , tillgodoses enligtutskottets mening syftet med motionen 1973:287 (yrkande 6) av m.fl., såvitt däri begärs att en arbetsmUjökampanj skaU genomföras. Utskottetavstyrker därför yrkandet. har tidigare i årbeslutat om en kraftig förstärkning av både arbetarskyddsstyrelsens ochyrkesinspektionens resurser (prop. 7, SoU 1973:5). En fortsattutbyggnad av resurserna planeras på grundval av förslag avarbetsmiljöutredningen. På flertalet mindre arbetsställen sker yrkesinspektionenstillsyn genom särskilt utsedda kommunala tillsynsmän. Den kommunala tillsynenomfattar arbete som bedrivs utan användande av maskinella hjälpmedel eUertekniska anordningar och där i regel används mindre än tio arbetstagare.Tillsynsformen gäller enligt beslut av arbetarskyddsstyrelsen också vissaarbetsstäUen med enkla tekniska anordningar och vissa arbetsställen med tioeller flera arbetstagare, t. ex. inom handels- och kontorsverksamhet ochservicenäringar. I propositionen framhålls att det är viktigt att denkommunala tillsynen ges en ökad effektivitet. För att nå detta syfte börtillsynen utövas av heltidsanställda kommunala tjänstemän, främst hälsovårdsinspektörer,som har erforderlig utbildning. Sedan propositionen avgivits, har förslag lagtsfram om den framtida hälsovårdsinspektörsutbildningen (Ds S 1973:4).Utbildningen är avsedd att ge inspektörerna kompetens att utöva en fullgodkontroU över de arbetsställen som ligger under tillsyn. Utskottet biträder de förslag till ändringar iarbetarskyddslagen som avser den kommunala tillsynen. Förslagen innebär ihuvudsak att det skall vara kommunen i stället för hälsovårdsnämnden somskall svara för att de kommunala tillsynsmännen utses. Dessa skaU ha denbehövliga kompetensen för att kunna biträda yrkesinspektionen itillsynsarbetet. Med anledning av synpunkter som framförs i motionen1973:2006 av i m. fl. (s) får utskottet anföra följande. Det är av vikt att den kommunala tillsynen ägnas storuppmärksamhet vid utarbetandet av närmare föreskrifter förtillsynsorganisationen. Liksom varit fallet bör en klarförfattningsmässig gränsdragning för denna tillsyn göras. Självfallet kan detvara lämpligt att arbetarskyddsstyrelsen också fortsättningsvis har möjlighetatt göra de jämkningar som behövs av praktiska skäl. Därvid måste i vart fallinnan alla kommunala tUlsynsmän fått möjlighet till den avsedda utbildningen påarbetarskyddsområdet iakttas viss försiktighet då det gäller att bestämma vilkaarbetsställen som skall ligga under tillsyn. Det är också viktigt attyrkesinspektionens tjänstemän får klara direktiv i fråga om samarbetet ochkontakten med de kommunala tillsynsmännen. Utskottet anser sig kunna förutsätta att här redovisadesynpunkter kommer att beaktas av Kungl. Maj:t och arbetarskyddsstyrelsen vidutarbetande av närmare bestämmelser på området. Med hänsyn härtill och då detockså får förutsättas att behovet av förbättrad vidareutbildning för nuverksamma kommunala tillsynsmän kommer att övervägas av arbetarskyddsstyrelsenär någon åtgärd i anledning av motionen 1973:2006 inte erforderiig. Det har uppdragits åt kommunalekonomiska utredningen att prövafrågan om statsbidrag till kommunerna för den kommunala arbetarskyddstillsynen.Eftersom utredningens arbete inte bör föregripas avstyrker utskottet yrkanden idenna bidragsfråga som framställs i motionen 1973:2003 (yrkande 4) av herrGustavsson i m. fl. (c) och motionen 1973:2004 (yrkande 3) av herrHelén m. fl. (fp). Frågan om yrkesinspektionens arbetsformer behandlasrelativt utför-hgt i propositionen. Som departementschefen understrukit haryrkesinspektionen vid sidan av sin inspekterande funktion betydelsefullauppgifter som rådgivande och stödjande organ i förhållande till den lokalaskyddsorganisationen. Utskottet ansluter sig till uppfattningen attyrkesinspektionens tillsynsverksamhet i ökad omfattning bör ges formen avinsatser riktade på vissa branscher eller vissa miljöproblem. Betydelsen av attyrkesinspektionen regelbundet besöker arbetsplatserna bör Också framhållas. 