bet · FW01FöU16 · 1973-12-31 00:00:00 — satsen, att utvecklingen av världens samladeförsvarsutgifter visar en tendens till en fortsatt minskning eller åtminstoneen stabilisering på en något lägre nivå än den som gällde . Även omunderlaget för denna slutsats självfallet präglas av en viss osäkerhet kanentydigt slås fast att den snabba tillväxt i omvärldens försvarsresurser somutmärkte stora delar av nu är bruten. TUl bilden hör att prisutvecklingen harvarit förhållandevis snabb för ett flertal länder. Detta gäller särskUtprisutvecklingen på produktionsfaktorn arbetskraft. Härtill kommerkostnadsstegringarna för kvalificerade vapensystem. Man kan dra den slutsatsenatt omvärldens krigsmakter måste minska i kvantitativ omfattning eller attomsättningen av materiel måste ske i betydligt lägre takt än f. n. och medinriktning mot enklare vapensystem. För vidkommande framhåller departementschefen attkostnadsstegringarna för personal och kvalificerad vapenmateriel skärperkraven på prioritering vid ställningstaganden till olika vapensystem. Denfortsatta utvecklingen av det mUitära försvaret kräver enligt departementschefensmening bl. a. mot denna bakgrund klara riktlinjer för avvägningen mellankvalitet och kvantitet. Den organisatoriska numerär för vilken försvarsmaterielanskaffas bör i första hand bestämmas med hänsyn till våra deklareradesäkerhetspolitiska ambitioner och mUitärgeografiska förutsättningar. Det äremeUertid inte möjligt att av dessa dra entydiga slutsatser om lämplig numerär.Om det lämpliga antalet förband av olika skäl inte kan utrustas med materiel aven viss kvalitet bör lösningen i allmänhet vara att de utrustas med teknisktmindre avancerade vapensystem. Inom en given kostnadsram kan därvid antaletförband i stället ökas. Denna princip kan dock inte tillämpas genomgående påalla system. För vissa vapensystem är möjligheterna att över huvud taget nåverkan bestämmande för kvaliteten på systemet och för det antal enheter sombehövs. Beträffande resursernas tidsmässiga avvägning framhölldepartementschefen i propositionen 1972:75 att det militära försvaretsoperativa styrka kunde tillåtas gä ned något i syfte attförstärka resurserna för att skapa effekt och handlingsfrihet . Dennabedömning gjordes mot bakgrund av de senaste årens utveckling mot en politiskavspänning i och kvarstår oförändrad. Vid den fortsatta utvecklingen av det militära försvaretbör strävan vara att sä stor del som möjligt av tUlgängliga resurser användsför materielanskaffning och utbildning som ger försvarseffekt i framtiden.Åtaganden som binder avsevärda resurser bör emellertidgöras med stor försiktighet. Det militära försvaret bör byggas upp så att det i allt väsentligtär balanserat och ger möjlighet till djupförsvar med kraftsamling till gränseroch kuster. Begränsningar i denna målsättning kan bli nödvändiga av olika skäl.Därvid bör sådana åtgärder prioriteras som medför att vårt försvar blir ividsträckt mening uthålligt. Härigenom får försvaret enligt departementschefensmening den största krigsavhållande effekten. denna bakgrund bör de delar av krigsorganisationen somutgörs av avvägningsprogrammen Rörliga markstridsförband. Lokalt bundnamark-stridsförband, Övervattensstridsförband och Luftförsvarsförband utgöra denbas på vUken det mUitära försvarets avhällande förmåga skall byggas. Denna basbör kompletteras med bl. a. ett kvalificerat spaningsflyg och en effektivsignalspaning för att möjliggöra en god förvarning. Fjärrstrids-förbanden börges lägre prioritet. Departementschefen går sä över till avvägningsprogrammensinriktning och tar därvid mot bakgrund av överbefälhavarens programplan upp vissaallmänna riktlinjer som bör gälla för den fortsatta planeringen. Vidgenomförandet kan variationer och förändringar inom ramen för dessa riktlinjerbli aktueUa, t, ex. med hänsyn till resultaten av pågående och planeradestudier och utredningar. Utformningen av markstridsförbanden har stor betydelse förtilltron till vår förmåga att genomföra ett uthålligt försvar