bet · FW01JoU50 · 1973-12-31 00:00:00 — Jordbruksutskottetsbetänkande nr 1973 JoU 1973: 50 Jordbruksutskottetsbetänkande i anledning av propositionen 1973:141 med förslag till lag omändring i miljöskyddslagen (1969: 387) jämte motioner. I propositionen 1973: 141 har Kungl. Maj:t() föreslagit att antaga i propositionenframlagt förslag till lag om ändring i miljöskyddslagen (1969: 387). Enligtmiljöskyddslagen får vissa slag av fabriker och andra inrättningar inteanläggas utan att lämnat tillstånd.Naturvårdsverket och i vissa fall kan medge undantag (dispens)från sådan skyldighet att söka tillstånd. I propositionen föreslås attkoncessionsnämnden, och länsstyrelserna skall få möjlighet atti tillstånds- resp. dispensärende medge att vissa arbeten påbörjas fastänfrågan om tillstånd eller dispens inte prövats sludigt(igångsättningstillståhd). IgångsättningstUlstånd får ges endast om synnerligaskäl talar för det och det är uppenbart att tillstånd eller dispens kommer attges. Naturvårdsverketoch länsstyrelserna är tillsynsmyndigheter enligt miljöskyddslagen. Ipropositionen föreslås att den som utövar verksamhet som kan befaras varamiljöfarlig skall vara skyldig att utföra de undersökningar av verksamheten sombehövs för att myndigheterna på ett riktigt sätt skall kunna fullgöra, sinatillsynsuppgifter. föreslås också få rätt att föreskriva attsådan undersökning skall utföras av särskUd expertis på företagarens bekostnad. Lagändringarna föreslåsträda i kraft . 1 1973.16 saml. JoU1973: 50 2 Det vid propositionen fogade lagförslaget har följandelydelse. Lag om ändring i miljöskyddslagen (1969:387) Härigenom förordnas i fråga om miljöskyddslagen (1969:387), dels att 42, 43, 45, 48, 49 och 51 §§ skall ha nedan angivna lydelse,dels att i lagen skall införas en ny paragraf, 17 a §, av nedan angivnalydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse, / ärende om tillstånd till miljö farlig verksamhet eller om undan tag från skyldighet att söka till stånd till sådan verksamhet kan. på ansökan beslut fattas om att vissa arbeten får påbörjas utan hinder av att ärendet icke prö- ' väts slutligt (igårigsättningstill- . , stånd). Igångsättningstillstånd får ges endast om syrinerliga skäl ta lar för det och det är uppenbart , att tillstånd till verksamheten kom mer att lämnas eller att iindantag från skyldighet att söka tillstånd '_ kommer att medges.. ..: Igångsättningstillstånd skall in- , nehålla de villkor som skall gälla i avbidan på den slutliga. pröv- -ningen: ""' .'"'' - ' I fråga om ansökan om igång-' rsättningstillstånd som inges i: aren- ,' I,.,de om tillståtid till rniljöfarlig: : -. verksamhetgäller 13§ i tillärnpligt}..:, delar. Sådan (insökan handlägges i samma ordningsom ansökan om tillstånd till miljöfarlig verksamhet. Sammanträde ochbesiktning behöver dock ej äga rum. Har Konungen enligt 136 a § byggnadslagen(1947: 385) prövat frågan om lokalisering av verksamheten, fårigångsättningstillstånd ges utan hinder av att 14 § andra stycket 1 och 2 ejiakttagits, om synnerliga skäl talar för det. 42 § För att utöva tillsyn enligtderma lag har tillsynsmyndighet rätt att vinnatillträde till fabrik eller annaii anläggning väré sig den är i bruk W. '/U .:;-! "::/?t> ,lv'H '':v:-' Lagen omtryckt1972: 782. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse eller ej, samt att företaga undersökning inom anläggningeneller område som hör till denna. Behövs undersökning på annan plats, har myndigheten rättatt vinna tillträde dit för att utföra undersökningen. Detta gäller dock ejhus, tomt eller trädgård. Första och andra styckena gäl-' ler även den som skallutföra undersökning som avses i 43 § andra stycket andra punkten. 