bet · FW01SkU22 · 1973-12-31 00:00:00 — Skatteutskottetsbetänkande nr 1973 SkU 1973:22 betänkande i anledning av motioner beträffandereklamskatten. I dettabetänkande behandlas motionerna 1973:8 avherr m. fl. (fp) vari hemställs attriksdagen beslutar upphäva reklam- och annonsskatten; 1973:889 av m. fl. (m) vari hemställs attriksdagen beslutar undanta den annonsering och övrig reklam, som i studieutbudssyfte bedrivs av olika utbildningsanstalter och erkända studieförbund,från annons- och reklamskatt; 1973:890 av m. fl. (m) vari hemställs attriksdagen beslutar undanta gudstjänstannonsering från annons- och reklamskatt; 1973:1007 av m. fl. (m) vari hemställs att beslutar upphäva reklamskatten påtrycksaker; 1973:1034 av i m. fl. (fp, m) varihemställs att beslutar avskaffa reklamskatten. Gällande bestämmelser m. m. Enligt förordningen (1972:266) omskatt på annonser och reklam skall särskild skatt (reklamskatt) erläggas förannons, som är avsedd att offentliggöras inom landet, och för reklam, avseddatt spridas inom landet i annan form än annons. Reklam som visserligenframställs i men offentliggörs utomlands beskattas däremot inte. Importav reklamtrycksaker beskattas vid införseln. Skatten utgår på vederlaget exklusive skatt och utgör 6 %för annons i allmän nyhetstidning, annars . Skatteplikt föreligger för annons som avser reklam och förannan annons för vilken vederlag utgår samt för reklam som i annan form änannons återges i s. k. ljustidning, i eller i anslutning tiU trafikmedel,butikslokal, sportanläggning, teater eller liknande lokal, på fastighet elleraUmän plats eller på annat motsvarande sätt, genom visning av film elleråtergivning av ljud, genom mässa eller utställning samt i reklamtrycksak. Skattskyldig är den som i yrkesmässig verksamhet inomlandet offentliggör skattepliktig annons eller skattephktig reklam i annan form 1 1973.6 saml. än annons eller framstäUer skattephktig reklamtrycksak.Den som är skattskyldig skall anmäla sig för registrering hos riksskatteverket.Skatten redovisas vanligen för perioder , och den skattskyldigeskall utan anmaning inge deklaration för varje redovisningsperiod. TiU skattskyldig som redovisat reklamskatt för annonser isjälvständig periodisk publikation återbetalar så stor del avden erlagda skatten för ett kalenderår som svarar mot en skattepliktigomsättning om högst 3 milj. kr. för reklamskatt är riksskatteverketeller, i fråga om reklamskatt vid införsel, generaltullstyrelsen. För /74 beräknas inkomsterna avreklamskatten till 91 milj. kr. När vårriksdag behandladeförslaget om införande av en annonsskatt, som främst hade till syfte attfinansiera det föreslagna presstödet, skedde det under trycket av enkompakt negativ opinion från pressens och reklammarknadens sida. Det förra åretframlagda förslaget om komplettering av annonsskatten med en skatt även på vissannan reklam möttes av en likartad reaktion. Det torde ännu vara för tidigt attgöra några säkra värderingar av annons- och reklamskattens verkningar, men mankan redan nu konstatera att flertalet av de farhågor som uttalades ombeskattningen som ett hot mot pressens existens och som en fara förtryckfriheten och sysselsättningen inom de berörda branscherna framstår somklara överdrifter. Vad man säkert vet är att åtskUliga pressröster skulletystnat om inte det genom beskattningen finansierade presstödet satts in. I de motioner som utskottet behandlar i detta betänkandeframförs tidigare avvisade önskemål om särskUda undantag för vissa typer avannonser men även krav på reklamskattens avveckling helt eller delvis. TUl stödför skattens avveckling upprepas i partimotion 1973:8 praktiskttaget alla argument som partiet