bet · FW01JuU44 · 1973-12-31 00:00:00 — Justitieutskottetsbetänkande nr 1973 JuU 1973:44 betänkande i anledning av vissa avKungl. Maj:ts förslag i propositionen 1973:169 angående vissa domartjänsterjämte motioner. I propositionen 1973:169 har Kungl.Maj:t () föreslagit att bemyndiga Kungl. A. inrättaföljande ordinarie domartjänster, nämligen 1. en tjänst förregeringsråd, 2. vid en lagmanstjänst och sex tjänster för rådman, 3. vid Mölndalstingsrätt en rådmanstjänst, 4. vid Lidköpingstingsrätt en rådmanstjänst, 5. vid Salatingsrätt en rådmanstjänst, 6. vid Moratingsrätt en rådmanstjänst, 7. vid Hudiksvallstingsrätt en rådmanstjänst, 8. vid Karlskronatingsrätt en rådmanstjänst samt B. förapå övergångsstat lagmanstjänsten vid . Maj:ts förslag såvitt gällerde ovan under A 1, 2 och 8 angivna tjänsterna har utskottet behandlat i sittbetänkande JuU 1973:40. Propositionen i återstående delar samt i anledning avpropositionen väckta motioner tar utskottet upp tUl behandhng i dettabetänkande. I motionen 1973:2114 av () och i (c) yrkas avslag på propositionen i vad avserrådmanstjänsten vid . I motionen 1973:21 15 av i (fp) ochi motionen 1973:2121 av () yrkas att dels hos Kungl.Maj:t begär att beslutet om upphörande av Västra måtteupphävas, dels ock avslår förslaget att inrätta en rådmanstjänst i Hudiksvallstingsrätt. I motionen 1973:2122 av () yrkas attriksdagen dels avslår propositionen såvitt gäller förslaget om inrättande av enordinarie tjänst för rådman vid och samtidig indragningav lagmanstjänsten vid Västra , dels ock som sin meningger Kungl. Maj:t till känna att tingsrätten i bör bestå. Rörande motiveringen för motionsyrkandena får utskottethänvisa till motionerna. Ärendets tidigare handläggning m. m. Av riksdag fastställda principer fördomkretsindelningen På grundval av bl. a. de förslagsom upptagits av domstolskommittén i dess betänkande (SOU 1967:4) Nydomkretsindelning för underrätterna framlade Kungl. Maj:t i propositionen1969:44 för godkännande riktlinjer för den framtidadomkretsindelningen för de allmänna underrätterna. Domkretsarna borde enligt dessa riktlinjer helst göras sästora att de gav arbetsunderlag för minst tre domare. Stora möjligheter tillundantag från denna princip skulle dock finnas. Den nya domkretsindelningenavsågs bli genomförd successivt och i huvudsak vara slutförd . Detförutsågs emellertid i propositionen att ändringarna i domkretsindelningen inågra fall skulle komma att ta att genomföra. I fråga om domkretsindelningen anförde första lagutskotteti sitt i denna del av godkända utlåtande (ILU 1969:38, s. 45 ff)följande synpunkter; Tillkomsten av principförslagetrörande landets indelning i domkretsar har motiverats av attkommunindelningsreformens genomförande leder till att åtskilliga av denuvarande domkretsarna bryts sönder och av att den nuvarandedomkretsindelningen är otidsenlig. Revisionen av domkretsindelningen hardärför inte ansetts böra begränsas till de på grund av kommunindelningsreformenofrånkomliga justeringarna utan man har velat begagna tillfället att nu dra uppriktlinjerna för en framtida domkretsindelning, som på kan påräknasbli ändamålsenlig. Utskottet delar uppfattningen att grunderna fördomkretsindelningen bör bli föremål för ställningstagande av i likhetmed vad som skedde före indelningarna i distrikt för polis-, åklagar- ochexekutionsväsendet. Vad frågan gäller är alltså att ange vissa riktlinjer istort för den framtida indelningen. Givetvis bör praktiska skäl som gör siggällande i de särskilda fallen kunna föranleda avvikelser från riktlinjerna.Allmänhetens berättigade krav på god rättsvård och en fullgod service träder iförgrunden då det gäller att göra en lämplig indelning. Stor betydelse måstefästas vid samhörigheten geografiskt och i annat hänseende mellan olika orteroch bygder, vid centralorternas uppgift att erbjuda kommunerna fullgod allmänservice, vid kommunikationer och vid förutsättningarna över huvud taget förbehövlig kontakt mellan domstolen och domkretsens olika