bet · FW01JoU51 · 1973-12-31 00:00:00 — Jordbruksutskottetsbetänkande nr 1973 JoU 1973: 51 Jordbruksutskottetsbetänkande i anledning av propositionen 1973: 178 med förslag till ändring idistriktsveterinärorganisationen, m. m. jämte motioner. I propositionen 1973: 178 har Kungl. Maj:t() föreslagit att godkänna de i propositionenförordade riktlinjerna för ändring i distriktsveterinärorganisationen, m. m. Dennuvarande organisationen av veterinärväsendet tillkom år 1934.1 propositionenföreslås en anpassning av organisationen till de förändringar som därefterskett i djurtillgången och tUl de krav som modern djurhållning ställer i frågaom veterinär service. I motionen 1973: 2125 av herrar i () och i (fp) hemställs att vid sin behandling avproposirionen 1973: 178 ger Kungl. Maj:t tUl känna vad i motionen anförts beträffandeberäkningsunderlag, distriktens storlek, antalet tjänster samt tvådistriktsveterinärer i . I motionen 1973: 2126 av i (c)hemställs att vid sui behandling av Kungl. Maj:ts proposition 1973:178 uttalar 1. att det totala antalet veterinärtjänster fastställs tUI minst315, 2. att reseavståndet från stationeringsorten i regel inte får bli mer änhögst enkel resa, 3. att antalet tjänster i förhållande tillpropositionens förslag utökas med minst två för och att ochEmmaboda blir stationeringsområden med var sin tjänst. I motionen 1973: 2127 av i m. (c, s, m, fp, vpk) hemstäUs att beslutar att antalet veterinärer iGävleborgs län i fortsättningen skall vara tio samt att i skrivelsetill Kungl. Maj:t ger till känna vad som i övrigt anförts i motionen. I motionen 1973: 2128 av herrar () ochCarlsson i Vikmans-hyttan (c) hemställs att vid behandlingen avKungl. Maj:ts proposition 1973: 178 uttalar 1. att antaletdistriktsveterinärtjänster i blir oförändrat 14 stycken, 2. attäven , Rätt- 1 1973.16 saml. vik, och bibehålles somstationeringskommimer/orter för distriktsveterinär, 3. att djurägare: intebehöver betala resekostnadsersättning och inställelsearvode för sträcka överfem mil tur och retur samt i övrigt beaktar vad som i motionea anförts. I motionen 1973: 2129 av herrBörjesson i (c) hemställs att vid sin behandling avpropositionen 1973: 178 uttalar att må bibehållas somstationeringsort för distriktsveterinär. I motionen 1973: 2130 av herrBörjesson i Glömminge (c) hemställs att vid sin behandling av Kungl.Maj:ts proposition 1973: 178 uttalar att och må bibehåUassom stationerings-orter för distriktsveterinär. I motionen 1973: 2131 av herrarCarlström (fp) och Elmstedt (c) föreslås att vid behandlingen avpropositionen 1973: 178 beslutar hemställa hos Kungl. Maj:t att antaletveterinärdistrikt i bibehålles oförändrat och att de föreslagnaindragningarna med en tjänst i distrikt och en tjänst i Karlskronadistrikt icke genomförs. I motionen 1973: 2132 av herrDahlgren m. fl. (c, m, fp) hemställs att måtte besluta 1. att antaletföreslagna regionvikarier utökas från 30 till 60 samt 2. att uttala att statensavtalsverk ges i uppdrag att vid förhandlingar även lösa frågan omdistriktsveterinärernas arbetstids-och jourförhållanden m. m. I motionen 1973: 2133 av herrEkinge (fp) hemstäUs att vid behandling av proposition 1973: 178beslutar att antalet tjänster som regionvikarier iveterinärdistrikfsorganisationen skall vara 60 samt att hos Kungl.Maj:t begär att vad i motionen anförts beträffande behovet av ytterligaredistriktsveterinärtjänster i beaktas vid fastställandet avveterinärdistriktsindelningen. I motionen 1973: 2134 av herrEriksson i m. fl. (fp, m) hemställs att måtte besluta A. attutöver vad som anges i propositionen ytterligare 30 tjänster ;iom regionvikarierinom distriktsveterinärväsendet inrättas samt B. atl; därvid särskild hänsyntas till behovet av ett effektivt fungerande veterinärväsende även i glesbygd. I motionen 1973: 2135 av herrarEriksson i Ulfsbyn (c) och i (fp) hemställs att vidsin behandling av Kungl. Maj:t proposition 1973: 178 uttalar 1. att antalettjänster inom distriktsveterinärorganisationen fastställes tUl 275 