bet · FW01CU19 · 1973-12-31 00:00:00 — 1973: 21 (s. 92) att skäl saknas för motsvarande eftergift förannan fastighetsägare. Hemställan 1 motionen 1973: 1633 (4 m) atteftergiftsreglerna får en neutral utformning innefattar krav på likartademöjligheter att få eftergift vid rivning oberoende av ägarkategori. Kungl.Maj:ts förslag får ses mot bakgrund av det vid förra årets riksdag avdepartementschefen (prop. 1972: 124, CU 1972: 32) angivna syftet att hindraatt kommun vid köp får betala även för den höjning av fastighetsvärdet som kanåstadkommas med subventionsmedel. Detta syfte skulle enligt förslagettillgodoses så att avskrivning sker enligt gällande regler om enskilt ägt husövertas av kommun eller allmännyttigt bostadsföretag. från denna synpunktfyller förslaget även enligt utskottets mening syftet att sänka kommunskostnader genom att kvarstående lån vid köpet avräknas på köpeskillingen.Utskottet tillstyrker därför Kungl. Det bör dock framhållas attdet ytterst, även för kommuner, gäller köpeskillingens storlek och den inverkanpå prisbildnmgen vid sanerings- och rivningsfastigheter som expropriationslagensregler kan få i förening med en uppmstningsskyldighet i vissa fall. Motionen1973: 1633 (4 m) avstyrks sålunda. Åtgärderför att subventlonsinslaget i förbättringslånen m. m. skall komma de boendetill godo vid hyressättningen av de förbättrade lägenheterna behandlas Iutskottets betänkande CU 1973: 20 I samband med förslag om ändring avbyresregleringslagen. Härtill anknytande frågor om hyreslagstiftnlngen harbehandlats I lagutskottets betänkande LU 1973: 13 och bar även ovan berörts (s.2930). Medhänvisning till ovan angivna bedömningar har utskottet liksomdepartementschefen funnit sig kunna förorda en vidgning avförbätt-ringslångivnmgen för upprustning av vissa flerfamiljshus till att avseäven enskilt ägda hus. Förslagen I motionerna 1973: 361 (10 c) och 1568 (B 2 m) bar därmed tlllgodosetts helt respektive 1 väsentlig del. Imotionen 1973: 1634 (4 fp) föreslås att den till boendekategorler inteanknutna förbättrlngslånglvnlngen enligt ovan skulle få avse även småhus medbegränsad återstående användningstid "efter prövning i varje särskiltfall". Förslaget grandas på att enhgt statistiska uppgifter från år1965 ett mycket stort reparationsbehov finns bland småhusen, inte minst pålandsbygden. Motionärernassyfte är delvis tillgodosett genom ovan förordad långivning förlåginkomsttagare i de sämsta bostäderna. erinras om den utveckling av saneringsverksamheten somvisar på att avvecklingen av det sämsta bostadsbeståndet går snabbare inom småhussektorn.Även om sålunda skäl inte bedöms finnas för ett bifall till motionen kan docksåväl förbättringslånglvnlngens konstruktion som faktiska behov tala för envidgning av den till boendekategorler inte anknutna långivningen att avse ävensmåhus som tillhör kommun eller allmännyttigt bostadsföretag. Då detta inteheller kan anses strida mot inriktningen av saneringsverksamheten i övrigteller ge märkbara budgeteffekter förordar utskottet en sådan lösning,varigenom motionens syfte också i viss mån tillgodoses. Vad utskottet häromanfört bör som sin mening ge Kungl. Maj:t till känna. Gemensamt för båda lånetyperna gäller att högsta beloppför ränte fritt och stående förbättringslån nu är I regel . och förvissa kategorier . I motionen 1973: 361 (11 c) föreslås att dessabeloppsgränser höjs till 15 000 resp. , medan I motionen 1973: 1634(5 fp) föreslås en höjning till . 