delar. Utskottet fästerstor vikt vid uttalandena i propositionen om att alla ändringar i denjudiciella indelningen skall föregås av särskilda utredningar beträffande delokala förhållandena inom de domkretsar som berörs och vill betona att storhänsyn bör tas till de synpunkter som från lokalt håll kan komma att anförasrörande bygdens behov från rättsvårdssynpunkt och i fråga om service. Ettsådant tillvägagångssätt medför självfallet att praktiska frågor kommer attinta en framskjuten plats vid bedömningarna men utesluter inte att grundläggandeprinciper bör tas som utgångspunkter för arbetet med domkretsregleringarna. Av de riktlinjer för domkretsindelningen som framlagts ipropositionen har endast den som avser domkretsarnas storlek, rörande vilkenflera motioner väckts, föranlett tvekan inom utskottet. Departementschefen haranfört att domstolar med bara två domare bör inrättas endast när särskilda skäl av lokal natur påkallar detta. Som framgår av det föregående fäster utskottet särskild vikt vid skäl avdetta slag och anser, att hänsynstagande härtill kan leda till ett bibehållandeav tvådomar-domsagor i större utsträckning än departementschefen förutsatt ochdärmed även till ett högre antal domkretsar än kommittén föreslagit. Utskottetanser sålunda, att de av departementschefen angivna riktlinjerna bör tillämpasmed stor försiktighet. Om en domstol med endast två domare är så belägen att enindragning av domstolen skulle påtagligt försämra den rättssökande allmänhetenskrav på service eller eljest medföra väsentliga olägenheter för enskilda ellerdet allmänna bör undantag från principen göras. I sammanhanget bör även betonasatt domsagokansli i centralort så långt möjligt bör bibehållas. Bland andrafaktorer som bör kunna påverka avgörandet är avstånd och kommunikationer. Ävenlokalfrågorna bör tillmätas stor betydelse. Utskottet utgår från att Kungl.Maj:t efter de utredningar varom ovan nämnts noga överväger frågan ochutnyttjar de möjligheter som finns att bevara även domstolar med endast tvådomare. Skäl av nämnda slag kan enligt utskottet befinnas vara så starka att demotiverar bibehållande av domkrets som ger arbete för endast en domare. Meddessa jämkningar är utskottet berett att godta propositionens förslag i dennadel. Om ändring i ovan angivna riktlinjer finnes motiverade börfrågan härom underställas prövning. Utskottet återkommer i detföljande till de möjligheter som erbjuds att anordna juristkollegium i de falldå domstolen sysselsätter mindre än tre domare. Som nämnts inledningsvis är 1 kap. 2 § i förslaget tilllag om ändring i utformad så att i tingsrätt skall finnas enchefsdomare och minst två andra lagfarna domare. Utskottets ställningstagande ifråga om tvådomarkretsarna föranleder en jämkning av paragrafen så att däri istället föreskrivs att i tingsrätt skall finnas en chefsdomare och en ellerflera andra lagfarna domare. Punkt 4 i övergångsbestämmelserna bör jämkas tillatt avse endast enmansdomstolar. Till domarnas benämning återkommer utskottetsenare. Av det ovan sagda framgår att utskottet inte har någonerinran mot den i propositionen föreslagna principen att domkretsarna bör byggasupp med kommuner som minsta enheter. Utskottet vill dock inte underlåta att -med tanke på mycket stora kommuner - ifrågasätta huruvida på detnuvarande sambandet mellan domkretsindelning och kommunindelning behövervidmakthållas. I några motioner har yrkats att förslag till nydomkretsindelning alltid skall underställas för yttrande innan beslutfattas. Ett sådant förfarande strider mot den praxis som tillämpatsvid ändringar i den judiciella indelningen hksom mot vad som tillämpats i andraUknande sammanhang. Härtill kommer att ett tillmötesgående av motionärernasönskemål skulle kräva antingen proposition till vid varje planeradindelningsändring eller utarbetande av ett förslag till ny indelning omfattandehela landet. Den senare lösningen skulle vara möjlig om genomförandet kunde skesamtidigt för hela landet. Som departementschefen framhållit är