bet · FW01CU21 · 1973-12-31 00:00:00 — civilutskottetsbetiinkande nr 1973 CU 1973:21 betänkande i anledning av propositionen1973:101 med förslag tiU ändring i naturvårdslagen (1964:822), m. m., jämtemotioner. Maj:t har i propositionen1973:101 under åberopande av bilagt utdrag av statsrådsprotokollet överjustitieärenden föreslagit att antaga vid propositionen fogadeförslag tUl 1. lag om ändringi naturvårdslagen (1964:822), 2. lag om ändringi byggnadslagen (1947:385). I propositionen sammanfattas dess huvudsakliga innehållsålunda. Enligt naturvårdslagen krävs tUlstånd av förläkt av sten, grus, sand eller lera. Om tillstånd vägras är ägaren i principberättigad tUl ersättning av staten. Den i samband med ändringar inaturvårdslagen införda principen att ersättning inte skaU utgå för värden somberor enbart på förväntningar om ändring i pågående markanvändning föreslås nugäUa även för täktverksamhet. Nuvarande bestämmelser om statensersättningsskyldighet vid vägrat tillstånd upphävs. I propositionen föreslås vidare bestämmelser om omprövningefter av gällande täkttUlstånd. Lagändringarnaföreslås träda i kraft . Utskottet har i detta sammanhangbehandlat de i anledning av prop. 1973:101 väckta motionerna 1973: 1945 av frökenLjungberg m. fl. (m) vari hemstäUs att måtte avslå propositionen1973:101, (fp) vari hemställs att som sin mening ger Kungl. Maj:t tillkänna vad som i motionen anförts rörande behovet av bättre planering avtäktverksamhet, bildande av täktsamfällig-het, ökat deltagande från kommunernassida i denna planering samt kontroll av takt under vatten och matjordstäkt, 1959 av () och () vari hemställs att måtte besluta anta de idepartementspromemorian Ju 1972:34 föreslagna övergångsbestämmelserna till lagom ändring i naturvårdslagen, 1960 av herrÅkerfeldt m. fl. (c) vari hemställs att med avslag på propositionen1973:101 som sin mening ger Kungl. Maj:t tiU känna vad som i motionen anförtsangående 1. avgiftsfinansieringav ersättningar för vägrat täkttUlstånd, 2. möjlighet att vägra täkttUlstånd avmarknadsskäl. I fråga om lagstiftningenslämplighet föreslås i motionerna 1973:1945 (m) och 1960 (c) att riksdagenavslår propositionen. Ett för detta ställningstagande i de båda motionernagemensamt motiv är att ett avskaffande av ersättningsrätten enligt 29 §naturvårdslagen (NVL) är ett synnerUgen allvarligt ingrepp i den privataäganderätten. 1 den förstnämnda motionen anförs också ytterligare, även vidremissbehandlingen framförda, invändningar varjämte det uttalas attgrustäktskommittens förslag är väl ägnat att ligga tUl grund för en regleringav täktverksam-heten. Det anförs i denna motion vidare att det i och för siginte är otänkbart att genom avgiftsbeläggning skapa ytterligare möjligheter attge ersättning. Någon alternativ direkt åtgärd föreslås inte i någondera motionerna.Den sistnämnda motionen innehåller emellertid förslag att skulleuttala sig för en avgiftsbeläggning av tillåtna takter och därmed skapa ensärskild fond för att finansiera staten åvilande ersättningsskyldighet enligtnu gäUande regler, vUka dock föreslås ändrade så att sökt tillstånd som vägratsav marknadsskäl inte skall medföra ersättningsskyldighet. Den i motionerna gemensamma invändningen attersättningsreglernas upphävande skulle innebära ett inte godtagbart ingrepp ienskild äganderätt bör, som även framhålls i motionen 1973:1946 (fp), ses motbakgrund av de ersättningsprinciper som godtagit . Dessaprinciper innebär att markägare inte skall kunna göra anspråk på ersättning avsamhället för att han inte får använda sin egendom genom bebyggelse ellereljest på ett sätt som skulle vara tUl skada för andra människor ochsamhället i dess helhet. uttalade (CU 1972:35 s. 39) attersättningar i sådana fall skulle genom sin anknytning tUl förväntningsvärdenoch därmed skapade karaktär av generell vinstgaranti vid markspekulationstrida mot allmän rättsuppfattning. Mot denna mening reserverade sigföreträdare för moderata samlingspartiet. Ersättningsrätten skulle med dennautgångspunkt enligt utskottets mening föreligga i princip endast vid intrång