anförde mot beskattningens införande. Utskottet anser det inte meningsfullt att i dettasammanhang upprepa de invändningar mot motionärernas synpunkter som utskottetframförde vid den tidigare behandlingen av dessa frågor utan hänvisar iprincipfrågan till sina tidigare ställningstaganden (SkU 1971:30 och 1972:29). Vad som däremot fordrar ett särskUt bemötande ärmotionärernas åberopande av svårigheterna att tolka och tiUämpa bestämmelsernaom reklamskatt på trycksaker, ett påstående som också framförs i motionen1973:1007, där motionärerna begär att denna del av skatten skall avvecklas. Ibåda motionerna understryks dels att tryckerierna ställs i en besvärligsituation dels att gränsdragningsproblemen är betydande. Utskottet vill i detta' sammanhang erinra om att utskotteti sitt betänkande om reklamskatten (SkU 1972:29) underströk att riksskatteverketskulle komma att ställas inför betydande svårigheter vid tillämp- ningen av de då föreslagna bestämmelserna och att detsammagällde tryckerierna i fråga om reklamtrycksakerna. Med anledning häravförordade utskottet vissa ändringar i syfte att skapa bättre förutsättningarför dessa skattskyldiga, och godtog dessa förslag. Utskottet uttaladeockså att det fanns anledning anta att behov av författningsändringar kundeuppkomma relativt snart efter det att förordningen trätt i kraft. Med anledninghärav förutsatte utskottet att beskattningsmyndigheterna skulle ta initiativtill förbättringar så snart det fanns anledning härtill. De av motionärerna åberopade initialsvårigheterna kommerdärför inte som någon överraskning för utskottet eUer beskattningsmyndigheterna.Erfarenheterna från tidigare punktskatter pekar också på att det första skedetkan bli arbetskrävande för såväl skattskyldiga som beskattningsmyndigheter menatt svårigheterna kan övervinnas efter en förhållandevis kort inkörningsperiodsedan reglerna modifierats på grundval av vunna erfarenheter. Motionernaavlämnades , alltså innan ännu några deklarationer avseendereklamskatt på trycksaker hade behövt avges. Att under sådana omständigheteråberopa olägenheterna av trycksaksbeskattningen till stöd för skattensavveckling helt eller delvis vittnar enligt utskottets mening inte om attkraven är sakligt grundade utan om att de bygger på en förutfattad mening. Ett annat skäl för skattens avveckling, som särskUt åberopasi motionen 1973:1034, är att kostnaderna för skatten skuUe vara så höga att det.skulle vara en ren nettovinst för statsverket att avskaffa skatten.Utskottet finner denna beräkning grovt vilseledande. Motionärerna angerexempelvis kostnaderna för den statliga administrationen av skatten till 10mUj. har för nästa budgetär tillstyrkt och harbeslutat anvisa sammanlagt drygt 70 milj. kr. I dettabelopp ingår vissa tjänster avsedda för reklamskatten med ett belopp som kanuppskattas till 1,2 milj. kr., medan inte begärt några särskildatjänster för denna uppgift. beräknar totalkostnaderna förreklamskatten till 1,4 mUj. och inkomsterna till 90 milj. kr.Detta betyderatt statens utgifter för reklamskatten i inledningsskedet kanantas uppgå till högst ett par procent av den totala inkomsten av skatten.Utskottet är medvetet om att denna kostnad är större än genomsnittet för andrapunktskatter för vilka administrationskostnaderna uppgår endast till någoneller några promille av inkomsterna. Vid en sådan jämförelse bör emellertidbeaktas att skattesatsen för reklamskatten är låg och att de skattskyldiga ärförhållandevis många. Det bör även observeras att kontrollkostnaderna normaltsett alltid blir störst för att sedan successivtminska. Utskottet vill med hänvisning till det anfördatillbakavisa de ekonomiska beräkningar som söker göra gällande attreklamskatten skulle vara förlustbringande för statsverket. Det har på senaretid även förekommit olika uppgifter om att uppbörden av reklamskatt inte harblivit den väntade och att skatten därför bör betraktas som ett misslyckande. 