43 § Kan verksamheten vid enanläggning befaras vara miljöfarlig, är innehavaren skyldig att på begäranlämna tillsynsmyndighet behövliga upplysningar om anläggningen. får förelägga den som utövar verksamhetsom kan befaras vara miljöfarlig att utföra för tillsynens fullgörandebehövliga undersökningar av verksamheten och dess verkningar.Tillsynsmyndighet kan i stället, om det finnes lämpligare, föreskriva attsådan undersökning skall utföras av annan än den som utövar verksamheten ochutse någon att göra undersökningen. Det åligger den som utövar verksamheten att ersättakostnad för undersökning som avses i andra stycket andra punkten med beloppsom tillsynsmyndigheten fastställer. I beslut om föreläggande enligt andra stycket fårtillsynsmyndighet utsätta vite. Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet 1. bryter mot förbud som meddelats med stöd av 8, 23 eller41 §, 2. underlåter att iakttaga föreskriftsom Konungen meddelat enligt 10 § första stycket utan att undantag harmedgivits med stöd av 10 § andra stycket eller 17 § andra stycket, It 1973.16 saml. Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet 1. brytermot förbud som meddelats med stöd av 8, 23 eller 41 § eller åsidosätter sådanabestämmelser som avses i 2 § fjärde stycket, 2. underlåteratt iakttaga föreskrift som Konungen meddelat enligt 10 § första stycket utanatt undantag har medgivits med stöd av 10 § andra stycket eller 17 § andrastycket eller igångsättningstillstånd har meddelats, JoU 1973: 50 3. åsidosätterviUkor eller föreskrift som meddelats med stöd av 10 § andra stycket eller 77§, 18 § första stycket, 1921, 24, 25, 27 eller 41 §, så att allmän eller enskildrätt kan kränkas, eller 4. bryter mot 44§, dömes tUl böter eller fängelse i högst . Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet underlåter attfullgöra vad som åligger honom enligt 43 §, dömes till böter. 3. åsidosättervillkor eller föreskrift som meddelats med stöd av 10 § andra stycket, 17eller 17 a §, 18 § första stycket, 1921, 24, 25, 27 eller 41 §, så att alhnäneller enskUd rätt kan kränkas, eller 4. bryter mot 44§, dömes till böter eller fängelse i högst . Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet underlåter attfullgöra vad som åligger honom enligt 43 § första stycket, dömes till böter. Mot beslut som meddelas av enligt10 § andra stycket eller av enligt 17 § andra stycket får talanej föras. Talan mot beslut enligt 14 § femtestycket andra punkten eller rörande förbud vid vite enligt 51 § föres hoskammarrätten genom besvär. Talan mot annat beslut av koncessionsnämnden ellerlänsstyrelsen enligt denna lag föres hos Konungen genom besvär. För att tillvarataga allmänna intressenfår föra talan mot koncessionsnämndens eller länsstyrelsensbeslut i fråga om tillstånd enhgt lagen, moi koncessionsnämndens beslut ifråga som avses i 41 § och mot beslut i fråga som avses i 40 §. Mot beslut som meddelas av enligt10 § andra stycket eller av enligt 17 § andra stycket får talanej föras. Talan får ej i något fall föras mot beslut rörandeigångsättningstillstånd. Talan mot beslut enligt 14 § femte stycket andra punkteneller 43 § tredje stycket eller rörande förbud vid vite enligt 51 § föres hoskammarrätten genom besvär. Talan mot annat beslut av koncessionsnämnden,eller enligt denna lag föres hos Konungengenom besvär. För att tillvarataga allmänna intressen fårnaturvårdsverket föra talan mot koncessionsnämndens eller länsstyrelsensbeslut i fråga om tillstånd enligt lagen, mot koncessionsnämndens beslut ifråga som avses i 41 § och mot beslut i fråga som avses i 40 §eller 43 § andra stycket. Beslut i fråga om tillstånd enligt denna lag, beslut ifråga som avses i 41 § och beslut enligt 14 § femte stycket andra punkten blirgällande när beslutet vunnit laga kraft. I beslutet kan förordnas att det skall lända tUl efterrättelse Beslut i fråga om tillstånd enligt denna lag, beslut ifråga som avses i 41 § eller 43 § andra stycket och beslut enligt 14 § femtestycket andra punkten eller 43 § tredje stycket blir gällande när beslutetvunnit laga kraft. förordnas att det skall lända till Beslut i fråga som avses i 40 § länder tillefterrättelse , om ej annorlunda förordnas. 