bet · FW01LU25 · 1973-12-31 00:00:00 — sökningsom utförts för forskningsändamål eller i samband med inskrivning avvärnpliktiga eller yrkesvägledning, arbetsvärd eller omskolning eUer i ärendeom anställning eller upphörande av anställning hos myndighet eller i ärendeom uttagning av anställd hos myndighet till viss utbildning eller tjänstgöring;läkarutlåtanden i ärenden om statlig personalpensionering; handhngar i ärendenenligt lagen (1972: 119) om fastställande av könstillhörighet i vissa fall;handlingar i ärenden rörande hälsovård, sjukvård, socialhjälp, understöd vidbarnsbörd, samhällets baraavård och ungdomsskydd eller eljest barnavårdsnämndsoch barnavårdsmäns verksamhet, sådan familjerådgivning som drives av kommun,landstingskommun, församling eller kyrklig samfällighet, rätt för enskUda attinköpa alkoholhaltiga drycker, behandling av alkoholister eller eljestnykterhetsnämnds verksamhet, folkpensionering eller eljest pensionsstyrelsenseller pensionsnämnds verksamhet, försäkring för olycksfall i arbete ellereljest riksförsäkringsanstaltens eller försäkringsrådets verksamhet, tillsyn åunderstödsföreningar, hjälpverksamhet vid arbetslöshet; så ock handlingar iärenden rörande kontroll å utlänningar, som här i riket vistas eller hit sökatUlträde, må, i vad de angår enskilds personliga förhållanden, icke utan hanssamtycke till annan utlämnas tidigare än efter handlingens datum.Även utan sådant samtycke skall dock handling som sagts utlämnas, öm, medhänsyn tiU det ändamål för vilket utlämnande åstundas och omständighetema iövrigt, trygghet kan anses vara för handen, att det ej kommer att missbrukastill skada eller förklenande för den vilkens personliga dersökningsom utförts för forsk ningsändamål eller i samband med inskrivning avvärnpliktiga eller yrkesvägledning, arbetsvärd eller omskolning eUer i ärendeom anställning eller upphörande av anställning hos myndighet eller i ärendeom uttagning av anstäUd hos myndighet till viss utbildning eller tjänstgöring;läkarutlåtanden i ärenden om statlig personalpensionering; handlingar iärenden enligt lagen (1972: 119) om fastställande av könstillhörighet i vissafall; handlingar i ärenden rörande hälsovård, sjukvård, socialhjälp,understöd vid barnsbörd, samhällets barnavård och ungdomsskydd eller eljestbarnavårdsnämnds verksamhet, sådan famUjerådgivning som drives av kommun,landstingskommun, församling eller kyrklig samfällighet, rätt för enskilda attinköpa alkoholhaltiga drycker, behandling av alkoholister eller eljestnykterhetsnämnds verksamhet, folkpensionering eller eljest pensionsstyrelsenseller pensionsnämnds verksamhet, försäkring för olycksfall i arbete ellereljest riksförsäkringsanstaltens eller försäkringsrådets verksamhet, tillsynå understödsföreningar, hjälpverksamhet vid arbetslöshet; så ock handlingar iärenden rörande kontroll å utlänningar, som här i riket vistas eller hit sökatillträde, må, i vad de angår enskilds personliga förhållanden, icke utanhans samtycke till annan utlämnas tidigare än efter handlingensdatum. Även utan sådant samtycke skall dock handling som sagts utlämnas, om,med hänsyn till det ändamål för vUket utlämnande åstundas och omständigheternai övrigt, trygghet kan anses vara för handen, att det ej kommer att missbrukastill skada eller förklenande för den vilkens personliga förhål- LU 1973: 25 13 förhållandeni handlingen avses el- landen i handlingen avses eller för ler för hans näraanhöriga. Vid