bet · FW01UbU42 · 1973-12-31 00:00:00 — Utbildningsutskottetsbetänkande nr 1973 UbU 1973:42 betänkande i anledning av motion angåendeden sexologiska forskningen m. m. 1973:301 av m. fl. (s)vari hemställs att hos Kungl. Maj:t hemställer om en utredning isyfte att samordna forskning, utbildning och upplysning på sexual- ochsamlevnadsområdet till ett institut. Utskottet har inhämtat yttrandenöver motionen från universitetskanslersämbetet, ,, och . har till sitt yttrande fogatyttranden som infordrats från universiteten i , , ,och samt från och högskolan i . I detta sammanhang bör anmälas att till utskottet inkommitskrivelse från . ()erinrar om att utredningen rörande sexual- och samlevnadsfrågor iundervisnings- och upplysningsarbetet (USSU) enligt sina direktiv har attframlägga förslag dels om sexualundervisningens och sexualupplysningensomfattning, innehåll och mål, dels om åtgärder till förbättrande avundervisningen och upplysningsverksamheten för ifrågavarande område.Utredningen beräknas, enligt vad UKÄ inhämtat, slutföra sitt uppdrag under innevarandeår. UKÄ tar därför i yttrandet endast upp frågan om åtgärder i syfte attsamordna forskningen inom området men understryker att även andraförstärkningsåtgärder för forskningen är angelägna hksom också åtgärder förutbildning och upplysning inom sexual- och samlevnadsområdet. Enligt UKÄ:s mening bör USSU:s förslag föreligga innanställning tas till frågan om den i motionen föreslagna utredningen. Frågeställningarna på sexual- ochsamlevnadsområdet har anknytning till en rad olika ämnesområden inom skildafakulteter. Forskningen inom området får därför en stark tvärvetenskapligkaraktär. Detta är utmärkande för många problem som upplevs sompåtagliga i samhället och där kravet på en förstärkning och samordning avforskningen vuxit sig starka. Som UKÄframhållit i sina förslag till anslagsäskanden för budgetåret 1974/75 (tryckta delen s. 41) sker uppbyggnaden av nyaforskningsområden ofta och i allt större utsträckning genom tvärvetenskapligaprojekt, i vilka flera institutioner och fakulteter samarbetar. Organisatoriskthar detta samarbete utvecklats genom bildandet avtvärvetenskapliga centra. Uppgiften för sådana centra är att främja forskningoch utbildning inom respektive område genom samarbete inomuniversitetsorganisationen och genom kontaktverksamhet utåt. På detta sätt kanett universitet eller en högskola i en smidig form för längre eller kortare tidetablera nya organisatoriska enheter. Frågan om hur forskningen inom nya områden bäst initierasoch utvecklas blir i hög grad beroende av i vilken grad forskarna kan beredasekonomiska möjligheter att i samverkan ägna sig åt sådanaforskningsuppgifter. Möjligheterna att starta tvärvetenskapliga projekt ellerprojekt inom vetenskapliga gränsområden kan försvåras av att inget organ kännernågot direkt ansvar för att forskning inom området kommer till stånd.Forskningsråden och andra projektstödjande organ har här en viktig uppgift attfylla. Genom uppdragsforskning har ansvariga organ inom stat ochkommun möjlighet att ställa frågor till forskarna eller göra anspråk påsamarbete med dem. UKÄ har i skilda sammanhang betonat att den växande mängdenav problem som rör människans sociala och fysiska omgivning bör leda till attforskningsinsatser inom dessa problemområden i ökad omfattning kommer tillstånd genom samverkan i form av uppdragsforskning. Bildande av speciella fristående institut är enligt UKÄ:suppfattning ingen självklar lösning på problemet att finna former för atteffektivt och smidigt stödja och samordna forskning inom nya tvärvetenskapligaområden. Tvärtom kan institut av denna art tändigen snart efteruppbyggnadsperioden möta problem som sammanhänger med svårigheter att inommindre organisationer tillgodose krav på förändringar i kontaktmönstret, närdet gäller det vetenskapliga samarbetet, eller av andra för utvecklingen vitalabetingelser. Härtill kommer att inrättande av institut kan verka hämmande pä utvecklingenav den befintliga forskningsorganisationen och dess förändring i takt medsamhällsutvecklingen