bet · FW01LU2 · 1973-12-31 00:00:00 — Lagutskottetsbetänkande nr 1973 LU 1973: 2 Lagutskottetsbetänkande i anledning av motion om beaktande av försäkringsfrågor vidöversynen av giftorättsinstitutet. I motionen 1973: 146 av fm () och frökenBergegren (s) hemstäUs att för Kungl. Maj:t ger till känna vad imotionen anförts om utredning av försäkringsfrågor vid prövning av giftorättsinstitutet. Motionärerna erinrar inledningsvis om att GB:sregler om giftorättsgemenskap mellan makar går ut på att all egendom, som makehade då äktenskapet ingicks eller som han senare förvärvar, i princip är underkastadgiftorätt. Då äktenskapet upplöses genom skilsmässa eller den ena makens dödsker som regel en hälfteridelning av makarnas sammanlagda giftorättsgods.Egendom kan undantas från giftorätt genom äktenskapsförord, testamente ellervillkor som är förknippade med gåva. Idirektiven till familjelagssakkunniga', påpekar motionärerna, har justitieministernframhållit att en begränsning av giftorättsinstitutet bör prövas för att kommatill rätta med en av det nuvarande giftorättsinstitutets ofta påpekadeavigsidor: att make kan "skilja sig till pengar". Motionärernafäster uppmärksamheten vid att det i direktiven inte nämns något omförsäkringsfrågor. En sådan fråga, som inte beaktats, synes vara försäkringarav den art, att de ej sällan utfaller med stora engångsbelopp. Orsaken därtillkan vara olycksfall och invaliditet, enskilt eller i förening. Skulle ettäktenskaps upplösning i tiden sammanfalla med utbetalningen av sådanaförsäkringsbelopp, kan hälften därav komma att tillfalla andra maken såsomgiftorättsgods enligt nuvarande äktenskapslagstiftning. Närbeloppet avser t. ex. rehabilitering eller invaliditet förefaller detmotionärerna obilligt, om i samband med äktenskaps upplösning halva beloppetskulle tillfalla en med försäkringsskyddet icke avsedd, fullt frisk person.Sådana försäkringsbelopp anser motionärema i stället borde kunna behandlassåsom enskild egendom. Problemen rörande dessa frågor bör enligt motionäremasmening beaktas under det fortsatta utredningsarbetet. LU 1973: 2 Bestämmelserna om äktenskapets ekonomiskarättsverkningar återfinns i 68 kap. (GB). Enligt GB:sgrundsatser är makarna likställda i förmögenhetsrättsligt avseende. Varderamaken behåller den egendom han vid äktenskapets ingående har eller sedermeraförvärvar och förvaltar själv densamma. Den blivande delningen av makarnasegendom liksom över huvud hänsynen tUl familjens bästa föranleder dock vissainskränkningar i vardera makens rådighet. Åsidosätter maken dessa i avsevärdmån, äger andra maken påkalla boskillnad och har vid bodelning rätt tillvederlag för förlust som tillskyndats honom. Vardera maken svarar med sinegendom för den gäld han före eller under äktenskapet ådragit sig men i allmänhetinte för gäld som andra maken ensam gjort. Vid äktenskapets upplösning delasmakarnas egendom lika på grund av den giftorätt som vardera maken äger i andramakens egendom (dennes giftorättsgods). Frångiftorätt undantages dels egendom som på gmnd av föreskrift i äktenskapsförord,gåva eller testamente skall vara enskild, dels sådana rättigheter som ej kanöverlåtas eller eljest är av personlig art. Vidgiftorättsreglernas tUlämpning på försäkringar möter åtskilliga svårbemästradeproblem. Dessa är av stor praktisk betydelse, eftersom de viktigastetillgångarna ofta utgörs av försäkringar. De svårigheter, som härvidlag görsig gällande, är av skiftande art beroende på om bodelningen sker i anledningav hemskillnad respektive äktenskapsskillnad eller på grund av makes död.Vidare har i lagstiftning och rättstillämpning hithörande frågor lösts på olikasalt vid skilda slag av försäkringar. gällande regler har i huvudsakföljande innehåll. Sedanförsäkringsersättningen utbetalats till den försäkrade likställs beloppet medvanliga förmögenhetsobjekt och utgör således i princip giftorättsgods.Försäkringen innefattar emellertid ofta ett förmögenhetsvärde även företidpunkten för försäkringsfallets