bet · FW01SoU25 · 1973-12-31 00:00:00 — Som förut nämnts kommer arbetsmiljöutredningen att i sittfortsatta arbete behandla frågor om förprövning av arbetsanordningar m. m. Utskottet vill i sammanhanget också erinra om att bl. a.den förstärkning av tillsynsorganisationen som sker blir av betydelse förmöjligheterna att få till stånd snabba ingripanden i sådana fall som här avses;den omständigheten att ingripande sker på visst arbetsställe kan självfalletaktualisera en prövning av motsvarande förhållanden på andra likartadearbetsställen, på vilka arbetsgivaren bedriver verksamhet. Även i de fallarbetsgivaren bedriver verksamhet inom olika yrkesinspektions-distrikt bör detvara möjligt att genom samarbete mellan distrikten få till stånd snabbaingripanden i åsyftade fall. Enligt utskottets mening är det motiverat attytterligare överväga den här antydda problematiken. Utskottet förutsätter attarbetsmiljöutredningen kommer att göra detta under sitt fortsatta arbete. I motionen 1973:2002 av m. fl. (m) föreslåsatt ett tillägg skall göras till sista punkten i det ovan återgivna förslagettill 53 § första stycket arbetarskyddslagen. Tillägget skulle innebära att ettmeddelat påbud skall gälla beträffande verksamhet som utförs av arbetsgivarenutan att använda arbetstagare endast under förutsättning att verksamheten kaninnebära fara förändra. Som framgår av specialmotiveringen till paragrafen (prop.s. 208) har den föreslagna lagtexten utformats med utgångspunkt i att förbudet ellerföreläggandet skall kunna säkerställas genom polismyndighets försorg. Detta börkunna ske även om arbetsgivaren i och för sig kan driva verksamheten utan faraför annan person. Utskottet avstyrker därför motionsyrkandet. Vidare avstyrkerutskottet ett yrkande i samma motion om att i ett nytt tredje stycke iparagrafen skall intas en motion om att i ett nytt tredje stycke i paragrafenen bestämmelse skall intas av innehåll att arbetsgivares rätt till yttrandeöver föreläggande eller förbud regleras i förvaltningslagen (1971:290). Ettbifall till torde vara möjligt eUer lämpligt att i arbetarskyddslagen inarbetasamtliga de övriga hänvisningar till gällande förfaranderegler somfinns i förvaltningslagen. Detta skulle därtill strida mot denlagstiftningsprincip som godtagit vid förvaltningslagens tillkomst. I 59 § första stycket arbetarskyddslagen föreslås enbestämmelse av innehåll att arbetsgivare skall vara skyldig att på anmodan avantingen arbetarskyddsstyrelsen eller yrkesinspektionen föranstalta om undersökningav ämne eller material, som han använder eller framställer i sin verksamhet,eller tillhandahålla prov för sådan undersökning. I motionen 1973:2005 (yrkandeA 6) av m. fl. (vpk) föreslås att även skyddskommitté skall harätt att föranstalta om sådan undersökning som avses i paragrafen. Med hänsyntUl de möjligheter som finns för varje ledamot i en skyddskommitté att göraframställningar-som tas upp av yrkesinspektionen och då det inte finnsanledning att i detta avseende frånkänna tillsynsmyndigheten rätten att prövabehovet av ingripande avstyrker utskottet motionsyrkandet. I följande motioner, nämligenmotionen 1973:288 av m. fl. (fp), motionen 1973:662 av . (c) samt motionen 1973:2005 av m. fl. (vpk) tas uppvissa frågor rörande företagshälsovården. I motionen 1973:288 (yrkandena I och2) vill motionärerna att skall anhålla att förslag föreläggsriksdagen om principbeslut rörande obligatorisk företagshälsovård och attriksdagen som sin mening skall ge Kungl. Maj:t till känna att företagsnämndernabör ges huvudansvaret för företagshälsovården. Motionärerna i motionen 1973:662(yrkande 5) vill ha en utredning om hur företagshälsovården skall lösas föregenföretagare. Slutligen vill motionärerna i motionen 1973:2005 (yrkande C)att uttalar sig för att företagshälsovården läggs under landstingenshuvudmannaskap. De meningsyttringar som framkommit underarbetsplatsremissen i anledning av arbetsmiljöutredningens förslag innebär attföretagshälsovården ute på arbetsplatserna