bet · FW01SfU20 · 1973-12-31 00:00:00 — a. att instruktion för tandläkare inomfolktandvården bibehålls, liksom tidigare krav på styrelsens godkännande avfolktandvärdsplan; motionen 1973:1757 av herrHovhammar m. fl. (m, c, fp) vari hemställs 1. att privattandläkarnastvångsanslutning till den föreslagna försäkringen utgår genom attövergångsbestämmelserna punkterna 512 i förslag tiU lag om ändring i lagen(1962:381) om allmän försäkring utgår, 2. att riksdagenhos Kungl. Maj:t anhåller om sådan ändring av föreliggande förslag attprivattandläkarna inom tandvårdsförsäkringens ram bereds möjlighet tillöverläggningsrätt om tandvårdstaxans framtida innehåll och utformning; motionen 1973:1768 av . (m) vari hemställs att hos Kungl. Maj:t uttalar att detandtekniska laboratorierna i likhet med tandläkarna erhåller möjlighet tillindividuell taxebindning i enlighet med vad i motionen anförts; motionen 1973:1769 av . (m, c) vari hemställs att beslutar att den del av den allmännatandvårdsförsäkringen som i proposition 1973:45 föreslås bekostad avarbetsgivaravgifter i stället finansieras genom höjda egenavgifter. B. vid början väckta motioner: motionen 1973:422 av m. fl. (vpk) varihemställs 1. att riksdagenuttalar sig för kostnadsfri tilldelning av fluortabletter inom barntandvårdenvia skol- och folktandvården samt mödravårdscentralerna, vilken kostnadbestrids från de lokala försäkringskassorna inom tandvårdsförsäkringens ram, 2. att riksdagenhos regeringen hemställer om åtgärder syftande till vidgad fortbildning inomfolktandvårdens ram liksom att frågan om införandet i ökad utsträckning avdifferentierade tjänster och personliga förordnanden tas upp till behandling; motionen 1973:426 av () vari hemställs att hemställer om förslag tUl ändring i lagen omallmän försäkring, så att reseersättning kan utgå till tandvård för havandekvinnor eller efter förlossning; motionen 1973:458 Qfr 1973:422) avherr m. fl. (vpk) vari hemställs 1. att riksdagenuttalar sig för utbildning av en kår av barntandvår-dare, som skall erhålla engrundutbildning likvärdig tandläkares, men som därefter utbildas speciellt medinriktning på uppgifterna inom barntand-värden i syfte att förstärkafolktandvårdens resurser att kunna uppfylla väntade ökade anspråk viduppfyllandet av barntandvärdens uppgifter, varvid denna verksamhet även gesanknytning tiU mödra- och barnavårdscentralerna; samt 2. att riksdagenanhåller att regeringen jämväl prövar frågan om en ökad användning avtandhygienister, varvid ökad utbildning av sådana blir föremål för behandling. Med anledning av propositionen hartill utskottet ingivits skrivelser från Handelns arbetsgivareorganisation centralorganisation (). Tandvårdskostnader har hittillsendast i mycket begränsad utsträckning berättigat till ersättning från denallmänna försäkringen. Ersättning har endast kunnat erhållas för visstandläkarvård som varit föranledd av sjukdom och som meddelats vid centraltandpoliklinik, odontologisk fakultet eUer allmänt sjukhus. Vidare har kvinnligförsäkrad kunnat få ersättning för tandläkarvård i anslutning till graviditet. Frågan om en allmän tandvårdsförsäkring har länge varitföremål för ett omfattande utredningsarbete. sjukförsäkringsutredninglade fram ett betänkande (SOU 1965:4) med förslag till entandvårdsförsäkring inom den allmänna försäkringens ram. Förslaget innebar attsjukvårdsförmånerna enhgt lagen om allmän försäkring skulle vidgas och omfattaäven ersättning för kostnader för tandläkarvärd. framhöll att entandvårdsförsäkring med den föreslagna utformningen skulle kunna medföra attrekryteringssvårigheterna för folktandvården ökade. Remissbehandlingen avsjukförsäkringsutredningens betänkande underströk också behovet av en närmarebelysning av olika frågor rörande folktandvården innan stäOning togs tillfrågan om införande av en tandvårdsförsäkring. Med anledning härav tillkallades särskilda sakkunniga föratt utreda frågan om bl. a. folktandvårdens verksamhet och