hans nära anhöriga. utlämnande böraerforderliga för- nande böra erforderliga förbehåll Angår handling, som i första stycket avses, någonsintagning, vård eller behandling å anstalt eller inrättning eller någons vårdeller behandling av läkare annorstädes än å anstalt, och finnes grundadanledning antaga att genom handlingens utlämnande ändamålet med vården ellerbehandlingen skuUe motverkas eller någons personliga säkerhet sättas i fara,må utlämnande vägras, ändock att enligt bestämmelserna i första stycketutlämnande bort ske. Likaledes må utbekommande av handling, utvisande vem somgjort anmälan i ärende rörande samhällets barnavård eller ungdomsskydd ellerrörande behandling av alkoholister eller vem som eljest lämnat upplysningar isådant ärende, vägras, om grundad anledning finnes att antaga att den, omvilken anmälan gjorts eller upplysningarna lämnats, skulle missbruka kännedom iberörda hänseende tiU skada för annan person. denna paragraf stadgas har icke avseende å myndighets beslut som särskiltutfärdats eller i protokoll upptagits, där fråga ej är om barnavårdsnämndseUer nykterhetsnämnds beslut eller om beslut i ärende som rör tillämpning avlagen om fastställande av könstillhörighet i vissa fall, lagen angåendeåtgärder mot utbrednmg av könssjukdomar, lagen om avbrytande av havandeskap,lagen om sterilisering eller lagen om kastrering. Uppgifteroch anteckningar, vilka tiUhöra de i kommunerna förda socialregistren, må ejutlämnas i vidare mån än som följer av lagen om socialregister. Dennalag träder i kraft . Ifråga om handlingar i ärenden rörande bamavårdsmäns verksamhet gäller äldrelag. Lagom ändring i lagen (1964:143) om bidragsförskott Härigenom förordnas, att 6, 9, 11 och 12 §§ lagen(1964: 143) om bidragsförskott skall ha nedan angivna lydelse. 6 § Den som önskar erhålla bidrags- Den som önskar erhålla bidrags förskott eller viU komma i åt- förskott eller vUl komma i åt njutande av högre förskott skall njutande av högre förskott skaU göra ansökan därom. Ansökan gö- göra ansökan därom. Ansökan gö res av vårdnadshavaren, särskilt res av vårdnadshavaren eller, sär- förordnad förmyndare eller bar- skilt förordnad förmyndare för navårdsman för bamet. LU 1973: 25 14 församhälisvård, får nämnden utan ansökan besluta om utbetalning avbidragsförskott. Ansökan skall innehålla nödiga upplysningar förbedömande av barnets rätt till bidragsförskott ävensom en av sökanden på hederoch samvete avgiven förklaring, att de lämnade upplysningarna äro med sanningenöverensstämmande. Är sökanden ur stånd att själv avgiva sådan förklaring, skallriktigheten av upplysningarna intygas av två trovärdiga, med förbållandenaförtrogna personer. Därest underhållsbidrag fastställts för bamet, skalldomstols beslut eller annan handling, som kan ligga till grund för indrivningav bidraget, i huvudskrift eller bestyrkt avskrift fogas vid ansöknuigen,såframt dessa handlingar ej eljest äro tUlgängliga för barnavårdsnämnden. 