bet · FW01CU19 · 1973-12-31 00:00:00 — Uppgifterna itabellerna 710 belyser hyresutvecklingen. Genomsnittlig årlig bostadskostnad, inklusive alla obligatoriska tillägg, åren1969, 1970 och 1971 för lägenhet om 3 rum och kök efter byggnadsperiod. .= uppgift saknas Källa: SCB För de hyreslägenheter som redovisas I tabellenovan har den årliga bostadskostnaden ökat med mellan 1969 och1970 och med . Ärshyra i kronor, inklusive alla obligatoriska tillägg, per m-åren 1969,1970 och 1971 för lägenhet om 3 rum och kök efter byggnadsperiod. Byggnadsperiod ,1969 1970 1971 Genomsnittliga inflyttningshyror inkl. bränsle inyproducerade lägenheter om 3 rum och kök i statsbelånade hus, färdigställdaåren 19691971, fördelade efter byggherrekategori. 80 79 6 305 6 795 /lägenhet (m=) Hyra/m» (kr)Ärshyra/lägenhet (kr) /lägenhet (m') Avgift/m'(kr).................. Årsavgift/lägenhet(kr) Insats/lägenhet (kr) /lägenhet (m=) Hyra/m» (kr)Ärshyra/lägenhet (kr) steg årshyranper lägenhet för nyproducerade lägenheter om 3 rum och kök i statsbelånade husmed I hus ägda av allmännyttiga eller enskilda företag. Mellan1970 och 1971 steg inflyttningshyran för lägenheter i allmännyttiga företag medcirka medan den för lägenheter i enskilda företag steg mer än dubbeltså mycket eller med . Årsavgiften hos kooperativa företag stegmed och med mellan 1970och 1971. minskade insatsen hos dessa företag med 17 procentmedan den steg . Av tabellen nedan framgår att bostadsposten ikonsumentprisindex under perloden 19691972 stigit mindre äntotalindex. beräknad på samma sätt har däremot stigitsnabbare än totalindex. 1949 = 100. 1969 1970 1971 1972 221 236 254 269 253 278 283 297 1 nedanstående tabeller redovisasför åren 19631972 prisutvecklingen för vissa byggnadsmaterial samtbyggnadskostnadsindex och byggnadskostnad per m lägenhetsyta. Tabell 11 a. Prisutvecklingen för vissa byggnadsmaterialåren 1972. ' Indexen är beräknad exkl. oms eller moms. Indextalengäller 1.7 resp. år. Som framgår av tabellen ovan harprisutvecklingen varit ogynnsam beträffande bl. a.cement, lättbetong, snickerier och isoleringsmaterial. För nästan alla deredovisade materialkomponenterna har prisutvecklingen under 3-årsperioden19701972 varit ogynnsammare än . I sammanhangetbör framför allt de stabila materialpriser som gällde noteras. Tabell 11 b. Utvecklingen av byggnadskostnadsindex samtbyggnadskostnaden per m lägenhetsyta åren 19631972. nad per m» lägenhetsyta'' ' Indexen är beräknad exkl. oms eller moms. Indextalen ärårsmedeltal. ' Kostnaden avser priset för den färdiga produkten. Uppgifternagäller flerfamiljshus med statliga bostadslån. Källa för tabellerna 11 a ochb: Mellan 1971 ocb ökade byggnadskostnadsindextotalt sett med beroende framför allt på en stegring avlönekostnadsdelen av totalindex med . Även mellan 1969 och1970 steg totalindex kraftigt orsakat av utvecklingen av de övriga två i totalindexIngående delkomponenterna material och omkostnader. Byggkostnadenper m sådan den redovisas i tabell 11 b visar en nästan dubbelt så kraftigstegring, mellan 1970 ocb 1971 och som mellan 1969 och1970. Sedanår 1967 har utförts undersökningar om förekomsten av outhyrdalägenheter i den statligt belånade flerfamiljsproduktionen. Resultaten t. o.m. framgår av nedanstående tabell. Andel (%) outhyrda lägenheter I statsbelånade flerfamiljshus tre månaderefter färdigställandet. Kommunblock m. mer än 75 000 invånare ...... 4,2. .-3,0 , ...... 