bet · FW01TU1 · 1973-12-31 00:00:00 — Med nuvarande reella anslagsutvecklinguppnås inte ens denna andel. Det är därför en tvingande nödvändighet för attde övriga regionalpolitiska insatserna som samhället vidtar skall få effekt att vägupprustningen på det sekundära och tertiära vägnätet intensifieras. Motbakgrund av det anförda anser utskottet i likhet med motionärerna att 100milj. Maj:ts förslag bör anslås till drift av statliga vägar.Dessa medel bör i första hand användas till förstärkningsarbeten på detsekundära och tertiära vägnätet. Vidett bifall till vad utskottet sålunda anfört tillgodoses även det i motionen1973: 481 framförda yrkandet om en anslagshöjning med ytterligare 39 milj. kr. delsutskottets hemställan under 2. bort Éa följande lydelse: 2. att i anledning av Kungl. Maj:tsförslag och motionen 1973: 481 samt med bifall till motionen 1973: 1355 tillDrift av statliga vägar för /74 anvisar ett reservationsanslagav 1 , att avräknas mot automobilskattemedlen, b. av i (vpk) somanser, att dels det avsnitt i utskottets yttrande som på s. 9 börjar med"Inom denna" och på s. 10 slutar med "100 milj. bortha följande lydelse: Av yrkanden har utskottet särskilt fästsig vid målsättningen att hejda den pågående förstöringen av investeratvägkapital. Att eftersätta det egentliga vägunderhållet, dvs. förnyelse avvägbelägg-ningar, grusningar, dikningar m. m. har naturligtvis denna innebörd.Den här utvecklingen innebär inte bara i detta avseende en samhällsekonomiskförlust, den medför också trafiksäkerhetsrisker av stora mått. Mot den bakgrundenfinner utskottet det anmärkningsvärt att det av äskanden är postenEgentligt vägunderhåll som blivit hårdast nedstruken. har begärt514,5 milj. kr., och departementschefen tillstyrker 331 milj. kr. en summasom enligt utskottets mening är klart otillräcklig för att ge vägverketmöjligheter att ens till någon del uppnå den målsättning som uppställts. Motbakgrund av det anförda instämmer utskottet i yrkandet i motionen 1973: 481 omatt ytterligare 39 milj. kr. Maj:ts förslag bör anslås till driftav statliga vägar att användas under posten Egentligt vägunderhåll. delsutskottets hemställan under 2. bort ha följande lydelse. 2. att i anledning av Kungl. Maj:tsförslag och motionen 1973: 1355 samt med bifall till motionen 1973: 481 tillDrift av statliga vägar för /74 anvisar ett reservationsanslagav 1 , att avräknas mot automobilskattemedlen, c. beträffande utskottets motivering av herrGustafson i (fp) och () som anser att den del av utskottetsyttrande som på s. 9 börjar med "Inom denna" och på s. 10 slutar med"100 milj. bort ha följande lydelse: Vägbyggandet har i realiteten minskat under fleraår. Detta förhållande ställer så mycket större anspråk på vägunderhållet.Sträckor av mycket dålig kvalitet kräver en oproportionerligt stor del avdriftanslagen. En eftersläpning av byggandet iimebär sålunda ett stegrat kravpå underhåll. Men underhållet släpar efter. har det inte pånågot sätt hållit jämna steg med förslitningen. Underhållsinventeringar somvägverket gjort 1966 och 1971 visar t. ex. att andelen asfaltbelagd vägyta avundermålig kvalitet blir större . Samma gäller vägarnas bärighet,vilket beror på att torrläggningen av vägkropparna genom dikning har måsteftersättas. Utskottetanser sig tyvärr i nuvarande läge inte kunna tillstyrka de i motionerna 1973:481 och 1973: 1355 föreslagna anslagshöjningarna om resp. 39 milj. kr. och tillstyrker därför Kungl. Maj:ts förslag i frågan Deotillräckliga anslagen gör det emellertid nödvändigt att Kungl. Maj:t i sambandmed kommande budgetarbete beaktar behovet av en successiv höjning av anslagenför drift av vägar upp till en nivå som inte endast täcker kostnaderna för deårliga förslitningarna utan också gör det möjligt att börja hämta ineftersläpningen på underhållssidan. Maj:t ta tillvara de möjligheter som kan finnas att inomkonjunkturpolitikens ram begära anslag på tilläggsstat för detta ändamål. 