bedöms som en av de mer väsentligafaktorerna för att åstadkomma en bättre arbetsmiljö. Utskottet delar dennabedömning som står i överensstämmelse med de synpunkter som anförs i motionen1973:288. Sedan statsmakterna tog stäUning till frågan omföretagshälsovårdens utbyggnad (prop. 1971:23, SoU 1971:11) har enförhållandevis snabb utveckling ägt rum på området. Det är viktigt attutvecklingen fortsätter. Ett principbeslut om införande av obligatoriskföretagshälsovård skulle emellertid enligt utskottets mening inte påskyndautvecklingen. I sammanhanget är också att beakta att, så länge vi har otillräckligaläkarresurser, en avvägning måste ske gentemot de behov av läkarresurser somfinns hos den av samhället bedrivna hälso- och sjukvården. I detta avseende -såväl som i andra väsentliga avseenden då det gäller företagshälsovårdensutveckling i vårt land har den till arbetsskyddsstyrelsen knutnaföretagshälsovårdsdelegationen viktiga uppgifter att fylla. Utskottet viUockså erinra om den intensifierade utbildning i företagshälsovård försåväl läkare som skyddsingenjörer som arbetarskyddsstyrelsen bedriver (se häroms. Med hänsyn till det anförda avstyrker utskottet motionen 1973:288,såvitt avser frågan om principbeslut rörande obligatorisk företagshälsovård. 1 de förslag rörande företagshälsovårdens utbyggnad som ienlighet med det ovan sagda framlades vid riksdag presenterades fleraolika modeller för organisationen av företagshälsovården. Huvudmannaskapet kanUgga antingen helt hos ett eller flera företag bl. a. i form avföretagshälsovårdscentraler eller helt hos landstingskommun eller också varadelat mellan företag och landstingskommun. Som utskottet i sitt yttrande iärendet framhöll i anledning av en motion med i huvudsak samma yrkande somyrkandet i motionen 1973:2005 har de nämnda organisationsmodellerna sinutgångspunkt i de riktlinjer för företagshälsovård som antogs av SAF och LO år1967. Med hänsyn härtill är utskottet lika litet nu som (SoU1971:11) och 1972 (SoU 1972:9) berett förorda att huvudmannaskapet förföretagshälsovården skall överföras till sjukvårdshuvudmännen. Utskottet villdock i anslutning till det sagda framhålla betydelsen av en nära samverkanmellan företagshälsovården och samhällets hälso- och sjukvård oavsett i vilkenorganisatorisk form företagshälsovården bedrivs.Företagshälsovårdsdelegationen, i vilken bl. a. arbetsmarknadsparterna ärrepresenterade, har här viktiga samordningsfunktioner. I enlighet med det sagdaavstyrker utskottet motionen 1973:2005 i här aktuell del. Då det härefter gäller den i motionen 1973:288 upptagnafrågan om att ge företagsnämnderna huvudansvaret för företagshälsovården fårutskottet hänvisa till sina överväganden i avsnittet om allmänna medinflytandefrågor(s. 41-43, se även s. 47). Motionen 1973:288 avstyrks även i förevarande del. Det ankommer på den till arbetarskyddsstyrelsen knutnaföretagshälsovårdsdelegationen att bl. a. ange riktlinjer för bedrivande avsamarbetet rörande företagshälsovård pä det regionala planet. harpå initiativ av delegationen inrättats regionala samrådsorgan, som organiseratslänsvis. Enligt propositionen bör en samordning komma till stånd mellanlänsdelegationernas funktioner och de yrkesinspektionsnämnder som är avseddaatt inrättas. Den första uppgiften som anförtrotts länsdelegationerna är att ienlighet med företagshälsovårdsdelegationens direktiv kartlägga denföretagshälsovård som förekommer inom länet. Vidare har länsdelegationerna fåtti uppgift bl. a. att stimulera aktiviteter och etableringsönskemål beträffandeföretagshälsovård och initiativ i syfte att väcka intresse härför, att främjatillkomsten av samarbetsöverenskommelser för gemensam användning av resursernaför företagshälsovård samt att utreda prioriteringsbetingelser för otillräckligtförsörjda områden inom regionens arbetsliv beträffande företagshälsovård. Under hänvisning till det anförda avstyrker utskottetmotionen 1973:662, såvitt avser frågan om hur förelagshälsovården skallorganiseras för