bet · FW01TU18 · 1973-12-31 00:00:00 — betänkande i anledning av motion angåendeminimikraven för bostäder på fartyg. I motionen 1973:191 av herrRosqvist m.fl. (s) hemställs ; att hos Kungl. Maj:t begär att delssjöfartsverkets kungörelse om bostäder (meddelande nr 4 är1970), dels kommerskol-legie kungörelse av , med viss hänsyntagen till redan byggda fartyg, omarbetas med beaktande av vad i motionenanförts i syfte att uppnå bättre samstämmighet med nutida sociala värderingar. Över motionen har yttrandenavgivits av , , . och för mindre fartyg. Se bilaga till dettabetänkande. Grundläggande bestämmelser ombesättningens bostäder finns i 3. kap 2 § lagen (1965:719) om säkerheten päfartyg. Ytterligare bestämmelser frågan har meddelats i entillämpningskungörelse till nämnda lag. Med stöd av givna bemyndigandenankommer det på att utfärda de ytterligare föreskrifter somerfordras för tillämpningen av bestämmelserna. Sådana föreskrifter harutfärdats genom kungörelse (1970;A 4) om bostäder ochekonomilokaler m. m. på fartyg. Före tillkomsten av sjösäkerhetslagstiftningreglerades säkerheten på fartyg bl. a. genom ett antal kungörelser. Aktuella iförevarande sammanhang är kungörelsen (1952:818) angående bostäder m. m. åfartyg för ombord anställda samt av dåvarande tillsynsmyndigheten kommerskollegium utfärdade tilläggsbestämmelser till kungörelse. Dennakungörelse och tilläggsbestämmelserna upphävdes men gäller fortfarandeför fartyg som kölsträckts före . I fråga om bostadsfrågans internationella reglering gällerav biträdda nr 92 om besättningens bostäder på fartyg,reviderad , och nr 133 om besättningens bostäder påfartyg (tilläggsbestämmelser). Sistnämnda konvention behandlas i propositionen1971:158. I sittyttrande över nu ifrågavarande motion erinrar om TUl?73;ia , , .2 ovannämnda författningsmässiga och internationellareglering av bostadsfrågan. Verket anför vidare atl: vid den överarbetning avde svenska bestämmelserna som verket avser att göra hänsyn kommer att tas intebara till den nya konventionens innehåll utan även till bostadssociala frågorsom väckts från olika håll sedan är 1971. framhåller härvid somangeläget att söka påverka utveckhngen mot större hytter för manskapet och enbättre boendemiljö jämväl i övrigt för samtliga ombordanställda. vill inte motsätta sig nyabestämmelser rörande bostadsstandarden men anser dock att nuvarandeförfattningar bör bibehållas för fartyg under 20 000 dwt. Minimikraven förstörre fartyg kan däremot enligt föreningen fastställas i enlighet med vad somkan vara rimligt med hänsyn till övriga utrymmen som står till besättningensförfogände. Föreningen bedömer det emellertid som mycket olyckligt om mari i enlag försöker fastställa "normal" standard för bostäderna, då dettasnarare kommer att låsa fast än att driva på en önskvärd utveckling. Frågan omutjämning av olika personalkategoriers bostadsstandard bör enligt föreningenlösas genom överenskommelser mellan arbetsmarknadens parter. Med hänvisningtill bl. a. det anförda anser föreningen att rhötionen bör avslås. instämmer i motionärernas åsiktatt äldre manskap bör åtnjuta samma bostadsstandard som juniorbefälet ochställer sig även i övrigt positiv till motionärernas förslag. och tillstyrker bifall till motionen. för mindre fartyg anhåller att det måttefå anstå med ytterligare krav- på bostadsstandarden intill dess man kan uppnåinternationella överenskommelser om att densamma skall höjas för nytillkommandefartyg. Utskottet vill i anledning avnämnda motionsyrkanden erinra om att Kungl. Maj:t genom beslut den 5 juli 1973bemyndigat chefen för att tillkalla en sakkunnigmed uppdrag att utreda frågor som hänger samman med de onibordanställdasarbets-och miljöförhållanden rn. 1 direktiven för utredningen sägs bl. a. att den allmännamålsättningen i enlighet med de överväganden som gjordes vidsjösäkerhetslagens tillkomst bör vara att de principer som gäller i fråga omarbetarskyddet för landanställda också kommer till användning när det gäller