medplacering på olika distrikt och 40 för regionvikarier, 2. att ytterligare enveterinärtjänst tillförs distrikt med somstationeringskommun, 3. att djurägare inte debiteras högre resekostnader än som svarar motveterinärs resa med egen bil fram och åter, 4. att till djurägare,vilkens tUl statlig inkomstskatt taxerade inkomst inte överstiger 10 000 kr.och som ej heller påförts statlig förmögenhetsskatt, utgår statsbidrag tillbestridande av den del av veterinärarvodet och resekostnader som överstiger 17kr., 5. att när uppdraget ges tiU avtalsverket att förhandla om distriktsveterinärernasinkomster detta uppdrag utökas att även omfatta utformningen avjourverksamheten, detta senare i samråd med lantbruksstyrelsen. I motionen 1973: 2136 av herrFågelsbo (c) hemställs att vid sin behandling av Kungl. Maj:tsproposition 1973: 178 uttalar att må bibehållas som stationeringsortför distriktsveterinär. I motionen 1973: 2137 av herrGustafsson i (c) hemställs att vid behandlingen av proposition1973: 178 1. beslutar att resekostnadsersättning och inställelsearvode intetas ut för den del av vägsträckan som överskjuter två och en halv mU enkelresa, 2. beslutar att till djurägare, vars till statlig inkomstskatt taxeradeinkomst inte överstiger . och som ej heller påförts statligförmögenhetsskatt, skall utgå statsbidrag tUl bestridande av den del avveterinärarvodet och resekostnaden som överstiger , 3. beslutar attSäffle och Åmåls kommuner tillsammans skall utgöra ett veterinärdistrikt medtvå distriktsveterinärer, varav en stationeras i och en i . I motionen 1973:2138 av fruHambraeus m. fl. (c, m, fp) hemställs att beslutar att den nuvarandeveterinärdistriktsorganisationen i norra stödområdet skall bibehållas. I motionen 1973: 2139 av herrHansson i Skegrie m. fl. (c) hemställs att vid behandlingen avpropositionen 1973: 178 hos Kungl. Maj:t begär 1. att antalet tjänster inomdistriktsveterinärorganisationen fastställs till 275 med placering på olikadistrikt och tiU 40 för regionvikarier, 2. att reseavstånd från veterinärsstationeringsområde i regel inte skall behöva vara mer än enkel resa,3. att kostnadsutjämning sker så att djurägare inte behöver betalaresekostnadsersättning för sträcka Över tur och retur, 4. attdjurtäthet och vägnätets beskaffenhet bör vara grundläggande fördistriktsindelningen, 5. att veterinärorganisationen ges en sådan omfattningatt utöver vården av animaUeproduktionens djur tillsynen av sällskapsdjuren,främst hästar och hundar, kan tillgodoses i samma omfattning som , 6. attdistriktsveterinärerna skall medverka i hälsovårdsnämndernas tillsyn över djurvården. I motionen 1973: 2140 av . (m) hemställs att vid behandlingen av propositionen 1973: 178med förslag tiU It 1973.16 saml. ändringi distriktsveterinärörganisationen m.m. måtte besluta 1. att fastställa antaletregionvikarier tUl 50, 2. att höja inkomstgränsen för erhållande avstatsbidrag tUl bestridande av vissa veterinärkostnader till . när detgäUer tUl statlig inkomstskatt,taxerad inkomst. I motionen 1973: 2141 av i Holmgårdenm. (c) hemställs att vid behandlingen av propositionen 1973: 178hos Kungl. Maj:t begär att antalet veterinärtjänster och stationsorter iNorrlands inland bibehålls oförändrade. I motionen 1973:2142 av i m.fl. (s) hemställs att hos Kungl. M£ij:t som sin mening uttalar attvid indelningen av veterinärdistrikt i speciell hänsyn bör tassåväl i vad avser utvecklingen av djurbeståndet som till frågan om en välfungerande jourtjänst. I motionen 1973: 2143 av herrai- i Öskevik(c) och i (c) hemställs att vid sin behandling avKungl. Maj:ts proposition 1973: 178 uttalar att antalet tjänster inom distriktsveterinärorganisationeni län fastställs tUl tio så att och distrikterhåller vardera tre tjänster. I motionen 1973:2144 av m. fl. (vpk)hemställs att vid behandlingen av propositionen 1973: 178 beslutar 1.att antalet fasta tjänster som distriktsveterinär inte bör understiga 270, 2.att de föreslagna regionvikarierna erhåller beteckningen biträdandedistriktsveterinärer