egenföretagare. I motionen 1973:162 (yrkande 1) avherr i m. fl. (s) begärs åtgärder som kan främja en utbyggnad avyrkesmedicinska kliniker så att i enlighet med förslag av utredningenangående yrkesmedicinens organisation m. m. i det till chefen förinrikesdepartementet avgivna betänkandet (SOU 1963:46) Yrkesmedicinskasjukhusenheter, behov och organisation - sådana enheter kommer att finnas ivarje sjukvårdsregion med undantag för , som förutsattes kunnarepliera på en dylik enhet vid sjukhuset. Vidare begärs i motionen(yrkande 2) såvitt den behandlas av utskottet att specialitet för läkaresnarast skall fastställas inom området yrkesmedicin (arbetsmedicin). Yrkesmedicinska enheter finns vid i , i samt Lunds lasarett.Kommunfullmäktige i beslutade inrätta en yrkes-medicinsk enhetvid i . Svårigheter att rekrytera chef(överläkare) för enheten har emellertid förhindrat verksamhetensigångsättande. a. denna bakgrund skall i stället inledasförsöksverksamhet med ett yrkesmedicinskt centrum vid meden kvalificerad tekniker som chef. Detta yrkesmedicinska centrum skaU bl. a.fungera som samordningsorgan för en betydande verksamhet av yrkesmedicinskkaraktär som bedrivs vid olika kliniker vid sjukhuset. Vid iUmeå skall anordnas en yrkesmedicinsk enhet, vilken avses nära samverka med denarbetsmedicinska filial till arbetarskyddsstyrelsen som skall inrättas i Umeåden . är berett inrätta en yrkesmedicinskenhet vid i . Inrättandet av en sådan enhet möjliggörklinisk anknytning för den tjänst som professor i medicin, särskiltyrkesmedicin, vilken UKÄ i sina anslagsäskanden för /75föreslagit inrättad vid högskolan i . Beredvillighet finns således hossjukvårdshuvudmännen att fä i gång de ytterligare yrkesmedicinska enheter sombehövs för att det i betänkandet SOU 1963:46 angivna målet skall uppnås. Motdenna bakgrund påkallar motionen 1973:162 i denna del inte någon åtgärd avriksdagen. för läkares vidareutbildning, vilken bl. a.har att pröva och till Kungl. Maj:t avge förslag i frågor om indelning avmedicinska verksamhetsområden i specialiteter, har gjorts framställningar omatt yrkesmedicin skall upptas som specialitet. En arbetsgrupp inom nämndenföretar för näi-varande en översyn av specialistutbildningsbestämmelserna. Dåsålunda frågan om yrkesmedicinens ställning är föremål för överväganden anserutskottet inte heller att någon åtgärd i anledning av denna del avmotionen 1973:162 är erforderiig. Yrkesskadeslatistiken har hittillshuvudsakligen haft två funktioner, nämligen dels att tjäna som grund för dendifferentierade premiesättning som tillämpades inom yrkesskadeförsäkringen,dels att utgöra ett betydelsefullt hjälpmedel på arbetarskyddsområdet. Behovetav statistisk redovisning avseende olycksfall i arbete och andra yrkesskadoranknyter numera i första hand till arbetarskyddsverksamhetens krav. I dettahänseende måste man försöka tillgodose angelägna önskemål om sådanaförbättringar av yrkesskadestatistiken att den blir väl ägnad som ett underlagför bedömningar och ställningstaganden när det gäUer insatserna för en tillfredsställandearbetsmiljö. För yrkesskadeförsäkringens del har betydelsen av endylik statistik minskat. Efter bemyndigande av Kungl. Maj:t har chefen försocialdepartementet tillkallat en utredningsman, som mot nu angivna bakgrundhar fått i uppdrag att söka formulera målsättningen för modern yrkesskadestatistik.För detta ändamål bör han enligt utredningsdirektiven i första hand göra enanalys av de krav som kan ställas på statistiken och allsidigt belysaavnämarbehoven på området,' såväl arbetarskyddsverksamheten somyrkesskadeförsäkringen. Utredningsmannen skall pröva bl. a. huryrkesskadestatistiken skall administreras. Han skall i samband därmed särskiltbeakta angelägenheten av snabb redovisning av uppgifter om yrkesskador.Utredningsmannen bör härvid undersöka om någon form av preliminärsnabbstatistik kan vara en lämplig väg. Genom det utredningsarbete, som sålunda pågår, kommerenligt utskottets mening motionen 1973:287 (yrkande 2 delvis) av m.fl. (fp), såvitt däri yrkas att yrkesskadestatistiken skall förbättras, atttillgodoses. Utskottet avstyrker därför motionen i denna del. I nyssnämnda motion, 1973:287 (yrkande 2 delvis) yrkasockså att försök med tillbudsrapportering skall sättas i gång. Utskottet delaruppfattningen att det är av värde att studier på området görs. Försök medtillbudsrapportering har utförts eUer pågår inom enskilda företag och genombranschstudier, bl. a. inom skogsbruket. 