9 § Bidragsförskott utbetalas tUl vårdnadshavaren.I fråga om fosterbarn eller barn, som eljest fostras i annat enskilt hem änvårdnadshavarens, skall dock bidragsförskottet utbetalas till den, hos vilkenbamet fostras, såframt ej barnavårdsnämnden annorlunda förordnar. Finnes någon, till vilken bi- Finnesnågon, till vilken bi dragsförskott enligt första stycket dragsförskott enligt första stycket skaU utbetalas, icke vara skickad skall utbetalas, icke vara skickad att handhava förskottet, må bar- att handhava förskottet, må bar navårdsnämnden förordna, att för- navårdsnämnden förordna, att för skottet i stället skall utbetalas till skottet i stället skaU utbetalas till barnavårdsman för barnet etter lämplig person. Nämnden må ock, annan lämplig person. Nämnden då synnerliga skäl äro därtill, själv må ock, då synnerliga skäl äro omhändertaga bidragsförskottet därtill, själv omhändertaga bi- för att användas för bamets bästa, dragsförskottet för att användas för bamets bästa. Åtnjuter bam, tUl vUket bidragsförskott utgår, iannat fall än som avses i 8 § fjärde stycket, under hel månad vård på anstalteller eljest vård på allmän bekostnad, äger den som driver anstalten eller detkommunala organ, som svarar för vårdkostnaden att, i den mån Konungen såförordnar, uppbära så stor del av bidragsförskott för månaden som svarar motvårdkostnaden. Detbidragsförskottsbelopp som först förfaller till betalning efter beslut omförskott må, där bamet å vilken förskottsbeloppet belöper iväsentlig mån erhållit sin försörjning av allmänna medel, till den del beloppetmotsvarar vad den myndighet som tillhandahållit försörjningen visar sig havaför nämnda tid utgivit för bamets försörjning uppbäras av myndigheten. 11 §1 Det åligger , som utgiver bidragsförskott, att besluta om indragning av förskottet, därestfömtsättnuigama för utgivande av förskott icke längre föreligga; dockerfordras ej sådant >Senaste lydelse 1970:147. LU 1973: 25 15 beslutsåframt bidragsförskott skall upphöra att utgå på den grund att barat eller avUdit. Nämnden skall jämväl besluta om nedsättning avbidragsförskott, när bestämmelsema i denna lag föranleda därtill. Ombamet upphört att vara svensk medborgare eller bosatt i riket, må nämnden utanhinder därav besluta, att bamet i fortsättningen skall åtnjuta bidragsförskott,därest det med hänsyn till omständighetema skulle framstå såsom oskäligt attindraga förskottet. Beslut om indragning eller ned- Beslut omindragning eller ned sättning av bidragsförskott skall sättning av bidragsförskott skall skriftligen delgivas vårdnadshava- skriftligen delgivas vårdnadshava ren, särskilt förordnäd förmyn- ren, särskilt förordnad förmynda- dare och barnavårdsman för bar- re för barnet och den underhålls- net samt den underhållsskyldige. Vårdnadshavaren, särskUt för- , Vårdnadshavaren och särskilt ordnad förmyndare och barna- förordnad förmyndare för bamet vårdsman för barnet äroskyldiga äro skyldiga att ofördröjligen till att ofördröjligen till den bama- den bamavårdsnämnd som utgi- vårdsnämnd, som utgiverbidrags- ver bidragsförskottet, anmäla förskottet, anmäla a) om bamet avlidit; b) om bamet eller, i fall somavses i 1 § andra stycket, vårdnadshavaren upphört att vara svensk medborgareeller bosatt i riket; c) om barnet adopterats; d) om barnet flyttatsamman med den underhållsskyldige; e) ombamet erhållit barnpension enligt 8 kap. 5 § lagen om allmän försäkring; f) omvårdnadshavarens mantalsskrivningsort ändrats eller barnet blivit bosatt i annan kommun; g) om bamet intagits påanstalt; h)om underhållsbidrag fastställts för barnet eller fastställt underhållsbidragändrats; samt i)om den underhållsskyldige betalat på förskottet belöpande underhållsbidragtill vårdnadshavaren eller med dennes vetskap till annan än barnavårdsnämnden. Dennalag träder i kraft . LU1973: 25 16 Lag om ändring i barnavårdslagen (1960: 97) Härigenom förordnas i fråga om bamavårdslagen (1960: 