över territoriet.Omfattningen av avvägningsprogrammen Rörliga markstridsförband och Lokaltbundna markstridsförband kan varieras endast inom vissa gränser. Antaletenheter inom de lokalt bundna markstridsförbanden bör med hänsyn tUl vårt landsstorlek vara förhållandevis stort. De kvalificerade, rörligamarkstridsförbanden skall kunna kraftsamlas i olika angreppsriktningar föravvärjande strid. De bör därför hållas på en jämförelsevis hög kvalitetsnivå.Dessa förhållanden medför bl. a. att antalet rörliga förband i storutsträckning blir beroende av tillgängliga ekonomiska resurser.Departementschefen biträder i stort den avvägning mellan rörliga och lokaltbundna markstridsförband som programplanen ger uttryck för. Han framhåller idetta sammanhang att de framtida infanteribrigaderna avses få en högre standardän de nuvarande samt att de brigader som förs över till lokalförsvarsförband istort sett behåller sin materiel. För övervattensstridsförbanden är tekniska prestanda avstörre betydelse än för markstridsförbanden. Det disponibla antalet är dock avgrundläggande betydelse också för dessa förband. För att göra det möjligt attanskaffa ett tillräckligt antal fartyg för ytattackuppgifter bör därför denpåbörjade övergången till lättare enheter fortsätta. Sådan fartygs-materiel börväljas som företrädesvis är lämpad för kustnära uppträdande iinvasionsförsvaret, dvs. i första hand patrullbåtar och torpedbåtar.Departementschefen godtar i princip överbefälhavarens inriktning avavvägningsprogrammet. Överbefälhavaren redovisar en minskning avavvägningsprogrammet Fjärrstridsförband. Detta står i överensstämmelse med 1972års försvarsbeslut. Överbefälhavaren föreslår att den pågående anskaffningenav 175 attack-, spanings- och skolflygplan av typ 37 genomförs.Departementschefen kommer senare att lämna förslag till Viggenpro-grammetsfortsatta utformning. 1 avvaktan härpå bör enligt propositionen förutsättas att"175-kontraktet" kommer att ligga fast. Tre ubåtar av typ A 14 harbeställts. Härigenom behålls möjligheterna att inom landet utveckla ochtillverka ubåtar. beslutat att jaktversionen av flygplan 37 skallutvecklas för senare anskaffning. uttalade härvid att ansträngningarskulle vidtas för att minska kostnaderna för detta utvecklingsarbete. Denplanering som redovisas i överbefälhavarens programplan har tagit hänsynhärtill. Departementschefen är inte beredd att ta ställning tillöverbefälhavarens förslag rörande utvecklingstakten för flygplan JA 37 Viggen.Myndigheternas planering innebär även att del av luftvärnsförbanden hålls påen hög teknisk nivå. Modernisering sker genom anskaffning av luftvärnsrobotar.Antalet luftvärnsförband går dock ned. Beträffande avvägningsprogrammen Central och högreregional ledning. Allmän försvarsforskning samt Gemensamma myndigheter ochfunktioner anförs i propositionen att kostnaderna för fredsorganisationen ochövriga fasta kostnader måste begränsas. Den restriktivitet somöverbefälhavarens planering ger uttryck för anser departementschefen vara nödvändigoch riktig. De senaste årens pris- och löneutveckling gör attuppmärksamhet måste ägnas försvarets kostnadsstruktur. Det är av stor vikt atttUlgängliga resurser koncentreras till materielanskaffning och utbUdning. Bl.a. är det viktigt att uppmärksamma och begagna alla möjligheter att begränsautgifterna för administration samt freds- och förvaltningsorganisationen. Ettviktigt led i denna verksamhet är den översyn av arbetsuppgifter ochorganisation som har skett beträffande fortifikationsförvaltningen ochförsvarets forskningsorganisation samt den omorganisation som pågår . En översyn av arbetsuppgifter och organisation , försvarets sjukvårdsstyrelse och värnpliktsverketövervägs och bör enligt departementschefen komma till stånd så snarterforderliga utredningsresurser kan frigöras. Han bedömer också att en översynav den centrala stabsorganisationen bör kunna påbörjas . Vad utbildningen beträffar har försöken med modifieradgrundutbUd-ning satts i gång. Överbefälhavaren har planerat fortsatt modifieradutbildning . 