och att- antalet sådana tjänster bestäms till 40, 3. attunderstryka vikten av att speciell hänsyn tas till rennäringens och skogslänenskrav vid genomföranclet av den nya veterinärdistriktsindelningen samt 4. attövergångstiden för genomförandet av den nya organisationen fastställs till tioår för att förebygga indragning av tjänster i distrikt där utvecklingen kan gåi en annan riktning än den förutsedda. I motionen 1973: 2145 av i m. (s) hemställs att anhåller att Kungl. Maj:t beaktar de i motionenframförda synpunkterna på distriktsveterinärorganisationen i . I motionen 1973: 2146 av i (c) hemstäUs att vid behandling av proposition 1973: 178 beslutar attantalet distriktsveterinärtjänster i även i den nya organisationenskall vara elva. I motionen 1973: 2147 av m. fl. (c,s, m, fp) hemstäUs att beslutar uttala att Mönsteråsveterinärdistrikt i län bibehålles i den plan för veterinärväsendet somsenare skall fastläggas av Kungl. Maj :t. JoU 1973: 51 5 I motionen 1973: 2148 av ()hemställs att vid behandlingen av proposition 1973: 178 ger Kungl. Maj:t tUl känna vad i motionen anförts. I motionen 1973: 2149 av ()hemställs att i den nya organisationen för veterinärvård för länupptages oförändrat 16 veterinärer och att stationeringsorterna ochBjur-holm bibehålles för vardera en veterinär. I motionen 1973: 2150 av () hemställsatt måtte besluta att lantbruksstyrelsen erhåUer rätten att inomramen för beräknade kostnader för extra vikarier inrätta fasta tjänster somregionvikarier utöver de i propositionen föreslagna 30 tjänsterna. I motionen 1973: 2151 av herr öhvall (fp) hemställsatt beslutar att inom distrikt skall finnas tvådistriktsveterinärer stationerade i resp. . I ärendet har dessutom till utskottet inkommit enskrivelse från . Distriktsveterinärväsendet förstatligades fr. o. m.den 1 januari 1934. Distriktsveterinärerna, som var anstäUda av.laridstingen, blev alltså statstjänstemän. De avlönas genom dels fast lön, delspraktikinkomster enligt en av Kungl. Maj:t fastställd taxa. Antaletveterinär-distrikt var vid förstatligandet 257, vartill kom länsveterinäremaspraktikområden. Även om ändringar i distriktsindelningen därefter vidtagitsbestår den dock i allt väsentligt oförändrad. Antalet distrikt är 285,varav två ingår i praktikområde. Indelningen av landet iveterinärdistrikt bestäms av Kungl. I varje distrikt finns endistriktsveterinär, vilken är skyldig att bo på den av Kungl. Antalet tjänster som distriktsveterinär uppgår såledestill 285. Dessutom fiims tolv s. k. veterinärstipendiater. Dessa anlitas somvikarier. Sedanprinciperna för nuvarande distriktsindelning fastställdes har djurhållningenliksom hela jordbruksnäringen genomgått en snabb utveckling. Vidare harkommunikationerna radikalt förbättrats och även övriga förhållanden sompåverkar distriktsveterinärernas verksamhet har förändrats i sådan omfattningatt distriktsindelningen blivit föråldrad. Den har inte heller anpassats tillden nya kommunindelningen. Ipropositionen 1973: 178 föreslås en anpassning av organisationen avveterinärväsendet till de skedda förändringarna i djurtillgången och till dekrav som modem djurhållning ställer i fråga om veterinär service. Ipropositionen förordade riktlinjer för ändring i distriktsveterinärorganisationen,m. m. bygger i huvudsak på veterinärväsendeutredningens JoU1973: 51 6 betänkande(SOU 1971:3) Veterinärdistriktsindelningen; m.m. och remissyttrandena överdetta. I överensstämmelse med dispositionen av departementschefsanförandetredovisar utskottet i det följande sina synpunkter på Kungl. Maj:ts förslagoch de i anslutning därtill väckta motionerna under följande huvudavsnitt,nämligen distriktsveterinärernas arbetsuppgifter, huvudmannaskapet,veterinärdistriktsindelningen, distriktsveterinärernasanställningsförhållanden, genomförandet av den nya distriktsindelningen samtkostnaderna för organisationen m. m. Dessaomfattar f. n. två huvudområden, nämligen hälso- och sjukvård bland husdjursamt livsmedelshygien och annan omgivningshygien. Det