bet · FW01SkU46 · 1973-12-31 00:00:00 — Skatteutskottetsbetänkande nr 1973 SkU 1973:46 betänkande i anledning av motionerbeträffande uppbördsfrågor m. m. I detta betänkande behandlas motionerna 1973:14 av () vari hemställs att beslutar att ge Kungl. Maj;t till känna vadi motionen anförts; 1973:391 av m. fl. (m) vari hemställs att hos Kungl. Maj:t begär att tiden förfyllnadsinbetalning av skatt utsträcks en ä i enlighet med imotionen uppdragna riktlinjer; 1973:557 av i m. fl. (c) vari hemställsatt hos Kungl. Maj:t anhåller om översyn av bestämmelserna omrestavgift vid underlätenhet att redovisa innehållen preliminärskatt, varvidsärskilt bör övervägas att införa en övre gräns för avgiftens storlek, ienlighet med vad som har anförts i motionen; 1973:891 av i (s) vari hemställs 1. att riksdagenhos Kungl. Maj:t anhåller om förslag till sådan utvidgning av 77 a §uppbördsförordningen att tillämpningsområdet också inkluderar varuskatter ochandra avgifter till det allmänna, 2. att riksdagenhos Kungl. Maj:t anhåller om åtgärder som leder till en effektivisering avuppbördsorganisationens handläggning av eftersläpande skatteinbetalningar ienlighet med vad som anförts i motionen; 1973:895 av herrar ()och i (c) vari hemställs att beslutar att hos Kungl. Maj;t hemställa omatt åtgärder vidtas i syfte att förenkla och rationalisera arbetsgivarnasuppgiftslämnande och avgiftsinbetalning; 1973:1029 av herrar Hyltander (fp) och ()vari hemställs att beslutar att hos Kungl. Maj:t begära förslag tillsådana regler vid inbetalning av skatt att den, som högsttre gånger inlevererar förfallen skattelikvid efter förfallodagen utan anmaningoch åtgärder från myndighetens sida men från förfallodagen,skall vara befriad från att erlägga restavgift; 1973 :1054 av m. fl. (m, c, fp) varihemställs att hos Kungl. Maj:t anhåller om utredning och förslagsyftande till att skälig ersättning erläggs av allmänna medel till företagen 1 1973.6 saml. som vederlag för deras arbete att förse myndigheterna medinfordrade uppgifter samt med skattemedel; 1973:1055 av m. fl. (m, c) vari hemställsatt hos Kungl. Maj:t anhåller att vidgat dispensförfarande införsavseende skatteuppbörd och statistikuppgifter under semestertid eller - omdetta av administrativa skäl ej låter sig göra - att rätt medges att redovisakällskatt, preliminärskatt och mervärdeskatt vid det efter semestertidenpåföljande redovisningstillfället; 1973:1065 av m. fl. (fp) vari hemställs att hos Kungl. Maj:t begär förslag omersättningsregler till handeln för d.et extraarbete som inkassering ochredovisning av mervärdeskatt medför. Gällande bestämmelser m. m. och frågornas tidigarebehandling Allmänna frågor (motionerna 1973:14 och 1973:891) Beträffande spörsmålet hurarbetstagare skall kontrollera att arbetsgivaren redovisat innehållenkällskatt kan nämnas att () ställt enkla frågor härom tillfinansministern såväl vid 1971 som vid riksdagar. Ur svaret på dennafråga vid det senare tillfället kan följande återges. Det torde vara bekant för herrSjöholm att kontrollen över arbetsgivarens uppbörd har skärpts med ingången avdetta år. Arbetsgivare skall nämligen numera vid varje uppbördstermin lämna ensärskild uppgift om storleken av innehållen källskatt, som han är skyldig attinbetala. Det är därigenom möjligt att på ett tidigt stadium upptäckabetalningsförsummelse. Den som inte lämnar sådan uppgift eller lämnar felaktiguppgift kan dömas till fängelse i högst . Maximistraffet förunderlåtenhet att erlägga innehållen källskatt har höjts till . Vidare kan jag nämna att den organisation som avsercentral tillsyn av arbetsgivarkontrollen har förstärkts. Därigenom kanriksskatteverket bättre övervaka att de lokala skattemyndigheternakontinuerligt reviderar lönebokföringen särskilt hos sådana arbetsgivare somvisat försummelse i uppbördsavseende eller kan antas vara på obestånd. Slutligen vill jag hänvisa till mitt svar pä en enkelfråga av . Jag erinrade då om att alla som fårdebetsedel pä slutlig skatt får en upplysningsbroschyr, där