1* 1973.6 saml. Finansministern har offentligen bemött vissa av dessauppgifter, som emellertid trots detta upprepats i olika former. Vad som hänt äri huvudsak att näringslivet tidigarelagt en stor del av sina trycksaksbeställningaroch även gjort förskottsinbetalningar i syfte att undvika reklamskatt, ochverkningarna härav kan avläsas i den första skatteuppbörden. Det inträffade kanmöjligen ge anledning att överväga skärptaikraftträdandebestämmelser i de fall det är nödvändigt att besluta om enpunktskatt så före ikraftträdandet som fallet var med reklamskatten.Tidsfristen var i detta fall motiverad av hänsyn till de skattskyldigas ochbeskattningsmyndigheternas behov av tid för förberedelser. Enligt utskottets mening kan man inte döma utreklamskatten efter endast några månaders erfarenheter. Utskottet har inhämtatatt har för avsikt att lägga fram förslag tilländringar i reklamskatteförordningen på grundval av de hittUls vunnaerfarenheterna, och detta förslag kan förväntas leda till en proposition somkan behandlas av detta års riksdag. I avvaktan på den sålunda väntade översynenav reklamskatten är utskottet inte berett att tillstyrka bifall till de härbehandlade yrkandena om skatteavveckling. Utskottet vill i detta sammanhang något beröra en frågasom inte behandlas i motionerna men som tagits upp i två skrivelser tillutskottet, nämUgen skatten på mässor och utställningar. Handelskamrarnas nämndhar i en skrivelse tUl utskottet belyst frågan mycket utförligt ochLeverantörföreningen kontors- och datautrustning har behandlat frågan medhänsyn särskUt till vissa fackmässor på datasidan. Av skrivelserna och av deinformationer utskottet fått från framgår att de nuvarandereglerna knappast kan bibehållas oförändrade och att det således finns skäl attompröva denna del av reklamskatten om man inte kan finna regler som ärinvändningsfria från såväl praktiska som principiella synpunkter. Frågan kommermed all sannolikhet att behandlas av vid verkets översyn avgällande regler. Det kan emellertid anföras principiella invändningar motsjälva grundtanken att beskatta tillfälliga mässor och utställningar när maninte beskattar permanenta utställningslokaler. Man kan också göragällande att vissa stormarknader och därmed jämförliga försäljningsformer kanbetecknas som en form av permanenta mässor. Det kan därför sägas innebära endiskriminering av de företag som inte har ekonomiska förutsättningar för ettmera permanent framförande av sina produkter att särskilt avgiftsbelägga derasframträdanden på mässor och utställningar. Utskottet som förutsätter attriksskatteverket kommer att belysa dessa frågeställningar mera ingående är iavvaktan på verkets förslag inte berett att nu förorda några ändringar pä dennapunkt. Vad slutligen angår yrkandet i motionen 1973:889 omundantag för annonser och reklam som avser studieutbud och yrkandet i motionen1973:890 om undantag för gudstjänstannonsering har utskottet tidigare avvisatmotsvarande önskemål vid reklamskattens införande. Utskottet hänvisade då tillatt ett bifall till yrkandena rimligen endast kunde tänkas på de grunder som reklamutredningen förordat, nämligen attundantag gjordes för all icke kommersiell annonsering. För att undvikaproblemen med gränsdragning mellan skattefria och skattepliktiga annonsertillstyrkte utskottet det i propositionen framlagda förslaget om att annonsbeskattningenskulle kvarstå i stort sett oförändrad och utan några undantag. Utskottetfinner ingen anledning frånträda denna ståndpunkt och avstyrker alltså ävendessa motionsyrkanden. 