inträffande. Fråga uppkommer därför omförsäkringstagarens rätt till försäkringen också skall betraktas somgiftorättsgods. Ifråga om vissa rättigheter av förevarande slag har utmätnings- elleröverlåtelseförbud meddelats i lag. Därav anses följa att de ej heller blirföremål för giftorätt under den berättigades livstid. Dylika förbud harmeddelats exempelvis beträffande fordran på grund av olycksfalls-ellersjukförsäkring, fordran på grund av arbetslöshetsförsäkring, rätt tillersättning enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring, ävensom rätt tillersättning enligt lagen (1954: 243) om yrkesskadeförsäkring (omtryckt 1962:408) och enligt rnilitärersättningsförordningen (1950: 261, omtryckt 1954:460). Däremot betraktas rätt till livförsäkring eller livränta regelmässigt somgiftorättsgods under den försäkrades livstid. Det saknar därvid betydelse omförsäkringen har ett återkalleligt för- LU 1973: 2 3 månstagarförordnande.Om försäkringen å andra sidan har ett oåterkalleligt förmånstagarförordnandeär giftorätt utesluten. I fråga om rätt till pension eller tillpensionsförsäkring på gmnd av tjänst gäller som huvudregel att giftorättföreligger i vanlig pensionsförsäkring men att tjänstepensionsförsäkring hosSvenska Personal Pensionskassan (SPP) är att betrakta som egendom, vari andramaken ej äger giftorätt. I direktiven 1957 tUlkalladefamiljerättskommittén framhöll dåvarande chefen för , attdet vid en över-arbetning av äktenskapsrätten enligt de i direktiven angivnariktlinjerna bl. a. borde undersökas öm inte ytterligare undantag frångiftorättsgemenskapen borde uppstäUas. Departementschefen hänvisade till attsärskilt den ökade användningen av försäkringar aktualiserat spörsmålet i vadmån sådan skulle ingå i giftorättsgodset. Problemet gällde främstpensionsförsäkringar, både egenpensioner och pensioner som ena maken tecknattill förmån för den andra. Enligt departementschefen syntes dylikaförsäkringar, i den mån de tillgodosåg ett socialt rimligt behov, såvittmöjligt böra gå vid sidan av bodelningen. Iett avgivet betänkande "Äktenskapsrätt" (SOU 1964: 34 och 35)framlade kommittén förslag om bl. a. vissa ändringar beträffande behandlingenav försäkringar vid skilsmässa eller ena makens död. I fråga om pensions- ellerannan livränteförsäkring och gruppförsäkring som tagits på endera makens livupptog förslaget förbud för make att förfoga över försäkringen utan andramakens samtycke. a. krävdes makes samtycke till oåterkalleliga förmånstagarförordnandeni fråga om försäkringar som nämnts. Betänkandet upptog vidare förslag omändring av gällande vederlagsregler till förmån för make som använtgiftorättsgods till för egen pension eller livränta. Tillika innehöllförslaget den nyheten att make skulle kunna erhåUa kompensation av egetgiftorättsgods, om andra maken hade särskild rättighet t. ex. rätt till pension som var av personligart eller eljest ej kunde överlåtas och av den anledningen inte skulle ingå ibodelningen. Den föreslagna bestämmelsen härom avsågs dock ej bli tilllämpligvid bodelning i anledning av makes död. Å andra sidan föreslog kommittén vissasärregler som hade avseende endast på makes död. I fråga om pension ellerlivränta föreslog kommittén sålunda, att efterlevande make skulle få av sittgiftorättsgods från bodelningen helt undantaga rätt till egen pension ellerlivränta, om denna var skälig, och att vederlag för avgifter till pension ellerlivränta'skulle tilläggas arvingarna endast i den mån pensionen eller livräntanvar oskälig. Kommitténsförslag har i nu berörda delar ej lagts till grund för lagstiftning. LU 1973: 2 4 tiUkallade chefen förjustitiedepartementet sju sakkunniga för att företaga en översyn av denfamiljerättsliga lagstiftningen. De sakkunniga har antagit namnetfamiljelagssakkunniga. De sakkunniga syftar i sitt arbete tUl en revision avfamiljerätten i stort således inte enbart av reglerna om äktenskapet.Beträffande äktenskapets ekonomiska rättsverkningar innehåller direktiven