i övrigt. Ett institut måste också för att kunna fyllasin uppgift bli relativt resurskrävande. Det är därför en fördel omuppbyggnaden av forskningsområden kan ske inom universitetsorganisationens ram. På skolans område skulle detföreslagna institutet fä uppgifter bl. a. inom lärarfortbildningen framhållerskolöverstyrelsen (SÖ), som med hänvisning till redovisad organisation förgrundutbildning och fortbildning av lärare i sexual- och samlevnadsundervisningavstyrker motionsyrkandet. Sexual- och samlevnadsundervisninghandhas inom av klasslärare på låg- och mellanstadiet samt avlärare i biologi, samhällskunskap och religionskunskap på högstadiet. Igymnasieskolan handhas denna undervisning av bl. a. lärare i biologi,samhällskunskap och psykologi. I grundutbildningen för dessa lärarkategorier gesundervisning i sexual-och samlevnadsfrågor, såväl i den ämnesteoretiskautbildningen som i den praktiska lärarutbildningen. Inom lärarfortbildningen har SÖ haftsommarkurser för lärare i sexualkunskap. Denna form av fortbildning nåremellertid relativt få i förhållande till det mycket stora antal lärare somundervisar i sexualkunskap i och i gymnasieskolan. därför numera till väsentlig del s. k. pilotprojekt förkonstruktion och utprövning av fortbildningsmaterial. Den största delen avlärarfortbildningen äger rum på studiedagar som anordnas lokalt, med centraltutgivet material som grund. Med denna konstruktion nås samtliga berördalärarkategorier. Vid utarbetandet av fortbildningsmaterial i sexualkunskapanlitas, förutom pedagogisk expertis, specialister representerande bl. a.forskningen inom berörda områden. Det är en strävan att integrera denämnesteoretiska fördjupningen med fortbildning i metodik, och praktisktpedagogiska frågor utgör ett väsentligt inslag. SÖ har 1970 publicerat fortbildningsmaterial i sexual- ochsamlevnadsundervisning av denna typ för samtliga berörda personalkategorierinom . förbereds ett motsvarande material förgymnasieskolans lärare. För biologilärare ges förutom ovannämnda fortbildningäven speciella kurser i humanbiologi innefattande bl. a. den medicinska delenav sexologin. Denna fortbildning, som anordnas länsvis av SÖ ochlänsskolnämnderna, äger rum dels lokalt på studiedagar, dels under särskildauppföljningskurser på länslasarett och regionssjukhus. Såväl sommarkurser som produktion av fortbildningsmaterialadministreras av lärarhögskolornas fortbildningsavdelningar. Verksamheten skeri nära samverkan med SÖ:s övriga utvecklingsprojekt och utgör en del av denlöpande läroplansuppföljningen. anser att detföreligger såväl teoretiska som praktiska behov av tvärvetenskapligaforskningsinsatser inom sexologin. Styrelsen tillstyrker därför att enutredning kommer till stånd med uppgift att analysera omfattningen och inriktningenav forskningsverksamheten. Inom ramen för uppdraget bör även ingå att prövafrågan om hur denna forskning lämpligen bör organiseras med avseende påinstitutionsmässig anknytning mot bakgrund av en översikt över existerandeforskningsresurser och möjligheten att utnyttja dessa. Styrelsen är såledesinte i nuvarande läge övertygad om att inrättandet av ett särskilt institutbäst skulle främja den sexologiska forskningen i dess helhet. Existerande svensk forskning påområdet är begränsad till vissa studier och undersökningar, främst knutna tillsocialmedicinsk och sociologisk institution. Det inom utfördapionjärarbetet är inte primärt inriktat på forskning utan fastmer päinformation och rådgivning. Vidare är verksamheten i högre grad inriktad på familjeplaneringän på samlevnadsfrågor i dess psykologiska, sociala och kulturella sammanhang. En breddning och fördjupning av svensk forskning är därförmotiverad. En forskning av tvärvetenskaplig karaktär är önskvärd. Samlevnadsfrågornaberör ett brett spektrum och bör ej bedömas isolerade utifrån en disciplin.Sålunda är formerna för den sexuella samlevnaden bundna till familjetypen, sommåste ses i relation till det samhälle och den kulturkrets, i vilka människorlever, ävensom förändringar och utvecklingstendenser inom