deombordanställdas förhållanden. Det nämns emellertid på grund av fartygsarbetetsspeciella natur som väsentligt att utredningen överväger i vilken utsträckningfartygsmiljön ger anledning till specialregler. Eftersom fartyget också är denanställdes bostadsplats och den plats till vilken han är hänvisad under fritidframhålls som viktigt att perspektivet vidgas och att miljöfrågorna bedöms medutgångspunkt även härifrån. För rekrytering av lämplig arbetskraft tillsjöfartsnäringen anses det vidare vara av stor betydelse att problem som hängersamman med bostads- och fritidsmiljön blir lösta. I huvudsak sägs samma problemgälla för bostads-och fritidsutrymmena som för övriga delar av fartyget. Det bör vidare stå utredningen fritt att i frågor somutredningen finner böra behandlas särskilt skyndsamt lägga fram delförslaginnan arbetet slutförs. Underhänvisning till det anförda anser sig utskottet kunna utgå från att de avmotionärerna aktualiserade frågorna kommer att behandlas under det sålundabeslutade utredningsarbetet. Med hänsyn till nybyggnation av fartyg villutskottet emellertid framhålla betydelsen av en skyndsam översyn av dessafrågor. En prövning av dem bör därför komma till stånd med förtur. Utskottetföreslår att motionen i detta syfte överlämnas till utredningen för dessöverväganden. Vad sålunda anförts bör ges Kungl. Maj:t till känna. att i anledning avmotionen 1973:191 som sin mening ger Kungl. Maj;t till känna vad utskottetanfört om överlämnande av nämnda motion till utredningen rörande deombordanställdas arbets- och miljöförhållanden m. m. Närvarande: herrar (), (), (), (), (). (), i Heden (c), Rosqvist(s), (), (), (). Östrand (s). Clarkson (m),() och (vpk). 1" 1973. Bilaga Yttranden över motionen1973:191 Grundläggande bestämmelser ombesättningens bostäder finns i 3 kap. 2 § lagen (1965:719) om säkerheten påfartyg. I tillämpningskungörelse (1965:908) till den nämnda lagen harytterligare bestämmelser om besättningens bostäder meddelats i 3 kap. 20-25 §§av kungörelsen. Det ankommer på att med stöd av givna bemyndigandenutfärda de ytterligare föreskrifter som erfordras för tillämpningen av denämnda bestämmelserna. Sådana föreskrifter har utfärdats genom sjöfartsverketskungörelse (1970:A4) om bostäder och ekonomilokaler m. m. på fartyg. I motionen uppehåller man sig även vid äldre lagstiftningoch det är därför anledning att även något beröra denna. Före tillkomsten av1965 års sjösäkerhetslagstiftning som, förutom att avse en modernisering avlagstiftningen, syftade till en övergripande redaktionell översyn avsjösäkerhetslagstiftningen reglerades säkerheten på fårtyg bl. a. genom ettantal olika kungörelser. övergångsbestämmelserna till förutnämndakungörelse 1965:908). Bland dessa urskiljer man kungörelsen (1952:818) angåendebostäder m. m. å fartyg för ombord anställda samt av dåvarandetillsynsmyndigheten kommerskollegium utfärdadetilläggsbestämmelser till 19.S2 års kungörelse. De nu nämnda bestämmelserna upphävdes ,kungörelsen 1952:818 genom SFS 1970:179 och tilläggsbestämmelserna genomsjöfartsverkets kungörelse 1970:A4. I samband med upphävandet av kungörelsen1952:818 förordnade Kungl. Maj:t att den upphävda kungörelsen skullefortfarande gälla i fråga om fartyg till vilket kölen sträckts före 1970-07-01i den mån ej bestämde annat. I fråga om kommersköllegietsdlläggsbestämmelser meddelade sjöfarts verket enahanda förordnande genomverkets kungörelse 1970:A4. Vad nu ätergivits är ett uttryck för en allmäntvedertagen princip att redan byggda fartyg ej skall påverkas av nyabestämmelser om inte detta nödvändiggöres av särskilt angelägna säkerhetsskäleller sociala hänsyn. Pörbehållen om rätt för att förordna omatt även de nya bestämmelserna skulle kunna utsträckas att gälla även äldrefartyg får ses rriot denna bakgrund. De kan ej, enligt hittillsvarande praxis,användas för att genomföra en allmänt standardhöjande åtgärd på äldre fartyg.