bl.a. följande. Enrevision av äktenskapslagstiftningen måste enligt justitieministerns meningberöra både reglerna om ingående och upplösning av äktenskap och reglema omäktenskapets.ekonomiska rättsverkningar. Det minskade ömsesidiga beroende meUanmakarna som är en följd av nutida utbUdnings-, arbetsmarknads- ochsocialpolitik måste resultera i att äktenskapets ekonomiska rättsverkningarbegränsas i skUda hänseenden. Äktenskapet bör, som justitieministern framhöll iproposition 1968: 136, vara en form för frivillig samlevnad mellansjälvständiga personer. En begränsning av giftorättsinstitutet ligger i linjemed denna principiella uppfattning om äktenskapet i det framtida samhället.Under hänvisning till att det här är frågan om ett utomordentligt invecklatproblemkomplex nöjer sig justitieministern med att peka på ett par lösningarsom kan övervägas och ev. kan kombineras på ett eller annat sätt. Därviderinrar justitieministern först om det system som f. n. förekommer vid återgångav äktenskap, s. k. återgångsdelning. Det innebär att egendom som make hadeföre äktenskapet eller förvärvat under äktenskapet genom arv, gåva ellertestamente inte ingår i någon delning mellan makarna. Däremot tillämpas ävenvid återgångsdelning giftorätt i besparingar och i allmänhet i det gemensammabohaget. En liknande ordning förekommer på många håll utomlands. Den har bl. a.den fördelen att den gör det möjligt att komma tUl rätta med en av det nuvarandegiftorättsinstitutets ofta påpekade avigsidor, att make kan "skilja sigtUl pengar". Detta kan enligt justitieministerns mening vara en tänkbarlösning. En annan kan vara att begränsa giftorätten till att gälla bara dengemensamma bostaden och bohaget. Justitieministern tror dock för sin del attdet skulle vara att gå för långt om man tillämpade den principen generellt. mycket stark begränsning av giftorätten kan vara rimlig när äktenskapetupplöses . Dé sakkunniga bör ha full frihet att pröva olikaalternativ som harmonierar med den principiella målsättningen förutredningsarbetet. Avslutningsvisunderstryker justitieministern att i direktiven i första hand tagits upp sådanastora och betydelsefulla problem, som måste granskas av utredningen, och attredogörelsen således inte är fullständig. De sakkunniga bör ha fria händer attinom ramen för de allmänna riktlinjerna för utredningsarbetet ta upp. ävenandra familjerättsliga frågor till övervägande. De sakkunniga bör samråda medandra utred- LU 1973: 2 5 ningari den mån det kan ha betydelse för deras arbete. Samråd bör äga mm medfamiljepohtiska kommittén, socialutredningen, pensionsförsäkringskommittén,kapitalskatteberedningen, utredningen om periodiska understöd ochförmynderskapsutredningen. Familjelagssakkunniga har avgettdelbetänkandet "Familj och äktenskap. 1" (SOU 1972: 41) med förslagtUl nya regler om äktenskaps ingående och upplösning. Revisionen av deekonomiska fa-miljerättsfrågoma har fått anstå tUl ett senare skede avutredningsarbetet, vilket beräknas pågå . I motionen upptas tUl behandling de till synesobilligä resultat, som stundom kan uppstå i samband med skilsmässa, om enamaken erhållit ett större försäkringsbelopp som engångsersättning videxempelvis invaliditet eller annan olycksfallsskada. Ett sådant beloppbetraktas som en vanlig förmögenhetstUlgång i boet. GäUande bestämmelser omgiftorättsgemenskap mellan makarna medför därför som regel, att beloppet skallingå i bodelningen och att hälften därav följaktligen kan komma att tillskiftasden andra maken. Om ersättningen avser t. ex. rehabilitering vid invaliditetejlér annat sjukdomstillstånd förefaller det motionärerna obilligt, att halvabeloppet på detta sätt kan tillfalla en med försäkringsskyddet icke avsedd,fuUt frisk person. Motionärerna anser att sådana försäkringsbelopp i ställetborde behandlas som enskUd egendom. Den berörda frågan bör enligtmotionärernas mening beaktas under det pågående utredningsarbetet rörande bl.a. äktenskapets ekonomiska rättsverkningar, vilket bedrivs