1 en av arbetarskyddsfonden nyhgengjord kartläggning och analys av forskningsbehov rörande olycksfall iarbetsmiljön (rapport 1973:4) lämnas viss redovisning för sådana försök.Utskottet vill framhålla att anslag från fonden bör kunna utgå för fortsattastudier för ändamålet. Med hänsyn härtill och då utskottet anser sig kunnaförutsätta att arbetarskyddsstyrelsen med uppmärksamhet följer utvecklingenbeträffande frågan om tillbudsrapportering är enligt utskottets mening någonriksdagens åtgärd i anledning av motionsyrkandet inte erforderlig. Utskottetavstyrker därför även detta yrkande. I motionen 1973:654 av . (m) tas upp frågan om den höga frånvaron i arbetslivet. Motionärernavill ha en utredning angående orsakerna till denna. De vill - enligt motiveringi motionen 1973:241 att därvid särskilt skall belysas sjukfrånvaron medhänsyn till kön, ålder, lönelägen, befattningsnivå, arbetstillfredsställelse,skiftarbete, löneform m. m. Motionärerna framhåller att även en jämförelsemellan privat och offentligt anställda torde vara av intresse.Vidare bör en jämförelse göras mellan förhållandena på arbetsplatser som ärbelägna i större och mindre orter. Även sjukförsäkringsreglernas inverkan påfrånvaron bör ingå i en analys. Det är sannolikt, menar motionärerna, att ensådan undersökning på en rad områden skulle ge uppslag till åtgärder som kundenedbringa frånvaron. I samband med avtalsuppgörelsen tog SAF och LO iett särskilt förhandlingsprotokoll upp bl. a. frågan om frånvaron från arbetet.I protokoUet anförs att SAF under förhandlingarna uttalat stark oro över denhöjda frånvarofrekvensen i företagen och att parterna därför enats om atttillsätta en gemensam arbetsgrupp med uppgift att studera utvecklingen avfrånvaron i arbetet och dess orsaker samt att utarbeta förslag som kan bidratill att nedbringa frånvaron. Utskottet har inhämtat att den gemensammaarbetsgruppen slutfört sitt arbete och att resultatet av gruppensutredningsarbete kommer att publiceras. Eftersom motionsyrkandetsåledes i huvudsak får anses tillgodosett avstyrker utskottet motionen1973:654. Arbetsmiljöfrågor för särskilda arbetstagargrupper I detta avsnitt behandlasmotionsyrkanden, i vilka från skilda utgångspunkter tas upp frågor omförbättring av arbetsmiljön för särskilda arbetstagargrupper. Arbetarskyddslagen är inte tillämplig på skeppstjänst.Detta innebär bl. a. att de reformer på arbetsmiljöområdet, som utskottet i detföregående tillstyrkt, inte får omedelbar betydelse för de ombordan-ställda. Motdenna bakgrund tas i två motioner upp frågan om de ombordanställdas arbets- ochmiljöförhållanden m. m. I motionen 1973:2000 av herrar Rosqvist (s) ochBergqvist (s) framhålls, att många förbättringar har uppnåtts och mångatidigare otillfredsställande förhållanden har kunnat undanröjas, men krav påalltmer effektiva och maximalt utnyttjade fartyg har gjort att för deombordanställda nya otillfredsställande attribut kommit in i arbetsmiljön ochför sjöfolk som också har sin bostad ombord i fartygen även i vissa fall enstörd fritidsmUjö. Med denna utgångspunkt utvecklar motionärerna sinasynpunkter på arbetsmiljöförhållandena på fartyg. Motionen mynnar ut i ettyrkande av innebörden att med beaktande av de i motionen anfördasynpunkterna skall begära kompletterande utredning syftande till ändringar ilagar och förordningar om säkerhet å fartyg. I motionen 1973:2007 av herrarTakman (vpk) och (vpk) framställs ett yrkande av i huvudsak sammainnehåll. Motionärerna vill att skall begära förslag om snabba ochgenomgripande förbättringar