i"pågående" markanvändning. Mot denna princip reserverade sigledamöter från och som ansåg att ersättningsrättenskulle knytas till intrång i "tUläten" markanvändning. Det genom propositionen framlagda förslaget överensstämmermed den huvudprincip som riksdag med mycket stor majoritet godtagit.Redan denna grund är enligt utskottets mening tillräcklig för att avstyrkamotionerna. De förslag som framförts i motionen 1973:1960 (c) om ettavgiftssystem skulle dels stå i strid mot nämnda princip, dels enligtutskottets mening inte - med hänsyn tiU förutsatt övervältring av kostnadernapå bl. a. väg- och bostadskostnader innebära någon förbättring jämfört medskattefinansiering av vidgade ersättningar. Utskottet avstyrker därförmotionerna 1973:1945 och 1960 och prövar de framlagda lagförslagen i derasenskUdheter. Utskottethar sålunda ingen erinran mot förslaget att ersättningsrätten bortfaller genom att 29 § NVL upphävs med därav direkt följande ändringar i 25, 26, 31, 33 och 34 §§ NVL samt i byggnadslagen(BL). Propositionen innebär vidare att i 18 § NVL tas upp ettnytt fjärde stycke med bestämmelser om omprövning av meddelade tillstånd eftermönster av regler i mUjöskyddslagen, bestämmelser som enligt vad som anförs ipropositionen sannolikt får störst betydelse beträffande tiUstånd som meddelatsföre ikraftträdandet. Omprövningen skall kunna innebära att skall kunna upphäva tillstånd eUer meddela ändrade föreskrifter.Förslaget har motiverats av alt tidigare villkor kan framstå som otillräckligaoch att taktens påverkan på landskapsbilden med tiden kan komma att bli merförödande än man föreställde sig när tUlståndet meddelades. Utskottet ansluter sig helt tUl dessa bedömningar ochtillstyrker förslaget. De sålunda aktualiserade frågorna knyter även an till deti motionen 1973:1960 (c) framförda förslaget att tillstånd skaU kunna vägras avmarknadsskäl. Motionsförslaget utgår från meningen att ett ökat antalansökningar i och för sig inte får utgöra skäl för att ge tUlstånd.Motionsyrkandet knyter därmed också au till det aktualitetskrav som inombyggnads- och fastighetsbUdningslagstlftningen fått oemotsagda uttryck. Förslaget har framförts underfömtsättning av att 29 § NVL bibehålls och saknar sålunda formellt aktualitetvid utskottets ovan gjorda ställningstagande. Härtill anknyter emellertid ocksåöverväganden om underlaget för länsstyrelsemas prövning av ansökningaromtäkttillstånd. Utvecklingen har lett till att denna prövning mer eller mindredirekt i många fall förutsätter översiktliga bedömningar i form avområdesplaner, åsplaner e. d. Dessa bedömningar bör bl. a. ge underlag för atttillstånd kan ges så att minsta möjliga negativa effekter ur naturvårdssynpunktuppstår. Det kan i många fall vara lämpligt all söka tillgodose ofrånkomligagrusbehov med så få samtidiga ingrepp som möjligt, med hänsynstagande dock önskad priskonkurrens. Från dessa synpunkter bör det vara möjligt att medutgångspunkt i ett aktualitetskrav efter modell i t. ex.fastighetsbildningslagen och även byggnadslagstiftningen kunna vägratillstånd därför att behovet av en viss takt inte tills vidare kan ansesstyrkt. Ett femärigt tidsperspektiv kan i dessa sammanhang vara lämpligt.Utskottet förutsätter att det anförda beaktas i den fortsatta översynen avnaturvärdslagstiftningen eller eljest utan ett uttalande i ämnet. Utskottet har, efter övervägande av även andramöjligheter, inte någon invändning mot att lagändringarna träder i kraft den 1juli 1973. De i propositionen föreslagna övergångsbestämmelsernainnebär att ansökningar om exploateringstUlstånd som kommit in tiUlänsstyrelsen efter utgången av inte i något fall kan föranledaersättning. Häremot har stäUts förslaget i motionen 1973:1959 (fp) attersättningsrätten begränsas även beträffande tidigare inkomna ansökningar såatt ersättning skulle utgå endast i faU då talan väckts hos domstol föreikraftträdandet - foreslaget tiU den 1 juU 1973 - eller då talan väckts inom ett är därefter på grund av att tillstånd vägratsgenom beslut som vunnit laga kraft före ikraftträdandet. Mot dessa ytterligarebegränsningar har