1968 1: a halvåret 2: dra halvåret 5,4 4,9- 1969 halvåret 2: dra halvåret 1970 halvåret 2: dra halvåret halvåret 2: dra halvåret 3 652)- minskade andelen outhyrdalägenheter efter färdigställandet i hela riket. Fr. o. m. 1971 harandelen ökat för att vara den högst uppmätta . Särskilt höga siffror noteras för ,och för kommunblock med mindre än 75 000 invånare. Föratt utröna om uthyrningssvårigheterna drabbat inte endast nyproduktionen harbostadsstyrelsen gjort en undersökning rörande under åren 19671971färdigställda lägenheter i statsbelånade flerfamiljshus. 1 tabellerna 13 och 14redovisas resultaten såväl absolut som relativt per och . 2 Riksdagen1973.19 saml. Andel (%) outhyrda lägenheter ochden i statsbelånade flerfamiljshus färdigställda åren 19671971. 1967 1968 1969 1970 1971 Den 1/3 1972 1,7 2,4 2,5 1,8 4,3 Den 1/91972 2,4 3,1 3,6 2,5 3,4 Andelen outhyrda lägenheter stegmellan de två tidpunkterna för hus färdigställda mellan 19671970. För husfärdigställda var däremot andelen outhyrda lägenheter lägre i september1972 än den varit . Antal outhyrda lägenheter i statsbelånadeflerfamiljshus 1972 i hus färdigställda åren19671971. Kommunblock med över 75 000 inv. Den 1/3 1972 Den 1/9 1972 2 920 2 960 Inom alla ortsgrupper har antaletouthyrda lägenheter färdigställda blivit flera. Den 1mars 1972 var antalet outhyrda lägenheter för hela riket i procent av samtligai undersökningen ingående färdigställda lägenheter 2,5. Motsvarande tal den 1september 1972 var 3,0. Nästan hela ökningen finns i lägenheterförvallade av allmännyttiga företag. uppgick antaletouthyrda lägenheter i hus färdigställda 19671971 lill 9 700. Inräknas även deliigenheter som fiirdigställdes uppgick antalet outhyrdalägenheter per till 12 500. Härutöver fanns outhyrdalägenheter hos studentbostadsföretagen och i specialbostäder. De uppgifter som bosladsstyrelsen erhållit om outhyrdalägenheter färdigställda under perioden 1967första per den 1mars 1973 har ännu ej slutbearbetals. föreliggandeuppgifter tyder på att anlr.let oulhyrda lägenheter ökat. I tabell 15 redovisas bostadsbyggnadsprogrammen för defyra sista programomgångarna. Uppgifterna avser antalet påbörjade lägenheterenligt kommunernas bedömningar. Antal påbörjade lägenheter I medeltal per årenligt kommunernas bedömningar i bostadsbyggnadsprogrammen. 7074 7175 7276 7377 imedeltal/år 122 000 116 000 105000 86 000(prel.) Mellan programomgångarna 19711975och 19721976 var minskningen inom de tre storstadsområdena . Förövriga kommuner med flera än 50 000 invånare var minskningen medanden för kommuner med mindre än 50 000 invånare uppgick till . Andelen lägenheter I småhus var I programomgången19711975 . I programomgången 19721976 hade den stigit till 39 procent.I årets programomgång kan den uppskattas till . Ytterligare uppgifter om de kommunalabostadsbyggnadsprogrammen för åren 19721976 lämnas i propositionen 1973: 1bil. 13, s. 245 248. Beträffande kredit försörjningsläget till bostadsbyggandetanförs i statsverkspropositionen (prop. 1973: 1 bil. 13 s. 263264) att vissastörningar inträffat . Sålunda har kön av låntagare som sökerlångfristiga lån successivt ökat (se även prop. 1973:125, bil. 1, s. 166167). Avlyftskön har orsakats av att hypoteksinstituteninte kunnat emittera obligationer i erforderlig utsträckning på grund avbristen på köpare. De i statsverkspropositionen anförda störningarnabeträffande av-lyften har inte kunnat elimineras . Beträffande