bet · FW01UbU49 · 1973-12-31 00:00:00 — utbildningsutskottetsbetänkande nr 1973 UbU 1973:49 Utbildningsutskottetsbetänkande i anledning av motion om tystnadsplikt för skolkuratorer. 1973: 1285 av m. fl. (m, c, fp) varihemställs att hos Kungl. Maj:t måtte anhålla att bestämmelserutfärdas innebärande tystnadsplikt för skolkuratorer. Varken i skollagen eller i någon annan lag finnsbestämmelser om tystnadsplikt för skolkuratorer inom det allmänna skolväsendet.Sådana bestämmelser finns inte heller i någon annan av Kungl. För skolläkare och skolsköterskor däremot gäller särskilda avKungl. Maj:t meddelade bestämmelser om tystnadsplikt. Dåsålunda juridiskt bindande bestämmelser saknas har utfärdatföljande rekommendationer för skolpsykologer och skolkuratorer rörandediskretion beträffande elever och deras förhållanden. När en elev självmant anförtror psykolog ellerkurator något om sina personliga förhållanden, sker detta ofta i denföreställningen, att vederbörande har »tystnadsplikt». Den förtroendesituation,som därmed uppstår, bör i möjligaste mån respekteras och diskretionen brytasendast med elevens medgivande. Somallmän princip bör gälla att den väg skall väljas, som innebär den bästahjälpen för eleven. Den individuella vård- eller behandlingssynpunkten i dettabegrepps vidaste bemärkelse bör vara avgörande. Om kontakt med föräldrar, medelevvårdande tjänsteman eller med myndighet bedöms såsom väsentlig för atthjälpa, bör i första hand eftersträvas att eleven själv etablerar eller medgerdenna kontakt. Med tålamod kan detta ofta åstadkommas. Deregler som gäller läkares och sjuksköterskas tystnadsplikt bör kunna tjäna somvägledning även för psykologer och kuratorer i skolan. Sedermera har i en den 13november 1970 daterad redogörelse för vad som gäller beträffande tystnadspliktpå skolområdet till förtydligande av nämnda rekommendationer framhållit atttystnadsplikt för skolpsykologer och skolkuratorer trots avsaknaden av uttryckligaförfattningsbestämmelser på området föreligger under samma förutsättningaroch i samma utsträckning som i redogörelsen angivits för lärare inom detallmänna skolväsendet. Denna del av redogörelsen har följande lydelse: Varken i skollagen eller i någon annan lag finnsbestämmelser om tystnadsplikt för lärare inom det allmänna skolväsendet (jfrdock beträffande särskolorna 58 § lagen 1967: 940 angående omsorger om vissapsykiskt utvecklingsstörda). Sådana bestämmelser finns inte heller i någonannan av Kungl. Maj:t utfärdad författning. Vad nu sagts betyder dock inte attläraren skulle ha en obegränsad rätt att sprida upplysningar om verksamheten iskolan eller om elevernas personhga förhållanden. Avallmänna rättsgrundsatser anses nämligen följa tystnadsplikt i vissa fall.Lärare är således skyldig att iaktta tystnad om innehållet i hemlig handlingsom han fått del av i tjänsten. Denna tystnadsplikt gäller såväl i fråga omuppgifter som läraren inhämtat genom att läsa handlingen som i fråga omuppgifter ur handlingen som läraren erhållit muntligen t. ex. från skolläkareeller personal hos . Vidare kan tystnadsplikt för lärarehärledas ur tjänstens krav och hänsyn till enskilda intressen. Det tordesålunda inte vara förenligt med lärartjänstens beskaffenhet att lärareobehörigen för vidare upplysningar som han fått i förtroende av en elev ellerhans föräldrar. Inte heller i övrigt torde upplysningar som lärare i tjänstenfått om elevs personliga förhållanden med hänsyn till lärartjänstensbeskaffenhet obehörigen få spridas. Vilka krav på tystnad som kan ställas pålärare med hänsyn till lärartjänstens beskaffenhet får bedömas med ledning avbl. a. anvisningar som SÖ fastställt. Därvid bör främst beaktas vad SÖ anförti Lgr 69, allmän del, s. 20. a. följande: »En grundläggande förutsättning för en god ochresultatrik samverkan är, att föräldrarna vid denna kontakt upplever, attläraren har barnets bästa för ögonen och att han ser som sin uppgift att stödjaoch hjälpa. Det faller sig då naturligt, att han för att kunna behandla ochbemöta eleven på rätt sätt behöver upplysningar från hemmet och om hemmet.Skall föräldrarna meddela sina barns lärare något om de rent personligaförhållanden, under vilka barnet lever, krävs det emellertid, att de kan heltoch fullt lita på att de meddelanden av denna art, som de lämnar, inte utanmedgivande förs vidare av läraren. Genom en sådan diskretion bidrar denne tillatt skapa och vidmakthålla det förtroende, som måste finnas mellan hem ochskola. Detta underbyggs också genom att kontakten med hemmen sker