det emellertidav flera skäl främst hänsyn till personalen och lokalförhållanden fördelaktigt om genomförandet kan ske successivt. Utskottet kan därför ejansluta sig till motionärernas förslag. Det ankommer sålunda på Kungl.Maj:t att efter erforderliga utredningar besluta om domkretsindelningen förunderrätterna. I fullständighetens intresse kan här hänvisas tillinterpellationsdebatter angående domsagoreglering i första och andrakammare . Beslutade ändringar i domkretsindelningen Genom verkställda ändringar ilandets judiciella indelning har rikdagsbeslut antaletunderrätter nedbringats till f. n. 104 (se prop. 1970:203, SU 1970:206, rskr1970:422 och prop. 1971:167, JuU 1971:28, rskr 1971:314). Maj:t fattat beslut omvissa ändringar i domkretsindelningen fr. o. m. i Stockholmslän, , , , länoch . Maj:t har därefter med beaktande även av beslutadeändringar i den kommunala indelningen förordnat om den judiciella indelningen ihela riket fr. o. m. (se SFS 1973:740). Ett genomförande avnu angivna beslut skulle medföra att det totala antalet tingsrätter den 1januari 1974 nedgår till 100. Ändringarna innebär att vissdel av tingsrätts domkrets bryts ut och bildar domkrets för en nytingsrätt, benämnd (se JuU 1973:40) samt att Sävedalstingsrätt upphör och dess domkrets förs över till domkretsen för Mölndalstingsrätt och - såvitt gäller en mindre del - till domkretsen för Göteborgstingsrätt, att upphör och dess domkrets förenas med domkretsenför , att mellersta tingsrätt upphör och dessdomkrets förenas med domkretsen för , att tingsrättupphör och dess domkrets förenas med domkretsen för och attVästra upphör och dess domkrets förenas med domkretsenför . Vidare har beslut fattats om att vid senare tidpunkterdomkretsarna för följande tingsrätter skall förenas med domkretsarna för nedanangivna tingsrätter, nämligen läns norra tingsrätt med Uppsalatingsrätt , södra tingsrätt med Halmstadstingsrätt , Folkungabygdens tingsrätt med Motalatingsrätt , med Uddevallatingsrätt och Nedansiljans tingsrätt med Falutingsrätt . Beslut omytterligare sammanföring av domkretsar föreligger inte. Maj:ts beslut beträffande Västra och NorraHälsinglands domsagor Området för i dessomfattning fr. o. m. bildar domkrets för , som har kansli och tingsställe i . Områdena för ,, , och kommuner i den omfattning områdena hadefr. o. m. bildar domkrets för , som har kanslioch tingsställe i . På grundval av en av domstolsberedningen företagenutredning angående ändrad judiciell indelning i Häslinglandsdelen av Gävleborgslän, redovisad i en departementspromemoria (stencil Ju1970:6), och efter remissbehandling av promemorian föreskrev Kungl. Maj:t i beslut att skall upphöra och tingsrättens domkrets då förenasmed domkretsen för . För skallenligt beslutet fr. o. m. vara tingsställen i ochLjusdal. I domstolsberedningens nyssnämnda promemoria föreslogs attVästra och Norra Hälsingslands domsagor skulle förenas till en underrätt den 1januari 1972. Domstolsberedningen uttalade bl. a. att den fann det tveksamt omVästra domsaga kommer att ge arbetsunderlag ens för endomare samt att domsagan mte har sådant ogynnsamt geografiskt läge som enhgt deår 1969 antagna principerna för domkretsindelningen i undantagsfall kanmotivera att endomardom-stol behålls. Opinionen bland remissinstanserna var delad. Förslaget attsammanföra Västra och Norra domsagor tillstyrktes eller lämnadesutan erinran av riksåklagaren, hovrätten för Nedre , ,statskontoret, . Förslaget avstyrktes av i Gävleborgslän. samt , , Los ochRamsjö kommuner. Länsstyrelsenanförde i sitt remissyttrande bl. a. följande: Ett genomförande avdomstolsberedningens förslag skulle kunna motverka de försök man nu gör fråndet allmännas sida att befrämja den industriella utvecklingen iLjusdalsområdet. vill i detta sammanhang bl. a. uppmärksamma, attfr. o. m. den räknas Ljusdalsregionen till det inre stödområdet.Därigenom har statsmakterna klart markerat angelägenheten av ökade insatser i området.Ljusdal bhr också storkommun . Folkminskningen