i remissammanhang invänts bl. a. att kravet att detersättnings-grundande beslutet måste ha vunnit laga kraft före den 1 juli 1973kan leda till godtyckliga resultat. Utskottet ansluter sig tUl den mening som föredragandestatsrådet uttryckt i propositionen och avstyrker sålunda bifall tiU motionen1973:1959. De ovan berörda omprövningsbeslämmelserna i 18 § fjärdestycket NVL avses i fråga om ändrade föreskrifter träda i kraft medlagstiftningen i övrigt. De nya reglerna om upphävande av tillstånd skall dockenligt punkten 2 i övergångsbestämmelserna inte träda i kraft förrän tio årefter lagens ikraftträdande, om tillståndet då, dvs. , vunnitlaga kraft. Utskottethar i denna del ingen erinran. Vad i övrigt anförts i propositionen har inte gettanledning tUl något utskottets särskUda yttrande. I anslutning tUl tidigare förslag angående förbättradlandskapsvård genom täktsamfälligheter har föredragande statsrådet i propositionen(s. 32) anfört att det kan finnas ett behov av en lagstiftning omsamfälligheter. förslag i denna riktning bygger emellertidpå att nuvarande ersättningsbestämmelser skall gälla. Med hänsyn därtUI ochtill att skäl finns att avvakta den vidare behandlingen bör ettställningstagande föregås av ytterligare utredning. Utan invändning mot detta ställningstagande har i motionen1973:1946 (fp) erinrats om den möjlighet till planering som ligger i förslagetom täktsamfälligheter. Planeringsintresset låg bakom naturvårdslagens regler idenna del och betonades även i grustäktskommitténs direktiv. Frågan om attskapa ett har tidigare aktualiserats. Förutomatt de här förordade lagändringarna ger bättre möjligheter atttillämpa NVL mot en planmässig bakgrund, kan motionärernas syfte i denna deloch beträffande även kommunernas deltagande förutsättas bli beaktat vidfortsatta överväganden även utan någon åtgärd. Frågan om takt inom enskilt vattenområde prövas avnaturvårdskommittén. Med hänsyn liU att överlämnat motionhärom tUl kommittén kan någon ytterligare åtgärd inte anseserforderlig. Takt av matjord medför i vissa fall konsekvenser även urnaturvårdssynpunkt. Utskottet ansluter sig helt tUl den i motionen 1973:1946(fp) anförda uppfattningen att dessa problem bör uppmärksammas. Då emellertidäven denna fråga torde komma under naturvårdskommitténs bedömning har utskottetinte funnit anledning påkalla särskilt yttrande från sida. 1. beträffande lagstiftningens lämplighet att avslår motionerna 1973:1945 och 1960, 2. beträffandeersättningsrätt vid vägrat täkttillstånd m. m. att antar vidpropositionen fogade förslag tUl ändringar i naturvårdslagen (1964:822), såvittavser upphävande av 29 § samt ändringar i 25, 26, 31, 33 och 34 §§, samt ibyggnadslagen (1947:385), 3. beträffandeövergångsbestämmelser vid ändring i naturvårdslagen att med bifalltill Kungl. Maj:ts förslag och med avslag å motionen 1973:1959 antar vidpropositionen fogat förslag, 4. beträffandeändring i naturvårdslagen i övrigt att antar vid propositionen fogatförslag, 5. beträffandetäktsamfälligheter, planering m.m. att avslår motionen 1973:1946. Närvarande: herrar Grebäck (c), (), Tobé (fp),i (s), fröken (), herrar i (s), i (c), (). (), (),Wennerfors (m), (vpk), Jadestig (s), Åkerfeldt (c) och iKarlstad (s). beträffande lagstiftningens lämplighet av (), fröken (), herrar i (c), Wennerfors (m) ochÄkerfeldt (c) som anser att dels den del av utskottets yttrande som pä s. 2 börjar med"I fråga" och på s. 4 slutar med "särskUda yttrande" bortha följande lydelse: Enighet torde råda om att samhället bör intensifiera sinaåtgärder för att inte de nödvändiga uttagen av grus m. m. skall få frånnaturvårdssynpunkt inte acceptabla följder. Grunder för en tillståndsprövningi detta syfte har godtagits av statsmakterna och angetts i naturvårdslagen.Föredragande statsrådet anför i propositionen att denna täktreglering varitvärdefull men alt önskad återhållsamhet inte kunnat visas därför attersättningarna eljest skulle bli betungande för staten. Den sålunda beskrivna konfliktsituationen föreslås löstgenom att staten befrias från ersättningsskyldighet. Den andra