på etttaktfullt och omdömesgillt sätt från skolans sida.» Motsvarandegäller enligt läroplanerna för gymnasiet och . Det kan vidare nämnas att för verksamheten isamarbetsnämnd vid skolenhet med gymnasium, fackskola och yrkesskola finnssärskilda anvisningar (UFB 2 1970/71 s. 205). Däri anför SÖ bl. a.:»kan i vissa ärenden behöva ha tillgång till upplysningar omenskilds personliga förhållanden. Detta gäller i synnerhet i ärenden omförvisning eller avstängning av elev. För att nämnden skall kunna fullgörasina åligganden på ett riktigt sätt krävs att upplysningar om personhgaförhållanden, som kommer till nämndens kännedom, behandlas med störstaförsiktighet och takt. Om så inte sker får man räkna med att nämnden intekommer att få de upplysningar som behövs. Nämndens ledamöter och suppleanterskall därför inte yppa vad de i samband med handläggning i nämnden erfarit omenskilds personliga förhållanden i vidare mån än som är absolut nödvändigt föratt skolan skall kunna fullgöra sina uppgifter. Härvid bör särskilt elevvårdensbehov av upplysningar beaktas.» UbU 1973: 49 3 Det bör understrykas att den tystnadsplikt somavses i det föregående innefattar endast ett förbud för lärare att obehörigenyppa vad han erfarit. Lärare bör alltså ha möjlighet att föra uppgiften vidaretill rektor, studierektor och klassföreståndare. Han bör också få tala medannan lärare eller tjänsteman i skolan som behöver få del av uppgiften för attkunna utföra sina åligganden på ett korrekt sätt. Vidare får lärare anses harätt att konsultera kolleger, skolläkare, psykolog och kurator. Självklart äratt han därvid skall iaktta stor försiktighet och endast lämna sådanaupplysningar som är nödvändiga för att belysa det aktuella ärendet. Samtidigtbör läraren upplysa om behovet av att iaktta tystnad. Läraren hör vara särskiltförsiktig med uppgifter som lämnats honom i förtroende av eleven eller hansföräldrar. Vadnu sagts om möjlighet för lärare att föra viss uppgift vidare gäller också ifråga om vidareförande till annan myndighet än skolan, t. ex. . Omlärare i allmän tjänst bryter mot tystnadsplikt som grundar sig på författningeller annan generell instruktion kan han dömas enligt 20 kap. 3 § brottsbalkenför brott mot tystnadsplikt. Detsamma gäller om tystnadsplikten grundar sig påatt innehållet i en allmän handling är hemligt. Åsidosätter en lärare i andrafall sin tystnadsplikt kan han dömas enligt 20 kap. 4 § förtjänstefel eller möjligen, undantagsvis, för brott mot tystnadsplikt. Medandet senare brottet förutsätter uppsåt kan ansvar för tjänstefel åläggasläraren även om han bara visat försummelse, oförstånd eller oskicklighet.Tjänstefel men inte brott mot tystnadsplikt kan också föranleda disciplinärbestraffning enligt statstjänstemannalagen (1965: 274) för lärare som ärstatstjänsteman eller enligt stadgan (1965: 602) om vissa tjänstemän hoskommuner m. fl. för kommunalt anställda lärare. Vadovan sagts om lärares tystnadsplikt gäller i princip också beträffandetystnadsplikt för skolledare; dock att den som innehar eller uppehåller tjänstsom skoldirektör, biträdande skoldirektör eller förste rektor inte kanbestraffas disciplinärt. Brott mot tystnadsphkt av sådan skolledare kan alltsåendast beivras enligt 20 kap. 3 och 4 §§ . Undantag från principen om allmänna handlingarsoffentlighet meddelas i den s. k. sekretesslagen, vilken sålunda avser endasthandlingar. Några allmänna i lag eller annan författning givna föreskrifter omtystnadsplikt finns inte. Däremot återfinns bestämmelser om tystnadsplikt iåtskilliga specialförfattningar, dock inte beträffande skolkuratorer. Somframgår av det föregående har emellertid utfärdat vissarekommendationer och anvisningar beträffande tystnadsplikt för skolkuratorer. Imotionen 1973: 1285 hävdas att en lag om tystnadsplikt för skolkuratorerskulle gagna förtroendet mellan elever och kuratorer högst avsevärt.Motionärerna yrkar att bestämmelser skall utfärdas om tystnadsphkt förskolkuratorer. Utskottet anser attmotionen behandlar en väsentlig fråga. hets-och sekretesslagstiftningskommittén () har emellertid enligt vad utskottetinhämtat tagit upp denna fråga bland de spörsmål som måste lösas, varför någotinitiativ från sida i ärendet inte synes påkallat. Utskottetavstyrker därför bifall till yrkandet i motionen 1973: 1285. att avslårmotionen 1973: 1285. Närvarandevid ärendets slutbehandling: herrar Alemyr (s), (), iStaffanstorp (c), (), i (s), Nordstrandh (m), Wiklundi (s), Elmstedt (c), i (s), (),herrar i Skärstad (c). i (vpk). (),i (s) och ().