bet · FW01TU24 · 1973-12-31 00:00:00 — Av de rapporter som lämnats fråndenna verksamhet framgår att en påtaglig förbättring av tankfordonens konditionjämfört med har konstaterats. Detta torde vara en följd av den ökade kontroUen.Förhållandena är emellertid ännu långt ifrån tillfredsställande,-särskiltgäller detta privatägda tankfordon använda för lokala transporter, ochtrafiksäkerhetsverket kommer att fortsätta kontroUen av tankfordonen i sambandmed flygande inspektion så långt resurserna tillåter. Verket räknar därvid medfortsatt samverkan med polisen och sprängämnesinspektionen. En stor del av de missförhållanden, som konstaterats ävenvid de senast utförda inspektionerna av tankfordon, måste hänföras till bristandekunskaper hos förarna och dålig kännedom om bestämmelser och krav rörandetankfordons beskaffenhet och utrustning. Detta förhållande är emellertid välkänt av berörda myndigheter och organisationer däribland och . Verket förutsätter attpetroleum institutet i sitt yttrande till utskottet närmare redogör för deninformations- och utbildningsverksamhet som ovan namngivna organisationerbedriver. Genom samarbete även med anses dennaverksamhet även nå de enskilda tankford onsägarna. Tekniskt sett bygger kontrollen av tankfordon på deföreskrifter som kommerskoUegium utfärdat med stöd av förordningen (1961:568)om brandfarliga varor. Den tekniska utvecklingen pä detta område kan givetvisaktualisera ändringar eller kompletteringar av bestämmelserna. Genom attsprängämnesinspektionen direkt tar del i inspektionen av tankfordon tordebehovet av revideringar av bestämmelserna snabbt komma till kollegietskännedom. Verket förutsätter att kommerskollegium i sitt yttrande tillutskottet närmare redogör för dessa spörsmål. anser på grund av" ovanredovisade omständigheter att alla förutsättningar finns för att avmotionärerna åsyftade ändamål skall uppnås utan att särskilda föranstaltandendärför erfordras från sida, KungL kommerskollegium () Enighet torde föreligga därom attde ofta förekommande oljetransporterna med tankbilar och andra landsvägsfordonutgör ett allvarligt miljöhot. Statsmakterna har också funnit nödvändigt atthärvidlag ingripa med lagstiftning. Sålunda utfärdades i början av 1960-taletnu gällande förordning (SFS 1961:568) om brandfarliga varor, i vilken särskildabestämmelser om transport av sådan vara finns intagna, 1 40 § förordningen stadgas att bil, som är tiUverkad förtransport av brandfarlig gas eller brandfarlig vätska (t, ex, eldningsolja,dieselbränn-olja, fotogen och bensin) skall vara för ändamålet inrättad enligtföreskrifter som kollegiet utfärdar. Vidare föreskrivs att tankbil inte fårbrukas utan att vara godkänd för sitt ändamål. gäUer i sänder. Det utfärdas, efter särskildbesiktning, av trafikinspektör, bilinspektör och besiktningsman som avses ivägtrafikförordningen /se numera 35 § fordonskungörelsen (SFS 1972:595)/ ellerannan lämplig person som kollegiet förordnat. Skriftligt bevis skaU meddelas omgodkännandet. Beviset skall vid färd medföras och av föraren på begäran företesför polisman, bilinspektör och företrädare för sprängämnesinspektionen, vilkenenligt 15 § i förordningen är tillsynsmyndighet på området för brandfarhgavaror. Bestämmelserna om tankbil gäller också för släpfordon och annat fordonsom är tillverkat för transport av brandfarlig vara. Enligt 41 § förordningen skall brandfarlig vara, vilkentransporteras som styckegods, hållas tätt innesluten i behåUare som erbjudererforderligt skydd mot skada under transporten, I 42 § sägs att koUegiet ägeri sina tillämpningsföreskrifter tiU förordningen (se 14 §) meddela de närmarebestämmelser om vad som skaU iakttagas tiU skydd mot skada vid transport avbrandfarlig vara samt vid lastning, lossning och tiUfäUig förvaring i sambandmed sådan transport. Slutligen gäller enligt 49 § att till tankbil eller annatfordon hörande cistern och annan större behåUare för transport av brandfarligvara skall vara tydligt och varaktigt märkt med ordet "Brandfarligt", Sedermera har koUegiet i samråd med berörda myndigheterutfärdat utförliga bestämmelser i de hänseenden varom här är fråga.Föreskrifter om tankbil finns i kollegiets författningssamling Ser, B, nr2/1963, bestämmelser om transport på landsvägsfordon med löstagbar cistern(löstank) för brandfarlig vätska i kungörelsen nr 6/1963 samt stadganden ombeskaffenheten av lö.sa behållare för sådan vätska i kungörelsen nr 7/1963,Genom dessa regler lämnas enligt kollegiets mening en tillräckligt klar ochuttömmande bild av vad som skall gälla vid landsvägstransporter av brandfarligvätska - oavsett om transporten sker med tankbil eUer lastbil med löstankareUer på annat sätt för att skador såvitt möjligt