2. vid punkten 2 (Allmän översikt överutvecklingen. Anslagen till vägväsendet) beträffande avgiftsfinansiering avvägar och broar av a.herrar () och Clarkson (m) som anser att dels det avsnitt av utskottets yttrande som på s.12 börjar med "Frågan om" och på s. 13 slutar med "berördamotionsyrkanden" bort ha följande lydelse: Utskottet vill erinra om att anslagen för byggandetav vägar inte höjts frånsett en mindre höjning och attdetta medhänsyn till prisutvecklingen i realiteten betytt minskade anslag. Sålunda varden vägyta som färdigställdes bara omkring hälften av den vägyta som färdigställdes1966 medan bilbeståndet ökat . Ett alltför litetvägunderhåll har medfört en betydande kapitalförstöring, som i accelererad taktkommer att försämra vårt vägnät. De vägplaner som skulle utgöra grunden förutbyggnaden av vägarna har inte kunnat fullföljas på gnmd av bristande anslag.De olika vägdistrikten har därtill ständigt fått omdisponera sina planer medinriktning mera på katastrofhjälp än på en successiv uppbyggnad av vägnätet.Under överskådlig tid framåt synes förutsättningar saknas att klara detvägbyggnadsprogram som erfordras för att motsvara den ökande trafikens krav.För att komma ur denna låsta situation krävs delvis en omprövning av grundernaför vägbyggandets finansiering. Enförbättring av vägarnas standard skulle medföra en förbättrad trafiksäkerhet.Gjorda utredningar visar att betydande delar av erforderliga väginvesteringarskulle ge mycket god samhällsekonomisk lönsamhet. Därtill kommer ökadbekvämlighet och framkomlighet för väg-trafikantema. Detfinns därför enligt utskottets mening goda skäl att låne- ochav-giftsfinansiera vissa stora sammanhängande delar av motorvägsbyggandetunder förutsättning att i varje särskilt fall alternativa vanliga trafiklederstår till förfogande. Vi vill hänvisa till att detta förfarande används i ,, och . Finansieringen av avses också skegenom avgifter. Därvid kommer de som utnyttjar bron att bidraga till bronsfinansiering. Det kan inte vara någon principiell skillnad mellan att uttaavgifter för användandet av en bro och avgifter för nyttjandet av aimantrafikled. Det saknas anledning anta att de vägar som skulle komma till ståndpå detta sätt skulle vara mindre angelägna. Längre sammanhängande motorvägarger också stora ekonomiska fördelar för trafikanterna genom minskadbensinåtgång och minskat slitage samt större trafiksäkerhet m. m. Den totalabedömningen av samhällsekonomiska resurser och utrymme på kapitalmarknaden kanske vid beviljandet av koncession. Möjligheterna till internationell finansieringkan därvid beaktas. Den av motionärerna nämnda summan på 2 miljarder kronorskulle kunna räcka till färdigställande av huvuddelarna i ett svensktmotorvägsbyggnadsprogram. Ökade resurser skulle på detta sätt kunna ställastill förfogande för en betydligt snabbare förbättring av det övriga vägnätet. Frånarbetsmarknadssynpunkt skulle en satsning av ovanstående art betyda väsentligafördelar inte minst i nuvarande arbetsmarknadsläge. Avdessa skäl tillstyrker utskottet motionerna 1973: 738, såvitt nu är i fråga,och 1973: 1343, dels att utskottets hemställan tmder 16. bort ha följandelydelse: 16. att med bifall tillmotionerna 1973: 738, punkten 2, och 1973: 1343 ger Kungl. Maj:t i uppdrag attsnarast möjligt föranstalta om utökning av trafikledsbyggandet i enlighet medvad som anförts i motionerna, b. av herrar i (fp) och ()som anser att dels det avsnitt av utskottetsyttrande som på s. 12 börjar med "Utskottet vill" och på s. 13slutar med "berörda motionsyrkanden" bort ha följande lydelse: Behovet av väginvesteringar harökat kraftigt på grund av det växande transportarbete somutförs på vägarna men också genom de reellt sett minskade anslagen förväginvesteringar. Frågan om nya finansieringsvägar har på grund härav kommit iett nytt läge jämfört med de förhållanden som rådde , dåfrågan senast prövades i en utredning. Utskottet vill i detta sammanhang framhålla attmotorvägarna har visat sig vara mycket effektiva och har dessutom en avsevärtlägre olycksfallsfrekvens i jämförelse med andra vägar. De är emellertidmycket kostsamma och kan innebära att väganslagen inte förslår för ett välfungerande länsvägnät. I sådana fall och även i fråga om större broar, som medordinarie väganslag inte kan byggas inom rimlig tid, bör därför ett system medavgiftsfinansiering prövas försöksvis. Det bör dock i regel endast användas ide fall då trafikanterna kan ges acceptabla alternativa färdvägar. Utskottet vill understryka att finansieringsformen