1 motionen 1973: 874 (fp) föreslåsriksdagen begära förslag om en höjning av beloppsgränserna ett förslag somtorde syfta till en höjning till . Utskottet har Inte funnit tillräckliga skäl föreligga föratt nu ändra beloppsgränsema. Motionerna avstyrks i här behandlade delar. Mot vad departementschefen (prop. 1973: 21 s. 93) anförtom övre lånegränsen har utskottet inte någon erinran. Maj:t bör i fråga om ikraftträdande bemyndigas atti erforderlig utsträclcning göra ändrade regler tillämpliga även på lån sombeviljas före . I syfte att få till stånd en ökadmodernisering av bostäder i flerfamiljshus föreslås i prop. 1973: 21 (s.9395) att vid upprustning i dessa fall med stöd av bostadslån skall utgåbidrag av de godkända ombyggnadskostnaderna, dock högst . Dessa bidrag skall enligt särskilt angivna övergångsregler avlösa detnuvarande lönekostnadsstödet vid vissa ombyggnads- och upprustningsarbeten påfastighet i äldre bostadsområde när arbetet utförs som enskilt beredskapsarbete. I motionerna 1973: 1629 (2 c) och 1634 (3 fp) föreslåsatt initialstödet skall utgå även för upprustning av småhus. Initlalstödets syfte och svårigheten att garantera att detvid försäljning av småhus kommer de boende till godo utgör enligt utskottetsmening skäl för att en föreslagen vidgning av stödet Inte bör ske. I dettasammanhang torde också böra behandlas förslaget i motionen 1973: 1550 (c) om en temporär vidgning avförbättringslångivningen för att genom upprustning av den äldrevillabebyggelsen öka sysselsättningen inom byggnadsbranschen. från åberopad arbetsmarknadssynpunkt torde det eftermotionens väckande genom prop. 1973: 21 framförda förslaget ge en avsevärt bättreeffekt. Med hänsyn härtill och till förbättringslångivningens inriktning iövrigt avstyrks motionen. Utskottet har ingen erinran mot deI statsverkspropositionen (s. 172 174) framförda förslagen angåendebostadsanpassningsbidrag. Det finns anledning att i detta sammanhang strykaunder vad departementschefen anfört om att den handikappades behovssituationprövas och hans behov tillgodoses i ett sammanhang. Frågan om bidrag till vissahjälpmedel för handikappade har behandlats i socialutskottets av Idenna del godkända betänkande SoU 1973: 5 (s. 6265). Beträffande det av bl. a. handikapputredningenkonstaterade behovet av enhetliga normer för utformning och utrustning avbostäder för handikappade bar departementschefen i statsverkspropositionen (s.174) anfört att det ankommer på Kungl. Maj:t att vidta erforderliga åtgärder idenna fråga. I motionen 1973: 532 (fp) föreslås ge Kungl. Maj:t tillkänna vad som anförts I motionen 1973: 427 (s. 89), bl. a. att det ärangeläget att fattar normbeslut m. m. ocb atthandikapporganisationerna ges möjlighet att ta del i handläggningen avstödfrågor. Enligt utskottets mening torde motionärernas syfte i alltväsentligt få anses tillgodosett utan någon åtgärd. Ett avbostadsstyrelsens tekniska byrå upprättat förslag tillbostadsnormer remissbehandlas f. n. I motionen 1973: 883 (s) föreslås begärabestämmelser om obligatoriskt handikappvänligt byggande. Möjligheterna att så långt som anses möjligt och lämpligtvidga kraven på handikappanpassning prövas löpande av bl. a. planverket. Någonriksdagens åtgärd kan nu inte anses påkallad. Vissa härmed sammanhängande frågor om utformningen av byggnadsstadganbehandlas i utskottets betänkande CU 1973: 20. Frågorna berörs också ovan (s.2526) i samband med standardkrav vid sanering. I motionen 1973: 954 (s) har förordats attbostadsanpa-ssningsbidrag skall utgå även för ändringar i fritidshus eftersärskild prövning. Behovet av bidrag även i vissa sådana fall torde varaobestritt. Vid en prioritering av de uppgifter som återstår att lösa inom dennasektor torde dock detta initiativ tills vidare få stå tillbaka. De vid flera tidigare riksdagar framförda förslagenom höjd ränta i vissa äldre låneformer framförs åter i motionerna 1973: 361 (9 c), 1559 (4 A fp) och 1568 (A 5 m). Förslagen, som väsentligen torde habudgettekniskt syfte, avstyrks på tidigare, senast I betänkandet CU 1971: 12(s. 34) redovisade grunder. Vid riksdag (CU 1972: 9 s. 19) anslöt sigutskottet till uppfattningen att ställningstaganden till inriktningen av detlångsiktiga forskningsarbetet inom byggnadsforskningsrådets ansvarsområde Ihuvudsak bör anstå. Ett detaljerat långtidsprogram kommer att redovisas av byggnadsforskningsrådet. 