avfamUjelagssakkunniga. I utredningens direktiv nämns i förevarande sammanhangdock inte något om försäkringsfrågor, och motionärerna yrkar därför attriksdagen för Kungl. Maj:t ger till känna vad i motionen anförts öm utredningav försäkringsfrågor vid prövning av giftorättsinstitutet. Såsomframgår av det föregående (s. 2 f.) får de nuvarande giftorättsreglerna en radbetydelsefulla konsekvenser på det försäkringsrättsliga området. Efter hand somanvändningen av försäkringar ökat och nya försäkringsformer tUlkommit, harvissa mindre tillfredsställande effekter av det rådande giftorättssystemetblivit märkbara. Det har därför i olika sammanhang gjorts gällande atthithörande frågor är i behov av översyn. I famUjerättskommitténs uppdrag ingicksåledes att bl. a. undersöka om inte vissa former av försäkringar främstpensionsförsäkringar borde lämnas utanför giftorättsgemenskapen. Kommitténsförslag innehöll också åtskilliga regler om särbehandling av makarnasförsäkringar, vilka regler syftade till att inom det rådande giftorättssystemetsram utesluta eller modifiera principen om likadelning av gif- torättsgodsetvid äktenskapets upplösning. Såsom ovan nämnts har dock kommitténs förslag idessa delar ej lagts till grund för lagstiftning. Utskottetvill i anslutning härtill framhålla alt det är förenat ined betydandesvårigheter att på ett tillfredsställande sätt reglera försäkringarnasställning i familjerättsligt hänseende. Mångfalden av försäkringsformer bådeindividuella och kollektiva samt de i olika avseenden inveckladecivilrättsliga och skatterättsliga reglerna inom detta område ger upphov mängd svårlösta problem. I motionen diskuteras endast det fallet, att ettstörre försäkringsbelopp utbetalats till försäkringstagaren, närtillämpningen av giftorättsreglerna aktualiseras. Frågan om den rättsligabehandlingen av försäkringar vid bodelningen har emellertid även andraaspekter. Sålunda kan giftorättsanspråket i stället gälla substitut för entidigare uppburen försäkringssumma. Vidare har försäkringar ofta ett förmögenhetsvärderedan före tidpunkten för försäkringsfallet. För att åstadkomma en samladlösning måste man därför beakta situationen lika väl somsituationen då försäkringsbeloppet utfaller. Likaså måste olika lösningarskonsekvenser i arvsrättsligt och skatterättsligt hänseende överblickas. Ensamordning är också nödvändig med det utmätningsskydd, som enligt gällandebestämmelser finns för vissa utfallande försäkringsbelopp. Slutligen föreliggerden komplikationen, att här antydda problem i åtskilliga hänseenden ställersig olika beroende på om bodelningen sker i anledning av hemskillnad respektiveäktenskapsskillnad eller på gmnd av ena makens död. uppfattning föranleder försäkringarnas ekonomiska betydelse attregleringen av deras ställning i familjerättsligt hänseende blir ett ämne avstor vikt vid den pågående revisionen av familjerätten. Såsom motionärernapåpekat har det i familjelagssakkunnigas direktiv visserligen inte uttryckligennämnts att även försäkringsrättsliga frågor med anknytning till familjerättenbör tas upp till övervägande av utredningen. Sådana frågor kan emellertid inteförbigås vid eii så övergripande prövning av familjerättensförmögenhetsregler, som innefattas i familjelagssakkunnigas uppdrag. En översynav hithörande bestämmelser ligger inom ramen för de allmänna riktlinjerna förutredningsarbetet, och utskottet anser sig därför ha befogad anledning attförutsätta att det spörsmål, som berörs i motioiien, kommer att tas upp tillövervägande av familjelagssakkunniga i samband med en prövning av de familjerättsligaförsäkringsfrågorna över hela fältet. Något initiativ från sida medanledning av motionen kan därför inte anses erforderligt. Med hänsyn till det anförda hemställer utskottetatt avslår motionen 1973: 146. Stockholmden 20 febmari 1973 Närvarande:herrar i (fp), (). (),fröken i (s), herrar (). ()*, iFalköping'(c)*, fm ()*, herrar i (s), (), i (c), ()* och fm i (s). *Ej närvarande vid betänkandets justering.