97),dels att 11 och 12 §§ skall ha nedan angivna lydelse dels att i lagen skallinföras en ny paragraf, 3 a §, av nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse- Föreslagen lydelse skall lämna den som har vårdnaden ombarn stöd och hjälp vid utövandet av vårdnaden. På begäran av vårdnadshavare skall barnavårdsnämnden i denkommun där denne är kyrkobokförd utse särskild tjänsteman eller förtroendemanhos nämnden eller annan lämplig person (barnavårdsman) att lämna honom sådantbistånd som sägs i första stycket. Konungen eller myndighet som Konungen bestämmerföreskriver i vilka fall och i vilken ordning vårdnadshavare skall särskilt underrättasom sin rättighet enligt andra stycket. Kan barnavårdsnämndens prövningicke avvaktas utan fara eller allvarlig olägenhet, äger nämndens ordförande 1. vidtaga åtgärdsom enligt 4 eUer 5 kap. ankommer på nämnden, 2. meddela beslutenligt 43 § om att samhälisvård skall återupptagas efter villkorligtupphörande, 3. meddelabeslut som avses i 3. meddela beslut som avses i 46 §andra stycket, tillstånd som 46 § andra stycket, tillstånd som avses i 47 § förstastycket eller avses i 47 § första stycket ellerförförbud som avses i 50 eller 51 § bud som avses i 50 eller 51 §. 4. förordnabarnavårdsman. Beslut som ordföranden fattat medstöd av första stycket länder till efterrättelse och gäller tillsvidare i avbidan på nämndens prövning. Det skall anmäljis vid nämndens nästasammanträde. Avser beslutet omhändertagande enligt 29 eller 30 § ellerförbud enligt 50 §, skall ordföranden sammankalla beslutai ärendet. Nämndens sammanträde skall i sådant fall hållas utan dröjsmål ochsenast för ordförandens beslut. 1 Lagen omtryckt 1971: 308, « Somnuvarande lydelse anges såvitt gäUer 12 § lydelse enligt prop, 1973: 29. LU 1973: 25 17 12 § så bestämma, ägerbarnavårdsnämnden uppdraga åt särskild avdelning, bestående av ledamöter ellersuppleanter i nämnden, eller åt ledamot eller suppleant eller åt tjänsteman hoskommunen att på nämndens vägnar avgöra vissa grupper av ärenden, vUkasbeskaffenhet skall angivas i fullmäktiges beslut. Nämnden må dock ickeannorledes än genom samfällt beslut 1. utdöma förelagt vite, 2. vidtaga åtgärd enligt 26 § 2, 3eller 4 eller enligt 29 eller 30 § eller göra framställning om intagning iungdomsvårdsskola, 3. meddela beslut som avses i 46 §andra stycket, tillstånd eller förhandsbesked som avses i 47 § eller förbudsom avses i 50 eller 51 §, 4. fullgöra vad somankommer 4. fullgöra vad som ankommer på nämnden enligtföräldrabalken, på nämnden enligt enligt 5 § lagen(1947: 529) om ; andra avseenden än som sägs i allmänna barnbidrageller enligt 9, 3 kap. 2 eller 4 §, 7 kap. 2 eller 11 eller 18 §lagen (1964: 143) 7 §, om avtalet ej innefattar åta-ombidragsförskott eller gande att utge engångsbelopp, eller 20 kap. 11 §, enligt 5 §lagen (1969: 618) om fastställande av faderskapet till barn utom äktenskap,enligt 5 § lagen (1947: 529) om allmänna barnbidrag eller enligt 9, 11 eller18 § lagen (1964: 143) om bidragsförskott eller 5. göraframställning eller avgiva yttrande till kommunfullmäktige. Beslut som fattats på grund av uppdrag enligt första stycket skall an mälas vid nämndens nästa sammanträde. Dennalag träder i kraft . Lagom ändring i familjebidragsförordningen (1946: 99) Härigenom förordnas, att 35 och 39 §§familjebidragsförordningen (1946: 99)1 sjrall ha nedan angivna lydelse. 