organisation. Desakkunniga som antog benämningen folktandvärdsutredning föreslog i ettbetänkande avlämnat (SOU 1970:11) en successiv utbyggnad avfolktandvårdens kostnadsfria och regelbundna tandvård tUl att efter handomfatta alla invånare i åldrarna t. o. m. Vidare föreslogs attfolktandvården i ökad omfattning skulle tillgodose den vuxna befolkningenstandvårdsbehov. tillkallade chefen för ensärskild utredningsman med uppdrag att, i samråd med bl. a. företrädare förfolktandvårdens huvudmän och tandläkarna, utarbeta förslag tUl den närmareutformningen av en tandvårdsförsäkring. Utredningen som antog benämningen 1970års utredning om tandvårdsförsäkring - i fortsättningen benämndförsäkringsutredningen - avlämnade sitt betänkande Allmän tandvårdsförsäkring(SOU 1972:81) . Förslagen i propositionen, som bygger på de betänkandenvilka avlämnats av sistnämnda utredning och av folktandvårdsutredning,innebär i korthet följande. Folktandvården regleras i en särskild folktandvårdslag,enhgt vilken landstingen och de landstingsfria kommunerna får ett lagfästtandvårdsansvar för alla barn och ungdomar i åldrarna t. o. m. samt ettvårdansvar för specialisttandvården. En tandvårdsförsäkring inom den allmännasjukförsäkringens ram införs fr. o. m. . Den skall gälla allaförsäkrade i ett inledningsskede även åldersgmppen och avse alla former av tandvård, alltså även förebyggande sådan, som gessåväl inom folktandvården som vid odontologisk fakultet och hosprivatpraktiserande tandläkare. De senare skall föras upp pä en avförsäkringskassan fastställd förteckning och bUr härigenom i princip skyldigaatt i sin taxesättning tillämpa de belopp som anges i en av Kungl. Maj .tfastställd tandvårdstaxa. För vissa privatpraktiserande tandläkare öppnasövergångsvis en möjlighet till individuell taxebindning efter särskildprövning. Anslutningen till försäkringen föreslås vid ikraftträdandet bU iprincip allmän och särskilda begräns- ningar föreslås i inledningsskedet gäUa i fråga omtandläkarnas möjligheter att utträda ur försäkringen. Av beloppen i tandvårdstaxan skall patienten ochförsäkringen i regel betala hälften vardera. Överstiger den sammanlagdakostnaden för en behandlingsomgång enligt taxan . ersätter försäkringen75 % av den del av kostnaden som överstiger nämnda belopp. Vissa behandhngarskall ersättas till av försäkringen oavsett kostnadernas storlek, och ivissa särskilda fall skall hela tandvårdskostnaden falla på försäkringen. Tandvårdsförsäkringen skall administreras avförsäkringskassorna med som tillsyns- ochbesvärsmyndighet. Enhgt utskottets mening måste det hälsas med stortillfredsställelse att förslag om en allmän tandvårdsförsäkring nu kunnatframläggas. Såvitt utskottet kan bedöma har försäkringen fått en utformning somär väl ägnad att tillgodose dess syfte att göra en god tandvård tUlgänghg för alla medborgare överkomlig kostnad. Utskottet kan alltså i principbiträda de i propositionen framlagda förslagen. I fortsättningen behandlarutskottet de motioner som väckts med anledning av propositionen samt vissamotioner från början vilka tar upp frågor som direkt ellerindirekt har samband med förslagen i propositionen. Folktandvården skall enligt förslageti propositionen regleras i en folktandvårdslag. Den regelbundna organiseradetandvården inom folktandvården skall byggas ut till att omfatta samthgapersoner i åldrarna t. o. m. Vid denna utbyggnad bör enligt uttalande avdepartementschefen först tandvården för åldersgrupperna tillgodoses,därnäst förskolebarnen och sist ungdomstandvården. Avsikten är attfolktandvården vid utgången av skall svara för hela barn- ochungdomstandvården samt av vuxentandvården. Motionärerna i motionen 1973:1741 av m. fl.anser det olämpligt att binda utbyggnaden av folktandvården tUl en fixeradandel av hela tandvärdsutbudet. De menar att man för att undvika felinvesteringaroch överkapacitet i stället bör anpassa utbyggnaden tiU efterfrågeutvecklingen. Den plan för utbyggnad