sysselsättningsläget inom byggnadsområdethänvisas till inrikesutskottets betänkanden InU 1973: 3 och InU 1973: 13 samttill den av byggarbetsgruppen avgivna promemorian Sysselsättningenpå byggarbetsmarknaden 19731974. Statens ansvar för vissa lån m. m. riksdag' (prop. 1967: 100,SU 1967: 100) godkände riktlinjer för bostadspolitiken, m. m., som även innebarvissa ställningstaganden i fråga om statens ekonomiska ansvar.Ställningstagandena avsåg dels ansvaret för skuldökning på bostadslån och förräntelån, dels ansvaret för förluster som till följd av uthyrningssvårigheter isamband med mer omfattande sysselsättningsmlnskning kan drabba tidigarebelånade hus. Uttalandena beträffande ansvaret för skuldökning har därefterpreciserats genom beslut av (SU 1968: 100 s. 1416) samt prop. 1972:76, CU 1972: 26). Uttalandena beträffande förluster vid uthyr- ningssvårigheterhar däremot inte kommit under bedömning I vidare mån än de kan haaktualiserats vid beslutet att öppna lånemöjligheter för täckande av kostnaderför outhyrda lägenheter (prop. 1972: 124, CU 1972: 32). Statensansvar för skuldökning på bostadslån och för räntelån har (CU 1972:26) angettssålunda. Den förordade garantin för skuldökning synes enligtdepartementschefsanförandet och vad utskottet erfarit avse två skildaförhållanden. Det ena avser att, om utvecklingen av basannuitet och paritetstalav hyrespoUtiska skäl Inte lämpligen kan styras så att den samlade statsskuldenkan avvecklas medan fastigheterna ger tillräcklig avkastning, återstodenskrivs av, vilket här torde avse en eftergift av en fordringsrätt. Beslut avsådan art bUr med nödvändighet generella. Det andra förhållandet torde avse delokalt begränsade situationer då låntagaren inte kan bära återkrav, orsakade avhöjt paritetstal eller höjd basannuitet, som generellt bedömts som tolerabla.Dessa situationer torde närmast motsvara de som utgjort utgång.spunkt för 1967och uttalanden. Deangivna, för stora grupper av fastigheter generella eftergiftsbesluten kan blien följd av att den fortfarande gällande huvudprincipen om att lånen helt skallåterbetalas Inte skulle kunna låta sig förena med den samlade verkan avstatsmaktemas fortlöpande hyrespoUtiska bedömningar. Eftergiftsbeslut av dennaart kan sålunda inte göras beroende av prövningar av viss låntagaresförhållanden, av hyror ocb kostnader för viss fastighet eller avackordsbedömningar med hänsyn till säkerhetens förmånsrätt. Garantinsmateriella innehåll innebär sålunda att de generella bedömningarna i fråga omparitetstal och basannuitet förenas med utfästelsen att ett därav förorsakateventuellt eftergiftsbehov bestämt till restskulden vid en viss framtidatidpunkt också bedöms utan hänsyn till låntagarens faktiskabetalningsförmåga. Eftersom de grundläggande, fortlöpande bedömningarna liggeri statens hand, har staten också behållit möjligheten att kontrolleraomfattningen av de eventuella eftergiftsbehoven. Delokalt bundna eftergiftsbehoven är däremot knutna till individuellabedömningar. Prövningen avser därvid Inte en jämförelse av kostnader ochmöjliga intäkter för viss fastighet utan tar sikte på låntagarens samladeförhållanden, något som står i överensstämmelse med uttalanden.Föremålet för prövningen kan i denna situation inte anges som restskulden somsådan. Prövningen får i stället avse om hyresmarknaden I orten ger utrymme förde ytterhgare betalningar som krävs då paritetstal eller basannuitet höjts.Garantins innehåll