tänkbaraprinciplösningen, nämligen att statens möjligheter att infria enersättningsskyldighet ökas, tas inte upp lill reell prövning. grunderna för tillståndsprövningen, förslag omtäktsamfälligheter eller andra åtgärder för att främja en översiktligplanering. Enligt utskottets mening bör det i propositionen framfördaförslaget i första hand prövas med hänsyn tUl dess principieUa lämplighet. Detkan dä konstateras all de slutsatser som föredragande statsrådet dragit av 1972års riksdagsbeslut inte kan vinna utskottets anslutning. Det går en markeradskiljelinje mellan byggnadsrätten och den naturtillgång som finns i marken eUerväxer pä denna. Ett godtagande av propositionens förslag skulle innebära attenskild äganderätt totalt skulle avlösas av en enskUd, villkorad dispositionsrätt,förenad med vissa även aktiva skyldigheter. Denna avlösning av den enskUdaäganderättens materiella innehåll skulle ske utan ersättning. Då ett beslut meddenna innebörd enligt utskottets mening är helt otänkbart med hänsyn tillmedborgarintresset måste propositionen avstyrkas i enlighet med vad somföreslagits i motionerna 1973:1945 (m) och 1960 (c). Som inledningsvis anförts är emellertid intresset attbevaka naturvårdsintressen i detta sammanhang obestritt. Förslaget i motionen1973:1960 att möjliggöra kraftigt förstärkta statliga insatser genom avgiftertill en fond för finansiering av ersättningar framstår därvid som en lämpligoch praktiskt genomförbar lösning. Vad i motionen 1973:1945 anförts innebär enanslutning till denna bedömning. Förslaget innebär att statens hittUlsvaranderesurser skulle bli ungefär tjugofem gånger större än hittUls och enligtutskottets mening kunna täcka de anspråk på statliga insatser som ärmotiverade. Utskottet föreslår sålunda att som sin mening ger Kungl.Maj :t tiU känna vad utskottet anfört. Utskottet ansluter sig vidare tilldet i motionen 1973:1960 framförda förslaget att grunderna för prövningen avtäkttillstånd ändras så att tUlstånd kan vägras tiUs vidare av marknadsskäl ochatt en sådan temporär vägran inte skaU följas av ersättningsrätt. Detta förslagtillgodoser naturvårdsintresset såväl direkt genom att antalet samtidiga takterkan sänkas som indirekt genom att ersättningsmedlen förbehålls för de fall därnaturvårdsintresset väger över även ett aktueUt behov. Utskottet föreslår attriksdagen ansluter sig till denna mening och vad som anförts i den nämndamotionen genom att som sin mening ge Kungl. Maj :t tUl känna vad utskottetanfört även i denna del. delsutskottets hemställan under 1 bort ha följande lydelse: 1. beträffande lagstiftningens lämplighet att med bifaU tiU motionerna 1973:1945 och 1960 a. avslårpropositionen 1973:101 samt motionen 1973:1959, b. somsin mening ger Kungl. Maj:t till känna vad utskottet anfört om ett avgifts- och fondsystem samt om prövning av marknadsskäl vid täkttUlstånd, 2. beträffande täktsamfälligheter, planering m. m. avherrar Tobé och () som ansei- att dels den del av utskottets yttrande på s.4 som börjar med "Planeringsintresset låg" och slutar med "anses erforderlig" bort ha följande lydelse: Utskottet har utgått från att frågan om täktsamfällighetersnarast omprövas enligt de nya förutsättningarna. Samfälligheter kan även isådana fall erbjuda bättre möjligheter att lösa konflikter mellan ettdokumenterat och aktuellt behov av en läkt, å ena, och naturvårdsintresset, åandra sidan. SamfäUigheten ger inte endast utrymme för en lämpligare anordningav uttagen och förbättrad täktplanering som sådan utan även möjligheter attredan i ett förrättningssammanhang knyta an tUl översiktliga planbedömningar.Det bör härvid slås fast att kommunerna bör aktivt medverka i dessaplaneringsfrågor m. m. på sätt som anges i motionen. Angelägenheten av att läktinom enskilt vattenområde endast får ske efter tUlstånd och i reglerad ordningbör betonas genom ett uttalande. delsutskottets hemställan under 5 bort ha följande lydelse: 5. beträffande täktsamfälligheter,planering, m. m. att i anledning av motionen 1973:1946 som sin meningger Kungl. Maj:t till känna vad utskottet anfört, GOTAB 733819 S 1973