av den organiserade folktandvårdensom skisserats i propositionen bygger på förslag av folktandvårdsutredningen.Detta har vid remissbehandlingen vunnit aUmän anslutning. Likaså harutredningens förslag att landstingen och de landstingsfria kommunerna skallåläggas ett lagfäst tandvårdsansvar för alla barn och ungdomar i åldrarna t. o.m. tillstyrkts eller lämnats utan erinran av remissinstanserna. Medhänsyn härtill och då utskottet anser att de åldersgrupper som inryms undervårdansvaret inte bör omfattas av tandvårdsförsäkringen är en snabb utbyggnadav folktandvården angelägen. Detta har också understrukits avLandstingsförbundet vid remissbehandlingen. Utskottet anser sig därför böragodta propositionen. Enhgt utskottets mening bör en viktig uppgift förfolktandvården vara att skapa garantier för en positiv attityd tiU en god munhygien redan i detidigaste åldrarna. Det är med hänsyn härtill angeläget att förskolebarnen såsnabbt som möjhgt kan inrymmas i det lagstadgade vårdansvaret. Med det anfördaavstyrker utskottet bifall till motionen 1973:1741 i nu berörda del. Enligt förslaget får landstingen ochde landstingsfria kommunerna ett lagfäst tandvärdsansvar för alla barn ochungdomar i åldrarna t. o. m. Då folktandvården vid försäkringsreformensikraftträdande inte kan väntas vara så utbyggd att den i organiserad vård kanta hand om barn och ungdomar fr. o. m. har föreskrivits attfolktandvårdens skyldighet att svara för organiserad vård under enövergångstid inte skall gäUa dessa grupper. Tandvårdsförsäkringen skall enligtföreskrift i 2 kap. 3 § AFL omfatta aUa som tandvården inledsfyller minst . Enhgt en särskild övergångsbestämmelse skaU försäkringentills vidare omfatta också 1719 åringar. Enligt motionärerna i motionen 1973:1741 av m.fl. och 1973:1742 av herrar i och bör alla medborgareoavsett ålder omfattas av försäkringen. I den förra motionen understryksangelägenheten av att alla alltså även de som får rätt till kostnadsfritandvård genom folktandvården ges möjlighet att själva välja tandläkare,medan motionärerna i motionen 1973:1742 pekar på den särställning som förslagetger barn genom att dessa är undantagna från såväl folktandvårdensvårdansvar som från försäkringen. Även i motionen 1973:1755 understryksangelägenheten av att de försäkrade ges möjlighet tUl ett fritt tandläkarval.Föräldrar till barn bör enhgt motionärernas mening få ersättningfrån försäkringen. Det i motionerna aktuahserade spörsmålet omtandvårdsförsäkringens personkrets är ytterst en avvägningsfråga. Man kanenligt utskottets mening inte bortse från att det finns många personer ivuxen ålder som har svåra tandskador och därför är i behov av omfattanderehabiliteringsåtgärder. Med hänsyn till att folktandvården skall byggas ut isådan omfattning att den kan erbjuda alla barn i åldrarna t. o. m. enavgiftsfri organiserad tandvård är det enligt utskottets mening rimligt attendast personer över denna ålder omfattas av försäkringens bestämmelser.Utskottet vill erinra om att de ungdomar fr. o. m. 17 är som i avvaktan påatt folktandvården hinner bli tillräckligt utbyggd - inte tillhör denorganiserade värden skall tillhöra tandvårdsförsäkringenmed rätt att inom folktandvården erhålla rabatt pä eljest utgående patientavgifter.Även bam i förskoleåldern bör enligt uttalande av departementschefen fåavgiftsfri tandvård då de inte omfattas av rätten tillorganiserad vård. Det torde f. ö. vara praxis bland huvudmännen attinte ta ut patientavgifter inom barntandvården. Vad särskilt angår frågan omfritt tandläkarval torde i takt med den organiserade folktandvårdens utbyggnadmöjligheterna att välja tandläkare inom folktandvården komma att väsenthgtförbättras. 