blir I första hand att anstånd kan medges tills vidarebeträffande viss del av de halvårsvisa debiteringarna, som sålunda imotsvarande mån läggs till låneskulden. Frågan om när den slutligaeftergiftsprövningen skall ske har inte närmare angetts och torde falla underKungl. Det blir dock naturligt att i vart fall ta upp frågan isamband med ytterligare höjningar för att därvid konstatera huruvida iproposilionen angivet ytterlighetsfall föreligger. Inskränkningenatt en betalningsoförmåga som hänför sig till lånlaga-rens egna åtgöranden inteskall kunna grunda anspråk på anstånd eller eftergift föranleder ingen erinranfrån utskottets sida. bångfår dock även hänvisas till vad utskottet nedan (s. 79) anför omvinslutdelningsfrågorna och den därvid gjorda bedömningen att prövningen fårske med hänsyn till god förvaltnings- och bokföringssed. Anståndocb eftergifter av närmast här förut nämnd typ torde i den mån de blirerforderliga ofta anknyta till sådana prövningar av låntagarensbetalningsförmåga som aktualiseras vid betalningsförsummelse. Regler ochanvisningar därom påverkas Inte av' de här aktuella eftergiftsbedömningarna. Detbör slutligen erinras om att förlustfördelning enligt 33 § bostadslånekungörelsenI dess tidigare lydelse kan bli aktuell i fråga om bostadslån för husfärdigställda eller tidigare. I sammanhanget antog vidare förslag tilllag med särskilda bestämmelser om bokföring av bostadslån m. m. och lagar omändring I lagen om aktiebolag ocb om ekonomiska föreningar, avsedda att utgöraprovisoriska undantag från eljest gällande redovisningsregler. Ifråga om ett vidare ansvar för vissa uthyrningssvårigheter innebar 1967 årsriksdags beslut bl. a. att reglerna i 33 § I den upphävda bostadslånekungörelsen(1962: 537) om fördelning mellan staten och kommuner av förluster vidförvaltningen av hus som tillhör kommuner och allmännyttiga bostadsföretag slopades.Reglerna äger giltighet endast beträffande lånsom beviljats enligt lånekungörelserna i deras tidigare lydelse. Reglernainnebar att sådan förlust, som uppstått på annat sätt än genom vårdslöshet ochförsummelse och som var av sådan art att hänsyn till förlusten inte bort tasvid bestämmande av hyran, kunde till fyra femtedelar täckas genom bidrag avstatsmedel om Inte staten frlskrlvit sig från denna skyldighet. Bidrag harutgått 1 ett fall. anvisade då särskilt anslag för ändamålet (prop.1971: 145 bil. 9, CU 1971: 30). Departementschefenanförde (prop. 1967: 100 s. 259) i anslutning till förslaget att slopa reglernaom förlustfördelning: Jag anser det inte uteslutet att staten i enstakasådana fall kan behöva ta på sig ett ansvar som går utöver vad nuvarandebestämmelser föreskriver. Jag vill därför understryka att ett upphävande avnuvarande generella bestämmelser om förlustfördelning inte innebär att statsmakternafritar sig från sitt ansvar för sådana konsekvenser i fråga om sysselsättningenoch bostadsefterfrågan på en ort som följer av genomgripande förändringar i denäringspolitiska förutsättningarna. Det är emellertid lämpligare att statensmedverkan i dylika fall får bestämmas och utformas efter prövning av despeciella betingelserna I varje särskilt fall. I allmänhet torde beslut avriksdagen därvid fordras. riksdag (prop. 1972: 124, CU 1972: 32)godkände, som ovan berörts, förslag att statliga lån skulle som enengångsinsats lämnas för att täcka onormala hyresförluster under i princip åren19711973 på grund av att lägenheter