Äldre fartyg som inköps frän utlandet behandlas som "nya fartyg". Detkan i detta sammanhang anmärkas att skulle det Hkväl komma i fråga attgenomföra sådana åtgärder på äldre fartyg bör detta ske på lagteknisktannorlunda sätt än som föreslås i motionen. Förhållandet mellan skeppsmätningsregler ochbostadsbestämmelser Avgörande för tillämpningen avolika bestämmelser, såväl internationella som nationella, på ett fartyg ärofta dess bruttodräktighet. Med anledning härav strävar ofta beställare avsärskilt mindre fartyg att hålla fartygets storlek under ett visstbruttotontal. (Härav uttrycket paragraf fartyg). I bruttotonaget inräknas bl.a. lastrum, maskinrum och bostadsrum. Undantagna är t. ex. kök och sanitärautrymmen (tvättrum etc.) Av vad nu sagts följer att om man med bibehållande avett givet bruttotonage vill öka ytinnehållet (och därmed volymen) av bostädernamåste en motsvarande minskning ske av lastutrymmet. Inom de fartygskategorier som ärmest känsliga för internationell konkurrens, nämligen de mindre och medelstora,torde en ökning av nu gällande krav på bostadshyttens innehåll komma attmedföra att fartygen ej kommer att anses lönsamma att driva. För större fartyg,i fråga om vilka storleken av bruttodräktigheten är av underordnad betydelse,spelar de ovan nämnda relationerna mellan skeppsmätningsreglerna och bostadsbestämmelsernamindre eller ingen roll. Slutligen bör upplysas, att , dock hittillsförgäves, internarionellt verkat för att bostäderna skulle få en annan skeppsmätningstekniskbehandling än den ovan redovisade för att man därigenom skulle kunna nå bättrebostadssociala förhållanden till sjöss. I fråga om bostäder gäller de avSverige biträdda nr 92 angående besättningens bostäder åfartyg, reviderad 1949 (SÖ 1950:110) och nr 133 ombesättningens bostäder på fartyg, tilläggsbestämmelser. Den sistnämndakonventionen behandlas i K. Som framgår av redogörelsen iproposiUonen avser att modifiera nuvarande bostadsbestämmelsermed anledning av denna konvention. Det bör här nämnas att till grund vid det förberedandearbetet inom (jfr. sid 3 förutnämnda prop.) låg förutnämndakungörelse 1970:A4. Internationellt sett - även i jämförelse med våra nordiskagrannländer - ställer de svenska bostadsbestämmelserna höga krav. Det är attbeklaga att ILO-arbetet ej medförde en mer påtaglig höjning av deninternationella standarden. Inom en näring som i så hög grad som sjöfartenarbetar under internationell konkurrens är det väsentligt att säkerhetskrav ochsociala krav är internationellt likartade. Det är därför ett svenskt intresseatt verka för sjösäkerhetsfrågornas internationella behandling. Sjöfartsverketkommer att göra förnyade försök att ta upp bostadsfrågan på det internationellaplanet. Som framgår av vad ovan sagtskommer att överarbeta nuvarande bostadsbestämmelser för fartyg.Med hänsyn till omfånget av övrigt författningsarbete kan en sådan överarbetningtidigast vara avslutad vid slutet av innevarande år. Vid överarbetningen kommerhänsyn att tas inte bara till den nya konventionens innehåll utan ävenbostadssociala frågor som väckts frän olika håll . Som vidareframgått kommer det att ställa sig svårt att nämnvärt påverka ytinnehållet ibostäderna på mindre och medelstora fartyg. På större fartyg bör man emellertidkunna nä betydligt längre än f. n. i fråga om bostadsstandard. Senareuttalanden från redarhåll tyder också pä att man numera är beredd att höjabostadsstandarden på större fartyg. Slutligen bör framhållas attbostadsstandard ej är enbart en fråga om hytternas (sovrummens) ytinnehåll.Avgörande för en god arbetsmiljö är utformningen av rum för fritidsändamål,tillgången till goda sanitära utrymmen och utformningen av dessa samt inteminst bostädernas allmänna s, k. lay-out. Dessa frågor kan inte påverkas avendast bestämmelser utan dessutom måste ett aktivt utbyte av idéer komma tillstånd mellan ombordanställda, redare, varvsindustrin och tillsynsmyndigheten.En sådan kontaktskapande verksamhet pågår också f. n. Det kan slutligen anmärkas att detinte finns någon anledning för att