bl. a.finns en direkt uppmaning att genom avlöningskvitton eller annan uppgiftkontrollera att erlagd preliminär skatt tillgodoräknats på slut-skattesedeln.En sådan kontroll förhindrar att arbetstagaren måste erlägga skatten tvågånger. De grundläggande bestämmelserna förkällskattesystemet är meddelade i uppbördsförordningen (1953:272) - UF som i77 § stadgar att om arbetsgivare verkställt skatteavdrag men icke inbetalat detinnehållna beloppet och ordning, som föreskrives, får beloppet indrivashos arbetsgivaren i samma ordning som gäller för restförd skatt. Arbetstagarenär fri från betalningsansvar för motsvarande skattebelopp. 1 77 a §, som tillkom 1967, föreskrives vidare, att om den som företräder arbetsgivare, som är juridisk person,verkställt skatteavdrag men uppsåtligen eller av grov oaktsamhet underlåtit attbetala det innehållna beloppet och ordning som i 77 § sägs, är han jämtearbetsgivaren betalningsskyldig för skattebeloppet jämte restavgift. Betalningsskyldighetenfår jämkas eller efterges när särskilda skäl föreligger. Talan om åläggande av sådan betalningsskyldighet förs vidallmän domstol men yrkande härom får inte framställas och ej heller åtgärderför indrivning vidtas sedan arbetsgivarens ansvarighet för skattebeloppetbortfallit på grund av . Hos den som blivit ålagdbetalningsskyldighet får indrivning ske i samma ordning som gäller för restfördskatt. Den som erlagt skattebelopp eller restavgift på grund avbetalningsskyldighet enligt dessa regler kan söka beloppet åter avarbetsgivaren. Av de utredningsförslag som beröruppbördsområdet och som framlagts kan nämnas dels en PM den 18december 1972 om arbetsgivarkontroll, skatteredovisning, bokföring av skatt m.m. från den projektgrupp inom statskontoret, kallad skatteutredningen, somgranskar organisatoriska och andra frågor inom skatteområdet i fråga om delokala skattemyndigheterna (LSM) och länsstyrelserna (LST), samt ettdelbetänkande från utredningen (Fi 1970:69) om företagens uppgiftsplikt. I PMframföres bl. a. följande förslag; Länsvis fördaADB-register över arbetsgivare läggs upp och används för arbetsgivarkontroll,skattebokföring m. m. Arbetsgivaremed mer än en anställd åläggs skyldighet att anmäla sig för registrering. Nuvaranderedovisningsnummer för arbetsgivare m. fl. byts ut mot registreringsnummer. Arbetsgivareskall vid skatteredovisning avge deklaration för innehållen skatt i vilkenuppgifter om redovisad skatt och antal skattebelopp skall lämnas. Förfarandet vidbokföring av skatt ändras så att redovisad skatt gottskrivs arbetstagareoavsett om skatten inlevererats. Betalningspåminnelseutsänds i slutet av uppbördsmånaden till arbetsgivare från LST vid brist ilikvidredovisning. Fastställelsebeslutavseende innehållen men ej inbetalad skatt fattas av LST i stället för LSM. Approximativtbeslut om ansvarighet för innehållen skatt får fattas om arbetsgivare inteefter anmaning tillhandahåller räkenskaper eller andra uppgifter för prövningav ansvarsfrågan. Försumligaarbetsgivare kan om särskilda skäl föreligger åläggas likvidredovisningmånadsvis. Om arbetsgivare redovisar egen skatt tillsammans medde anställ das skall inbetald likvid i första hand anses avse de anställdas skatt. Betänkandet från utredningen omföretagens uppgiftsplikt har titeln restavgift på skatt m. m. (SOU1973:33) och innehåller i sammanfattning följande förslag. Restavgift påförs när skatt intebetalas i rätt tid. Nuvarande restavgift är så konstruerad att den utgår medett och samma belopp oavsett hur länge man dröjer med betalningen (. pädet belopp som inte erläggs i rätt tid). Enligt utredningen bör restavgiften i stället delas upp itn grundavgift (.) och en särskild tilläggsavgift (.) som skall tasut om man väntar med betalningen mer än efter förfallodagen. Ettsådant avgiftspåslag skall göras pä obetalt belopp.Tilläggsavgift får dock inte påföras för mer än högst nio tvåmånaders-perioder. Bestämmelserna om grundavgift och tilläggsavgift föreslåsgälla vid försenad inbetalning av alla slags skatter och