1 avvaktan på förslag årsvärnpliktsutredning godtar departementschefen detta. Repetitionsutbildningens omfattning har reducerats imyndigheternas programplaner. För arméförbandens del har en kraftigareminskning skett under periodens senare del än för avplaneringsperioden. Marinchefen räknar med att nästan helt ställa inrepetitionsutbUdningen under /74, medan flygvapenchefen räknarmed att genomföra ungefär hälften av tidigare planerad repetitionsutbildning.Överbefälhavaren uttalar att han inte kan acceptera en så stark reducering somförsvarsgrenscheferna har föreslagit. Han anmäler vidare att han avser attgranska repetitionsutbildningssystemet. Departementschefen finner för egen del att reduceringar irepetitionsutbildningens omfattning kan accepteras med hänsyn till bl. a,bedömningen av krigsriskerna i närtiden och för att möjliggöra att resursersätts av för åtgärder som ger styrka på . Han anser därför attrepetitionsutbildningen vid armén under /74 bör kunna begränsas något utöver vad chefen för armén harföreslagit. Departementschefen anser däremot, liksom överbefälhavaren, att ennågot större omfattning av repetitionsutbildningen vid armén bör eftersträvasunder de därpå följande fyra åren. Beträffande repetitionsutbUdningens omfattningvid marinen och flygvapnet kan departementschefen i huvudsak godta marinchefensresp, flygvapenchefens planering. Han erinrar i detta sammanhang om att Kungl.Maj:t har meddelat vissa föreskrifter röranderepetitionsutbildningen inom armén, varigenom besparingar kan göras genomminskning av antalet tjänstgöringsdagar utan att antalet repetitionsinkalladevärnpliktiga sjunker i motsvarande grad. Departementschefen behandlar därefter personalutvecklingeninom det mUitära försvaret. Kungl, Maj:t har genom beslut i december 1971uppdragit åt överbefälhavaren att i samråd med försvarets rationaliseringsinstitutlämna förslag till och vidta åtgärder för att genomföra vissapersonalminskningar inom försvaret. För perioden /731976/77 har som målangetts en minskning med minst 2 500 anställda. I en till beslutet fogadpromemoria anges att vissa beslut av statsmakterna kan medföra ökningar av denanställda personalen. Överbefälhavaren har i samråd med försvaretsrationaliseringsinstitut gett direktiv för minskning av antalet anställda inomolika organisationer. Dessa direktiv innebär att personalminskningen underperioden skall vara netto omkring 3 000, Myndigheternas planering visar påvissa problem att uppnå avsedda reduceringar, bl, a. gäller detta de förbandsbundnaverkstädernas civUa personal. Överbefälhavaren föreslår att vissa åtgärdervidtas för att underlätta personalminskningen. Den tidigare nämnda översynen avarbetsuppgifter och organisationen vid vissa myndigheter är ett led i dennaverksamhet. En minskning av antalet anställda bör enligtdepartementschefen ske utan friställningar och sålunda främst genomföras isamband med naturliga avgångar. Antalet pensionsavgångar t. o. m. budgetåret1977/78 bland civil personal inom försvaret har beräknats till mellan 4 000 och5 000 beroende på vUken pensionsålder som tillämpas i de olika individuellafallen. Härtill kommer övrig s. k. naturlig avgång. I syfte att ytterligare underlättarationaliseringsverksamheten har Kungl. Maj:t genom beslut den 30 juni 1972uppdragit åt statens personalnämnd att med biträde av försvarets personalnämndsvara för omplacering av övertalig personal inom försvaret. Härtill kommer det-trygghetsavtal för statstjänstemän som har ingåtts mellanstatens avtalsverk och de statsanställdas huvudorganisationer. Detta germöjlighet att genom beslut fattade före tillämpa normerna iKungl, Maj:ts brev med föreskrifter om särskilda förmåner förviss övertalig personal vid försvaret. Överbefälhavaren anmäler att befintliga bindningar inombyggnadsverksamheten skapar vissa svårigheter att kunna tillgodose investeringsbehoveni samband med personalminskningar. Enligt departementschefens mening är vissainvesteringar