inteändrar på principen att investeringarna skall prioriteras med hänsyn tillderas nytta för hela samhällsekonomin. Samhällets inflytande över vilka vägarsom kommer till stånd blir följaktligen inte åsidosatt för de projekt somav-giftsfinansieras. Det stora behovet av vägbyggande har sammanfallit med enkraftig nedgång inom byggsektorn i övrigt, vilket förorsakat arbetslöshet ochsvåra förhållanden för anställda och företag. Detta förhållande är ytterligareett motiv för en ökning avvägbyggandet. En upplåning för avgifts-finansieradevägar och broar är i nuvarande läge särskilt väl motiverad. I tider avhögkonjunktur medverkar avgifterna till att skapa ett samhällsekonomisktutrymme för investeringskostnaderna för ifrågavarande vägar och broar. Vad utskottet härom anfört bör av ges Kungl.Maj:t till känna. dels utskottets hemställan under 16. bort ha följandelydelse: 16. att i anledning avmotionerna 1973: 738, punkten 2, och 1973: 1343 som sin mening ger Kungl. Maj:ttill känna vad utskottet anfört rörande avgiftsfinansiering av vägar och broar, 3. vid punkten 2 (Allmän översiktöver utvecklingen. Anslagen till vägväsendet) beträffande fastatrafikförbindelser med av herrar (), i Heden (c),(), Clarkson (m) och i (vpk) som ansett att dels det stycke i utskottetsyttrande som på s. 15 börjar med "Under hänvisning" och på s. 16slutar med "sig erforderligt" bort ersättas med text av följandelydelse: I likhet med motionärerna anser utskottetdet angeläget att tar ställning för en utbyggnad i första hand avHH-förbindelsen. Trafiken till från större delen av vårt land går viaHelsingborg och , och trafikvolymen där är som framgår av motionen betydligt större än den via och . Utskottet anser att ocksåregionalpolitiska skäl talar för att HH-förbindelsen kommer till stånd föreMK-förbindelsen, eftersom befolkningskoncentrationen i sannoliktskulle stimuleras på ett ej önskvärt sätt om enbart den sistnäinndaförbindelsen skulle komma till stånd. Det pågående utredningsarbetet börsålunda i första hand inriktas på utformningen av HH-förbindelsen. Huruvidadenna skall byggas som bro eller tunnel tillhör de frågor som därvid måste bliföremål för närmare överväganden. Vilket alternativ som än väljes måste dockbåde landsvägs- och järnvägsförbindelse komma i fråga, dels att utskottets hemställan under 21. bort ha följandelydelse: 21. att i anledning avmotionen 1973: 1361 som sin mening ger Kungl. Maj:t till känna vad utskottetanfört rörande de i motionen upptagna frågorna om fasta trafikförbindelser medDanmark, 4. vid punkten 3 (: Förvaltningskostnader) av i (vpk) som anser att dels det stycke i utskottets yttrande på s. 18 som börjarmed "Utskottet tillstyrker" och slutar med "19,5 milj. "bort ha,följande lydelse: Med tanke på attinformationsverksamheten utgör en stor och viktig del av problemkomplexettrafiksäkerhet finner utskottet Kungl. Maj:ts förslag otillräckligt. Heltfärska undersökningar har ju påvisat stora brister i bilisternas kunskaperbeträffande trafikmärken och trafikregler. Mot den bakgrunden och med beaktandeav den betydelse informationen haft för t. ex. det ökade användandet avbilbälten och reflexer synes det motiverat att bevilja trafiksäkerhetsverketstörre medel för denna verksamhet än vad departementschefen föreslår.Informationsverksamheten syftar ju till att öka allmänhetens kunskaper omtrafik och tra- fikregleroch ge rekommendationer om uppträdandet i trafiken. Utskottet instämmer därföri yrkandet i motion 1973: 181 om en ytterligare höjning av medelstilldelningenför informationsverksamheten med . delsatt utskottets hemställan under 1. bort ha följande lydelse: 1. i anledning av Kungl. Maj:ts förslag och medbifall till motionen 1973: 181, punkten 1, till Statens trafiksäkerhetsverk:Förvaltningskostnader för /74 anvisar ett förslagsanslag av , att avräknas mot automobilskattemedlen, 5. vid punkten 7 (Allmän översikt överutvecklingen. verksamhet) beträffandelotsskyldighet av i (vpk) som anser att dels det stycke i utskottets yttrande som på s. 23börjar med "Med anledning" och på s. 24 slutar med "åtgärdervidtas" bort ha följande lydelse: Enligtlots- och fyrkungörelsen (SFS 1970: 698) föreligger i princip lotsfrihet.Enligt paragraf 5 i nämnda kungörelse kan