1** 1973.11 saml. Med det anförda avstyrker utskottetbifall till nu berörda yrkanden i motionerna 1973:1741, 1973:1742 och1973:1755. Anslutningen till försäkringen m. m. Enligt propositionen skall varjetandläkare som den 1 juU 1973 var verksam eller efter denna dag avser attpåbörja verksamhet i enskild tandvård föras upp på en särskild förteckning hosden försäkringskassa inom vars verksamhetsområde verksamheten bedrivs elleravses bedrivas. Tandläkare som anser sig ha särskilda skäl att vilja ståutanför försäkringen har möjhghet att begära undantag från den allmännaanslutningen. Undantagandet innebär att tandläkaren inte bUr bunden i sinarvodessättning men att han inte heller kan få ersättning frän försäkringen förbehandUng som han utför. Prövning av frågor rörande undantagande bör enligtuttalande av departementschefen vara restriktiv. För nya privatpraktiserandetandläkare bör undantagande frän försäkringen kunna komma i fråga endastundantagsvis. Tandläkare som bUvit uppförd på förteckningöver anslutna tandläkare skall ha rätt att hos anmäla att hanönskar utträda ur försäkringen. bemyndigas dock attförordna om inskränkning i rätten till utträde om detta skulle visa signödvändigt med hänsyn till de försäkrades möjligheter att inom ettförsäkringskasseomrä-de erhålla tandvård inom försäkringens ram. Reglerna förtandläkarnas anslutning till och om möjligheterna för dem att utträda ur försäkringenskall gälla till utgången av . Om finner anledning anta attfolktandvårdens behov av tandläkare skall bh otillräckligt tillgodosett fårriksförsäkringsverket enhgt en särskild övergångsbestämmelse intill utgångenav föreskriva att nya privatpraktiserande tandläkare inte skall tas upppå förteckningen över de till försäkringen anslutna tandläkarna. Dennabegränsningsregel skall kunna avse hela landet och tillämpas på såvälnyexaminerade tandläkare som på redan verksamma tandläkare i offentlig tjänst. I motionerna 1973:1683 av herrar och iLjusdal, 1973:1741 av m. fl., 1973:1742 av herrar iRöstånga och , 1973:1755 av m. fl. och 1973:1757 av herrHovhammar m. fl. yrkas att de i propositionen föreslagnaanslut-ningsbestämmelsema och den nämnda begränsningsregeln skall utgå urförfattningstexten. Även motionen 1973:1753 av m. fl. innehålleryrkande att anslutningen skall vara frivillig. Motionärerna i denna motion kangodta en begränsningsregel förutsatt att den är betingad av synnerliga skäl ochatt den endast införs lokalt för en försäkringskassas verksamhetsområde.Motionärerna menar vidare att en sådan kontrollåtgärd bör föregås av överläggningarmed vederbörande huvudman för folktandvården och . förslag byggde på frivUUg anslutning tUl Utredningen ansåg att om den generellatandvårdstaxan kombinerades med möjligheter tUl individuell taxebindning detfanns anledning räkna med att en allmän anslutning av tandläkare tUlförsäkringen skulle komma tUl stånd redan från början. Departementschefen har i propositionen utförUgt redovisatde skäl varför han anser att anslutningen tUl försäkringen inte bör varafrivUUg. Han framhåller att man för att förverkUga reformens syfte måste skapagarantier för att tandvård i största möjUga utsträckning står tUl förfogandeför alla försäkrade på försäkringens vUlkor. Detta i sin tur förutsätter menar han - att i stort sett alla nuvarande privatpraktiserande tandläkareansluts tUl försäkringen. Det förhållandet att ett uppdämt vårdbehov kan väntasförehgga när reformen träder i kraft gör det enligt hans mening särskUtangeläget att försäkringen fungerar i fuU utsträckning redan från början. Utskottet biträder departementschefens uppfattning att enallmän anslutning av tandläkarna är nödvändig i inledningsskedet om denallmänna tandvårdsförsäkringen skall fungera tUlfredsstäUande. Utskottet villerinra om att i sitt remissyttrande över försäkringsutredningensbetänkande uttalade tveksamhet beträffande en allmän anslutning tUlförsäkringen om inte vissa krav - vUka f. ö. inte tUlgodosetts i propositionen uppfylldes. har vid uppvaktning inför utskottet förklaratatt man även om anslutningen blir frivUhg kan räkna med en tillräckhganslutning av tandläkare tUl försäkringen. Några garantier för en sådananslutning har emellertid inte kunnat lämnas. Med hänsyn