1972års riksdag har vidare (CU 1972: 13) funnit det önskvärt att Kungl. Maj:tlämnar en översikt över inriktningen av samhällsplaneringsforskningeni vid bemärkelse tillika med bedömningar av vilka organisatoriska ochprioriterande beslut som kan ankomma på statsmakterna. Den sålunda initeradefrågan bereds f.n. Inom Kungl. Härtill anknytande frågor harbehandlats också bl. a. i utbildningsutskottet (UbU 1973:19) ochsocialutskottet (SoU 1973: 3). Imotionen 1973:1570 (c) har föreslagits att hos Kungl. Maj:t anhållerom en Intensifierad forskning om olika tätortsbildningars sociala, miljömässigaoch samhällsekonomiska kvaliteter i olika avseenden. Motionen,vilken som grund för förslaget bl. a. upptar kritik mot tätortsbildnlnjgen ochde regionalpolitlska besluten, bör enligt utskottets mening inte nu föranledanågon åtgärd. De Intressen som motionärerna avser att tillgodosetorde få beaktas vid de bedömningar som kommer att ske i ett vidare sammanhang. Idetta sammanhang har utskottet också tagit upp motionen 1973: 1549 (c). Därförordas åtgärder för att få fram metoder för bedömning av planekonomin vidoffentligt byggande som kan utgöra underlag för förtroendevalda beslutsfattareoch stärka deras ställning i förhållande till experterna. mening får förhållandet mellan förtroendevalda och experter inteheller på detta område normalt uppfattas som dualistiskt. Information frånspecialister konmaer alltid att behövas som beslutsunderlag. Motionens syfteatt på byggandets område få fram lätt till-lämpliga schablonregler föröversiktliga bedömningar av planekonomin kan anses i viss mån tillgodosettgenom normarbete på skilda områden. Utskottet har dock förutsatt att möjligaåtgärder i angivet och viktigt syfte också beaktas genom information omlämpliga och tillgängliga bedömningsmetoder och genom ytterligare forskningefter prövning i vanlig ordning. Underlag torde dock inte nu föreligga förnågon åtgärd. Förslaget i motionen 1973: 1568 i vad det innebäratt långivningen till markförvärv skall upphöra (A 8 m) avstyrks.Behandlingen i det följande utgår sålunda från fortsatt långivning förkommunala markförvärv. Anslagsfrågorna behandlas här nedan (s. 45). Utskottettillstyrker förslaget i prop. 1973: 21 (s. 8384) beträffande prioritering avlåneansökningar att förvärv saneringsområden jämställs med förvärv iexploateringsområden. Ifråga om förutsättningarna för markförvärvslån får utskottet anföra följande. 1973: 21 (s. 84) anges att ändamålsreglerna för markförvärvslånen harutformats efter mönster av förköpslagen, vilket skulle innebära attmarkförvärvslån för kommunalt förvärv av fastighet som skall saneras skullekunna utgå endast om fastighetsindelningen eller fastighetens omfattningändras. För att öppna möjlighet till kreditstöd för förvärv av även enstakafastigheter som är I behov av förnyelseåtgärd föreslås att i fråga om förvärvinom saneringsområden lån får utgå för mark och bebyggda fastigheter som skallutnyttjas för bostadsändamål. För bebyggda fastigheter skall gälla attbyggnaderna är i behov av sådan förnyelseåtgärd att statligt bostadslån ellerförbättringslån kan utgå för den planerade åtgärden. Utskottethar i betänkandet CU 1973: 18 förordat en översyn av förköpslagen m. m. Dettabeslut har utgått bl. a. från att uttrycken för samhällets markpoUtiska viljabör samordnas Inbördes. I det nämnda betänkandet lämnas en översiktligredogörelse för vissa gmndläggande beslut 1 fråga om tillämpnigsområdet för delagstiftningsmässiga hjälpmedlen i denna politik förköp och expropriation. Statsmakternasbeslut I fråga om förköpslagens tillämpningsområde torde inte ha syftat till enså snäv begränsning beträffande förvärv inom saneringsområden som den Ipropositionen angivna. Utskottet har dock ingen erinran mot attförutsättningarna för markförvärvslån vidgas enligt förslaget i propositionen.Den föreslagna särskilda prövningen för bebyggda fastigheter av saneringensomfattning och aktualitetsbehovet torde dock kunna utgå ur förutsättningarnaför att vid behov enligt Kungl. Maj:ts bedömande kunna beaktas vidprioriteringar. Vidare bör enligt utskottets mening en översyn avförutsättningarna för markförvärvslån anknytas till