i kommunblock har visserligenvarit stor men på goda grunder kan man förvänta sig en ökadindustrialisering och därigenom en stabilisering avbefolkningstalet. Beredningens farhågor, att domsagan icke skulle gearbetsunderlag ens för en domare, synes därför vara obefogade. Som några kommuner i sina yttranden påpekat skulle enplacering i av domstolskansli för hela norra medföraorimligt långa reseavstånd för besökande från stora delar av Ljusdalsregionen.Invånarna i och kommuner skulle därjämte med anlitande av kollektivatrafikmedel icke kunna besöka rättens kansh och återvända till hemorten på enoch . Redan på grund härav får det anses uppenbart, att sådanasärskilda skäl föreligger, som motiverar undantag från de fastlagda principernaför domkretsindelningen. Enhgt mening bör därför bestå som en enmansdomstol jämväl i fortsättningen. Svar på en enkel fråga vid vårriksdag Vid besvarande aven enkel fråga om beaktande av lokala synpunkter vid avgörande avdomkretsindelningsfrågor uttalade statsrådet beträffande bl. a. att domstolen för det dåvarande inte gav fullsysselsättning för en ordinarie domare med de beräkningsgrunder som utgår från det antalmål och ärenden som anses skola utgöra underlag för minst en ordinarie domare.Han tillade att frågan på grund av gjord framställning var under prövning idepartementet. Maj.ts beslut i anledning av skrivelser frånLjusdals kommun I skrivelser till justitieministernden och samt till statsministern den 26april 1973 har anhållit bl. a. att får bestå efter . Maj:t beslöt att skrivelsernainte skulle föranleda någon åtgärd. I sin redovisning inom ramen förlänsprogram 1970 hänför i bl. a. tillkategorin regionala tillväxtcentra. uttalar särskilt att ettbevarande av som regionalt centrum anses som angeläget, eftersomavstånden till alternativa regioncentra är alltför stora för att varaacceptabla. anses också av vara lämplig lokaliseringsortför utbyggnad av industricentrum enligt de riktlinjer som 1968 årslokahseringsutredning föreslagit (se prop. 1972:111, bilaga l,bihangBs. Statsmakternas beslut om regionalpolitiskthandlingsprogram m. m. Beträffande beslut omriktlinjer för regionapolitiken och om medel i den fortsatta regionalpolitiskastödverksamheten m. m. hänvisas till prop. 1972:111 och InU 1972:28 samt prop.1973:50 och InU 1973:7. Här skall blott erinras om statsministerns uttalanden iden förstnämnda propositionen av innebörd att de positiva effekterna av denförda regionalpolitiken visade att vi var på rätt väg men att insatsernahittills inte i önskvärd utsträckning åstadkommit bättre regional balans samtatt regionalpolitiken måste vidareutvecklas till en välfärdspolitik för alladelar av landet. Det skall också nämnas att inrikesutskottet i anslutning tillstatsministerns uttalanden i detta hänseende i sitt betänkande InU 1972:28framhöll att arbetet på att tillförsäkra människorna i olika delar av landetlikvärdiga levnadsbetingelser måste fullföljas med all kraft samt att helasamhällsverksamheten måste engageras i dessa strävanden. Beträffande skall här nämnas att kommunen liggerinom det inre stödområdet och tillhör de regionala centra, beträffande vilkachefen för i prop. 1972:111 uttalat att särskilda insatserfrån samhällets sida kan bli aktuella för att upprätthålla regional Som exempel på regional service nämns tillgångtill varuhus, gymnasiala skolor, lasarett och advokatkontor (se InU 1972:28 s.31 ff och s. 64). Det bör också nämnas att inrikesutskottet i betänkandet InU1973:7 uttalade att den förstärkning av lokaliseringsstödet som föreslagitsbör bli till fördel för och inte minst som ligger inomdet inre stödområdet, för vilket stödinsatserna föreslås bli väsentligtförstärkta. har bildats avLjusdals samt Los, , och landskommuner. Enligt denbefolkningsstatistik som bygger på kyrkobokföringen har folkmängden i detområde som utgör ett vart av åren 1968 1973uppgått till 23 980, 23 333, 22 952, 22 524, 22 390 resp. 22 343. utgör och ingår somdel i åklagardistrikt. I finns en