samhället. Dettagäller såväl familjeenheternas storlek och struktur som familjens funktioner.Exempelvis familjens ekonomiska funktion, funktion vad gäller uppfostran ellersocialt skydd är intimt relaterade till den sociala och ekonomiska utvecklingeni samhället. Ett av målen för den forskning det här gäller, bör därför vara attfinna samlevnadsformer som står i samklang med samhällsutvecklingen i övrigt.Frågan får därvid en nära anknytning till sociologi och kulturantropologi. En ökad medvetenhet om dessasamband borde bli resultatet av den samordnade forskning vars förutsättningarmotionärerna föreslår skall utredas. Därmed skulle även utvinnas kunskapsstoffanvändbart i vårt internationella biståndsarbete rörande familjeplanering,Samma kunskapsstoff kan vidare bli relevant för en ökad förståelse förinvandrarnas syn på samlevnadsproblematiken och familjens funktioner. Olika yrkeskategorier, exempelvis läkare ochsocialarbetare, borde genom denna forskning få en kunskapsreserv att omsätta ipraktiskt handlande. Speciellt inom familjerådgivningsverksamheten bör utflödetfrån det samlade kunnande som här avses, kunna praktiskt tillämpas. Den samordning av specialiteter som krävs förutövandet av familjerådgivningsverksamheten, är ett praktiskt bevis för behovetav den i motionen föreslagna samordningen av forskning, utbildning ochupplysning inom samlevnadsområdet. finns totalt 35 byråer med primärkommunalteller landstingskommunalt huvudmannaskap. Mycket talar för att behovet avfamiljerådgivning kommer att öka och en utbyggnad avverksamheten kan därför förväntas. Tyngdpunkten i arbetsuppgiften kan komma attförskjutas från behandling till olika förebyggande uppgifter såsom information,kursverksamhet och utbildning. Den verksamhet som bedrivits i Sverigebehöver utan tvekan bli föremål för vetenskaplig forskning med avsikt att finnabästa möjliga vägar för information till den enskilde. Den utredning gjortrörande sexuell information bör vara en lämplig utgångspunkt för fortsattastudier inom detta område. bedriver enintensifierad upplysning inom VS- och preventivmedelsområdet. Även här ärbehovet av värdering av informationsvägar och program av stor betydelse. Enökad forskning på detta område är därför synnerligen önskvärd. , somanser att motionen ger uttryck för en viss övertro på forskningens möjlighetertill entydiga klarlägganden och till att denna skall kunna fungera somproblemlösare, biträder utredningsförslaget, men framför vissa betänklighetermot den bredd för institutets verksamhet som motionen åsyftar. Nämnden anserdet vara mest angeläget att man satsar på den medicinska och genetiskaforskningen och anför vidare följande. Den i motionen skisseradekopplingen mellan forskning, utbildning och upplysning förefaller nämndenantyda en tänkt enhetlighet i samlevnadsproblematikens värderingsfrågor, vilkenicke synes stå i överensstämmelse med de principer som varit vägledande för deaktuella reformerna på äktenskapslagstiftningens område. Enligt dessa gäller jumed rätta, att samhället icke skall träda reglerande in på ett fält, där i såhög grad personliga värderingar gör sig gällande. Man bör enligt nämndensmening vara ytterst försiktig med att i den skisserade upplysningsverksamhetensöka förläna uppfattningar i samlevnadsfrågor, som sammanhänger med tolkningenav t. ex. sociologiskt och psykologiskt material, ett sken av vetenskaplighet. Så mycket viktigare är det i stället att institutet, omdet kommer til! stånd, får möjligheter att bygga ut ett rikt förgrenatkontaktnät och kännetecknas av en strävan att belysa hur samlevnadsfrågorna tersig i relation till alternativa värderingssystem. Den moderna debatten om vårsyn på de avvikande har ju t. ex. klarlagt, hur svårt det är att tillämpa normalitetsföreställningar på detta område. Full hänsyntill den livsåskåd-ningsmässiga pluralismen borde leda till motsvarandeskepsis. Ett starkt samhälleligt värderingstryck riskerar alltid att leda intebara till "dubbelmoral" utan även till att området i fråga blir ettisolat i det personliga värderingssystemet, vilket