den enligt ovan förordadeöversynen av de legala hjälpmedlens tillämpningsområde. Utgångspunkter bör därvara att de gmndläggande uttrycken för markpoUtiska syften blir enhetliga ochatt inskränkningar med budgetpolitisk bakgrund får uttryck i prioriteringsregler.Vad utskottet sålunda anfört bör som sin mening ge Kungl. Imotionen 1973: 1630 (2 vpk) föreslås beträffande amorteringsvillkoren attlånetiden för markförvärvslån fastställs till , varav de första fem åren är amorteringsfria. Amorteringsfrihet kan medges av tioårsperioden. Utskottet delar departementschefens mening att frågan fårbehandlas i samband med proposition i anledning av byggkonkurrensutredningensbetänkande. Tomträttslån till kommun beviljasoch betalas ut under kalenderåret efter det att slutligt beslut om bostadslånmeddelats eller, I övriga fall, första gången besiktigatbyggnadsföretaget. Låneberäkningen grundas i bostadslånefallen på summan avde belopp motsvarande tomtvärdet som dragits av från låneunderlaget förbostadslån. Saneringsulredningens förslag att tomträttslån, när markenbebyggs med stöd av bostadslån, skall betalas ut redan året efter det att preliminärtbeslut meddelats, har tagits upp i motionen 1973: 1630 (3 vpk).Departementschefen har i prop. 1973: 21 (s. 86), med hänvisning till förslagetsbetydande budgeteffekter, ansett sig inte kunna förorda detsamma. Utskottet ansluter sig till departementschefens bedömningoch kan sålunda inte tillstyrka motionsförslaget. Enligt utskottets mening bördock övervägas möjligheterna att på begäran av kommun bevilja tomträttslån idirekt anslutning till slutligt beslut om bostadslån med därav följandetidigare utbetalning. I detta sammanhang får erinras om att vidgade möjligheteratt lämna markförvärvslån för köp av saneringsfastigheter bidrar till att lösakommunernas kreditfråga även i dessa sammanhang. Vad utskottet anfört börriksdagen som sin mening ge Kungl. Maj:t till känna. 1973: 21 (s. 8687) föreslås att tomträttslån fårutgå även för tomträtlsupplåtelse som avser fastighet med äldre bostadshus somöverlåtits till tomträltshavaren under villkor om modernisering. Utskottet ansluter sig till förslaget och vad som anförtsi samband därmed. Förslag rörande föriuedlingsprincipernaframställs i motionerna 1973: 535 (m) och 1560 (s). I den förstnämnda motionenföreslås uttala att kön och civilstånd inte bör tillmätas betydelsevid förmedling av bostäder. I den senare moiionen föreslås begära enöversyn av förmedlingsprinciperna i första hand I vad avser ensamstående ochfamiljer utan barn. Syftet torde i båda motionerna vara att åstadkomma enförbättring av de ensamståendes situation. Bostadsförmedlingen är en angelägenhet.Förmedlingarna har på grund av lokala olikheter i tillgång och efterfrågan påbostäder avskilda typer att arbeta under skiftande villkor. harår 1970 i princip anslutit sig till synpunkter ombostads-förmedlingsverksamheter, angivna i promemorian Bostadsförmedling. Idenna promemoria anges bl. a. att kommunerna själva beslutar omanvisningsnormema, men att en viss grad av enhetlighet är angelägen.Bostadsförmedlingens uppgift att fördela lägenheter så att samhälletsbostadspolitiska målsättning fullföljs anges innebära att fördelningen avlägenheterna bl. a. av sociala skäl bör ske i första band efter påvisbarabehov och att väntetiden får tillmätas mindre betydelse. (SOU 1970: 43, s. 162163) förordade bl. a. att de mindre lägenheter somfrigörs när trångbodda hushåll fått större bostad i första hand erbjuds tillensamstående. I boendeutredningens direktiv anges att utredningen bör sökabilda sig en uppfattning om vilka svårigheter förmedlingarna möter uppnå en allsidig sammansättning av bostadsområden. Angivnaförhållanden och den ändrade situationen på bostadsmarknaden torde kunna iväsentlig utsträckning tillgodose motionärernas intresse. I samma riktningverkar också beslutet (prop. 1971: 1 bil. 7, SoU 1973: 5 s. 1821) att vidgabostadstilläggen till att omfatta även låginkomsttagare utan barn. Någonriksdagens