skall undvikas. a. börframhållas att kollegiet i sina kungörelser lämnat föreskrifter som riktar sigtill föraren med beskrivningar hur han skaU förfara vid transporter i skildaavseenden. Vidare bör hållas i minnet att förordningens allmänna föreskrifter i4 och 5 §§ om skyldighet att iakttaga försiktighet och att begagna betryggandeanordningar gäller också i detta sammanhang. Hithörande föreskrifter har hunnit bli omkring tioår gamla och det är med hänsyn till den snabba utvecklingen naturligt att enöversyn görs. Kollegiet har emeUertid funnit lämpligt att inte nu utfärda nyabestämmelser. Skälet härtill är att med aU sannolikhet kommer attansluta sig till den internationella konventionen (ADR) om transport av farligtgods på landsväg och att konventionens bestämmelser i allt väsentligt kommeratt gäUa också den inhemska trafiken. Konventionen innehåller ingående bestämmelser ombeskaffenhet av transportfordon, behållare etc. och pågår ettomfattande revisionsarbete när det gäller tankbilar och s. k, containers,KoUegiet finner det rimligt att resultatet av detta arbete avvaktas, innankollegiet utfärdar nya föreskrifter. Ett sådant dröjsmål vållar dock intestörre ölägenheter, eftersom kollegiet tillagt sprängämnesinspektionen befogenhetenatt medgiva avvikelser från tankbilsföreskrifterna, under förutsättning attkonstruktionen alltjämt är betryggande. Inspektionen har också i vissutsträckning utnyttjat denna befogenhet. Den i motionen lämnade redogörelsen för de erfarenheter omtankbilarnas utrustning m, m. som gjordes i samband med en flygande besiktningi Göteborg-området finner kollegiet vara ytterst nedslående. Den visar nämhgen en allvarlig brist på vilja att ätlydautfärdade bestämmelser, vilkas åsidosättande dock är straffbelagda (se 63 §förordningen), ävensom att en aldrig så utförlig beskrivning om vad som åliggerberörda parter inte är tillfyUest. I likhet med motionärerna tror kollegiet atten skärpning av kontrollen skulle råda bot pä de påtaghga missförhållandena. Enskärpt kontroU förutsätter emeUertid att resurser finns härför och koUegiettror inte att så är faUet . befattningshavare ärför få för att de skall kunna medverka i önskvärd omfattning. De polismän,besiktningsmän, trafikinspektörer och bilinspektörer, som normalt utförflygande besiktningar, torde inte besitta den sakkunskap som krävs. Detsammalär gälla dem som utför den regelbundet återkommande fordonskontroUen hos ABSvensk . Dessa personalkategorier måste sålunda på ett eUer annatsätt förstärkas med specialutbUdat folk. Det ankommer knappast på kollegiet atttaga initiativ härtiU, men enligt kollegiets mening bör denna fråga närmareundersökas. Såvitt kollegiet kan bedöma torde de stora oljebolagen ivårt land tillse att dem tillhöriga tankbilar uppfyller gällande föreskrifteroch att bilarnas förare känner till vad som åligger dem. haremellertid bolagen alltmer börjat övergå till att låta s, k, lejdåkare utföraoljetransporterna. Dessa, som är självständiga företagare, använder då antingentankbilar eller lastbilar med fastgjorda löstankar, Enhgt koUe-gietsuppfattning skulle det med hänsyn till nu gällande rättsgrundsatser föra förlångt att ålägga oljebolagen att kontrollera att lejdåkarna följer gällandebestämmelser. Ett sådant åläggande torde kräva särskUd lagstiftning. Däremotfinner kollegiet naturligt att oljebolagen skall förvissa sig om att lejdåkarestankbil har gällande godkännandebevis, innan transporterna börjar, I motionen framförs också några synpunkter på hurstandarden på tankbilarna bör kunna förbättras. En del av de föreslagnakonstruktionsändringarna prövas ute på fältet och kollegiet fårhär undersöka möjligheterna att på lämpligt sätt tillgodose motionärernassynpunkter, I detta sammanhang begränsar sig kollegiet till att framhålla attett slopande av påfyllnadslock knappast är möjligt. En öppning, varigenomtankrengörare kan komma in i cisternen, måste nämligen alltid finnas. Vad härefter angår frågan om. utbildning av tankbilsförarebör omtalas att petroleuminstitutet brukar hälla kurser för oljebolagenspersonal. Önskvärt är självfallet att också annan tankbilspersonal får sådanutbildning, EnUgt kollegiets åsikt bör undersökas, om inte denna fråga skullekunna lösas inom ramen för sådan förarutbildning som avses ikörkortskungörelsen (SFS 1972:592), Slutligen anser motionärerna att speciell kompetens börkrävas för förare av tankfordon. Kollegiet har för sin del intet att erinrahäremot. Kollegiet har då uppmärksammat, att körkortskungörelsen har bestämmelserom traktorkort. Detta leder naturligt till tanken, att kungörelsen bör kunna haregler om att - utöver trafikkort - tankbilskort skall krävas för den somframför tankbU eller