snarare för till hämningarän till den frigörelse motionärerna talar om. ) ser det som väsentligt att man vid inrättandet av ettsexologiskt institut betonar de sociologiska, psykologiska och politiskaaspekterna på sexualiteten. Det är inom dessa områden forskningen varit sämsttillgodosedd och våra kunskaper mest bristfälliga framhåller förbundet somvidare anfört bl. a. följande. Den ökade öppenheten och den mertoleranta inställningen till sexualiteten har inneburit att ett kommersielltutnyttjande av människans sexuella behov alltmer utvecklats. Den pornografiskaindustrin är t. ex. ett uttryck för detta och en mängd vanföreställningar omsexualiteten har kunnat spridas via de pornografiska alstren. Detta har i sintur givit upphov till problem om vars omfattning och natur det är svårt att skaffa sig en överblick. Kvinnoförakt och upplevelsen av mindervärdighetoch kontaktlöshet i förhållande till den prestationsin-riktade sexuella förmågasom finns omskriven inte bara i rent pornografiska tidskrifter utan även irådgivningsspalter och s. k. seriösa upplysningsböcker är exempel på problemsom samhället måste uppmärksamma . Som det påpekas i motionen föreligger det ett stort behovav att samordna den forskningsverksamhet som pågår på skilda institutioner ilandet. Behovet är dessutom stort av en systematisk sammanställning avinformation om den verksamhet som finns inom t, ex, familjerådgivningen,mödravården, skolan, preventivmedels- och abortrådgivningsverksamheten. Somsituationen ser ut är det svårt att utnyttja och dra lärdom avde erfarenheter som gjorts inom de olika verksamhetsgrenarna. Detta innebär enmisshushållning av resurser, då gjorda erfarenheter inte kan tillgodogöras avandra verksamma på fältet. I motionen 1973:301 hävdas attmånga av skolans elever får en bristfällig sexualundervisning och att mångalärare fortfarande upplever denna undervisning som besvärande, ofta beroende påotillräcklig utbildning. Även i fråga om den sexologiska forskningen råder detenligt motionärernas mening stora brister. som det bedrivs kvalificeradforskning i reproduktionsbiologi och genetik samt preventivmedelsutveckling ärbristerna i fråga om forskningsinsatser påtagliga när det gällersamlevnadsfrågor och då i första hand vad gäller de sociologiska ochpsykologiska aspekterna på dessa frågor. Därtill kommer, framhållermotionärerna, att statsmakterna inte genom någon samordnad instans haröverblick över vilken forskning som bedrivs, vilka resultat den ger och hurresultaten förs ut i praktiken. Den erforderliga samordningen bör enligtmotionärernas uppfattning lämpligen komma till stånd genom att ett institut inrättas för forskning, utbildning ochupplysning på sexual-och samlevnadsområdet. Motionen utmynnar i förslag omutredning om ett sådant institut. Behovet av forskning, utbildning och upplysning på sexual-och samlevnadsområdet har bestyrkts vid remissbehandlingen av motionen liksomäven motionärernas uppfattning att en samordning och en förstärkning avsamhällets insatser på detta område är angelägen. Som emellertiduniversitetskanslersämbetet erinrat om skall utredningen rörande sexual- ochsamlevnadsfrågor i undervisnings- och upplysningsarbetet (USSU) enligt sinadirektiv lägga fram förslag dels om sexualundervisningens ochsexualupplysningens omfattning, innehåll och mål, dels om åtgärder tillförbättrande av undervisningen och upplysningsverksamheten på detta område.Presentationen av utredningens förslag är i tiden näraliggande och frågan om enutredning med de av motionärerna föreslagna uppgifterna och det av demförordade målet kan bättre bedömas när resultatet av USSU:s utredningsarbeteföreligger. Utskottet är därför inte berett att nu föreslå att göraframställning om den av motionärerna föreslagna utredningen. Utskottetavstyrker sålunda det ifrågavarande yrkandet i motionen 1973:301. attriksdagen avslår motionen 1973:301. Närvarande vid ärendets slutbehandling: herrar Alemyr (s),(), i (c), (), (),Nordstrandh (m), i (s), Elmstedt (c), i (s), (), i Skärstad (c), (), herrarBerndtson i (vpk). () och i (c).