allmänna avgifter. Skattskyldig skall liksom f. n. kunna få befrielse frånrestavgift om särskilda skäl föranleder till det. Utredningens förslag i fråga om räntorna syftar till ettenhetligt system för skatter och allmänna avgifter. Utredningen har medbeaktande av kredittid gett regler för anknytning av räntorna till det allmännaränteläget. Utredningen föreslår att i stället för nuvarande kvarskatteräntaskall utgå dels ränta, dels en vid inkomsttaxeringen inte avdragsgill avgift. Räntan skall utgå för den kredit skatteskyldig erhållergenom att kvarstående skatt erläggs först efter taxeringsårets utgång. Dettamedför att räntan skall avvägas bl. a. med största möjliga beaktande avkredittidens längd och det allmänna ränteläget. Avgiften skall ses som ett påtryckningsmedel, som ikombination med räntan skall förmå de skattskyldiga att genom erläggande avpreliminär skatt söka undgå kvarstående skatt, t. ex. genom fyllnadsbetalningav preliminär skatt under taxeringsåret. Räntesatsen för den föreslagna kvarskatteräntan skallavvägas med hänsyn till en kredittid av , räknat fråntaxeringsårets början till året näst efter taxeringsåret.Anknytning till det allmänna ränteläget erhålls genom att riksskatteverketvarje år skall fastställa nästföljande års kvarskatteränta medutgångspunkt från högsta allmänt förekommande räntesats vid inlåning ibankaktiebolag, postbanken, sparbank och centralkassa för jordbrukskredit. Mednuvarande inlåningsränta, , skulle kvarskatteräntan enligt deföreslagna reglerna bli . Eftersom kvarskatteräntan skall vara en ren krediträntaföreslås att denna beräknas på hela den kvarstående skatten utan denbegränsning som de nuvarande 1 000-kronors-, tiondels- och 5000-kronorsreglerna innebär. Vid ränteberäkningen skall enligt förslaget, liksom f. n.,i den slutliga skatten inte inbegripas skattetillägg eller förseningsavgift. Nyberäkning av kvarskatteränta skall göras när den skattskyldiges taxering ändraseller skatt omdebiterats av annan anledning. Befrielse från kvarskatteränta skall enligt förslaget intekunna meddelas eftersom denna ränta skall utgå på grund av åtnjuten kredit. Nuvarande bestämmelse om gemensam ränteberäkning för makarföreslås bli slopad. Avgiften skall utgå . av den kvarståendeskatten. För avgiftsberäkningen bibehålls spärreglerna för nuvarandekvarskatteränta. Detta innebär att avgift utgår på den del av kvarskatten somöverstiger och för övrigt utgår endast om kvarskatten utgör minst entiondel av den slutliga skatten eller . Befrielse från kvarskatteavgift skall kunna medges enligtde regler som gäller i fråga om kvarskatteräntan. Ävenräntan på överskjutande preliminär skatt (ö-skatteränta) är enligt förslaget utformad med hänsyn till kreditsynpunkter.Räntan på överskjutande preliminär skatt som inbetalts senast den 18 januariunder taxeringsåret skall avvägas efter en beräknad kredittid av . Ifråga om skatt som erlagts efter men skallkredittiden anses utgöra . Räntesatserna för ö-skatteränta skall enligt förslagetfastställas av med att verket bestämmer räntesatsenför kvarskatteräntan. Med nuvarande ränteläge skulle räntesaterna bli 5,5 resp.3,. Ö-skatteränta skall liksom kvarskatteränta omräknas vidbeslut om ändrad taxering ni. får den som har överskjutande preliminärskatt ö-skatteränta endast på den del som överstiger . Utredningenföreslär att ö-skatteränta skall utgå redan när återbäringen uppgår till 100kr. Principerna om anknytning till det allmänna räntelägetföreslås också gälla beträffande restitutions- och anståndsräntorna.Principerna bör enligt utredningen vidare leda till att ränta införs påtillkommande skattebelopp som påförs sedan den ordinarie debiteringenverkställts (respitränta). Utredningens översyn har avsett ett betydande antalförfattningar. Förutom skatt enligt uppbördsförordningen har behandlats bl. a.sjömansskatt, mervärdeskatt och övriga indirekta skatter, stämpelskatt,arvs-Och gåvoskatt, kupongskatt, automobilskatt och särskild skatt på vissalotterivinster. I fråga om arbetsgivaravgifterna