åtgärd är enligt utskottets mening nu inte erforderlig. Frågan om ansvaret för kostnaderna för outhyrdalägenheter har tagits upp av utskottet. Som framgår av ovan (s. 1922) lämnadredogörelse för vissa beslut om statens ansvar för lån har vid riksdaguttalanden gjorts om statens ansvar för sådana konsekvenser i fråga om bl. a.bostadsefterfrågan på en ort som följer av genomgripande förändringar i denäringspolitiska förutsättningarna. Den tidigare förlustfördelningsregeln i 33§ bosladslånekungörelsen upphävdes, och statens medverkan i dylika fall ansågsfå bestämmas och utformas efter prövning av de speciella betingelserna i varjesärskilt fall, varvid i allmänhet beslut av därvid skulle fordras.Enligt utskottets mening bör nu göra de bedömningar som krävs för attKungl. Maj:t skall ha möjlighet att i erforderlig och lämplig utsträckningpröva en statlig medverkan utan beslut i varje särskilt fall. Riksdagenbör sålunda lämna Kungl. ett bemyndigande av följande innehåll. Statensansvar för förluster för vilka utgått lån enligt kungörelsen (1972: 760) om lånavseende kostnader för oulhyrda lägenheter skall, utöver enligt redan gällandeanståndsregler m. m., få fastställas av Kungl. Maj:t efter en individuellprövning, inte avseende viss fastighet utan låntagarens samlade förhållanden,det utrymme för ytterligare betalningar som finns på den lokalahyresmarknaden, låntagarens åtgöranden och hans andel i ansvaret för denuppkomna situationen, varvidäven vinstutdelningsbeslut bör beaktas. Hänsyn skall tas inte endast tilllåntagarens egna åtgöranden utan även till intressents eller borgensmans, förallmännyttigt förelag sålunda kommun, ansvar för betalningsoförmågan.Ställningstagandet skall kunna innefatta i första hand fråga om anstånd medbetalningen men även, när företagets fortsatta verksamhet äventyras, frågor omeftergift. Skullebestämmelsen I 33 § bostadskungörelse också vara tillämplig tordeansvarsfrågan få bedömas i enlighet därmed. Frågaom eftergift av lån som utgår till Stiftelsen bostadskooperationensgarantifond bör bedömas som om lånet hade utgått direkt till den förening somlånet avser. Med hänsyn till att statens ansvar sålunda inte har utformats somett generellt bemyndigande att efterge fordringar har detta arrangemang i frågaom bostadskooperationen fortfarande ett givet berättigande. Förslag i prop.1973: 103 om skattefrihet för nämnda stiftelse behandlas I betänkandet SkU1973: 34. Imotionen 1973: 1572 (s) har föreslagits att boendeutredningen fårtilläggsdirektiv att skyndsamt föreslå åtgärder, syftande till att möjliggöraen rimligare fördelning av kostnaderna för en viss lägenhetsreserv. Dettorde vara obestritt att en viss lägenhetsreserv är tolerabel och även önskvärd.Uttryck för denna uppfattning ges även i motionen 1973: 871 (c). I den måndenna lägenhetsreserv håller sig Inom de gränser som krävs för normalomsättning faller det närmare avgörandet av hur kostnaderna skall bestridasnärmast inom de reguljära hyresförhandlingarnas ram. Frågan om debostadspoUtiska målsättningarna skall vidgas till att avse en direkt åsyftadproduktion av bostäder som lägenhetsreserv på samhällets bekostnad är knappastnu aktuell och torde i sådant fall aktualiseras inom pågående utredningar utannågon åtgärd. I den mån motionen 1973: 1572 slutligen avser fråganom fördelning av kostnader för lägenheter som Inte kunnat hyras ut på grund avatt efterfrågan inte motsvarat tidigare bedömningar torde inte heller ytterligareutredning på föreslaget sätt vara erforderlig. De överväganden som där kanaktualiseras har utskottet ovan behandlat. Motionen avstyrks sålunda. Förslageti motionen 1973: 871 (c) om överväganden för att få till stånd ett enklareförfarande i fråga om bostadsbyggandet förs fram mot angiven bakgrund att denändrade situationen på bostadsmarknaden inte längre motiverar regler somtillkommit för att fördela otiUräckliga resurser och skydda de boende.Liknande åsikter tas även upp i motionen 1973: 1559 (s. 9 fp) utan att docknågot yrkande