Kungl. Maj:t med hänsyn till riketssäkerhet eller till förhållande, som hänför sig till fartygs last ellerfarvattens beskaffenhet, eller av andra skäl föreskriva skyldighet att anlitalots. Så har också skett beträffande tankfartyg och bulkfartyg med farligalaster. I dessa fall råder således obligatorisk lotsskyldighet. Det haremellertid visat sig att allt fler fartyg utnyttjar möjligheten att avstå frånanlitande av lots. Här är det i regel rederierna som från besparingssynpunktförsöker förmå fartygsbefälhavare till detta. Många fartyg trafikerar f. n.svenska farvatten utan lots trots att detta medför risker av olika slag.Säkerheten för de ombordanställda försämras därmed väsentligt. Stora riskerför haverier, vilka även kan ha miljöförstörande verkan, uppstår. Skärptabestämmelser beträffande lotsskyldighet är således enligt utskottets meningnödvändiga. En återgång til! tidigare lotsskyldighet vore en riktig lösning,dock med den skillnaden att lots verkligen anlitas och att inte endastlotsavgift erlägges. Undantag från lotsskyldighet kan i vissa fall motiverasmen måste i sådana fall preciseras. Tänkbara fall är fartyg med stapelvaror,som med hänsyn till brand-, explosions- eller miljörisk inte utgör någon faraför de ombordanställda eller kringliggande kust. Utskottet instämmer alltså idet yrkande som framföres i motionen 1973: 1358 om att lotsskyldighet i principskall införas för fartyg som trafikerar svenska kustfarvatten, kanaler och insjöar.Motionen 1973: 189 anses därmed också besvarad. delsatt utskottets hemställan under 2 b. bort ha följande lydelse: b. i anledning av motionerna 1973: 189 och 1973:1358 som sin mening ger Kungl. Maj:t till känna vad utskottet anfört angåendeviss lotsskyldighet, 6. vid punkten 15 (Ersättning till statensjärnvägar för drift av icke lönsamma järnvägslinjer m. av iKristinehamn (vpk) beträffande linjen ÖvertorneåPajala och icke lönsamma järnvägsanstaltersom anser att dels det stycke i utskottets yttrande på s. 29 sombörjar med "Utskottet finner" och slutar med "lönsamma järnvägsanstalter"bort ha följande lydelse: Utskottet anser sig böra instämma i yrkandena imotionen 1972: 479 att skall anvisa . för olönsam trafikpå linjen ÖvertorneåPajala och att skall anvisa ett från 100 000 kr.till . ökat anslag avseende icke lönsamma järnvägsanstalter.Beträffande linjen ÖvertorneåPajala har denna sedan gammalt betraktats somolönsam järnvägslinje trots att trafiken drives på landsväg, vilket bör beaktasnär tar ställning till ersättningsfrågorna. Vidare bör beaktas attett uppehållande av trafiken har en mycket stor betydelse för bygdensnäringsliv och befolkning. I vad gäller anslaget till icke lönsammajärnvägsanstalter kan ett ökande av detta medföra en mindre restriktiv hållningtill nedläggande av järnvägsstationer. Även s. k. icke lönsammajärnvägsanstalter kan fylla en uppgift i servicehänseende. Utskottet villockså påminna om att ett sådant anslag ingick som ett krav i tiopunktsprogram för en bättre trafikpolitik. delsatt utskottets hemställan under 1. bort ha följande lydelse: l.i anledning av Kungl. Maj:ts förslag och medbifall till motionen 1973: 479, punkterna 3 och 4, till Ersättning tillstatens järnvägar för drift av icke lönsamma järnvägslinjer m. m. /74 anvisar ett anslag av . vidpimkten 2 (Allmän översikt över utvecklingen. Anslagen till vägväsendet)beträffande motionen 1973: 1357 om planerad nybyggnad av mellanSäter och av i (vpk) som anfört: Motionen tar upp en del principiella synpunkter sombör beaktas. I likhet med motionärerna anser jag det vara angeläget att undvikaformer av trafikplanering som går ut på att föra biltrafiken genom städer ochsamhällen. Därigenom uppstår problem som dessa varken tekniskt ellermiljömässigt tål. Utöver den negativa effekten av att man genom sådanatrafikledningsdragningar klyver samhällen får man också bullerstörningar avstor omfattning. Den i motionen påtalade dragningen av verkar förtätorten vara till uppenbar nackdel från stadsplane- ochbullersynpunkt. En utbyggnad av riksvägnätet bör inte i onödan få gå ut överbefintliga samhällen. Man bör också acceptera det faktum att god jordbruksmarkinte längre är en obegränsad marktillgång. Om annan mark finnes som alternativbör man välja denna.