bet · FW01KrU2 · 1973-12-31 00:00:00 — Kulturutskottetsbetänkande nr 1973 KrU 1973:2 betänkande i anledning av motion ombibehållande av de traditionella högtidsdagarna m. m. I motionen 1973:84 av herrLothigius (m) hemställs att hos Kungl. Maj:t anhåller om en utredningmed uppgift att pröva förutsättningarna för dels ett bibehållande ochutvecklande av våra traditionella högtidsdagar som kan ge dessa mer av innehålloch festivitas, dels ett uppmuntrande av nöjesaktiviteter och andra arrangemangvilka syftar till att slå vakt om och vidareutveckla våra värdefullakulturformer. Motionären beskriver svensken av som en tråkmåns som tar sin tillflykt till resor till sydliga länder föratt muntra upp sig men som kommer hem igen, visserligen solbränd men likatråkig som förut: Han erinrar om hur det tvång som i de moderna diktaturländernaläggs på människorna dämpar deras inneboende livsglädje men uttalar att ävendemokratierna har sina svagheter i detta hänseende: felavvägda skatter och etthårt regleringssamhälle dämpar också där livsglädjen. Samma effekt kan entråkig stadsplan ha och även en tråkig och deprimerande nyhetsinformation. Detär viktigt för ett folk att ha ett sunt, stimulerande och berikande nöjeslivdär människorna själva engagerar sig, inte ett nöjesliv som präglas av hårdbusiness, porr och spel. En värdig och stimulerande fest var firandet avkonungens nittioårsdag . Gemensamma högtider bör firas på etttraditionellt och tidsenligt sätt. Ute i försöker man på de flesta hållgenom det allmännas medverkan uppehålla glada och trevliga, nationella ochtraditionella högtider och är inte rädd för att däri ha inslag som återspeglarmindre demokratiska tider. Åtgärder för att stimulera och utveckla ett sunt nöjeslivskulle komma alla åldersgrupper till del. Del behöver inte vara fråga omfärdiga evenemang utan en form av hjälp till självhjälp. Som exempel nämnsmusik och nöjesevenefnang på offentliga platser samt rundradioprogram medinslag av vanliga, trevliga nöjen och positiva rapporter frän vårt eget ochandra länder. Det grundliiggande stadgandet omhöglids- och helgdagar återfinnes kyrkolag. 1 14 kap. 1 § föreskrivs"att såsom , som är söndagen hos oss, bör efter laghelgas, sä skola ock dessutom efttrskrivne högtider, nämligen jul-, påsk- ochpingstdagarna behållas och firas på sätt och vis, som härtill vant varit, samtdesslikes nyårs- och ] 19 73. , himmelfärdsdag, kyndelsmässan,bebådelse-och besökelsedag, , S:t Mikaelis- ochallhelgonadag samt alla apostladagar". Detta grundläggande stadgande harsedermera ändrats så att numer högtids- och helgdagar omfattar jul-, påsk- ochpingstdagarna, nyårs- och, trettondagen, Kristi-himmelfärdsdagen ochmidsommardagen, samt . Vidare är , påskafton ochmidsommarafton att likställa med allmänna helgdagar i fråga om beräkning avlagstadgad tid samt enhgt växel- och checklagarna. Allmänna flaggdagar är jul-, påsk- och pingstdagarna,nyårsdagen, , , de kungliga födelse- och namnsdagarna -28.1, 30.4, 6.11, 11.11 - samt och . Enligt allmänna ordningsstadgan 12 § fordras tillstånd avpolismyndigheten för anordnande av offentlig tillställning å allmäii plats.Med offentlig tillställning avses enligt 9 § teaterföreställning, konsert,tävling och uppvisning i sport och idrott, danstillställning,biografföreställning, tivoli- och marknadsnöjen, festtåg samt tillställning avannat slag som anordnas för allmänheten och som icke avses i lagen om allmännasammankomster. har enligt 19 § rätt att upplösatillställning "jämväl om vid densamma förekomrner något som strider motlag eller om tillställningen föranleder oordning eller fara för detillstädesvarande samt andra åtgärder visat sig vara otillräckliga för attförebygga fortsatt lagstridigt förfarande, återställa ordningen eller beredaskydd för de tillstädesvarande". Befogenhet att upplösa tillställning må av polismyndighetenuppdras: åt polisman som beordras att närvara vid tillställningen.Kompletterande föreskrifter beträffande tillträde till offentlig föreställning och den ordning som skall iakttas vid sådan tillställning fårenUgt 22 § ges i lokal ordningsstadga. riksdagsbehandling av frågor rörande högtids- ochhelgdagar Vid riksdag behandladesett i anslutning till Kungl. Maj:ts förslag till lag angående tiden för firandeav bebådelsedag, och väckt motionsyrkandeom att åtgärder borde vidtas i syfta alt ge ställning som svensknationaldag. Detta yrkande avstyrktes av andra lagutskottet (utlåtande nr 4)med följande motivering. torde dagen firas påflertalet större orter i vårt land, och den betraktas i allt störreulslräckning som en nationell samlingsdag. En sådan utveckling, sorp leder tillatt allmänt betraktas som vår nationaldag, är att hälsa enbart medtillfredsställelse. Men utskottet anser icke lämpligt alt medelstlagstiftningsåtgärder fastslå, all dagen skall vara nationaldag. Enlagstiftning borde i så fall i första hand gå ut på att likställa dagen ellerdel därav med helgdag. Med hänsyn såväl lill införandet av tre veckors semestersom den nu föreslagna kalenderreformen torde detla emellertid, såsom motionärerna själva uttala, icke vara lämpligt. I samma utlåtande avstyrkte andralagutskottet