35 §2 Talan mot beslut i ärende, som Talan mot beslut i ärende, som avses i denna förordning, må full- avses i denna förordning, må full följas av vämpliktig, vars rätt be- följas av värnpliktig, vars rätt be slutet rörer, samt i fråga om fa- slutet rörer, samt i fråga om fa miljebidrag jämväl av den, för vil- miljebidrag jämväl av den, för vil ken familjebidrag kan utgå, även- ken familjebidrag kan utgå, även- 1Förordningen omtryckt 1960:152. > Senaste lydelse 1962: 674. LU 1973: 25 som av arbetsgivare, som enligt 27 § tredje stycket är skyldig utgiva bidraget. somav arbetsgivare, som enligt 27 § tredje stycket är skyldig utgiva bidraget.För barii rriå barnavårdsman fullfölja talan. Talan mot länsstyrelses beslut i ärende, som avsesi. denna förordning, och mot tillsynsmyndighetens beslut i faU, som avses i 31.§, må föras av kommun, vars rätt beslutet rörer. Sådant medgivande, som avses i 3 § andra stycket, 6§.andra stycket, 9 § 2 och 3 mom., 11 § ,1 moin. andra stycket, 12 § 3 mom.tredje stycket, 14 § 1 mom. eller 15 §, lämnas av tillsynsmyndigheten påansökan av familjebidragsnämnd. Medgivande lämnas eller tills vidare.När skäl därtill äro, må medgivandet av tillsynsmyndigheten återkallas. icke funnit skäl att hos tillsynsmyndigheten göra ansökan om medgivande, som avses i 3 § andra stycket, äger den värnpliktige ävensom sådan anhörig eller husföreståndarinna som där sägs göra ansökan direkt hos tillsynsmyndigheten. I övriga i första stycket avsedda fall tillkommer sådan rätt den väm-pliktige samt den, för vilken famU-jebidrag kan utgå. icke funnit skäl att hostillsynsmyndigheten göra ansökan om medgivande, som avses' i 3 § andrastycket, äger den värnpliktige ävensom sådan anhörig eller husföreståndarinnasom där sägs göra ansökan direkt hos tillsynsmyndigheten. I övriga i förstastycket avsedda fall tiUkommer sådan rätt den värnpliktige samt den, förvilken familjebidrag kan utgå. För barn må barnavårdsman göra sådan ansökan. äger medgivafamiljebidragsnämnd befrielse från skyldighet att inhämta medgivande enligtförsta stycket. Dennalag träder i kraft . I motionen 1973: 1922 av ()hemställs att avslår propositionen 1973: 100. I motionen 1973: 1958 av m. fl. (s)hemställs att måtte besluta att avslå att det i barnavårdslageninförs ett stadgande av samma innehåll som i den föreslagna 3 a §. 'Senaste lydelse 1960:152. LU 1973: 25 19 Tidigareriksdagsbehandling m. m. Barnavårdsmannainstitutionen infördes i vårlagstiftning genom lagen om barn utom äktenskap. Syftet varatt söka tillvarata de rättigheter som genom denna lag tillförsäkrades deutomäktenskap-liga barnen. Barnavårdsman skulle förordnas för varje utomäktenskap fött barn. infördes möjlighet att förordna barnavårdsman ävenför barn i äktenskap och adoptivbarn, sedan föräldramas (adoptivföräldrarnas)sammanlevnad upphört eller deras äktenskap upplösts. Vidtillkomsten av (FB) sammanfördes bestämmelserna ombarnavårdsman till barn i och utom äktenskap i 8 kap. FB. Av mera betydandeändringar beträffande barnavårdsmannainstitutionen vUka tillkom i sambandhärmed må nämnas, att rätten att kräva barnavårdsman för bam i äktenskaputvidgades till att gälla även fader cm vårdnaden om barnet tillerkänts honom.Vidare infördes möjlighet att förlänga barnavårdsmannaskapet under viss tidefter det att barnet fyllt . gjordes vissa ändringar, föranleddaav de då införda nya faderskapsregleraa. Bestämmelsernaom barnavårdsmän har utsatts för kritik och ohka förslag tiUändring har lagts