framställts. Detär enligt utskottets mening obestritt och närmast självklart att regler ochkrav skall vara motiverade av något samhällets syfte att påverka en utveckling,något sorn också får beaktas vid bedömningar av hithörande frågor.Utskottet har emellertid inte funnit anledning att begära en föreslagensärskild undersökning genom bo- stadsstyrelsen,som får förutsättas i det löpande arbetet utgå från angivna synpunkter.Pågående utredningar syftar bl. a. tUl att dra upp riktlinjer för den framtidabostadspolitiken. Statsmakterna får I samband därmed tillfälle att prövaregelsystemet med beaktande bl. a. även av motionärernas Intentioner. Detgrimdläggande syftet bakom förslaget I motionen 1973: 1634 (2 fp) omutredning angående utglesning av befolkningen i vissa stadsområden torde kunnatillgodoses Inom ramen för den kommunala planeringen. Som departementschefenanfört kommer en utvecklad planering att få uttryck ibostadsförsörjnlngsprogram enligt bl. a. inom boendeutredningen användterminologi för nybyggande ocb ombyggnad av bostäder och lokaler i äldre ochnyare områden. Detta programarbete får förutsättas bil väl samordnat medkommunal planering även enligt byggnadslagen. Anledning finns därför inte attpåfordra ett särskilt utredningsuppdrag. Inrikesministernbar i prop. 1973: 21 (s. 97) anmält saneringsutredningens förslag om bidragför trafik- och gårdssanering. Med hänsyn emellertid tUl bedömningen atterfarenheter av den förordade nya anläggningslagen m. m., som skulle förbättraförutsättningarna att genomföra dessa saneringar, bör avvaktas framläggs nuInte något förslag i ämnet. I motionen 1973: 1634 (1 fp) föreslås riksdagenbegära att frågan utreds vidare och att förslag om stimulans för sådan saneringsnarast föreläggs . Utskottetansluter sig till departementschefens bedömning att frågan om eventuella bidragbör bedömas mot bakgrund av den aviserade nya lagstiftningen. Utskottet barförutsatt att Kungl. Maj:t aktualiserar sådana överväganden så snart detlämpligen kan ske. Motionärernas syfte skulle därmed i väsentliga delar kunnaanses tillgodosett utan någon åtgärd. Imotionen 1973: 363 (2, 3 fp) föreslås uttalanden om arkitekttävlan ochkommimal borgen för att främja byggandet av markkontaktbostäder. Ifråga om arkitekttävling m. m. får utskottet hänvisa till sitt uttalandeföregående år (CU 1972: 9 s. 12) om åtgärder för att främja bl. a.experimentverksamheten inom bostadsbyggandet, varigenom motionen i denna delfår anses i erforderlig mån tUlgodosedd. Förslaget i övrigt kan inte biträdasav utskottet. Ramaroch anslag m. m. I vad först gäller nybyggnad har utskottet ingeninvändning mot den av departementschefen i statsverkspropositionen (5)förordade ändringen av bostadsbyggnadsplanens konstruktion, nämligen att denbör begränsas till och avse hela landet. Ytterligare ändringarföreslås i motionerna 1973: 361 (1 c) och 1568(A2, A3 delvis m). I den förstnämnda motionen föreslås att bostadslån skallkunna ges för styckebyggda småhus utan hinder av rambegränsningar. I densistnämnda motionen föreslås att småhus utan statliga lån får byggas utanrambegränsningar. Vidare föreslås lägenhetsramar som synes innebära dels attför skulle anges ett gemensamt, högsta lägenhetstal för byggande av busmed bostadslån och för byggande av flerfamiljshus utan bostadslån, dels att föråren 1974 och 1975 lägenbetsramen skulle avse endast hus med bostadslån. Idetta sammanhang bör erinras om vad departementschefen anfört (s. 270) ommöjligheten att försöksvis ta i anspråk projektreserven för att bl. a.tillgodose bostadsbyggnadsbehov och främja den regionala utvecklingen ellersysselsättningen inom skogslänen. mening torde syftet med förslaget i motionen 1973: 361 kunna ansesuppnått utan där förordad ändring. Småhus utan statliga lån torde enligt vadsom ovan anförts i kompletteringspropositionen komma att få byggas utan hinderav rambegränsningar under från arbetsmarknadssynpunkt lämplig tid, varmed ävenmotionen 1973: 1568 kan anses delvis tillgodosedd.