förstnämnda området ärdet helt dominerande. Enligt propositionen finns det inte anledning att förframtiden ändra den nuvarande inriktningen av distriktsveterinärernas arbete.Genom veterinärmedicinens utveckling och ändrade produktionsförhållandenkommer naturligtvis förändringar i arten och omfattningen av ohka göromål attförekomma. Dessa förändringar kan dock förutses ligga inom ramen förverksamhetens nuvarande inriktning. Utskottet ansluter sig till den ipropositionen sålunda redovisade uppfattningen. Ifråga om hälso- och sjukvården bland husdjur överensstämmer propositionsförslagetmed ställningstagande som innebär att distriktsveterinärorganisationeni första hand skall tillgodose det behov av vård som föreligger föranimaUeproduktionens djur. Distriktsveterinäremas behandling av sällskapsdjurbör liksom f. n. ske vid sidan av de nyssnämnda obligatoriskatjänsteåliggandena. Utskottet delar denna uppfattning. Departementschefenframhåller i detta sammanhang att den nya veterinärdistriktsindelningen ärutformad på sådant sätt att utrymme bör finnas för behandling och vård även avsällskapsdjur. Han utgår därför från att liksom ingendistriktsveterinär kommer att vägra att ge erforderlig vård åt sådanasällskapsdjur som t. ex. blivit utsatta för trafikolyckor och andra olycksfall.Departementschefen betonar också att vad han anfört inte innebär någoninskränkning i skyldigheten för tjänsteveterinär att anmäla fall av sådanhusdjurssjukdom som visar sig mycket smittsam eller på annat sätt kan få storspridning eller att eljest vidta åtgärder som faller inom ramen för uppgiftensom tjänsteveterinär, t. ex. i fråga om djurskyddsövervakningen. Imotionen 1973:2139 anförs att propositionen på denna punkt är diffus i sinauttalanden och därför svårbedömbar. Motionärerna anser emellertid attveterinärorganisationen bör ha en sådan omfattning att vården av sällskapsdjurinte skall behöva inskränkas. Dessa djurs psykologiska betydelse för särskUtungdomar, äldre personer och handikappade är värd allt beaktande. Enligtmotionen (yrkande 5) bör veterinärorganisationen ges en sådan omfattning attutöver vården av animalie- JoU1973: 51 7 produktionensdjur tUlsynen av sällskapsdjuren, främst hästar och hundar, kan tiUgodoses isamma omfattning som . UtskottetviU för sin del också framhålla betydelsen av att distriktsveterinärorganisationenutformas på sådant sätt att den, vid sidan av vården av animaUeproduktionensdjur, ger utrymme för behandling och vård även av sällskapsdjur. Särskilt inomglesbygdema, framför allt i inland, med föreliggande svårigheter attanlita annan veterinärvård, är detta viktigt. De förslag rörandepersonalorganisationen, som utskottet framlägger i det följande, bör bl. a.vara ägnade att underlätta ett tillgodoseende av nämnda syfte. Mot bakgrundhärav och med hänsyn till departementschefens uttalanden i ämnet anserutskottet att motionen 1973: 2139, såvitt nu är i fråga, inte påkallar någonsärskild åtgärd från sida. Imotionen 1973: 2139 understryks vikten av att veterinärmedicinskt kunnande ärrepresenterat i hälsovårdsnämnderna. Detta gäller inte minst beträffande deninspektion av djurstallar o. d. som nämnderna har att fullgöra. I motionenpåpekas att dessa arbetsuppgifter avsevärt ökat genom de senast genomfördaändringarna i djurskyddslagen. De flesta hälsovårdsnämnderna torde enligtmotionärerna sakna den expertis som är nödvändig för att rätt fylla deuppgifter som pålagts dem genom nämnda lagändring. Därför är det nödvändigt attnämndernas tjänstemän håller nära kontakt med distriktsveterinärerna ochanlitar dem som rådgivare i sin verksamhet. I motionen yrkas med hänvisningtill det anförda (yrkande 6) att gör ett särskilt uttalande om attdistriktsveterinärerna skall medverka i hälsovårdsnämndernas tUlsyn överdjurvården. Utskottet får i anledning härav anföra följande. Såsomsägs i propositionen måste djurens vård och behandling tillmätas en alltstörre vikt. Även om djurskyddsfrågorna upptar en liten del av arbetstiden