51 § Vill någon för att utreda verkningarna avmiljöfarlig verksamhet som han utövar eller ämnar utöva företaga mätning ellerannat undersökningsarbete på fast egendom som annan äger eller innehar, kanlänsstyrelsen, om skäl föreligger, föreskriva att tillträde till egendomenskall lämnas . Behöver mätapparat eller liknande instrumentutsättas kan även föreskriva förbud vid vite att rubba ellerskada instrumentet. Föreskriftsom avses i första stycket kan meddelas även på an sökan av den som skall utföra un dersökning som avses i 43 § andra stycket andra punkten. Undersökningsarbetet skall ut- Undersökningsarbetet skall utfö- föras så att minstaskada och in- ras så att minsta skada och in trång vållas. För skada och in- trång vållas. För skada och in träng skall ersättning utgå. Talan trång skall ersättning lämnas av om ersättning väckes vid fastig- den som utövar eller ämnar utöva hetsdomstol som anges i 33 §. den miljöfarliga verksamheten. Talan om ersättning väckes vid fastighetsdomstol som anges i 33 §. Dennalag träder i kraft . I detta sammanhang harutskottet behandlat dels de vid riksdagensbörjan väckta motionerna 1973: 324 av m. fl. (vpk) vari,såvitt nu är i fråga (punkterna 1, 2 och 4), föreslås 1. att hosKungl. Maj:t hemställer om omarbetning, precisering och förslag beträffandemiljöskyddslagen med en sådan inriktning att ekologiska miljöaspekter beaktasoch en objektiv beslutsprocess i mUjöskyddsärendena eftersträvas med samhällsekonomiskoptimering som målsättning, 2. att uttalar sig för en restriktiv tillämpningav statstjänstemannalagen för beslutsfattande tjänstemän inommiljövårdsförvaltningen med den verkan att denna personalkategori inte börmedges innehav av konsultuppdrag, vid sidan av sin statstjänst, hos företagaresom kan bli part i mUjömål, 4. att ger Kungl. Maj:t till känna vadsom i derma motion i övrigt anförts beträffande miljöpolitiken i , JoU 1973: 50 6 1973: 335 av m. fl. (fp) varihemställs 1. att måtte besluta om en sådan ändring imiljöskyddslagen att tillståndsplikt införs för byggande av vägar ochflygplatser samt 2. att hos Kungl. Maj:t begär förslag om sådanändring i miljöskyddslagen att prövning av lokaliseringsärenden kan samordnasmed regional planering i enlighet med vad i motionen anförts, 1973: 1412 av () och ()vari hemställs att hos Kungl. Maj:t anhiiUer att en pariamentariskutredning för kartläggning av markresurserna m. m. tillsättes med i motionen angivenuppgift och inriktning, delsde i anledning av proposirionen 1973: 141 väckta motionerna 1973: 2056 av m. fl. (m) vari hemställsatt vid behandlingen av propositionen 1973: 141 måtte besluta avslåförslagen tUl ändring av 43 § miljöskyddslagen (1969: 387), 1973: 2057 av () och ()vari hemställs att 1. avslår proposUionen 1973: 141 i de delar denavser igång-sättningstUlstånd, 2. hos Kungl. Maj:t begär förslag om skärpt lagstiftningi syfte att beivra brott mot miljölagstiftningen i enlighet med vad i motionenanförts. I förevarande proposition föreslås vissa ändringari och tillägg till miljöskyddslagen (ML). Förslagen innebär i huvudsak dels , och länsstyrelserna iärenden om tillstånd tUl miljöfarlig verksamhet resp. dispens skall kunna medgeatt vissa arbeten påbörjas innan ansökan hos koncessionsnämnden om sådanttillstånd eUer ansökan om dispens från ansökningsplikten slutligt prövats(igångsättningstillstånd), dels att tillsynsmyndigheterna enligtmiljöskyddslagen, dvs. och länsstyrelserna, skall kunnaålägga den som utövar verksamhet som kan befaras vara miljöfarlig att, helteller delvis på egen bekostnad, utföra vissa undersökningar beträffande sinverksamhet. Utskottet vill först i vad gäller frågan omigångsättningstillstånd erinra om att enligt ML och tillämpningsbestämmelsernatill denna i miljöskyddskungörelsen (MK) vissa angivna slag av fabriker ochandra inrättningar inte får anläggas utan tUlstånd. Förteckningen i MK översådana inrättningar omfattar 38 olika slags anläggningar. I allmänhet gälleräven tillståndsplikt för ändj:ing av inrättningarna. Koncession skall sökasinnan en koncessionspliktig inrättning börjat anläggas eller JoU 1973: 50 7 kan efter prövning i varje särskiltfall medge undantag från skyldigheten att söka