distriktsåklagarestationerad. Utstationeringen skall enligt beslut av riksåklagaren upphöra . Advokatverksamhet bedrivs vid två enskilda advokatbyråer iLjusdal. Enligt beslut av domstolsväsendets organisationsnämnd kommer denallmänna advokatbyrån i att uppta mottagningsverksamheti . utgör distriktsenhet 1972omorganiserade lantmäteriverksamheten. iLjusdals lant-mäteridistrikt är sålunda förlagd till (se SFS 1971:45).Till har också förlagts en lantmäterispecialenhet för uppgifter somsammanhänger med jordbrukets och skogsbrukets rationalisering och liknande. Vissa uppgifter om Västra Domkretsen för utgörs av . Fram till ingick idomkretsen landskommun, som tillfördes Bollnästingsrätt. I Västra tjänstgör för närvarandeen (t. f.), tre tingsnotarier, fem domstolsbiträden, tvåhalvtidsanställda tjänstemän med särskilda arbetsuppgifter vidinskrivningsmyndigheten, en expeditionsförman och en städerska. Antalettill domstolen inkomna tvistemål och brottmål utgjorde 1967 1968 1969 1970 1971 1972 1973 t. o. m. 20.11 355 382 335 328 255 250 225 Utredning angående metoder för att mätaarbetsbelastningen i tingsrätterna Med stöd av Kungl. Maj:tsbemyndigande har sakkunniga tillkallats för att utreda fråganom metoder för att mäta arbetsbelastningen i tingsrätterna. I anförande tillstatsrådsprotokollet för nämnda dag uttalade statsrådet bl. a. följande: Antalet tingsrätter är f. n. 104.Tingsrätterna är mycket olika stora. Den största av dem har mer än 70 ordinariedomare, de 17 minsta har bara en domare. Motsvarande variationer föreliggergivetvis beträffande annan personal. Lönekostnaderna för personalen itingsrätterna uppgår enhgt statsverksproposition till ca 200 milj. kr. Fördelningen av olika mål ochärenden på de skilda tingsrätterna varierar starkt. En förutsättning för att deresurser som ställs till förfogande för tingsrätterna skall kunna fördelasriktigt mellan tingsrätterna och därmed utnyttjas effektivt är attarbetsbelastningen i de skilda tingsrätterna kan jämföras på ett någorlundarättvisande sätt. Normer för beräkningar som kan läggas till grund för sådanajämförelser har tidigare framräknats och i större eller mindreutsträckning varit vägledande för resurstilldelningen. På grund av ohkareformer inom domstolsväsendet har det emellertid blivit allt svårare ochnumera helt omöjligt att tillämpa dessa normer. Enligt vad departementschefenuttalade bör utredningen avse alla personalkategorier. Det bör ankomma på desakkunniga att närmare överväga huruvida och i vad mån inskrivningsärenden börbeaktas i sammanhanget. Detsamma bör gälla lagsökningar och betalningsförelägganden.Närmare direktiv för utredningen har inte meddelats. I detta betänkande behandlas vissaav Kungl. Maj.t i propositionen 1973:169 framlagda förslag att ändradomarorganisationen fr. o. m. vid tingsrätter som berörs avändringar i den judiciella indelningen. I betänkandet behandlas ocksåfyra i anledning av propositionen väckta motioner, nämligen 1973:2114 av fruJonäng (c) och i (c), 1973:2115 av i (fp), 1973:2121 av () och 1973:2122 av (). Maj:ts förslag föranleds av tidigare fattade beslutom ändringar i domkretsindelningen fr. o. m. . Enhgt beslutenskall då . , mellersta tingsrätt.Malungs tingsrätt och Västra upphöra och domkretsarnaför dessa tingsrätter föras över till domkretsarna för och ,, , respektive . I följd härav börenligt propositionen en tjänst för rådman inrättas i en var av ,, , och tingsrätter samt lagmanstjänsten vidMalungs tingsrätt föras på övergångsstat. tjänsterna i de övriga upphörande tingsrätterna kan enligtpropositionen dras in. De föreliggande motionerna innefattar önskemål att skall bestå. I samtliga motioner yrkas avslag påpropositionen såvitt avser inrättande av en ordinarie tjänst för rådman iHudiksvalls tingsrätt. Därjämte yrkas i motionerna 1973:2115 och 1973:2121 attriksdagen hos Kungl. Maj:t begär att beslutet om upphörande av upphävs samt i motionen 1973:2122 att som sin mening gerKungl. Maj:t till känna att tingsrätten i bör bestå. De nämnda ändringarna