fördistriktsveterinärerna utgör de dock en väsentiig uppgift för dessa. Dettaframhålls även av departementschefen som också ansluter sig till utredningensförslag att distriktsveterinärerna även i fortsättningen bör tas i anspråk förrådgivning. Denna har en väsentiig betydelse när det gäller att förebygga olikasjukdomar. Distriktsveterinärerna är den kategori veterinärer som oftastkommer i kontakt med de enskilda djurägarna och söm därför enligtdepartementschefens mening har särskUt goda förutsättningar att spridakunskaper och rön inom det veterinärmedicinska området. I propositionen erinrasvidare om att den nya livsmedelslagen, som trädde i kraft förraåret, i fråga om livsmedelshygienen innebär att är regionalt ochhälsovårdsnämnden lokalt ansvarig för livsmedelskontrollen. Departementschefenpåpekar att distriktsveterinären är skyldig att medverka vidlivsmedelskontrollen. Han anser därvid i likhet med attdet är naturligt att man tiU fullo utnyttjar den sakkunskap somdistriktsveterinärerna besitter i fråga om livsmedels- och annan JoU1973: 51 8 omgivningshygien.Av propositionen framgår vidare att det förslag som läggs fram rörandegränsdragningen mellan distrikten bl. a. syftar till att underlättadistriktsveterinärernas medverkan i hälsovårdsnämndernas arbete. Utskottetfinner mot bakgrund av de uttalanden som gjorts i propositionen i denna frågaanledning anta att syftet med nu ifrågavarande yrkande i motionen 1973: 2139torde bli tUlgodosett utan särskilt uttalande av . Utskottet delar i likhet meddepartementschefen veterinärväsendeutredningens och flertalet remissinstansersuppfattniing att några skäl knappast framkommit som talar mot ett fortsattstatligt huvudmannaskap. Utskottet tUlstyrker därför förslaget att statenkvarstår som huvudman. Dennuvarande indelningen i veterinärdistrikt bygger på grundsatsen att i varjedistrikt skall finnas en distriktsveterinär och att dennes tjänstgöringsskyldigheti princip skall omfatta endast det egna distriktet. Bakom detta ligger tankenatt djurägare m. fl. alltid skall kunna vända sig till veterinär med skyldighetatt stå tUl tjänst med djursjukvård och andra förrättningar. I likhet medutredningen har departementschefen inte funnit anledning att gå ifrån dennaprincip. Landet bör alltså även i fortsättningen vara indelat iveterinärdistrikt. Däremot anser departementschefen att grunderna för dennaindelning i viss mån bör ändras. Vad departementschefen i föreyarandesarrunanhang anfört föranleder ingen erinran från utskottets sida. Atthärvidlag undanta någon del av landet finner utskottet inte motiverat.Förslaget i motionen 1973: 2138 att bör besluta att nuvarandeveterinärorganisation skall bibehållas i norra stödområdet kan utskottetdärför inte biträda. 1 propositionenanges vissa allmänna normer som anses böra vara vägledande viddistriktsindelningen. Ett distrikt bör sålunda vara så beskaffat att det germinst en veterinär en rimlig arbetsbörda. Vidare måste distriktet utgöra grundför en lämplig inkomstbUdning för veterinären. Området får inte heller varastörre än att lantbmkare och andra avnämare av veterinärtjänsterna får enrimlig service till en godtagbar kostnad. Det längsta reseavståndet bör därförsom regel inte vara mer än från veterinärens stationeringsort. Medhänsyn till de allt bättr(j kommunikationsförhållandena bör något längreavstånd kunna accepteras . Föregen del kan utskottet ansluta sig tiU de angivna normerna fördistriktsindelningen. Yrkandena i motionerna 1973: 2126 och 1973: 2139 att detlängsta reseavståndet bör fastställas till i regel från veterinärensstationeringsort anser utskottet således inte böra föranleda någon riksdagensåtgärd. Ej heller finner utskottet motionen 1973: 2125, såvitt däri yrkas påvisst uttalande rörande distriktens storlek, påkalla någon särskUd åtgärd frånriksdagens sida. JoU 1973: 51 9 Departementschefen framhåller att han fäster stoftavseende vid att den veterinära servicen till lantbmkare och andra avnämare viden samlad bedömning inte försämras vid tUlärhpning av angivna normer fördistriktsindelningen. Utskottet vill understryka vad departementschefen sålundaanfört. Imotionen 1973: 2134 hemställs bl. a. att särskild hänsyn bör tas till behovetav ett effektivt fungerande veterinärväsende även i glesbygd vid placeringen avregionvikarier. UtskottetvUl i likhet med departementschefen understryka att.