fram. Barnavårdsmanna-frågan har också upprepade gångertagits upp i riksdagsmotioner. I det följande lämnas en sammanfattning av vadsom förekommit i dessa hänseenden. Ianledning av motion vid riksdag (II: 28),vari bl. a. föreslogs att barnavårdsman skulle utses för alla skilsmässobarn,begärde på hemstäUan av första lagutskottet (ILU 1949: 43) utredningav frågan i vilken utsträckning bamavårdsman borde utses för barn i äktenskapoch adoptivbarn och därmed sammanhängande spörsmål. erhöllhärefter i uppdrag att verkställa utredningen. Kommitténsöverväganden, som redovisades i dess slutbetänkande (SOU 1957: 49), ledde intefram tUl förslag om några mer omfattande ändringar av bestämmelserna om bamavårdsman.Vad angår barn i äktenskap föreslog kommittén en mindre jämkning i syfte attbetona att , i de fall vårdnadshavaren inte själv begärde förordnandeav barnavårdsman, borde använda sin befogenhet att självmant utse barnavårdsmannågot mindre sparsamt. I fråga om det ovillkorliga och undantagslösaförordnandet av barnavårdsman för barn utom äktenskap anmärkte kommittén, attdetta otvivelaktigt ledde till en del onödiga förordnanden. Sådana onödigauppdrag kunde emellertid upphöra genom beslut enligt 8 kap. 7 § FB. Kommitténansåg inte att för--hållandena våUade några olägenheter av betydelse ijämförelse med de stora fördelar det innebar att lagen uppstäUde ett klart ochofrånkomligt krav på barnavårdsman för alla utomäktenskapliga barn. lade i betänkandet fram förslag till en ny kungörelse ombarnavårdsmannens verksamhet och tUlsynen. I förslaget sköts barnavårdsmannenskurativa uppgifter i förgrunden. Förslagen medförde inte några ändringar iförfattningarna. I motion vid riksdag (II: 542) framfördes krav på utredning angåendebarnavårdsmannainstitutionen i syfte att koncentrera barnavårdsmännensinsatser på de kurativa uppgifterna. Det framhöUs i motionen attbarnavårdsmannainstitutionen hade en viktig uppgift att fylla i dettahänseende. Det var emellertid inte möjligt för barnavårdsmännen att lämnakurativt bistånd med hänsyn till det antal förordnanden som i allmänhet åviladevarje barnavårdsman. I motionen anvisades olika utvägar för att göra detmöjligt för barnavårdsmännen att i önskvärd utsträckning ägna sig åt denkurativa delen av uppdraget. Motionärerna ifrågasatte bl. a. om intebarnavårdsman för bam utom äktenskap skulle kunna förordnas obligatoriskt förett begränsat antal år, t. ex. , varefter fortsatt förordnande skullebli beroende av vårdnadshavarens önskemål. En annan möjlighet var attbarnavårdsnämnden fick rätt att dela upp barnavårdsmannaförordnandena i aktivaoch passiva ärenden, varvid bamavårdsmannens ansvar i de passiva ärendenaskulle inskränka sig tUl viss bevakningsskyldighet. Första lagutskottet anförde i sitt av godkändautlåtande över motionen (ILU 1963: 44) att betydande olägenheter kunde uppståom alltför många uppdrag samlades på en person. Utskottet fann det angelägetatt barnavårdsmännen vid sysslandet med sina uppdrag så långt som möjligtinriktade sig på kurativa uppgifter samt betonade vikten av attbarnavårdsmännen i görligaste mån befriades från mera mtin-artade sysslor,varigenom betydande fördelar kunde vinnas. De av motionärerna anvisadelösningarna för att möjliggöra en koncentration av barnavårdsmannens arbete påde kurativa uppgifterna ansåg sig utskottet inte kunna förorda. Utskottetpekade på svårigheten att bedöma om behov av barnavårdsman kvarstod efter detbarnet