gäller utredningensförslag inte bara räntor och restavgift. Utredningen har för dessa avgifterockså utarbetat bestämmelser för ett uppbördssystem som i stort sett anslutertill reglerna för skatteuppbörden. De föreslagna restavgiftsbestämmelserna kan träda i kraftförst sedan ADB tagits i bruk inom exekutionsväsendet, vilket beräknas ske1977. Bestämmelserna om ränta bör enligt utredningen kunna tillämpas fr. o. m.1975. Tiderna för inbetalning av skatt (motionerna 1973:392 och1973:1155) Enligt 23 § UF förfaller skatt till betalning underuppbördstermin. Uppbördsterminerna under uppbördsåret är sex och infallerunder tiden från och med den 6 till och med den 13 i månaderna mars, maj, juli,september, ; dock skall uppbörd inte förrättas på sön-eller helgdag. Skulle uppbördstermin med tillämpning av angivna regelbörja på sön- och helgdag, skall uppbördsterminen i stället ta sin början pånästföljande vardag, varvid slutdagen i motsvarande mån förskjuts. kan om särskilda omständigheter därtillföranleder, efter poststyrelsens hörande, föreskriva att uppbördstermin underviss månad skall infalla än sagts. Mervärdeskatt skall erläggas efterredovisningsperiods utgång. Företag som redovisar tvåmånadersperioder skallalltså erlägga skatt för perioden januarifebruari osv. För att undvika ränta på kvarståendeskatt kan fyllnadsinbetalning av preliminär skatt göras senast den 30 aprilåret efter inkomståret (27 § 3 mom. UF). Beträffande frågan omsenareläggning av fyllnadsinbetalningar anförde skatteutskottet följande (SkU1972:41) då denna fråga behandlades vid höstriksdag. 1 motionerna 1972:301 och 1972:862yrkas att tiderna för fyllnadsinbetalning av skatt skall framflyttas till den30 juni året efter inkomståret; i den sistnämnda motionen anges somalternativ. 1 den förstnämnda motionen hänvisas främst till atttaxeringsnämndernas underrättelser om avvikelser från deklarationerna i storutsträckning kommer den skattskyldige till hända efter . 1 densenare motionen framhålls att den omständigheten att tiden för fyllnadsinbetalningi huvudsak sammanfaller med tiden för inbetalning av kvarstående skatt medföratt den skattskyldige kommer in i en ond cirkel, som kan vara svår att bryta. Utskottet vill med anledning av dessa yrkanden framhållaatt den gällande bestämmelsen om rätt till fyllnadsinbetalning redan innebärett avsteg till de skattskyldigas förmån från uppbördsreglerna i övrigt. Denpreliminära skatten skall normalt vara slutinbetald närmast påföljande år, medan fyllnadsinbetalningen kan ske t.o. m. april . Utskottet finner därför inte skäl tillstyrka bifall tillmotionen 1972:301 i denna del och motionen 1972:862. I samma betänkande behandlas ocksåfrågan om särskilt uppskov med redovisning och uppbörd av skatt undersemestertid varvid utskottet framförde följande synpunkter. Utskottet har tidigare ävenavstyrkt olika förslag om uppskov med mervärdeskatteredovisning för att beredamindre företagare semesterledighet. Denna fråga återkommer i motionen1972:867. Motionärerna vill genom ett dispensförfarande i fråga om såväluppgifter som olika former av uppbörd underlätta semestern för sådanaföretagare. Alternativt förordas generellt uppskov med redovisningen. Även om utskottet har förståelse för attuppbördsskyldigheten för mindre företag kan medföra viss bundenhet, anserutskottet sig inte kunna förorda de föreslagna åtgärderna, som medför såväladministrativa svårigheter som omotiverade förmåner. Utskottet avstyrker därförmotionen 1972:867. Företagens uppgifts- och uppbördsskyldighet (motionerna 1973:895, 1973:1054 och 1973:1065) höstriksdag avslog påskatteutskottets hemställan motioner om ersättning till företagen för derasbestyr med uppbörd och uppgifts-lämnande. redovisade i sittbetänkande härom (SkU 1971:51) utförligt de delar av direktiven för dentidigare nämnda utredningen om företagens uppgiftsplikt som berör denna frågaliksom även de synpunkter som kan redovisas i fråga om särskild kostnadsersättningför skatteuppbörd. Utskottets yttrande i denna del hade följande lydelse. Frågan om företagens uppgifts- ochuppbördsskyldighet är föremål för särskild översyn avutredningen om företagens uppgiftsplikt (Fi 1970:69). Syftet med utredningenär när det gäller uppgiftsskyldigheten i första hand att förenkla ochsamordna uppgifts-lämnandet, medan utredningen inte har i uppdrag att övervägafrågan om ersättning till företagen. 