koncession. Även länsstyrelsenkan i vissa fall lämna sådant medgivande. I MK kallas medgivande av undantagfrån skyldighet att söka tillstånd till miljöfarlig verksamhet dispens.Naturvårdsverket kritiserar att denna term används, då detta enligt verketofta leder till det missförståndet att därmed avses undantag från de materiellakrav som ML ställer. Enligt föredragande statsrådets mening är dock termen"dispens" numera väl inarbetad, och han finner därför inte anledningatt föreslå några ändringar på denna punkt. Utskottet, som vill hänvisa tillatt bestämmelserna i utfärdas av Kungl. Maj:t, vill i förevarande sammanhangframhålla att sådan dispens som här är i fråga inte innebär någon eftergift avde skyldigheter i fråga om miljöskydd som enligt lagstiftningen åvilarföretagaren utan endast avser att framställning om tillstånd inte behöver görashos miljöskyddsnämnden. I meddelad dispens skall anges de villkor som skallgälla. Ipropositionen framhåUs bl. a. att det normala även i fortsättningen bör varaatt inga som helst arbeten påbörjas innan förprövning har ägt rum. Endast iundantagsfall bör igångsättningstillstånd meddelas. En förutsättning härförmåste vara att starka samhällsekonomiska skäl talar för det eller att ettsådant tUlstånd innebär en fördel från miljövårdssynpunkt. Det uttalas vidareatt för igångsättningstiUstånd bör krävas att det är uppenbart att tillståndeller dispens kommer att lämnas. Imotionen 1973: 2057, yrkande 1, hemställs att avslår propositionen ide delar den avser igångsättningstillstånd. Motionärerna anför bl. a. attförslaget om igångsättningstUlstånd innebär ett avsteg från en mycket väsentligprincip i hela miljöskyddslagstiftningen. Det betyder vidare att detillståndsbeviljande myndigheterna i praktiken ofta vid sin slutliga prövningär låsta av de stora investeringsbelopp m. m. som redan nedlagts på företaget.Därmed kan anläggningar, vilka vid en förhandsprövning skulle ha underkänts, ivissa fall tänkas komma att vara i drift med allvarligamiljöstörningar för många människor. Uttalandena i propositionen om atttillstånd endast skall ges i vissa uppenbara fall anses inte till fyllest,eftersom just en grundlig tiUståndsprövning kan innebära att nya, väsentligasynpunkter framkommer på en anläggning. Motionärerna hävdar att de praktiskavinster som nås genom lagförslaget inte är av sådan betydelse att de motiveraren lagändring. I stället bör ökade resurser ges åt berörda myndigheter, så atten snabbare, definitiv handläggning av angelägna ärenden kan ske och ge ökadstyrka åt miljöskyddsarbetet. Utskottetvill för egen del understryka vikten av att de strävanden att bemästramiljöskyddsproblemen som kommit till uttryck bl. a. i föreskrifterna i ML omförprövning beträffande miljöfarlig verksam- JoU 1973: 50 8 hetges bästa möjliga stöd. En sådan uppmjukning av bestämmelserna, som införandetav regler om igångsättningstUlstånd skulle innebära, skulle enligt utskottetsmening vara ägnad att inge farhågor för att svårigheter kan uppstå när detgäller att förverkliga syftet med lagstiftningen. Därest det frånsamhällsekonomisk synpunkt ter sig angeläget att ett projekterat företag kommeri gång utan större tidsutdräkt bör härmed sammanhängande problem lösas på annatsätt än genom igång-sättningsrillstånd, med de risker ett sådant system innebärför felinvesteringar eller för svårigheter i ett senare skede att vägravederbörande företag tillstånd eller dispens. Det synes bl. a. angeläget att demyndigheter som har att besluta i tillstånds- och dispensärenden erhåller sådanaresurser att de på ett snabbt och effektivt sätt slutgiltigt kan avgöraangelägna ärenden på området. Utskottet vill erinra om att en av ML:sgrundläggande principer är att miljövårdsaspekterna skall vara fullt klarlagdainnan ifrågasatt verksamhet får påbörjas. Utskottethar vid sin prövning av förevarande fråga funnit övervägande skäl tala for attett systern med igångsättningstUlstånd enligt propositionen inte bör införas iML. I överensstämmelse härmed tillstyrker utskottet