slå vakt om att olikakategorier av ombordanställda har olika bostadsstandard i fråga om hytternasstorlek m. m. bostadskonvention bygger emellertid på principen attbefäl tilldelas större hytter än manskap. Från sida är detangeläget att söka påverka utvecklingen mot större hytter för manskapet och enbättre boendemiljö i övrigt för samtliga ombordanställda. Motionärerna framhåller, altbostadsbestämmelserna till sjöss icke följt med den sociala utvecklingen, som iövrigt skett i vårt land. Man påpekar vidare, att enligt bostadskungörelsenföreskrives i fartyg från ca. 5 000 dvt och upp mot 500 000 dvt-klassen enminsta total golvyta för manskap till 7 kvm i enmanshytt och 10 kvm itvåmanshytt. Föreningen finner ett visst berättigande i de framfördaåsikterna, men det torde dock stå klart, att fartyg som bygges för svenskräkning i många avseenden erhåller en högre standard än vad nuvarande lagföreskriver. Den av motionärerna åberopade kungörelsen av (1970:serie A nr 4) föreslogs vid senaste av den svenskadelegationen bli antagen som ILO-standard. Detta mötte dock intet gensvar,varför övriga länder har lägre krav än de i gällande. Sett ur densynpunkten att rederinäringen är internationell och utsatt för internationellkonkurrens är detta givetvis olyckligt, men svensk rederinäring motsatte sigdock icke bestämmelser. Motionärerna nämner bl. a,, att "liggetiden i hamnhar minskat och fartyg och besättning tillbringar till sjöss".Detta är fullständigt riktigt, men föreningen vill peka pä det avtalom avlöningssystem, varom näringens parter träffat överenskommelse. Dettainnebär, att tiden till sjöss (ombord) väsentligt nedbringas i jämförelse medde förhållanden, som rådde för bara . Föreningen vill poängtera atti vissa passagerarfartyg, färjor och andra mindre fartyg sker avlösningen avbesättningen efter tjänsteperioder pä mellan 1 . I och med att de s. k. paragrafbåtarna inte längre bygges,finns det troligen inga svenska rederier, som låter bostäderna följaSjöfartsverkets minimibestämmelser, 1 större fartyg har dessa regler omhyttdimensionerna överskridits och man får i sammanhanget ickebortse från andra utrymmen än just sovhytterna. Rymliga mässar, dag-, sport-och hobbyrum, alla uppehållsrum för besättningen, är nu standard i svenskafartyg och oftast är dessa utrymmen mycket spaciösa. I svenskafartygsbeställningar under senare, år har durkytan för manskap som regeluppgått till mellan 13 och 19 kvm. Ett flertal svenska rederier har tillsattarbetsgrupper för utredning av dessa frågor och redan vid den internationellasjöfartsutställningen - "72" - visades resultat avsådant internt rederiarbete. Här visades modernt anpassad boendemiljö medmodern planlösning av bostäder på mellan 5,8 x 4,8 m alternativt 4,2 x4,8 m. I passagerarfartyg av typ bilfärja med 450 sovplatser förpassagerare och en besättning på ca. 125 personer kan givetvis besättningensbostäder av bl. a. tekniska skäl icke nå upp till ovan skisserade standard. Härmåste man dock ha klart för sig, att. besättningens vistelse ombord endastuppgår till I ä , varefter avlösning sker kraven på bostadsutrymmenakan rimligtvis här inte sättas lika som på oceangående fartyg. Föreningen motsätter sig inte nya bestämmelser rörandebostadsstandarden och anser, att den nuvarande gränsen 5 000 dvt kan ändrastill ca. 20 000 dvt. För fartyg under 20 000 tonsgränsen bibehållesnuvarande författningar, medan minimikraven för större fartyg kan fastställas ienlighet med vad som kan vara rimligt med hänsyn till övriga utrymmen, som stårtill besättningens förfogande. Föreningen vill dock framhålla de svårigheter enskildaredare kan ha vid exempelvis konstruktion av mindre tankfartyg (kusttankers).Genom bestämmelser, som bl. a. förbjuder bostädernas förläggande över pumprummetoch lastutrymmet blir ofta de till buds stående bostadsytorna mindre än vadredaren skulle önska. Sådana konstruktionstekniska problem måste givetvisbeaktas vid utformningen av nya bestämmelser. Föreningen bedömer det