1 motionen 1973:2003 av i m. (c) framhålls att det är angeläget att sådana specialister som inte kan finnaspå varje yrkesinspektionsdistrikt placeras så att flera distrikt gemensamtanvänder dessa. Utskottet vill med anledning av yrkandet hänvisa till denutförliga redovisning rörande specialistfunktionerna som lämnas i propositionen(s. 187188). Redovisningen ger enligt utskottets mening stöd för att deenskilda distriktens behov av speciahsttjänster skall kunna tillgodoses såvälgenom samarbete mellan distrikten som genom utnyttjande avarbetarskyddsstyrelsens resurser. Utskottet anser det därför inte erforder- hgt att, som föreslås i motionen, hos Kungl. Maj:t göranågot uttalande i frågan. Motionsyrkandet avstyrks därför. Ett genomförande av de förslag som framläggs ipropositionen och de insatser som i övrigt görs för att förbättra arbetsmiljönkommer att ställa ökade krav på yrkesinspektionen. BL a. blir det av betydelseatt yrkesinspektionen kan verka nära arbetsställena och snabbt ta ställningtill skyddsfrågor som där uppkommer. Det sagda motiverar en ökning av antaletyrkesinspektionsdistrikt. har efter förslag i åretsstatsverksproposition anvisat medel så att det skall bli möjligt för Kungl.Maj:t att besluta om en omläggning av distriktsindelningen (prop. 1973:1 bil.7, SoU 1973:5). Av den nu behandlade propositionen framgår attdepartementschefen avser att på grundval av arbetsmiljöutredningens förslag ochremissyttrandena över detta föreslå Kungl. Maj:t att antalet distrikt ökas från11 till 19. Genom att tillstyrka den av Kungl. Maj:t föreslagnamedelsanvisningen till yrkesinspektionen har utskottet tagit ställning för enutökning av yrkesinspektionsdistrikten till i huvudsak det antal som enligt detsagda kommer att föreslås av departementschefen. I detta sammanhang harutskottet därför inte anledning att närmare gå in på distriktsindelningsfrågan.I anledning av en skrivelse, som inkommit från kommunstyrelsen i ,anser sig utskottet dock kunna uttala att - om ett gemensamt distrikt bibehållsför och -ett lokalkontor bör inrättas i Jämtlandslän. Detta ställningstagande står i överensstämmelse med vadarbetsmiljöutredningen anfört. Med hänsyn till bl. a. det utredningsarbete som pågår inomlänsberedningen bör enhgt utskottets mening inte nu ta ställningtill frågan huruvida en ytterligare ökning av antalet yrkesinspektionsdistriktbör komma till stånd. Det kan dessutom vara lämpligt att avvakta erfarenheternaav den nu aktuella indelningsreformen, som kommer att ställa stora krav påpersonalresurserna. Utskottet avstyrker därför motionen 1973:2003 (yrkande 1)av i m. fl. (c), såvitt däri föreslås ett uttalande avinnehåll att varje län skall få ett yrkesinspektionsdistrikt. Sanktionssystem m. m. Det bör självfallet vara en strävanatt arbetsmiljöfrågor skall lösas utan ingripanden av tvångskaraktär. Somdepartementschefen framhåller måste dock ett sanktionssystem finnas, som kanutgöra ett fast underlag för snabba och verksamma myndighetsätgärder mot dåligaarbetsmiljöförhållanden. Sedan utredningen konstaterat, att nuvarandesanktioner inte fungerat tillfredsställande i praktiken, har utredningen tagitupp sanktionssystemet till prövning och lagt fram förslag om förändringar. Pågrundval av utredningens förslag föreslås i propositionen i huvudsak följandesom syftar till att öka sanktionssystemets effektivitet och att getillsynsorganens agerande ökad tyngd. Ettvitesförfarande införs i arbetarskyddslagstiftningen. arbetarskyddsmyndighet i samband med föreläggande omskyddsåtgärd skaU kunna fastställa ett vitesbelopp som är avpassat främst eftervad som i det särskilda faUet behövs för att skyddsåtgärden skall vidtas.Underlätenhet att vidta förelagd åtgärd inom angiven tid leder tUl att vite påtalan av åklagaren utdöms