även andra faktorer ändjurunderlag och reseavstånd måste beaktas vid bestämmandet av distriktensomfattning. Sådana faktorer är produktionens inriktning och andra för detsärskilda distriktet utmärkande speciella' förhållanden. I många fall omfattardistrikten glesbygdsområden. De speciella problemen i dessa områden måstegivetvis tillmätas stor betydelse och en tillfredsställande veterinärservicenivå upprätthållas även där. I dessa områden måste större reseavstånd änvad i det föregående angivits accepteras. Utskottet föreslår i det följandeviss förstärkning av personalorganisationen inom distriktsveterinärväsendet,bl. a. innebärande en uppräkning av antalet regionvikarier. En utbyggnad avorganisationen i enlighet med utskottets förslag synes ge ökade möjligheteratt skapa en organisation som tillgodoser angivna synpunkter på glesbygdsområdenasbehov av veterinär service. Någon särskUd åtgärd från sida torde nuberört yrkande i motionen 1973:2134 inte kräva. Departementschefentillstyrker i likhet med flertalet reniissinstanserveterinärväsendeutredningens förslag att gräns för veterinärdistrikt börsammanfalla med kommun- och länsgräns. Härigenom underlättas som tidigarenämnts bl. a. distriktsveterinärernas medverkan i de lokala hälsovårdsnämndernasarbete. och ställer sigdock tveksamma till förslaget och anser det vara mer rationellt att väljagränser med hänsyn tUl bl. a. husdjurens fördelning och vägnätets beskaffenhet.Med anledning härav framhåller departementschefen att vissa avvikelser börkunna göras från deri indelning som skall tillämpas enligt nyssnämnda regel. Ilikhet med vad som redan nu gäller bör lantbruksstyrelsen även i fortsättningenkunna förordna distriktsveterinär att fullgöra tjänsteåligganden även inomvisst område i annat distrikt om så är motiverat av praktiska skäl. Dessutombör det inte finnas hinder mot att djurägare även i fortsättningen anlitarveterinär i angränsande distrikt. angivna allmänna riktiinjer förgränsdragningen mellan distrikten och i anslutning därtUl gjorda kommentarer avdepartementschefen bör enligt utskottet kunna ge möjlighet att beaktadjurtäthet och vägnätets beskaffenhet vid indelningen i distrikt. Det önskemåli hithörande avseende, som framställts i motio-. JoU 1973: 51 10 nen1973: 2139, synes därför kunna tillgodoses utan något särskilt riksdagensuttalande. Iförevarande sammanhang finner utskottet anledning att som sin mening anföraatt en ändrad gränsdragning mellan veterinärdistrikten enligt de allmännariktiinjer, för vUka redogjorts i det föregående, inte under alla förhållandensynes böra nödvändiggöra att stationeringsorten för en veterinär ändras omdenna skulle råka ligga utanför den nya stationeringskommunens gränser, cimsärskUda skäl kan anföras för att stationeringsorten bibehålls. Veterinärväsendeutredningenföreslår att de nya distrikten skall ge arbete åt minst en veterinär. Många avdistrikten avses ge utrymme åt två eller flera veterinärer. Utredningen tänkersig också att särskilda s. k. stationsdistrikt skall inrättas. Dessa skall varaså utformade att minst tre veterinärer kan sysselsättas inom samma distrikt ochha gemensam stationeringsort. För egen del finner departementschefen attflerveteri-närdistrikt medför fördelar inte minst frånarbetsplaneringssynpunkt. Enmansdistrikt anses böra finnas kvar företrädesvis isådana områden, där djurtillgången är så begränsad att den inte medgersysselsättning åt mer än en distriktsveterinär. Inom flerveterinärdistrikt börveterinärerna som regel erhålla olika stationeringsorter men hatjänstgöringsskyldighet inom hela distriktet. De bör nära samarbeta och vidtjänstgöringsfrihet ersätta varandra.