som mycket olyckligt om man i enlag försöker fastställa "normal"-standard på bostäderna, då dettasnarare kommer att läsa fast än att driva på en önskvärd utveckhng. Föreningenhyser den uppfattningen, att konkurrensen om arbetskraften hksom hittUls kommeratt driva på utvecklingen av bostadsstandarden även i fartyg under 20 000tonsgränsen. Beträffande motionärernas uppfattning att myndigheternaäven skall motverka ojämnlikheter i olika personalkategoriers bostadsstandradanser föreningen detta vara en fråga för arbetsmarknadens parter att överenskommaom. Här måste även läggas aspekter ur rekryteringssynpunkt på olikabefattningars förmåga att locka till sig personal. Med hänvisning till ovanstående anser föreningen, attmotionen 1973:191 bör avslås. Bostäderna ombord i svenska fartygär reglerade enligt kungörelse av om bostäderoch ekonomilokaler m. m. på fartyg. Denna kungörelse ger de ombordanställda ioch för sig något större förmåner än vad gällande konvention, till vilkenSverige är ansluten, föreskriver. I motion 191 framhålles att manskap ombord har mindrebostadsyta än Juniorbefäl. Motionärerna påpekar orättvisan i att på så sätt kanäldre manskap få mindre utrymme än mycket ungt befäl. Det är riktigt attkungörelsen föreskriver att bostadsytan på fartyg över 3 000 brt skall förbefäl vara 10 m'' medan på samma fartyg manskap har 7 m samt att i dettabostadsutrymme får inräknas utrymme för möbler, skåp, byrå och dyligt, varförden fria golvytan i olyckliga fall kan bh en eller annan kvadratmeter, hka försåväl befäl som manskap. har vid upprepade tillfällenframhållit som sin åsikt att äldre manskap bör åtnjuta samma bostadsstandardsom Juniorbefälet, varför föreningen kan instämma i motionärernas åsikthärvidlag. Föreningen vill upplysningsvis informera om de egendomligaargument som framföres mot att man på mycket stora fartyg fortsätter medonormalt små bostadsutrymmen för samtliga ombord, även om de självfalletuppfyller bostadskungörelsens bestämmelser. Sålunda anför man att det bhrbilligare att i ett lyft ta ombord bostadshuset för påsvetsning av detsamma vidfartygets byggnad. För att åstadkomma ett lyft måste man begränsa såväl tyngdensom yttermåtten på däckshuset. Man låter alltså bostadsutrymmet bestämmas inteav fartygets dimensioner utan av den tillfälliga lyftkraften hos en varvskran.Den merkostnad som blir följden av att däckshuset måste lyftas i två omgångaroch svetsas samman ombord skulle enligt föreningens uppfattning mångdubbeltuppvägas av de möjligheter till ökad komfort och trivsel som besättningen därigenom skulle kunna få genom en meraspatiös inredning. Den onormala omsättningen av manskap skulle härigenom kunnaminskas. tjänstgör över hälften av manskapet i svenska fartygendast till sjöss innan man övergår till annanyrkesverksamhet. Motionen, som är en hemställan attriksdagen hos Kungl. MaJ:t begär att dels kungörelse ombostäder (SJVs meddelande nr 4/1970), dels kommerskollegie kungörelse av den20/1 1953, med viss hänsyn tagen till redan byggda fartyg, omarbetas medbeaktande av vad i motionen anförts i syfte att uppnå bättre samstämmighet mednutida sociala värderingar, bedöms av som väl befogad. I detta sammanhang vill anföra, attförutom en generell höjning av minimikraven för bostadens ytmått tillförslagsvis 10 m, bör även bostadens övriga innehåll och utrustning beaktas.Utöver sovplats, skåp och övriga möbler måste det, enligt förbundets mening,anses som ett elementärt krav, att i varje bostadsrum finns tvättställ medrinnande varmt och kallt vatten. Eet torde även vara rimligt och ligga inommöjligheternas ram att alla befattningshavare ombord såväl befäl som manskap på kommande fartygsnybyggen inte bara har egen hytt utan även i direktanslutning till denna toalettutrymme utrustat med klosett, tvättställ ochdusch. Maskinbefälsförbundettillstyrker således ovan nämnda motion. Bostaden ombord har förbundet och dess föregångare. Sjömansunionen och Eldareunionen, existeratvarit en aktuell