nödvändiga och bör priorite- ras för att snabbt ge avsedda rationaliseringsvinster. Detär emeUertid också nödvändigt att i detta sammanhang beakta bl. a. det förslagsom försvarets fredsorganisationsutredning har lagt fram samt statsmakternasställningstaganden i anslutning tUl detta förslag. Departementschefen erinrarom att ett stort antal mUitära byggnadsobjekt har tidigarelagts under senasteallmänna konjunkturnedgång. Därigenom har eftersläpningar i viss utsträckningåterhämtats. Detta bör enligt hans mening ge möjligheter tillinvesteringsätgärder i den utsträckning som bedöms vara erforderlig för att nårationaliseringsvinster och minskning av antalet anställda. Han bedömer detockså möjligt att göra vissa besparingar inom byggnadssektorn ,bl. a. som en följd av att fredsorganisationen minskar. Det gångna årets säkerhetspolitiskahändelser förstärker intrycket av ökad politisk avspänning i . Någraväsentliga förändringar av de militära styrkeförhållandena har emellertid inteskett. Utvecklingen pä sikt i är därför f. n. svår att bedöma. Av dessaskäl är det nödvändigt att våra mUitära resurser upprätthålls på rimlig nivåoch handlingsfriheten säkerställs. Departementschefen anser attden säkerhetspolitiska utvecklingen och det samhällsekonomiska läget inte geranledning att ändra planeringsinriktningen eller planeringsramen för detmUitära försvaret. Planeringen för det militära försvarets utveckling underperioden /74-1977/78 bör därför enligt hans mening ske enligt enplaneringsram som utgår horisontellt från basbeloppet, avrundat 6 904 mUj.kr., iden utgiftsram för /74 som han förordar. Planeringsramenför femårsperioden bör således vara 34 520 mUj. i prisläget februari 1972.I planeringen bör förutsättas att kompensation för pris- och löneförändringarskall ske enligt nettoprisindex. Civilförsvarets utveckling (s. 32-34) Riktlinjer för den fortsatta programplaneringenför civUförsvaret fastställdes av riksdag. Dessa riktlinjer innebär istort att civilförsvaret skall ha som mål att bidra till totalförsvaretsfredsbevarande funktion genom att stärka civilbefolkningens motståndsförmågaoch därmed tilltron till vår vilja att göra motstånd mot påtryckningar ochangrepp. Om vi inte lyckas att avhålla från angrepp eller hot är detcivilförsvarets uppgift att skydda befolkningen och lindra verkningarna avskador. Även när krig pågår i vår omvärld och endast indirekt berör vårt landskall civUförsvaret kunna lindra de sekundära verkningarna för befolkningen. Grundläggande för planeringen skall vara att befolkningenskyddas mot verkan av i första hand konventionella stridsmedel vid bekämpningav mål i samband med invasion samt vid markstrider. Befolkningen som sådanskall inte ses som ett primärt mål för en angripare. Viss hänsyn måsteemellertid tas till att befolkningen kan ställas inför direkt hot om skadegörelse och att civUförsvaret då kan påverkahotsituationen. Beträffande kärnvapen samt biologiska och kemiska stridsmedelär utgångspunkten att krig i med dessa stridsmedel ter sig föga troligt.Möjligheten av att de ändå används kan emeUertid inte uteslutas. Inom ramen förden allmänna inriktningen mot främst skydd mot konventionella stridsmedel bördärför vidtas de åtgärder som till måttliga kostnader kan motverka följderna aväven sådana stridsmedel. Med hänsyn till att en omfattande utrymning allvarligtstör samhällslivet bör planeringen inriktas på att i möjlig mån ge befolkningenskydd i skyddsrum. Nuvarande skyddsrum ger ett gott skydd mot annan vapenverkanän verkningarna av kärnvapen i och närmast omkring detonationscentrum. Mot bakgrund av den inriktning av civUförsvaretsutveckling som statsmakterna har angett framhåller civUförsvarsstyrelsen somangeläget att befolkningsskyddet balanseras mot de angreppsfall som börvara vägledande för planeringen. Detta medför bl. a. att resurser förskadeförebyggande åtgärder planeras in i större utsträckning änresurser för skadeavhjälpande verksamhet. börskyddet över ytan förbättras så att skydd kan beredas