av arbetsmiljön och säkerheten för anställda tillsjöss. Sedan motionerna väcktes, har chefen förkommunikationsdepartementet efter Kungl. Maj:ts bemyndigande tillkallat ensakkunnig med uppdrag att utreda frågor som hänger samman med deombordanställdas arbets- och miljöförhållanden m. m. Utförliga direktiv för densakkunnige 1 dessa uttalas bl. a. att enligtdepartementschefens uppfattning målsättningen måste vara att man får sammamöjligheter att skapa tillfredsställande arbetsmiljö för de ombordanställda somför arbetstagare i land. Det får inte bli någon eftersläpning för sjömännen.Den allmänna målsättningen bör i enlighet med de överväganden som gjordes vidtillkomsten av lagen (1965:719) om säkerheten på fartyg vara att de principersom gäller i fråga om arbetarskyddet för landanställda också kommer till användningnär det gäller de ombordanställdas förhållanden. Det är emellertid på grund avfartygsarbetets speciella natur väsentligt att utredningen överväger i vilkenutsträckning fartygsmiljön ger anledning tiU specialregler. Eftersom fartygetockså är den anställdes bostadsplats och den plats till vilken han är hänvisadunder annan fritid är det viktigt att perspektivet vidgas och att miljöfrågornabedöms med utgångspunkt även häri. I utredningsdirektiven presenteras vidareett antal frågeställningar som bör behandlas under utredningen. I anslutningtUl den lämnade redovisningen vill utskottet nämna att i trafikutskottetsbetänkande 1973:18 behandlas frågan angående minimikraven för bostäder påfartyg. Eftersom i motionerna även berörs vissa allmänna sjösäkerhetsfrågorfår utskottet hänvisa tUl att bestämmelser som avser brand- ochexplosionsriskerna pä fartyg finns i lagen om säkerheten på fartyg, till vilkenomfattande tillämpningsföreskrifter utfärdats. Utskottet vill framhålla attunder skett en snabb utveckling av säkerhetsarbetet.Tyngdpunkten i sjöfartsinspektionens arbete ligger numera på frågor som rördels säkerhetsmässiga aspekter på fartygens operativa verksamhet, delsarbetsmiljön. Inspektionen har fått betydande förstärkningar av sinatillsynsresurser inte endast inom utan även utomlands genomtillskapandet av sjöfartsinspektionskontoret i . Med hänsyn till det anförda är enligt utskottets meningmotionernas syfte numera i huvudsak tillgodosett. I motionen 1973:80 av m. fl. (vpk) tas uppvissa arbetsmiljöfrågor för gruvarbetare. Motionärerna vill för det första haåtgärder mot användningen av dieseldriften vid gruvdrift under jord. De villvidare att ett intensifierat statligt utvecklingsarbete för att snabbt få frammiljövänliga typer av arbetsmaskiner och fordon skall sättas i gång; särskilteldriften bör beaktas i sammanhanget. Ytterligare vill motionärerna attgruvarbetare under jord skall hänföras till sådana arbeten som faller understrålskyddslagen. Utskottet vill erinra om att en omfattandeinterpellationsdebatt rörande i huvudsak de frågor som tas upp i motionen höllsi . Därvid anförde chefen för socialdepartementetbl. a. följande. Frågor om dieselavgaser i gruvluftär en betydelsefull del av de yrkeshygieniska problemen vid gruvarbete. Detfinns skäl att ägna stor uppmärksamhet åt vilka åtgärder som kan vidtas för attkomma till rätta med dessa spörsmål. Därvid måste beaktas att det finns ettnära samband med andra faktorer av betydelse för gruvmiljön, bl. sprängämnen som alstrar gaser av likartad sammansättning.Den avsevärda upprustning av gruwentilationen som radonanvisningarnaframtvingat har även medfört att dieselavgaser och spränggaser numera vädras utpå ett annat sätt . Det framstår ändå som i hög grad önskvärt attfinna ett lämpligt alternativ till konventionell dieseldrift under jord.Utveckhngsarbete för att söka tillgodose önskemålet är också på gäng. Det finnsemellertid inte praktiska förutsättningar att införa etttotalförbud mot dieseldrivna anordningar i gruvorna. Åtgärderna måste istället i nuvarande läge inriktas på att förebygga olämpliga koncentrationer avskadliga och besvärande ämnen i avgaserna. Sådana