inte har kunnat hyras ut eller upplåtasmed bostadsrätt. Enligt kungörelsen (1972: 760) om lån avseende kostnader föroulhyrda lägenheter kan sådant lån lämnas för hus som belånats enligt1967 års bostadslånekungörelse eller tidigare lånekungörelser. Lån utgår Inteom för huset endast utgått räntelån utan samband med statslån för byggandet.Lån kan utgå med skillnaden mellan beräknad hyra för outhyrda lägenheter ochnormalt hyresbortfaU, angivet till av beräknade hyresintäkter. Lånutgår endast om sålunda beräknat lånebelopp uppgår till minst hälften av detnormala hyresbortfallet, dock lägst till . För lånet skall ställassäkerhet som kan antas vara betryggande. Lån utgår till allmännyttigtbostadsföretag endast mot borgen såsom för egen skuld. Lån löper medränta som för bostadslån, f. n. Lån skall amorteras närmast efter det att förflutit från utbetalningsdagenoch skall återbetalas under i regel eller högst . Föreliggersynnerliga skäl kan Kungl. Maj:t besluta att lån eller del därav skall vararänte-fritt eller alt amortering skall börja vid en senare tidpunktän ovan angetts. Departementschefenbetonade att långivningen var en engångsåtgärd från statens sida. Han anfördevidare att ansvaret för bostadsförsörjningen åvilar kommunerna och strök underdet ansvar som varje bostadsföretag har I fråga om att anpassa byggandet tillbehovet av och efterfrågan på bostäder. Liknande svårigheter måsteenligt departementschefen mötas med åtgärder på det lokala planet. De föreslagnastatliga åtgärderna borde ses bl. a. mot bakgrund av svårigheterna attomedelbart anpassa bostadsbyggandet till den ändrade situationen.Civilutskottet anförde att staten har ett ansvar bl. a. för fullföljandet avde långsiktiga målen i bostadspolitiken och för att överbrygga de temporärasvårigheter som följer av en konjunkturbetingad arbetsmarknads- ochinvandringsulveckling. Bostadsbyggandetsinriktning och omfattning in. riksdag uttalade sig för ettlångtidsprogram, innebärande att en miljon nya lägenheter borde tillkomma underperioden 1974. Till och med har ca 820 000 lägenheterfärdigställts. Den tillkallade boendeutredningen har att dra uppriktlinjer för bostadsbyggandets omfattning och inriktning under tioårsperiodenefter utgången av nuvarande programperiod. Utredningen torde komma att läggafram slutliga förslag . Enligt vad utskottet erfarit kommerett delförslag, avseende bostadsbyggandets inriktning och omfattning under åren1974 och 1975, att läggas fram . 1moiionen 1973: 1559 (1 fp) hemställs att ett program på lång sikt föreläggsnästa års riksdag. skallenligt direktiven bl. a. ta hänsyn till stalls- tisktmaterial som ännu inte är helt tillgängligt. Den bör även ta hänsyn tillbostadskattekommitténs pågående arbete. Motionens syfte får anses tillgodosett. Förslageni motionen 1973: 869 (m) och 1568 (B 1, B 3 m) om uttalanden angående ändradinriktning av bostadspolitiken och avveckling av paritetslånesystemet, m. m.,har såvitt avser krav på utredningar tillgodosetts och bör i övrigt inteföranleda någon åtgärd. Vaddepartementschefen anfört i prop. 1973: 21 (s. 77) torde innebära attbedömningarna i princip skulle kunna utgå från enoförändrad total tilldelning av resurser för bostadsbyggandet. Utskottethar ingen erinran mot denna allmänna utgångspunkt. Av-stämningar får somhittills göras vid de årliga budgetbehandlingarna. Ifråga om fördelningen i valet mellan nybyggnad ellerförbättring torde en obestridd mening