befolkningen även isamband med markstrider. Skyddsmöjligheterna bör förbättras i de störstastädernas innerområden. Lednings- och undsättningsorganisationen i denomfattning som försvarsbeslut anger bör kompletteras och anpassasfrämst till det konventionella krigets krav. Slutligen bör beredskapupprätthållas för att vid eventuellt senare beslut av statsmakterna kunnaanskaffa skyddsmasker ät befolkningen. En översyn av utrymningssystemet väntasbli nödvändig . Vad har anfört i programplanenbeträffande inriktningen i stort av planeringen föranleder intenågon erinran från departementschefens sida. Han vUl emellertid framhållabetydelsen av att tillräckliga resurser sätts av i den anvisade planeringsnivånför att upprätthålla produktionsberedskap för tillverkning av skyddsmasker.Detta innebär att en begränsad anskaffning upprätthålls i syfte att kunna ökaproduktionen, om ändrade förhållanden ger anledning härtill. För att göra dettamöjligt kan de kompletterande åtgärderna för fortsatt uppbyggnad av lednings-och undsättningsorganisationen behöva begränsas. En sådan begränsning kanenligt propositionen accepteras och överensstämmer med principen attskadeförebyggande åtgärder bör prioriteras före skadeavhjälpande verksamhet. Fördelningen av betalningsmedel på de olikaproduktionsområdena blir av nämnda skäl något annorlunda än den somcivUförsvarsstyrelsen har redovisat i sin programplan. Förskjutningar iavvägningen kan också bli aktuella pä grund av ändringar som inte nu kanförutses. a. utreds f. n. civilförsvarets fredsorganisation i fråga omcivilförsvarsstyrelsen, utbildningsorganisationen och i viss månförrädsorganisationen. I detta sammanhang kommer vidare organisationensutbildningsbehov att ses över liksom de mål som bör gälla förövningsverksamheten inom civilförsvaret. Beträffande den verksamhet som f.n. finansieras på annat sätt än från fjärde huvudtiteln anmälerdepartementschefen att flera viktiga frågor som rör skyddsrumsbyggandet f. n.övervägs inom försvarsdepartementet, bl. a. pä grundval av förslag frän 1969års skyddsrumsutredning. Exempel härpå utgör frågor angående planering avskyddsrumsbyggandet, behovsberäkning, taktiska krav på skyddsrummens utformningmed hänsyn till deras användning i krigstid, skyddsteknisk beskaffenhet samtplacering med hänsyn till bedömda risker för befolkningen m, m. Riktlinjer ifråga om skyddsrum för befolkningen har tidigare behandlats av 1 riksdag.Dessa kommer att ligga till grund för de överväganden som görs. Som helhet anser departementschefenatt civUförsvaret i den planeringsnivå som föreskrivits för perioden1973/74-1977/78 kommer att utvecklas så att skyddet för befolkningen i krigytterligare förbättras. Han fäster härvid särskild vikt vid attskyddsrumsbyggandet fortsätter. Det är vidare betydelsefullt att genomkontinuerlig anskaffning produktionsberedskap upprätthålls för att anskaffaskyddsmasker för befolkningen om utvecklingen skulle visa att det behövs. Planeringen för civilförsvarets utveckling bör enligtdepartementschefen ske enligt en planeringsram som utgår horisontellt frånbasbeloppet i den utgiftsram som han förordar. Basbeloppet uppgår till 125,6milj. I planeringen bör få förutsättas en medelsförbrukning om totalt 12milj, kr. utöver planeringsramarna under budgetåren 1973/74 och 1974/75 om såskulle behövas för att betala vissa åtaganden som har gjorts före budgetåret1972/73. Det innebär en total planeringsram /74-1977/78 om640 milj. kr. Vidare bör förutsättas attkompensation för pris- och löneförändringar kommer att ske enligtnettoprisindex. Ramen avser endast sådan verksamhet för civilförsvaret somfinansieras från fjärde huvudtiteln. Den fortsatta planeringen bör alltså tillsvidare ske från förutsättningen att kostnaderna för civilförsvarets åtgärderfördelas mellan stat, kommuner och enskilda enligt oförändrade principer. I detta sammanhang behandlar utskottet följandemotionsyrkanden. Beträffande säkerhets- ochförsvarspolitiken behandlar utskottet motionen 1973:1125 av ()såvitt