uppnått sju eller ålder. Det måste vidare förutsättas att, ävenom ett förordnande upphörde, fortlöpande uppmärksamhet måste ägnas fallet såatt vid behov nytt förordnande kunde lämnas eller andra lämpligaåtgärder vidtas. Samma invändningar kunde enligt utskottet i huvudsak göras motförslaget att dela upp barnavårdsmannauppdragen på passiva och aktiva. Degällande bestämmelserna lämnade emellertid möjligheten öppen att i det enskUdafallet låta barnavårdsmannauppdraget upphöra före den i lagen utsattanormaltiden. Även vid riksdag väcktes en motion (II: 257) med yrkande om utredning avbarnavårdsmannainstitutionen i syfte att starkare koncentrerabarnavårdsmännens verksamhet till de kurativa uppgifterna. Första lagutskottet fann i sitt utlåtande (ILU 1964: 6) ejanledning att överväga en särskUd utredning rörande barnavårdsmännensverksamhet LU 1973: 25 21 innanman vunnit erfarenheter av tUlämnad ändring av bidragsförskotts-lagen och innanverkningarna av den fortgående rationaliseringen av barnavårdsmännens arbeteframträtt någorlunda klart. och begärde hos Kungl.Maj:t att frågan om barnavårdsmannainstitu-tionens utformning prövades.Förbunden framhöll att den ekonomiska situationen för de ensamstående mödrarnaoch deras barn förbättrats. Vidgade utkomstmöjligheter, socialförsäkring,allmänna barnbidrag och bidragsförskott gav en säkrare tillvaro i materiellthänseende. Andra samhällsåtgärder som daghem, förebyggande hälsovård,förbättrad fosterbarnskontroll och vidgade utbUdningsmöjligheter gav vidareförutsättningar för bättre uppväxtförhållanden. Tillsynsmomentet ibarna-vårdsmannaarbetet hade till en del onödiggjorts eller överflyttats. Ettväxande behov av rådgivning, upplysning och insatser från barnavårdsmännenssida av helt ny karaktär förelåg emellertid. Barnavårdsmannauppdraget hadefått ett annat innehåll. Barnavårdsnämndernas möjligheter att anpassabarnavårdsmannaarbetet efter de nya kraven var emellertid begränsade. SärskUtutbUdade tjänstemän utsågs i allt större omfattning tUl barnavårdsmän. Ettstort antal ärenden hopades på varje enskUd bamavårdsman. Det var inte längremöjligt för barnavårdsmannen att i det enskilda fallet handla iöverensstämmelse med lagens krav. Förhållandena hade lett till att frågan omatt låta barnavårdsmannaskapet upphöra än då barnetfyllt aktualiserats. Detta syntes förutsätta att barnavårdsnämnden ochövriga socialvårdsorgan fick ökade resurser för kurativ verksamhet. Förbundenansåg att frågan om barnavårdsmannainstitutionens utformning borde utredas.Utredningen borde inriktas på spörsmålet om de obligatoriskabarnavårdsmannaskapen för vissa barn alltjämt var berättigade. Det borde vidareprövas om inte de individuella förordnandena kunde slopas och ansvaret förverksamheten överflyttas på barnavårdsnämnderna. Detta skulle innebära attbarnavårdsnämnderna ålades att bistå den som hade vårdnaden om barn med råd ochupplysningar och tillse att barnets rätt och bästa behörigen tillvaratogs.Särskilt skulle det åligga nämnderna att sörja för att barnets bördfastställdes när det var fött utom äktenskap och att barnet fick underhåll.Nämnden skulle ha möjlighet att ge tjänsteman fullmakt att som rättsligföreträdare för barnet verka för fastställande av barnets börd etc. Uppdragetskulle sedan upphöra. Kravverksamheten kunde överföras på kameral personal.Nämndens insatser i övrigt för mödrarna och barnen skulle ombesörjas av dessassistentpersonal i vanlig ordning.