fråga. Ursprungligen var det en fråga om människovärdigabostäder i stället för de två utrymmen, skansar, i vilka samtliga anställdaicke-befäl var inkvarterade förut under backen, men så sent som vid förbundetskongress 1954 diskuterades varför dåvarande tillät att fyrapersoner inkvarterades i en och samma hytt (avsåg dispens given till SvenskaAmerika för dess dåvarande passagerarfartyg ms ). Under årendärefter har frågan av medlemmarna hållits levande, diskuterats på klubbmötenoch krav om förändringar framförts till förbundet. Även om bostad ombord numerahögst får vara avsedd för två man och större fartyg numera bygges medenmanshytter för samtliga eller nästan samtliga ombordanställda, kvarstårklasskillnaderna genom olika storlek och inredning pä hytterna. Som exempel kananges att ett malm/oljefartyg om 270 000 dwt under byggnad för Broströmskoncernenpå varv, , kommer att ha hytter som för manskapets del kommeratt uppgå till drygt IO m , medan juniorbefälets hytter kommer att bli drygt 18m. Hytterna bhr, vad inredning beträffar, ganska lika men skillnaderna mellanolika kategorier anställda bibehålles genom differentiering storleksmässigtsett. På så sätt kan, som motionären framhåller, en nyutexaminerad ung styrmanfå tillgång till betydligt större bostad ombord än en medelålders matros medmångårig sjöpraktik. Skillnader ohka befattningshavare emellan skall, enligtförbundets åsikt, inte innefatta sociala värderingar. Omstruktureringen av den svenska handelsflottan har redani dag lett till att fartygen tillbringar timmar i stället för dygn i hamn.Kraven på miljön ombord, inklusive bostäderna, måste därmed också sättas högre eftersom de anställda har få tillfällen till avkopplingfrån denna miljö , enligt förslaget till ny sjömanslag, demåste tjänstgöra ombord innan de blir berättigade till avmönstring och frihemresa. Eftersom en stor del av svenska handelsflottan går i sådan fart attkostnaden för hemresa bhr en dryg utgift om beloppet skall bekostas av egnamedel, blir nio månaders ombordvaro en realitet för det stora flertalet avförbundets medlemmar. Skillnader i bostadskomfort ombord i fartyg är historisktbetingade och inte begränsade till enbart svenska fartyg, även , , rekommendationer bygger på samma ålder-domhgatänkesätt. Internationellt kan det måhända vara förklarligt, om än inte urförbundets synvinkel acceptabelt, med tanke på de stora skillnader i socialthänseende som finns olika stater emellan. Att , med högrelevnadsstandrad än flertalet andra länder, därför skall godta sådana skillnaderanser förbundet måste bero mera på slentrianmässigt än konstruktivt tänkesätt. Vid remissbehandUg av nu gällande kungörelse (1970:A4) ombostäder och ekonomilokaler m. m. på fartyg framförde förbundet som sinuppfattning att på fartyg vars längd är 100 m eller mera borde golvytan avbostad utgöras av minst 10 m oavsett vem av de ombordanställda som skulledisponera den. Förslaget skall ses såsom ett kompromissförslag beroende av delsdet faktum att det i det mindre tonnaget också finns mindre disponibelt utrymmeför särskilda kontorsutrymmen dels att förbundet vid det aktuella tillfälletbedömde det såsom troligt att ändringsförslag som enbart berörde det störretonnaget borde ha större möjlighet vinna gehör. En bidragande orsak till attförbundet inriktade sig på det större tonnaget var också att de mindre fartygenoftast har längre liggetid i hamn än moderna tank-, malm-, frys-ellercontainerfartyg. Ändrade och likvärdiga bestämmelser om hytternas storlekfår, då det gäller existerande fartyg, enhgt förbundets mening lösas från falltill fall och med hjälp av övergångsbestämmelser. Om ett existerande fartyggenomgår omfattande ombyggnad bör även bostäderna ombord moderniseras och bliUkvärdiga för alla ombord. För övriga existerande fartyg bör en lämpligövergångsperiod föreskrivas, förslagsvis . Förbundet ansluter sig helt till av motionärerna framfördaförslag och hemställer om att trafikutskott beslutar föreslåriksdagen ge Kungl.