lastfordon med löstankar. En dylik ordning skulle för övrigtsannolikt föranleda trafikskolorna att ta initiativ tiU utbildningskurser försådana förare. På grund av det anförda får kollegiet i sä mottotillstyrka bifall till motionen att bör uppdraga åt Kungl, MaJ:t attutreda frågan om utbildning av förare av tankbil m, m. och om krav på kompetensför sådan förare. I motionen ifrågasattes atttankbUarna skulle utgöra aUvarliga miljöhot och att nya katastrofer kunde händanär och var som helst. Hänvisning göres dels till en olycka i , delstill en flygande inspektion, som genomförts i , Det må tUl en början konstateras, att katastrofen iNorrköping helt får hänföras till den mänskliga faktorn och en radsammanträffande omständigheter, som medförde tankbUens brand och förarens död.Tankbilen tiUhörde ej något oljeföretag. Vidare kan även uttalas, att dylikakatastrofer lyckligtvis är mycket sällsynta. Vad beträffar inspektionen i finns ingen uppgiftom tankfordonens ägare eller hur de konstaterade felen fördelar sig päoljeföretagens eller enskUda åkares tankfordon. Vidare torde många fel fä ansesvara av bagatellartad karaktär. Andra fel är självfallet i och för sigallvarligare. Enligt Institutets uppfattning kan man ej av de framdragnaexemplen dra den slutsatsen, att tankfordonen i allmänhet skulle vara behäftademed fel och brister och att transportverksamheten med tankfordon bedrives påett sådant sätt, att allvarliga risker föreligger. Någon fullständig statistik beträffande olycksfall,orsakade av tankbilar, lär ej föreligga i landet. Enligt tillgänglig statistik torde ha med lastbiltransporterats 24 milj m bensin och oljor. För detta arbete användes ca 2 700tankfordon (exkl, släpvagnar), varav ca I 100 går i yrkesmässig trafik, Imedeltal går landets tankfordon , dvs, 10 varv runt jorden.Inträffade olyckshändelser bör självfallet ställas i relation till transporternasomfattning. Vad beträffar oljeföretagens tankfordon är dessa föremålför fortlöpande kontroll såväl enligt gällande författningar (årlig besiktninghos AB och den enligt förordningen om brandfarliga varorföreskrivna treårsbesiktningen) som genom oljeföretagets-ägarens internagenomgång, inspektion och fortlöpande underhåll. Eftersom oljeföretagensfordon bär resp, företags namn och färger, har varje företag ett eget intresseav att fordonet är väl utrustat och underhållet och icke minst att detframföres på ett föredömligt sätt, I motionen har angivits flera förslag till tekniskaförbättringar av tankbilarnas konstruktion m, m. Med anledning härav vill Institutet erinra om attKommerskollegium enligt förordningen om brandfarliga varor har att utfärdaföreskrifter för tankbil vilket skett genom kungörelse (1963:2), Institutet har i yttrande tillKommunikationsdepartementet över ett betänkande 'Transport av farligtgods" framhållit, att dessa föreskrifter är i behov av översyn. Avsiktentorde vara, att dessa föreskrifter skaU omarbetas med hänsyn tillinternationella bestämmelser (ADR). Med hänsyn även tUl den tekniskautvecklingen framstår emeUertid en översyn av gällande föreskriftersom angelägen. I motionen föreslås åtgärder att tankbilsförare skallerhålla en bättre utbildning. Institutet vUl i anledning härav meddela, att under1972-73 av Institutet i samarbete med anordnats 69tredagarskurser, i vilka deltagit 1 050 av oljeföretagens anställda tankbilsförare.Vid kurserna har praktiskt och teoretiskt genomgåtts trafikregler, särskiltsådana för tung trafik, fordonskännedom, produktkännedom samt miljö- ochskyddsfrågor. Vidare har deltagarna fått övningsköra i körgård med bU och släp. Genom dessa kurser haroljeföretagens bilförare erhållit en utbildning, som bör göra dem väl lämpadeför sin ansvarsfulla uppgift. Den vidareutbildning, för vilken här redogjorts, kommeratt av oljeföretagen fullföljas dels genom ytterligare kurser inom varjeföretag dels ock genom speciella rutiner vid nyanställning av bilförare, vilkarutiner lägger särskild vikt vid de transporterade produkternas egenskaper ochtankbUens utrustning, skötsel och framförande. 1 motionen föreslås, att oljeföretagen skulle se till attäven inhyrda tankbilar uppfyller de normer, som finns. Institutet anser det ejmöjligt eUer rimligt, att oljeföretagen skulle åtaga sig ett sådant ansvar.Huvudprincipen måste - hksorn vara, att ägaren av ett fordon självsvarar för att fordonet är i föreskrivet skick. Om inhyraren skulle övertaägarens ansvar för fordonet, skulle detta ej befordra ägarens intresse av atthålla fordonet i gott skick. Sammanfattningsvis vill Institutet föreslå, att riksdagenmåtte uttala, att det är angeläget, att en översyn av gällande bestämmelser ochföreskrifter för tankbUar snabbt kommer till stånd.