1 motionerna 1971:601 och 1971:619hemställs att utredningen genom tilläggsdirektiv får i uppdrag att också utredafrågan om ersättning till företagen för deras bestyr med uppbörd och med attlämna uppgifter till olika offentliga organ. Även om motionerna innehållerlikartade yrkanden är de i fråga om motiveringen så till vida olika attmotionärerna i motionen 1971:601 framför allt betonar uppgiftsskyldighetensbetungande karaktär, medan i motionen 1971:619 särskilt framhålls det merarbetesom näringslivet åsamkas genom mervärdeskatteuppbörden. Beträffande uppbördsfrågan vill utskottet först konstateraatt käll-skatteuppbörden inte åberopas som grund för ersättningsanspråken menmotionärerna gör inte heller något undantag härför. Av den inledningsvislämnade redogörelsen framgår alt de räntevinster som företagen gör genom rättenatt disponera löntagarnas skatt från avlöningstillfället fram tillinbetalningsdagen motsvarar betydande belopp. Utskottet förutsätter att motionärernainte är ovetande om detta förhållande och utgår från att detta också äranledningen till att källskatteuppbörden inte särskilt åberopats isammanhanget. 1 fråga om mervärdeskatten är förhållandena något annorlunda medhänsyn bl. a. till att i denna skatteforms föregångare, den allmännavaruskatten, fanns ett särskilt system för kostnadsersättning till deskattskyldiga för deras bestyr med uppbörden. 1968:100 med förslag till förordning ommervärdeskatt uttalade departementschefen bl. a. att redovisningskostnadernaenligt hans mening borde behandlas som kostnader i verksamheten och kompenseraspå samma sätt som andra kostnader. Han fann vidare att, om man fördelade detidigare kostnaderna för redovisning av allmän varuskatt på de mervärdeskatteskyldiga,ersättningen blev sä ringa att den inte hade någon betydelse, medan enuppräkning av kostnaderna med hänsyn till det ökade antalet skattskyldigaskulle medföra en omotiverad utgiftsökning för statsverket.Bevillningsutskottet (BeU 1968:45) delade uppfattningen att särskildkostnadsersättning inte borde utgå med hänsyn främst till de administrativasvårigheter som ett ersättningsförfarande skulle medföra. Utskottet ansågemellertid skäl tala för att de skattskyldiga i någon form bereddeskompensation för borttagandet av denna förmån. Med hänsyn härtill och til|vissa andra omständigheter av redovisningsteknisk art förordade utskottet attden av departementschefen föreslagna tidsfristen för inbetalning av skatten efter redovisningsperiodens utgång - skulle förlängas till 35dagar. beslöt i enlighet med utskottets förslag. Då mervärdeskatten således redan innehåller en form avkompensation för arbetet med redovisningen finner skatteutskottet inte skäl attförorda ytterligare åtgärder i sådant syfte. 1 fråga om företagens skyldighet att lämna uppgifter tillolika offentliga myndigheter, vilka uppgifter till stor del är av den arten attde skall ligga till grund för den offentliga statistiken, kan inte sammasynpunkter åberopas som i fråga om uppbörden. vill intebestrida att vissa former av uppgiftsplikt kan bli arbetskrävande och te sigsärskilt betungande för mindre företag, vilka inte har en kontorskapacitet somär avpassad härför. En anledning till att företagen reagerar motuppgiftsskyldigheten torde ofta vara att de inte själva finner att resultatetav det inhämtade materialet kan vara av något intresse för deras egen del. Ävenom utskottet är medvetet om att de uppgiftsinhämtande myndigheterna numerasöker orientera de berörda företagen om syftet med olika uppgifter börytterligare ansträngningar göras för att informera uppgifts- lämnarna om nödvändigheten av deras medverkan. Syftet