härtUl och motbakgrand av departementschefens uttalanden har utskottet ansett sig börabiträda förslaget om att tandläkarna i inledningsskedet automatiskt anknytstill försäkringen. Utskottet vill erinra om att bestämmelserna inte är avpermanent karaktär. De gäller för tiden fram tUl utgången av är 1975. Somanförts i propositionen bör man mot bakgrund av erfarenheterna pänytt pröva frågan om anslutningsformerna för tiden därefter. Den ipropositionen föreslagna regeln som ger möjlighet attunder en övergångstid av begränsa antalet privatpraktiserande tandläkareinom försäkringen har tUlkommit för att så långt möjligt säkerställafolktandvårdens behov av tandläkare. Behovet av dessa åtgärder har särskiltbetonats av vid remissbehand-Hngen. Utskottet delar den avdepartementschefen framförda uppfattningen att en sådan begränsningsregel kankomma att effektivt motverka den ogynnsamma effekt på rekryteringen avtandläkare tiU folktandvården som försäkringen eljest skuUe kunna få.Utskottet anser sig därför böra biträda propositionen även på denna punkt. Med det anförda avstyrker utskottet bifaU tUl samtliga demotionsyrkanden som avser tandläkarnas anslutning tUl och rätt tUl utträde urförsäkringen. Utskottet avstyrker också bifall till yrkandena om avslag påeller modifieringar i den föreslagna begränsningsregeln. Motionärerna i motionen 1973:1753 anser det angeläget noga följer utvecklingen av tandvårdsförsäkringen så att en överströmningav tandläkare från folktandvården till privatpraktik intekommer tUl stånd. De menar också att man, för att utröna om vidtagna åtgärderär tUlräckUga, före utgången av bör ta ställning tUl frågan ivad mån begränsningsåtgärder är nödvändiga för tiden efter är 1975. Den av utskottet tUlstyrkta utformningen avbegränsningsregeln tUlgodoser syftet att motverka en överströmning avtandläkare frän folktandvården tUl privatpraktik. Enligt förslaget ipropositionen skall också en särskUd tandvårdsdelegation inrättas hosriksförsäkringsverket. Denna skall ha till uppgift bl. a. att kontinuerligtfölja utvecklingen i fråga om försäkringen. Enhgt utskottets mening kan detföratsättas att delegationen därvid också kommer att kunna tillgodose önskemålav den art som motionärerna avser. Något särskUt tillkännagivande torde därförinte vara erforderligt. Utskottet avstyrker följaktUgen bifaU tUl motionen1973:1753 även i denna del. Genom tandvårdsförsäkringen skallkostnaden för samtliga typer av tandbehandling kunna ersättas. För försäkringenskaU gälla en särskild tandvårdstaxa. Beloppen enhgt denna taxa skall betalasav patienten och försäkringen tUl hälften vardera. I den mån den sammanlagdakostnaden för tandvård under en behandUngsomgång överstiger . skallförsäkringen ersätta det överskjutande beloppet till . Vid enbehandlingskostnad på t. ex. . skall alltså patienten betala 750 kr.och försäkringen . Under en övergångstid skaU vid behandling med helöver- eller underkäksprotes samt helprotes försäkringen alltid ersätta 75procent av patientens kostnader. Kostnader för ädla metaller och proteständerskall helt ersättas av försäkringen. Detsamma gäUer profetisk tandvård, somingår som ett led i behandlingen av patienter med medfödd eller förvärvadansikts- eller käkmissbildning, samt tandregleringsvärd för patienter medläpp-, käk- eller gommissbUdningar. I motionema 1973:1741 av m. fl. yrkasriksdagsuttalande av innebörd att återbäringen från den allmänna försäkringen oavsett vårdform skall utgöra av tandvårdskostnaden enhgt ensärskild återbäringstaxa. Tre motioner tar upp frågan om den förebyggandetandvärden. Motionärerna i motionen 1973:1753 anser sålunda att sådan värd börersättas tUl av försäkringen. De yrkar härjämte att den förslagnasjälvkostnadsandelen blir föremål för översyn och att uttalar attregelbundna tandläkarbesök skall utgöra förutsättning för den högreersättningsnivån i fråga om tandvårdskostnader överstigande 1 000 kr.Motionärerna i motionen 1973:1756 anser att