vara att ett fortsatt högt nybyggande ärmotiverat men att det inte kan hållas på samma mycket höga nivå som under senareår. De resurser som vid en oförändrad total tilldelning till sektorn sålundafrigörs bör, enligt vad departementschefen förordar (prop. 1973: 21 s. 77),användas utöver till ett eventuellt ökat lokalbyggande till en förbättringav det äldre bostadsbeståndet. Utskottetansluter sig till dessa bedömningar. De konkreta och preciserade uttrycken fördessa fördelningsprinciper ges i de ramar och anslag som utskottet nedanbehandlar. Härigenom ansluter sig utskottet också till vad som förordats omomfattningen av den vidgade saneringsverksamhet, vars övriga mål utskottetnedan (s. 2528) behandlar. Vadangår inriktningen mot flerfamiljshus eller småhus har direkta yrkanden förtsfram i motionerna 1973: 361 (3, 4 c) och 1559 (2 a delvis fp), yrkanden somsyftar till att förorda ett ökat småhusbyggande. I den förstnämnda motionenföreslås vidare ange som ett mål att avnyproduktionen skall vara småhus. Utskottethar betonat att inriktningen av byggandet motolika hustyper ytterst är en fråga. Det förhållandet att en kommunalviljeinriktning beträffande samhällsbilden oftast får uttryck i planeringenligt byggnadslagen förbehåller också kommunerna detta avgörande inom detkommunala planmonopolets ram. Överväganden från statsmakternas sida blir docknödvändiga för att ge underlag för bedömningar av statliga insatser, lånereglerm. tidigare anfört (CU 1972: 14 s. 6) torde det inte finnas några sakligamotsättningar i fråga om det grundläggande syftet att med tillvaratagande avproduktionsresurserna på bästa sätt söka skapa den bostadsmiljö som dessprimära nyttjare önskar. Detta syfte får självfallet inte motverka en strävanatt främja en allsidig hushållssam- mansättning i bostadsområdena. Det sålunda angivna syftetkan emellertid knappast främjas genom beslut av i motionerna föreslagen typ.Ytterligare bedömningar från statsmakternas sida i denna del bör anstå tillsboendeutredningens slutliga förslag beretts. Motionsyrkandena avstyrks därför. I detta sammanhang får noteras att utvecklingen avbostadsbyggandet torde innebära att motionärernas syften i väsentlig omfattningfår anses tillgodosedda. Gällande ramar innebär knappast någon begränsning avbygginitiativen. Vad ovan anförts gäller i väsentliga delar även valetmellan höga eller låga hus lägenheter med "markkontakt". På dennagrund avstyrker utskottet bifall till förslag I motionerna 1973: 363 (1 fp)och 1559 (2 a delvis fp). Frågan om tät eller gles bebyggelse har företrädesvisdiskuterats i anslutning till byggnadslagstiftningen. I den mån den ankommitpå utskottets bedömning har den behandlats i belänkandet CU 1973: 11. I motionen 1973: 1631 (1 s) föreslås begäraatt tilläggsdirektiv ges till boendeutredningen att föreslå åtgärder somstävjar tendenserna att genom s. k. andelslägenheter motverka övergripande bostadspolitiskamål. Förslaget torde i väsentliga delar utgå från missnöje medbehandlingen i skattehänseende av lån i flerfamiljsfastighet, vilket avskatteskäl överförts på delägare, andelsägare eller hyresgäst. Denna frågaskall, enligt vad som angetts i direktiven, uppmärksammas avbostadsskatte-kommittén. Med hänsyn därtill finns enligt utskottets mening nuinte anledning till en föreslagen åtgärd. Frågor som allmänt rör boendemiljön tas upp i vissamotioner. Förslag som närmast syftar till ytterligare utredningar förs fram