av domstol. Nytt föreläggande, eventuellt med förhöjtvite, kan också meddelas i detta läge. Om myndigheterna - i främsta mmmetyrkesinspektionen - inte funnit skäl utsätta vite i föreläggande skall straffkunna följa på överträdelse av föreläggandet. Inte bara föreläggande utan ävenförbud skall kunna meddelas med utsättande av vite. För överträdelse avtillsynsorgans föreläggande, förbud eller föreskrift höjs maximistraffet tillfängelse . En annan förändring på sanktionsområdet är att ilagstiftningen införs ytterligare ett påtryckningsmedel, nämligentvångsutförande, vilket ger tillsynsorganen möjlighet att på arbetsgivarensbekostnad låta verkställa skyddsåtgärd, som arbetsgivaren underlåtit vidta.För att ytterligare öka möjligheterna att få en snabb effekt avtillsynsmyndigheternas insatser föreslås en bestämmelse av innehåll atttillsynsorganen skall kunna förordna att beslut om ingripande skall gälla utanhinder av att beslutet inte vunnit laga kraft. I fortsättningen skallföreläggande, förbud eller föreskrift också kunna tillgripas i fråga om statligverksamhet. Talan mot arbetarskyddsstyrelsens beslut om sanktion i form avförbud, föreläggande eller föreskrift skall i fortsättningen föras hos Kungl.Maj:t i stället för hos kammarrätt. Vid sin granskning av den i propositionen föreslagnalagtexten har utskottet funnit skäl närmare överväga innehållet i 53 §arbetarskyddslagen. Paragrafens första stycke föreslås i propositionen fåföljande lydelse. Uppfyller arbetsställe ej de kravsom gälla enligt denna lag eUer föreskrifter eller anvisningar som meddelatsmed stöd av lagen, äger yrkesinspektionen förelägga arbetsgivaren att avhjälpamissförhållandet. kan också förbjuda honom att bedriva visstarbete eller använda viss lokal, maskin, redskap eller annat hjälpmedel, visstämne eller material eller viss arbetsmetod utan att iaktta villkor som angivitsnär förbudet meddelades. Föreläggande eller förbud som sagts gäller ävenbeträffande verksamhet som den mot vilken påbudet riktats bedriver påarbetsstället utan att använda arbetstagare. Liksom det nu gällande stadgandetbehandlar förslaget åtgärder mot missförhållande som råder på visstarbetsställe. Anknytningen till begreppet arbetsställe bör enligt utskottetsmening inte innebära att giltigheten av ett föreläggande eller förbud underalla omständigheter är begränsad till just den plats där bristen uppdagades.Sådan begränsning bör således inte gälla om ingripandet mot arbetsgivarenavsett en flyttbar anordning som regelbundet används av samma arbetsgivare iverksamhet som inte är bunden till något fast driftsställe utan utövas på olikaplatser och eventuellt också på olika orter. Tilläggas bör dock, att enförutsättning härför måste vara att det är möjligt att säkert identifieraanordningen. En annan fråga är om föreläggandeeUer förbud, som grundar sig på prövningen av en arbetsanordning på visstarbetsställe, bör kunna få avse andra liknande anordningar som har samma slagsbrister men som används på annat arbetsgivarens arbetsställe. Även om vissaskäl skulle kunna anföras för att en sådan möjlighet införs har utskottet inteansett sig böra förorda att den föreslagna lagtexten ändras. Utskottet har isin bedömning beaktat omständigheter som sammanhänger med att föreläggande-och förbudsinstituten är uppbyggda och inpassade i regelsystemet för attutnyttjas vid behov av ingripande i det enskilda fallet. Främst är att nämnaatt rättssäkerhetsskäl talar för att tiUsynsmyndighet måste ha närmare kännedomom samt möjlighet att tillfredsställande precisera identiteten av anordningeUer förhållande som ingripandet avser. Den här diskuterade utvidgaderäckvidden av föreläggande eller förbud måste dessutom ses mot bakgrunden av demöjligheter som står arbetarskydds-styrelsen till buds att via generella kravpå typgodkännande av olika slags anordningar komma tUl rätta med problem avförevarande slag.