försäkringen bör ersätta 75 procentav kostnaderna för förebyggande vård. För vissa i förebyggande behandlingingående åtgärder som utförs vid specialkliniker bör menar de kostnadenberäknas enligt läkarvärdstaxan. I motionen 1973:1683 sluthgen yrkas attriksdagen ger tUl känna att man genom en differentiering av tandvårdsrabattensärskilt bör främja den förebyggande tandvården. Utskottet har tidigare framhåUitatt det i propositionen framlagda förslaget är väl ägnat att tUlgodoseförsäkringens syfte att göra god tandvård tillgänglig till en för allamedborgare överkomhg kostnad. Utskottet kan därför i princip tiUstyrkapropositionen i vad den avser försäkringens kompensationsnivå. I fråga om den förebyggandevården vUl utskottet framhålla följande. Individuellt inriktade förebyggandeåtgärder torde vara av mycket stor betydelse om man skaU kunna minskaförekomsten av tandsjukdomar. Det måste därför med tillfredsställelse noterasatt tandvårdsförsäkringen enhgt propositionens förslag även omfattarförebyggande åtgärder och därvid också åtgärder som utförs av tandhygienist ochspecialutbUdad tandsköterska. I jämförelse med förekommande utländska systeminnebär detta en viktig principiell skillnad som ger den föreslagna svenskatandvårdsförsäkringen en särskUt framåtsyftande innebörd. Utskottet villsåledes mstämma i den grandläggande uppfattning om försäkringsersättning ävenför förebyggande åtgärder som kommer tUl uttryck i propositionen. De i nämndamotioner framförda synpunkterna pä frågan om en högre försäkringsandel änenligt normalregeln då det gäller de särskUda förebyggande åtgärderna förtjänarenligt utskottets mening beaktande. Även om det kan finnas skäl föratt som anförts i propositionen avvakta erfarenheterna av den föreslagna heltnya principen beträffande ersättning från den allmänna försäkringen förförebyggande åtgärder anser utskottet att den särregel om en utsträckning avförsäkringsandelen frän tUl som enligt propositionenskall gälla för vissa behandUngsätgärder bör kunna omfatta även särskUdaförebyggande åtgärder redan vid försäkringens införande. En jämkning ienlighet härmed av reglerna om försäkringsandelen bör ske vid Kungl. Maj Isfastställande av tandvärds-taxan redan fr. o. m. Eftersom de förebyggandeåtgärderna enligt propositionen är avsedda att regleras genom timbelopp itandvårdstaxan, framstår det av ekonomiska skäl som angeläget attkontrollåtgärder beträffande tandläkarnas tidsdebitering för vissa av dessaåtgärder införs i anslutning tUl tandvårdstaxan. Utskottet förutsätter atterforderliga regler härom kan utarbetas av efterberedning i tandvårdsdelegationen. De merkostnader för försäkringen som kanväntas bli följden av att självkostnadsandelen för den förebyggande vårdenminskar bör genom sådana kompletterande regler kunna begränsas. De merkostnadersom uppkorrimer bör i enhghet med grunderna för försäkringens finansieringtäckas tUl en tredjedel av statsbidrag, tUl av arbetsgivarnasavgifter tUl sjukförsäkringen och i övrigt av de försäkradessjukförsäkringsavgifter. Utskottet fömtsätter att man inom folktandvården istörsta möjliga utsträckning söker tillgodose behovet av förebyggande värd ävenför de åldersgrupper vilka under en övergångstid inte omfattas av organiseradvård. Genom vad utskottet nu anfört får yrkandena i motionema 1973:1683,1973:1753 och 1973:1,756 i nu berörd del anses tUlgodosedda. Av det anförda framgår att utskottet inte är berett attgodta en generell försäkringsandel om . tiU motionen 1973:1741 i denna del. Utskottet anser siginte heUer böra biträda yrkandet i motionen 1973:1753 om en översyn avsjälvkostnadsandelen och om att regelbundna tandläkarbesök skaU utgöra enföratsätt-ning för den högre ersättningsnivån i fråga om kostnader somöverstiger . Det åUgger enhgt propositionen attnoggrant följa utvecklingen i fråga om försäkringen och dess effekter pätandvården i allmänhet samt på vårdefterfrågan och på tandtUlståndet hos olikabefolkningsgrapper.