avser hemställan att beslutar anhålla hos regeringen omfortlöpande information beträffande det i statsverkspropositionen, bilaga 6,införda nya perspektivet angående användning från en eventuell angripares sidaav små kärnvapen med stor precision. Beträffande det militära försvaretsutveckling behandlar utskottet de/.ymotionen 1973:1115 av m. fl. (vpk) i vilken har hemställts att måtte uttala sig för 1. enförsvarsordning byggd på folkförsvarets principer, bestående av ett territorialförsvarav lokala och mobila enheter samt ett gränsförsvar, 2. att satsningenpä avbryles, 3. attmilitärutgifterna under /74 nedtrappas med minst 2 000 milj.kr., 4. att samtligamilitära utgifter uppförs under 6:e huvudtiteln, dels motionen 1973:1121 av i Gäddvik ochherr tredje vice talmannen () i vUken har hemställts att hosKungl. 't på nytt framhåller vikten av att de nu så angelägnarationaliseringsåtgärderna underlättas, i första hand genom tillhandahållandeav rörlig kredit för kapitalkrävande investeringar, dels motionen 1973:1125 av () såvitt avserhemställan att beträffande de aUmänna riktlinjerna för det militäraförsvarets inriktning godkänner vad i motionen anförts, innebärande bl. a. enhöjning av planeringsramen beträffande det mUitära försvaret för perioden1973/74 till 1977/78 i jämförelse med regeringens förslag frän 34 520 milj. kr.i prisläge tUl 36 000 milj. dels motionen 1973:1663 av m.fl. (m) i vilken,med hänvisning till motionen 1973:241, såvitt nu är i fråga har hemställts attriksdagen måtte besluta 1. att förperioden /741977/78 godkänna en planeringsram för det mUitära försvaret om36 245 milj. kr. i prisläget , innebärande en höjning med I 725milj. 2. att tiUdelaförsvarets myndigheter en rörlig kredit att användas förrationaliseringsinvesteringar och att återbetalas med hjälp av rationaliseringsvinsterna, dels motionen 1973:1666 av () såvitt avserhemställan att måtte besluta 1. att godkänna vad i motionen anförts beträffande detmilitära försvarets inriktning och att för perioden /74 till 1977/78 godkänna en planeringsram för detsamma om 36 090 milj. kr. i prisläget , innebärande en höjning i jämförelse med regeringens förslag om 2. att av Kungl. Maj:t begära förslag tillhöstrU<;sdagen beträffande en rörlig kredit till försvarets myndigheter. Beträffande civilförsvaretsutveckling behandlar utskottet dels motionen 1973:897 av och () i vilken har hemställts att rUcsdagen som sin mening ger Kungl, Maj:t tillkänna att kostnader för skyddsrum och skyddsmaterial inte bör drabba bostads-ochanläggningssektorn utan täckas genom statsmedel inom totalförsvaretsekonomiska ramar, dels motionen 1973:1125 av () såvitt avserhemställan att beträffande de allmänna riktlinjerna förcivilförsvarets inriktning godkänner vad i motionen anförts, innebärande bl, a,en höjning av planeringsramen beträffande civilförsvaret för perioden 1973/74 till 1977/78 i jämförelse med regeringens förslagfrån 640 milj, kr. tUl 750 milj. kr. i prisläge (jfr motionen1973:1666). Beträffande priskompensation fördet militära försvaret och civilförsvaret behandlar utskottet dels motionen 1973:635 av m.fl. (fp, c) såvittavser hemställan att beslutar att uppdra åt Kungl. Maj:t attframlägga förslag om en ny priskompensation i stället för nu tillämpatnettoprisindex, dels motionen 1973:1125 av () såvitt avserhemställan att för det första bifaller regeringens förslagbeträffande anvisningar till prisregleringar för det militära försvaret ochcivilförsvaret för /74, för det andra anhåller om ytterligareprisregleringsanslag för /73 på tilläggsstat på grund av denofullständiga täckningen enligt nu gällande regler för innevarande budgetår,samt, för det tredje, om tillsättande av snabbutredning beträffande pris- ochlönekompensationssystemet för försvaret i enlighet med i motionen angivnariktlinjer, dels motionen 1973:1663 av m. fl. (m) såvittavser hemställan att måtte besluta att full ersättning för inträffadepri.s- och kostnadsstegringar skall utgå i enlighet med vad som angivits imotionen,