imotionerna 1973: 361 (5 c) och 1563 (fp). Vad som anförts I den förstnämnda moiionen är I väsentligadelar helt obestritt och leder redan nu pågående arbete. I övrigt angivna motivsamt realistiska ambitioner i den sistnämnda motionen täcks i huvudsak avboendeutredningens direktiv och får i övrigt beaktas vid kommunalaplanöverväganden. Någon åtgärd från sida är nu inte erforderlig. Föreslaget i motionen 1973: 867 (m) angående en översyn avbostadsbyggnadsprogrammens konstruktion torde syfta till att kommunerna skulleytterligare pröva bostadsbyggnadsbehovet innan bostadslån tillstyrks ellermark upplåts för bebyggelse. Ett sålunda angivet syfte står inte i motsättning till vadsom redan tillämpas. En föreslagen översyn torde knappast kunna ge önskad effekt.Det fortsatta arbetet med länsregionala bedömningar och boendeutredningensarbete får tillgodose motionärens allmänt sett obestridda önskemål om säkrareprognosmetoder. Motionen avstyrks därför. De förslag som framställs imotionerna 1973: 1559 (2 b fp) om lokala aktiveringsgrupper och 1576 (vpk) omen arbetsgrupp på departementsnivå avser mer konkreta insatser efter statligainitiativ. Utskottet har inte funnit skäl att tillstyrka förslagen.Kommunerna har som att planera och svara för behövliga åtgärder ävenenligt motionärernas syften. Statliga åtgärder för att motverka bl. a. ensidighushållssammansättning och begränsade möjligheter att påverka levnadsnivån fårvidtas på generella grunder. Riktlinjer för en vidgad saneringsverksamhet, m. tn-. Maj:t föreslår I prop. 1973:21 att godkänner av departementschefen förordade riktlinjerbeträffande målen för saneringsverksamheten. Riktlinjerna Innebär enprecisering i dessa delar av bostadspolitikens allmänna mål. Enligt vad som anförs i propositionen (s. 75 ff.) börsaneringsbehovet i det enskilda fallet fastställas efter en bedömning inteendast av utrustningsstandarden utan efter en helhetsbedömning av denna standard,lägenheterna, huset och den yttre miljön. Denna bedömning skall relateras tillönskade standardkrav, som därmed Inte kan göras alltför bindande i detalj.Bedömningar skall vidare, såvitt avser prioritering av åtgärder, ta sikte inte endastpå en jämförelse med tekniska standardkrav ulan också beakta syftet attundanröja sociala missförhållanden. Utskottet har ingen erinran mot vad departementschefenanfört i denna del. Frågan om bestämmandet av en lägsta godtagbara standardsom en nivå, skild från begreppet nybyggnadsstandard, har, som departementschefenanför (s. 95), grundläggande betydelse inom saneringsverksamheten. Dennabestämning skall leda kommunens handlande som ansvarigt samhällsorgan såvälvid bedömning av saneringsbehovet enligt ovan som vid fortsatt planering m. m.Den kommer att återfinnas som förutsättning i vissa fall för statliga lån.Vidare kommer begreppet in i det förslag till bostadssaneringslag som utskottetbehandlar i betänkandet CU 1973: 20. Begreppet nybyggnadsstandard bestämsutifrån I 6 § bostadslånekungörelsen angivna förutsättningar för lån genom avbostadsstyrelsen utfärdade anvisningar. Härutöver finns i rekommendationensform uttryck för standardkrav i skrift God bostad, nu föremålför översyn. Departementschefen anger (s. 96) vissa utgångspunkter förbestämmandet av en lägsta godtagbara standard ocb anför bl. a. all den börinnehålla krav på lägenhets utrustning I huvudsaklig överensstämmelse medsaneringsutredningens förslag. Detta förslag innebär bl.