således motionen 1973:2057, yrkande 1, och avstyrker det i propositionen framlagda förslaget iförevarande del. Den andra i propositionen 1973: 141 upptagnahuvudfrågan gäller tillsynen och kontrollen av s. k. miljöfarlig verksamhet.Tillsynsmyndigheter är och länsstyrelserna. Enligt 43 §ML är den som utövar verksamhet som kan befaras vara miljöfarlig f. n. skyldigatt på begäran lämna tillsynsmyndighet behövliga upplysningar.Tillsynsmyndigheterna skall övervaka att miljöfarlig verksamhet som ärtillstånds- eUer dispensprövad bedrivs enligt meddelade villkor och att annanmiljöfarlig verksamhet inte strider mot miljöskyddslagstiftningen. I tUlsyneningår också att undersöka verkningarna av all miljöfarlig verksamhet. Ipropositionen föreslås införande av vissa föreskrifter i ML avsedda attförstärka tillsynsmyndigheternas möjligheter att effektivt omhänderha sinakontrolluppgifter. Förslaget innebär i huvudsak att det i ML slås fast att densom utövar verksamhet som kan befaras vara miljöfarlig kan föreläggas attutföra de undersökningar av verksamheten och dess verkningar som behövs för atttillgodose detta syfte. Enligt förslaget skall tUlsynsmyndighet också kunnaföreskriva att viss undersökning skall utföras inte av den som utövar verksamhetenutan på dennes bekostnad av fristående expertis med teknisk eller vetenskapligsakkunskap på just det aktuella området. Föreläggande skall kunna förenas medvite. Imotionen 1973:2056 hemställs att avslår Kungl. Maj:ts förslag i härberörda del. Motionärerna anser att förslaget är otUl- JoU 1973: 50 9 fredsställandegrundat och att ett ändringsförslag bör anstå tills vissa andra utredningar,bl. a. vattenlagsutredningen, slutfört sitt arbete. Vidare ifrågasättermotionärerna om den föreslagna kostnadsöver-vältringen från det allmänna tillföretagen bör genomföras innan utredningen om kostnaderna för mUjövården behandlatfrågan i ett större sammanhang. Det skulle också kunna inkräkta på detfortsatta förtroendefulla samarbetet mellan myndigheterna och företagen, omden uppfattningen blev rådande att det i huvudsak är fråga om ett ökatkostnadsansvar för företagen även när det gäller uppgifter, vilkas kostnaderanses böra bestridas av det allmänna, t. ex. den offentliga tillsynen. Utskottetvill anföra att förslaget om undersökningsplikt har bemötts positivt i detövervägande flertalet yttranden som avgetts över den till grund förpropositionsförslaget liggande departementspromemorian. Även enligt utskottetsmening bör sådana undersökningar som avses med de föreslagna bestämmelsernakunna bli av stort värde för tiU-synsmyndigheternas verksamhet. Det bör isammanhanget även beaktas att de erfarenheter som kan vinnas genomundersökningar av särskilda fall inom en verksamhetsgren bör kunna bli avbetydelse för miljövårdsarbetet inom hela verksamhetsgrenen. Som föredragandenanför bör emellertid som utgångspunkt för en lagreglering av företagarensundersökningsplikt gäUa att den som utövar miljöfarlig verksamhet skall svaraför de kostnader, som blir erforderliga på grund av verksamheten. Vad ipropositionen i anslutning härtill uttalats föranleder ingen erinran frånutskottets sida. Medhänsyn till det anförda anser sig utskottet böra tUlstyrka Kungl. Maj:tsförslag beträffande undersökningsplikt och avstyrker därför motionen 1973:2056. Utskottet finner inte anledning till erinran emotKungl. Maj:ts förslag i övrigt och tUlstyrker således detsamma i här intesärskilt berörda delar. I motionen 1973: 2057, yrkande 2, hemställs attriksdagen begär förslag om skärpt lagstiftning i syfte att beivra brott emotmUjölagstiftningen. Motionärerna anför bl. a. att det är angeläget att iförebyggande syfte befogenheter att gripa in mot miljöfarligverksamhet förstärks. Utskottetvill i denna fråga anföra att länsstyrelserna enligt gällande instruktion somen av sina väsentliga uppgifter har att bevaka miljövårdsområdet inom resp.län. I denna verksamhet ingår bl. a. att tUlse att uppställda villkor förbedrivande av miljöfarlig verksamhet följs i de enskUda