medden pågående utredningen är främst att underiätta uppgiftslämnandet. Det kanenligt skatteutskottets mening inte anses motiverat att konstruera någon formav ersättning till företagen för uppgifter som erfordras församhällsplaneringen. Dessa uppgifter begärs med hänsyn till samhällets behovoch tjänar alltså i lika hög grad den enskilda som den offentliga sektornsintressen. Motionen 1971:601 ger uttryck ät uppfattningen att vissaföretag utsätts för ett mera betungande uppgiftslämnande än andra och att justdessa företag därför borde få viss kompensation. När motionärerna talar om attbranschundersökningar skulle medföra en särskild belastning för vissa företaghar utskottet inte lyckats klarlägga vilka undersökningar som avses. 1 den månmotionärerna menar undersökningar enligt urvalsmetoden, vilken innebär attvissa företag får representera ett större antal likvärdiga företag inom enbransch, så medför detta ett merarbete för de utvalda företagen vilket kan tesig orättvist i förhållande till de företag som slipper lämna uppgifter, menmetoden innebär att flertalet företag inte alls belastas meduppgiftslämnande, och detta måste uppenbarligen innebära betydande vinster förnäringslivet i dess helhet. De temporära orättvisor som detta system medförtorde också jämna ut sig i det långa loppet. En kompensation mellan företagenför sådana former av extraarbete ter sig därför inte heller motiverad. Motbakgrund av de sålunda redovisade invändningarna finner utskottet inte skältillstyrka någon utredning orn kompensation för företagens uppgiftslämnande. Då dessa frågor behandlades av riksdag avvisade skatteutskottet (SkU 1972:41) yrkandena om ersättningtill företagen och om ytterligare översyn med hänvisning till sin ovan angivnamotivering till riksdag. Restavgift (motionerna 1973:557 och 1973:1029) 1 58 § UF stadgas om restavgift och tilläggsavgift. Om skattskyldig eller arbetsgivare som verkställtskatteavdrag underlåtit att inbetala skatt i föreskriven tid och ordning utgårrestavgift med för varje hel krona av den del av skatten, som inteerlagts, dock ej . Öretal som uppkommer vid denna beräkningskall jämnas till närmast högre hela krontal. Arbetsgivare skall utöver restavgift erläggatilläggsavgift för varje påbörjad sex-mänadersperiod utöver den första efterutgången av den uppbördsmånad, under vilken skatten skulle ha erlagts, intilldess skatten inbetalas eller fastställes till betalning av den lokalaskattemyndigheten. Tilläggsavgift skall för varje sådan tidrymd beräknas till 4öre för varje hel krona av den del av skatten, som inte erlagts, dock ej mer än12 öre för hel krona. Bestämmelserna om restavgift tillämpas även i fråga omtilläggsavgift. Restavgift utgår även i fall då arbetsgivare inte lämnatuppgift om innehållen skatt. Avgiften utgår med för varje hel krona avskattebelopp, för vilket uppgift sålunda icke lämnats, dock ej med mindre än 10kr. Beträffande ett motionsyrkande vid1972 års riksdag om uppmjukning av bestämmelserna om restavgift anfördeutskottet (SkU 1972:41) följande. En annan uppmjukning av påföljdernavid för sen skatteinbetalning föreslås i motionen 1972:843. Motionärerna anseratt den som betalt högst efterförfallodagen inte skall behöva erlägga restavgift. Förslaget skulle uppenbarligen medföra betydande merarbeteför uppbördsmyndigheterna och med all sannolikhet leda till att alla störreskattebetalare senarelade sina inbetalningar inom de angivna gränserna.Utskottet finner därför inte skäl förorda en dylik åtgärd utan avstyrkermotionen 1972:843. Bestämmelserna om restavgift(kontrollavgift), då arbetsgivare underlåtit att lämna uppgift om innehållenskatt, behandlades av finansministern i ett interpellationssvar den 1 december1972 ur vilket följande kan återges. Fr. o. m. skall arbetsgivaresamtidigt med skatteinbetalning lämna uppbördsmyndigheterna uppgift om hurstort belopp han innehållit i källskatt. Denna uppgift skall lämnas oavsett omhan på föreskrivet sätt betalar in hela det innehållna källskattebeloppet ellerej.