krav måste stäUas på främstmotortyp och maskinunderhåll samt luftkontroll, att godtagbaraarbetsförhållanden uppnås över lag. Vissa bestämmelser i dessa hänseenden finnsredan nu i arbetarskyddsstyrelsens berganvisningar. I anslutning till sistnämndauppgift får utskottet framhålla, att berganvisningarna har skärpts underinnevarande år. Vidare får utskottet, såvitt avser strålskyddslagen, anföra följande.Enligt lagen krävs särskilt tillstånd för att bedriva radiologiskt arbete. Vadsom är radiologiskt arbete definieras i lagen. Definitionen är sådan attförekomsten av radongas i en gruva inte medfört att lagen tillämpas pågruvarbete. Arbetarskyddslagen tillämpas därför fuUt ut för gruvarbete ochsåledes även såvitt avser risken för strålningsskada. Framhållas bör dock attdet finns ett nära samarbete mellan och arbetarskyddsstyrelsen.Chefen för framhöU i ovannämnda interpellationsdebatt atthan ser arbetarskyddsmyndigheternas tillsyn som en förutsättning för eneffektiv och samordnad övervakning av förhållandena på gruvarbetsplatserna. Utskottet ansluter sig tiU de bedömningar som chefen försocialdepartementet gav uttryck för i interpeUationsdebatten. Detta ställningstagandeinnebär att utskottet inte anser det erforderligt med några åtgärderi anledning av motionen 1973:80. Denna avstyrks därför. I motionen 1973:1178 av m. fl. (vpk) yrkasatt skall begära förslag tiU förbud mot användning av medhavdaarbetsmaskiner i utländska fartyg vid lossnings- och lastningsarbete i svenskahamnar. Utskottet får framhålla att arbetarskyddslagstiftningenoch sjösäkerhetslagstiftningen ger tillsynsmyndigheterna möjlighet att ingripamed förbud, om arbetsmaskin som finns ombord på utländskt fartyg har sådanabrister att säkerheten vid maskinens användning kan äventyras. Det finnsmöjlighet att meddela förbud att begagna maskinen innan rättelse vidtagits. Föratt skärpa kontrollen över efterlevnaden av lagstiftningen beträffandearbetarskyddet vid stuveriarbete har yrkesinspektionen under de senaste årentilldelats särskilda personalförstärkningar. Inom arbetarskyddsstyrelsen finnsockså en särskild stuveri-sektion. Mot bakgrund av det anförda och då det imotionen aktualiserade problemet kan förutsättas bli uppmärksammat avarbetsmiljöutredningen i dess fortsatta arbete är någon åtgärd ianledning av motionen inte påkallad. Utskottet avstyrker såledesmotionen 1973:1178. I anledning av motionen 1973:1213 av iGäddvik m. fl. (m), vari yrkas att arbetsmiljöutredningen skall få i uppdragatt beakta i motionen angivna synpunkter rörande arbetsförhållandena förpersonal som sysselsätts med arkivarbete, får utskottet framhålla att arbetarskyddslageni princip är allmängiltig och att någon omprövning i detta hänseende inteifrågasätts i direktiven till arbetsmiljöutredningen. Utskottet vUl även -eftersom motionen främst uppehåller sig vid frågan om utformningen avarbetslokalerna för nämnda arbetstagargrupp -erinra om de förslag ipropositionen om vidgad förhandsprövning av arbetslokaler som utskottet i detföregående tiUstyrkt. På gmndval av det anförda och under hänvisning tUl deomfattande direktiv som utfärdats för arbetsmiljöutredningen avstyrkerutskottet motionen. kommer i sitt fortsatta arbete attta upp frågan om det materiella innehållet i arbetarskyddslagstiftningen. Enviktig uppgift för utredningen blir därvid att överväga utformningen av deframtida regler som skall gälla i fråga om ensamarbete. Med hänsyn härtillavstyrker utskottet motionen 1973:1179 av m. fl. (vpk), sominnehåller yrkande om införande i arbetarskyddslagen av förbud motenmansbetjäning på normalgodståg och expressgodståg. Under hänvisning till de uppgifter, som ankommer påstatens personalnämnd, och tUl inrättandet av statens arbetsmiljönämnd avstyrkerutskottet motionen 1972.662 (yrkande 3) av m. fl. (c), såvitt däriföreslås att en målsättning för arbetsmiljön inom den statliga sektorn skallutarbetas. I förevarande sammanhang tar utskottet även upp ett i motionen1973:287 (yrkande 4) av m. fl.