ett motionsyrkande att även trettondagen och himmelfärdsdagskulle avföras som fasta helgdagar. Motionären påtalade särskilt olägenheternaför näringslivet med alltför splittrade arbetsveckor. Utskottet uttalade idetta sammanhang: I vårt nuvarande samhälle talaonekligen starka skäl för att försöka undvika det produktionsbortfall, somförorsakas av en splittring av arbetsveckorna. För många tim- och dagavlönadearbetare torde det jämväl vara ett önskemål med hela arbetsveckor. Menspörsmålet får icke betraktas enbart ur rationahseringssynpunkt, och utskottethar vid övervägande av de olika skäl, som framförts, kommit till den uppfattningenatt man icke nu bör gå längre än vad som föreslagits av Kungl. Maj:t. Dettaförslag finner utskottet vara väl avvägt, och skälig hänsyn har tagits tillmotstridande intressen och synpunkter. beslöt i enlighet med utskottets förslag. beredning om stat ochkyrka uttalar i sitt slutbetänkande (SOU 1972:36) att bestämmelser omförläggning av allmänna helgdagar, dvs. fridagar, i princip bör beslutas isista hand av statliga organ. Det måste däremot anses vara en inomkyrklig frågavilka dagar som skall högtidlighållas med gudstjänst. Beredningen förutsätteratt kyrkliga högridsdagar och av staten fastställda helgdagar liksom istort sett kan anpassas till varandra och att ett nära samråd sker medtrossamfunden före statliga beslut i dessa frågor även . Särskiltpekas på att religionsfrihetens principer får anses kräva att tillbörhg hänsyntas till samfundens önskemål i fråga om förläggningen av allmänna helgdagar. uttalar i sitt betänkande Ny kulturpolitik(SOU 1972:67) följande: Olika former av kulturellverksamhet i såväl traditionella som nya former behöver få väsentligt större omfattningän de haft. Vid sidan av sådana former av verksamhet, där publikenfrämst är mottagande, behövs större utrymme även för kollektiva former avaktiviteter gruppverksamheter som bygger på aktivt deltagande eller egetskapande arbete. Genom att på detta sätt förbättra de kulturella betingelsernaöppnas nya kanaler för kontakt och kommunikation människor emellan. Att ökamöjligheterna till fri och mångsidig kommunikation utgör en grundläggande delav åtgärderna för att skapa en bättre samhällsmiljö. Alla är medvetna om att vården av den yttre miljönställer stora ekonomiska krav på samhället. En kulturpolitik med inriktning attförbättra samhällsmiljön kan inte heller genomföras utan att de totalaekonomiska resurser som ställs till förfogande blir avsevärt större än . framhåller vidare att när det konstnärligautbudet förmedlas på annat sätl än genom tekniska medier ger det ofta möjlighettill direkt kontakt mellan individer och mellan grupper. Kulturella insatserkan göras för att bryta isolering och främja åsiktsutbyte och debatt kring angelägna frågor och kan skapa former för lek och underhållning eller för annan gemensam upplevelse. De konstnärliga uttrycksmedlen ger dessutom möjlighet tillfri skapande verksamhet, som bygger på eget arbete och som kan ske i kollektivaformer. Det behövs väsentligt ökade insatser från samhällets sida till den friaskapande verksamheten. Framför allt behövs i mänga fritids- och bostadsmiljöerresurser för gemensamma aktiviteter av kulturellt slag. Genom sådanaaktiviteter finns det möjlighet att väcka och möta människors uttrycksbehov menockså behovet av kontakt och gemenskap. Den utredning motionären önskarskulle enligt motionens hemställan ha två uppgifter, nämligen dels att prövaförutsättningarna för att bibehålla och utveckla våra traditionellahögtidsdagar och ge dem mer av innehåll och festivitas, dels att utredaförutsättningarna för ett uppmuntrande av nöjesaktiviteter och andraarrangemang vilka syftar till att slå vakt om och vidareutveckla våravärdefulla kulturformer. Motionären har inte närmare preciserat vilka dagar hanavser med uttrycket våra traditionella högtidsdagar, men utskottet förutsätteratt frågan är om de dagar som utskottet angivit i sin redogörelse för gällandebestämmelser. Som framgått i det föregående behandlades vid vissa i proposition och motioner framlagda förslag beträffande högtids-och helgdagar. Utskottet finner inte skäl att begära en utredning angåendeförutsättningarna för att behålla den ordning beträffande sombeslöts av nämnda riksdag. Vad så gäller utredningsyrkandet i övrigt, bl. a. omförutsättningarna för att uppmuntra nöjesaktiviteter och andra arrangemang somsyftar till att slå vakt om och vidareutveckla våra värdefulla kulturformer, ärdet otvivelaktigt betydelsefullt att man finner former och vägar för kulturellverksamhet i vid mening så att därigenom möjligheter skapas till kontakt ochkommunikation människor emellan. En utveckling i denna riktning bör liksomhittills bygga pä lokala initiativ, och någon anledning att begära den avmotionären önskade utredningen finns enligt utskottets mening inte. Utskottet avstyrker motionen1973:84 och hemställer att avslår motionen 1973:84. Närvarande vid ärendets slutbehandling: herrar iLane-Herrestad (c), i (s). i (s), Källstad(fp), (), i Agnas (m), (), herrarSundman (c), (), i Ulfsbyn (c), (vpk), (), i (), () och (). GOTAB 73 3287 S 1973