1. motionen 1973:8 5. motionen1973:1034. Närvarande: herrar (), i (m), (), herrar (), (), i (fp), Carlstein (s),(), (), Stadling (s), i (c),(). i (c), () och (). 1. av herrarMagnusson i (m), (), herrar i (fp) ochSöderström (m) som Annonsskatten infördes under stark kritik från pressensoch näringshvets sida och utbyggnaden till en allmän reklamskatt möttes av enmotsvarande reaktion och genomfördes trots att nästan samtliga remissinstanseravstyrkt reklamutredningens förslag. Reklamskatten har inte medfört att vi fåtten bättre reklam men väl att pressen och den grafiska branschen ställts införbetydande svårigheter. De vunna erfarenheterna av reklamskatten visarmed all önskvärd tydlighet vådan av att införa en punktskatt på grundval av ettdåligt underbyggt utredningsförslag. I flera av de skrivelser som inkommit tillutskottet från olika branschorganisationer belyses de i många fall egendomligaresultat som beskattningen medfört. Om man ser till de sammanlagda ekonomiska effekterna avreklamskatten måste det anses vara tveksamt oin skatten verkligen innebär någonnettoinkomst för samhäUsekonomin när alla debetposter dragits bort, särskilt om hänsyn tas till allt detimproduktiva arbete som beskattningsmyndigheter och skattskyldiga måste lägganed för att kunna tUlämpa förordningen. Den information som lämnades utskottet omreklamtrycksakerna genom en företrädare för belyste på mångapunkter skatteformens omöjlighet. Att låta tryckerierna svara för skatteredovisningeni fråga om trycksaker, för vilkas utformning de inte har något ansvar men därskatteplikten är helt beroende av denna utformning, måste anses vara en mycketmärklig konstruktion som inte blir mera tUltalande av atttolkningssvårigheterna visat sig vara betydande även för experter. För mässoroch utställningar blir tillämpningen av reklamskatten högst besynnerlig. Detär orimligt att beskatta tUlfälliga visningar och demonstrationer, medanpermanenta demonstrationer och utstäUningar inte beskattas. Dessaomständigheter talar ytterligare för ett avskaffande av reklamskatten. Sammanfattningsvis finner vi, att skatten på annonserundergräver de bärkraftiga tidningarnas ekonomi och således skapar ett ökatbehov av stöd för pressen, vilket i sin tur medför risker för godtycke ochpåverkan, att reklamskatten i övrigt är behäftad med väsentliga brister ochinkonsekvenser, och att den ej heller kan försvaras från samhällsekonomisksynpunkt. Då en skatt på annonser och reklam enligt vår mening inte är ägnadatt skapa en bättre reklam anser vi oss inte kunna finna några bärande skäl föratt bibehålla en sådan beskattning utan förordar att den avvecklas. En sådanåtgärd torde emellertid påkalla vissa särskilda övergångsbestämmelser, för attinte onödiga störningsproblem skall uppstå inom näringslivet. dels ansett att utskottet bort hemställa att med anledning avmotionerna 1973:8, 1973:889, 1973:890, 1973:1007 och 1973:1034 begär att Kungl.Maj:t till innevarande års höstriksdag lägger fram förslag om att skyndsamtavskaffa skatten på annonser och reklam. 