idomkretsindelningen utgör ett led i den översyn av landets indelning i domkretsarvarom statsmakterna fattade principbeslut (prop. 1969:44, ILU 1969:38,rskr 1969:283). Det ankommer på Kungl. Maj:t att besluta om ändraddomkretsindelning i enlighet med de riktlinjer som därvid antogs av . De av departementschefen uppdragna riktlinjernainnebar bl. a. att domkretsarna helst skulle göras så stora att de gavarbetsunderlag för minst tre domare. Stora möjligheter till undantag fråndenna princip skulle dock finnas. Domstolar med bara två domare borde inrättasendast när särskilda skäl av lokal natur påkallade detta. Enligt vad förstalagutskottet uttalade i sitt utlåtande över Kungl. Maj:ts förslag bordepraktiska skäl kunna föranleda avvikelser från riktlinjerna. Stor betydelsemåste enligt utskottet fästas vid samhörigheten geografiskt och i annathänseende mellan olika orter och bygder, vid centralorternas uppgift atterbjuda kommunerna fullgod allmän service, vid kommunikationer och vidförutsättningarna över huvud taget för behövlig kontakt mellan domstolen ochdomkretsens olika delar. Utskottet betonade vidare bl. a. att stor hänsyn bordetas till synpunkter från lokalt håll rörande bygdens behov frånrättsvårdssynpunkt och i fråga om service. På närmare anförda skäl ansågutskottet att de av departementschefen angivna riktlinjerna borde tillämpas medstor försiktighet. Om en domstol med endast två domare är så belägen att enindragning av domstolen skulle påtagligt försämra den rättssökande allmänhetensmöjligheter till service eller eljest medföra väsentliga olägenheter förenskilda eller det allmänna, borde enligt utskottet undantag frän principengöras. Utskottet betonade också att domsagokansli i centralort så långt möjligtborde bibehållas. Bland andra faktorer som borde kunna påverka avgörandetnämnde utskottet avstånd och kommunikationer. Även lokalfrågorna bordetillmätas stor betydelse. Skäl av nämnda slag kunde enligt utskottet befinnasvara så starka att de motiverade bibehållande av domkrets som ger arbete förendast en domare. Vad utskottet uttalat godkändes av . Till bedömning föreligger nuspörsmålet huruvida Västra i bör bestå. I andrahand uppkommer frågan om Kungl. Maj.-t enhgt vad som föreslagits ipropositionen bör bemyndigas att inrätta en ordinarie tjänst för rådman i dentingsrätt, till vars domkrets domkretsen för Västra tingsrättskall föras enligt Kungl. Maj:ts beslut, nämligen . Utskottet, som i ärendet erhållit kompletterandeupplysningar av chefen för , vill till en början erinra omatt Kungl. Maj:ts beslut att Västra skall upphöra ochdess domkrets förenas med domkretsen för fattades den 29juni 1970. Under den remissbehandling som föregick beslutet avstyrktes förslagom sammanföring av tingsrätterna av i . samt , , Los och Ramsjökommuner. I de avstyrkande yttrandena framfördes åtskilliga synpunkter av sådanart som enligt första lagutskottets ovan återgivna uttalanden förtjänarsärskilt hänsynstagande vid domsagoregleringar. Liknande skäl för domstolensbevarande har därefter från lokalt håll framförts till Kungl. Maj:t under 1972och 1973. Utskottet hänvisar härvidlag till redogörelsen i det föregående. har skäl av nu angivet slag bl. a. rörande avstånd ochkommunikationer inom den ifrågavarande regionen - lett till viss tveksamhetbeträffande tillämpningen av riktlinjer vid avgörande om tingsrätteni bör bestå. Vad särskilt gäller frågan huruvida domkretsen gertillräckligt arbetsunderlag för en domare får enligt iitskottets meningkonstateras att använda normer för beräkning av arbetsbelastningen itingsrätterna inte ger någon säker ledning. I vart fall anser utskottet detinte klart framgå av föreliggande material att arbetsunderlaget i är för litet för en ordinarie domare. Mot bakgrund avdet anförda finner utskottet att redan en bedömning i enlighet med riksdagensuttalanden kan leda till ett bibehållande av . bör konstateras att någon erinran i och för sig inte kanriktas mot Kungl. Maj:ts beslut om indragning av domstolen.