fallen. Möjligheterfinns för länsstyrelse att ingripa vid överträdelser avmUjöskyddslagstiftningen och det får anses ankomma på bl. a. attgöra åtalsarunälan vid sådana överträdelser. Utskottet finner för sin del intetillräckliga skäl förorda någon åtgärd i anledning av förevarandeyrkande i motionen 1973: 2057. JoU1973: 50 10 Utskottet behandlar i detta betänkande även tre vidriksdagens början väckta motioner berörande miljöskyddslagstiftningen. Imotionen 1973: 324, yrkande 1, hemstäUs om omarbetning av ML med inriktning påekologiska miljöaspekter m. m. Ettmotsvarande yrkande prövades vid förra årets riksdag. I sitt betänkande ifrågan (JoU 1972: 49) hänvisade utskottet bl. a. till det pågående arbetet medden fysiska riksplaneringen. Utskottet anförde vidare att den ekologiskahelhetssynen på hithörande frågor avspeglades i direktiven för utredningenrörande kostnaderna för miljövården, vari bl. a. sades att det var av storbetydelse att de frågor som rörde avvägning och prioritering mellan olikaåtgärder kunde belysas. Detta innebar att inte bara kostnaderna utan ocksåeffekten av olika insatser behövde studeras. De sakkunniga, skulle i dettasammanhang kartlägga vilka metoder som fanns för att mäta effekterna av olikamiljövårdsåtgärder. Utskottet framhöll att det kunde antas att syftet medmotionsyrkandet skulle komma att i väsentlig grad bli tillgodosett utan någonsärskild åtgärd från sida. beslöt att yrkandet skulleanses besvarat med vad utskottet anfört. Utskottetfinner inte tillräckliga skäl föreslå någon åtgärd i aiUedning avdet i motionen 1973: 324, yrkande 1, ånyo framförda förslaget i ämnet. Imotionen 1973: 324, yrkande 2, hemstäUs om ett uttalande av avinnebörd att beslutsfattande tjänstemän inom mUjövårds-förvaltningen inte börfå inneha konsultuppdrag hos företagare som kan bli part i miljömål. Ettmotsvarande yrkande ställdes även i en motion till riksdag. Vidriksdagsbehandlingen hänvisade jordbruksutskottet (JoU 1972: 49) till att enundersökning pågick av rådande praxis inom uppdragsforskningen. Utskotteterinrade vidare om bestämmelsen i statstjänstemannalagen att tjänsteman ej fåråtaga sig uppdrag eller utföra verksamhet som kan rubba förtroendet till hansoväld i tjänsteutövningen. I enlighet med utskottets förslag lämnades yrkandetutan åtgärd från sida. har numera i en promemoria redovisats en översynav reglerna för viss uppdragsverksamhet. Promemorian är underremissbehandling. Utskottet finner mot bakgrund av det anförda inte anledningföreslå något ändrat ställningstagande från sida och föreslårdärför att motionen 1973: 324, yrkande 2, lämnas utan åtgärd. motionen 1973: 324, yrkande 4, framfört förslag om visst uttalande avriksdagen beträffande miljöpolitiken är enligt utskottets mening alltförallmänt hållet för att utgöra underlag för något positivt beslut frånriksdagens sida. Imotionen 1973: 335, yrkande 1, hemställs om ändring i ML, innebärande atttillståndsplikt införs för byggande av vägar och flygplatser. JoU 1973: 50 11 Utskottet vill erinra om att förevarande frågavarje år behandlats av och att motioner i ämnet lämnatsutan åtgärd av . Vid riksdagsbehandlingen senast (JoU 1972: 39) harhänvisats tUl att den prövning av fasta trafikanläggningar som företas isärskUd ordning visserligen i första hand utgör en planering från exploateringssynpunktoch i huvudsak är begränsad till förhållandena inom de fastigheter som avstårmark men att även miljövårdssynpunkter beaktas. har vidare framhållitatt de miljövårdande myndigheternas synpunkter fått särskUd tyngd genom regleri ML som möjliggör att åläggande kan ges om skäliga skyddsanordningar ellerinskränkningar i verksamheten. SärskUt sistnämnda möjlighet har ansetts varaett effektivt medel för att hävda miljövårdens och omgivningens intresse.Riksdagen har vidare ansett att det i många fall är möjligt att nåförbättringar med stöd av speciallagstiftning, exempelvis lokalatrafikföreskrifter om hastighetsbegränsning eller förbud mot vissa fordonstyperinom särskilt bullerkänsliga områden.