2. av herrar (), i (c)och i (c) som Utskottet redovisar i sitt yttrande åtskilligabetänkligheter mot beskattningen av utställningar och mässor och vi kan ihuvudsak dela dessa synpunkter. har uppenbarligen inte kunnatfinna någon godtagbar gränsdragning mellan skattepliktiga och skattefriamässor. Det måste ligga en orimlighet i att man tar ut skatt på en tillfälligvisning eller demonstration, när man inte anser sig kunna beskatta denpermanenta försäljningsutställningen, det lockande skyltfönstret ellerdemonstrationen i butiken. Sannolikheten talar för att medhänsyn till dessa och liknande omständigheter och med beaktande avskatteutskottets uttalanden kommer att föreslå att denna del av reklamskattenavvecklas. Enligt vår mening vilar emellertid ansvaret för att skattelagstiftningen får en vettig utformning i förstahand på och inte på de administrativa myndigheterna. Om fårinformationer som entydigt visar att beskattningsreglerna bör ändras på en visspunkt och någon ytterligare utredning inte anses påkallad bör ocksåutan dröjsmål kunna besluta om ändring. 1 enlighet härmed förordar vi attriksdagen med verkan upphäver reklamskatten påutstäUningar och mässor. dels ansett att utskottet under punkten 1 bort hemstäUa att med anledning av motionen 1973:8 antarföljande Förordningom ändring i förordningen (1972:266) om skatt på annonser Härigenom förordnas, att 5, 6, 7, 13 och 26 §§ och anvisningarna tUl 9§ förordningen (1972:266) om skatt på annonser och reklam skaU ha följandelydelse. 5 § Skatteplikt föreligger, om ej annat följer av 6 §, för reklam som i annan form än annons återges 1. i s. k.ljustidning, i eller i anslutning till trafikmedel, butikslokal, sportanläggning,teater eller liknande lokal, på fastighet eller aUmän plats eUer på annat motsvarandesätt, 2. genom visningav film eller återgivning av ljud, 3. genommässa eller utställning, 4. ireklamtrycksak. (Se vidare anvisningarna.) 6 § Skatteplikt föreligger ej för reklam som avses i 5 § I, om fråga är om reklam i eUer utanför företagsburikslokal, arbetsplats, traflk-medel eUer liknande och reklamen avserföretaget, dess verksamhet eller utrymmet för reklamen, 5 § 2, om reklamen avser kommande verksamhet av detslag som bedrives där reklamen offentliggöres. 5 § Skatteplikt föreligger, om ej annat följer av 6 §, förreklam som i annan form än annons återges 1. i s. k.ljustidning, i eUer i anslutning till trafikmedel, butikslokal,sportanläggning, teater eller liknande lokal, på fastighet eller allmän platseller på annat motsvarande sätt, 2. genom visningav film eller återgivning av ljud, 3. ireklamtrycksak. (Se vidare anvisningarna.) 6 § Skatteplikt föreligger ej för reklam som avses i 5 § 1, om fråga är om reklam i eUer utanför företagsbutikslokal, arbetsplats, trafikmedel eller liknande och reklamen avserföretaget, dess verksamhet eUer utrymmet för reklamen, 5 § 2, om reklamen avserkommande verksamhet av det slag som bedrives där reklamen offentliggöres. 5 § 3, om mässan ellerutställningen har permanent karaktär eller arrangeras i anslutning tillföreningsmöte, konferens, kongress eller liknande tillställning för en slutenkrets eller om försäljning av utställda alster utgör ett väsentligt inslag påmässan eller utställningen. 1 §Riksskatteverket kan på ansökan förordna om undantag från skatteplikt förkatalog för sådan postorderförsäljning från företag inom landet som sker ikonkunens med motsvarande försäljning från utlandet och för reklam på sådanmässa eller utställning som huvudsakligen riktar sig till internationellpublik. 1 §Riksskatteverket kan på ansökan förordna om undantag från skatteplikt förkatalog för sådan postorderförsäljning från företag inom landet som sker ikonkurrens med motsvarande försäljning från utlandet. 13 §Beskattningsvärdet utgöres i fall som avses i 3 § samt 5 § 1 och 2 avvederlaget och i fall som avses i 5 § 3 av det vederlag som utgår förupplåtelse av utrymme för reklamen. I fall som avses i 5 § - utgöres beskattningsvärdet avsådan del av vederlaget som avser likvid för sättning, reproduktionsarbete,tryckplåt eUer cylinder, papper eUer annat tryckunderlag, tryckfärg, tryckningoch bokbinderiarbete. Har den som utför tryckningen ej själv eller genomunderleverantör utfört annat sådant arbete än bokbinderiarbete eUertiUhandahållit sådan materiel, skall värdet av arbetet eller materieleninräknas i beskattningsvärdet med ledning av uppgifter från den som bestäUttrycksaken. Lämnas icke sådan uppgift, skaU beskattningsvärdet uppskattas eftervad som är skäligt. 13 §Beskattningsvärdet utgöres i fall som avses i 3 § samt 5 § 1 och 2 avvederlaget. I fall som avses i 5 § i utgöresbeskattningsvärdet av sådan del av vederlaget som avser likvid för sättning,reproduktionsarbete, tryckplåt eller cylinder, papper eller annattryckunderlag, tryckfärg, tryckning och bokbinderiarbete. Har den som utförtryckningen ej själv eUer genom underleverantör utfört annat sådant arbete änbokbinderiarbete eller tUlhandahållit sådan materiel, skall värdet av arbeteteller materielen inräknas i beskattningsvärdet med ledning av uppgifter frånden som beställt trycksaken. Lämnas icke sådan uppgift skall beskattningsvärdetuppskattas efter vad som är skäligt. Gällande lydelse Föreslagen lydelse Utgår icke-------------------------- skäligt vederlag. Ibeskattningsvärdet--------------- eller avgift. (Se vidareanvisningarna.) 26 § I fråga om reklamtrycksak 26 § I fråga om reklamtrycksak som är skattepliktig enUgt 5 §4 som ärskattepliktig enligt 5 § J och som införes tiU landet och som införes tiU landet uppkommer skyldighet att erlägga uppkommerskyldighet att erlägga reklamskatt vid införseln. Skatt- reklamskattvid införseln. Skatt skyldig är den som i tullhänseende skyldigär den som i tullhänseende är att anse som varuhavare. är attanse som varuhavare. / fråga om mässa eller utställninganses arrangören offentliggöra den skattepliktiga reklamen. Verksamhetanses----------------------- skattepliktig reklam. Harinnehavare-------------------------------- enligt 5 §. Hartryckeri---------------------------------- sådant arbete. Denna förordning träder i kraft den1 . Föreskrifter om ikraftträdandet meddelas av Konungen. av herrar (), i (c)och i (c): ansåg sig vid riksdag inte kunnagodta det då framlagda förslaget tiU skatt på annonser och reklam som partietfann Ula underbyggt, men förklarade sig vilja bibehålla annonsskatten med dejusteringar som föreslogs i propositionen. Det fanns enligt vår mening inteanledning att införa en utvidgad reklamskatt på de förutsättningar somredovisades i förslaget, när man inte kunde ta ställning tiU de reklamsanerandeåtgärder som reklamutredningen förklarat sig komma att föreslå i ett senarebetänkande. DärtiU kom att remissbehandlingen visade att reklamutredningensförslag innehöll betydande brister som bara delvis kunde avhjälpas viddepartementsbehandhngen. hittUls gjorda erfarenheter avreklamskatten och inkomna skrivelser liksom här behandlade motioner bestyrkeruppfattningen att förslaget var Ula genomtänkt, och utskottet bekräftar attväsentliga ändringar av skatteförfattningen kan komma att bli påkallade redandetta år. Vi har emellertid inte ansett oss beredda att nu biträda förslagen omatt avskaffa den införda reklamskatten utan anser att man inuvarande situation i första hand bör söka att ehminera de mest påtagliga olägenheterna -exempelvis beskattningen av mässor och utstäUningar och att man i avvaktan påreklamutredningens kommande förslag får successivt försöka förbättralagstiftningen. SkuUe de framtida erfarenheterna visa att det trots aUt integår att skapa en skatt utan väsentliga olägenheter och orättvisor får man taupp avvecklingstanken tUl förnyad prövning. Vi anser i likhet medutskottsmajoriteten att det emellertid är orimligt att så efterikraftträdandet döma ut skatten i sin helhet innan man haft egentligamöjUgheter att förbättra den.