bet · FW01UU3 · 1973-12-31 00:00:00 — 6. vid punkten 5 (deltagande iutvecklingssamarbete inom ramen för internationella biståndsprogram) av herrarDahlén (fp), i (c), Wirmark (fp), (). ()och i (c) som anser dels att den del av utskottetsyttrande som på s. 28 börjar med "I motionen 1973:1101" och slutarmed "denna del" bort ha följande lydelse: har det skett en gradvis förskjutning ifördelningen av biståndsanslagen till förmån för bilaterala insatser. När biståndet ökas bör alla möjlighetertillvaratas att stödja FN:s olika biståndsprogram, även om nya biståndsformergjort uppdelningen i multilateralt och bilateralt bistånd mindre betydelsefull.I detta sammanhang bör speciellt undersökas möjligheterna att inom de ramarbiståndspolitikens målsättningar uppställer öka stöd till UNDP, deregionala utvecklingsbankerna, och övriga organ inom ,FN:s flyktingkommissarie och till . Vid förhandlingarna omen fjärde påfyllnad av IDA:s resurser bör vara berett att utlovabetydande bidrag. Finansiella bidrag till regionala eller nationellautvecklingsbanker är en väg att kanalisera biståndet till de fattiga ländernasom har visat sig I ser man mycket positivt på dessautvecklingsbankers verksamhet. Genom att kanalisera bidrag till de regionalautvecklingsbankerna kan hjälpa till att möjliggöra större regionalaprojekt av grundläggande betydelse för utvecklingen i ett eller flera länder. Utskottet välkomnar de föreslagna anslagen till denafrikanska utveckUngsbanken och den därtill knutna utveckhngsfonden. Det ärockså angeläget att regeringen noggrant följer utvecklingen i de övrigaregionala utvecklingsbankerna och tar de initiativ som är förenliga med vårabiståndspolitiska målsättningar. dels att utskottets hemställan under 1 bort ha följandelydelse: I. att i anledning avmotionen 1973:1101, i vad avser multilateralt bistånd och tsidragen till ,som sin mening ger Kungl. Maj:t till känna vad utskottet anfört, 7. vid punkten 6 (U-landsinvesteringar, u-ländernasindustrialisering, kapitalbildning i m. av herrar (),i (c), Wirmark (fp), (). () och fruNilsson i (c) som anser dels att den del av utskottetsyttrande som på s. 30 börjar med "har"och på s. 31 slutar med "äga rum" bort utgå samt att den del på s. 32som börjar med "Inrättande av" och slutar med "motionen avstyrks"bort ha följande lydelse: Motionen1973:112 avstyrks av dessa skäl. För att bryta sig loss ur sin roll som främstråvaruproducent måste utan att åstadkomma snedbalans i sin egenekonomi satsa på en snabb utveckling av näringslivet. Därtill bhrindustrialiseringen av avgörande betydelse. Genom att stödja dessa strävandenkan vi pä ett effektivt sätt stödja ekonomiska frigörelse ochunderlätta för dem att befria sig från gamla band av kolonial karaktär. De insatser som från statsmakternas sida görs för att inomSverige stimulera den ekonomiska utvecklingen i mindre gynnade regioner ochdärvid lösa arbetslöshetsproblemen går i stor utsträckning ut pä att med ohkamedel locka företag att etablera sig i regionerna i fråga. Det är förvånandeatt samma synsätt pä företagsinvesteringar inte har fått vara vägledande förstatsmakternas åtgärder, när det gäller företagsinvesteringar i u-länderna.Tvärtom har statsmakterna betänkligheter mot att utveckla en nära samverkanmellan utvecklingsbiståndet och näringslivet, speciellt det enskildanäringslivet. Expertis och kunnande inom näringslivet har därför i alltförliten utsträckning kunnat utnyttjas i biståndsarbetet. Det är så mycket merbeklagligt som det främst är från företagen som man skulle kunna rekryterafolk med erfarenhet och kunnande, t. ex. i fråga om företagsledning,produktionsmetoder och produktionsplanering, marknadsbedömning ochmarknadsföring. Inom exportindustrin finns det dessutom personalgrupper med envärdefull u-landserfarenhet som det borde ha legat nära till hands att söka Företagsinvesteringar utgör självfallet inget alternativtill offentligt bistånd. De båda formerna av resursöverföringar kompletterarvarandra. Biståndsinvesteringar i s, k. infrastruktur kan ofta vara enförutsättning för ett företags etableringar. Det naturliga sambandet mellanoffentligt bistånd och enskilda insatser har uppmärksammats och understrukitsav såväl givar- som mottagarländer. Investeringsmöjligheter, samarbete mellanstatliga biståndsmyndigheter och näringslivet utgör exempel på åtgärder som meroch mer integrerats i industriländernas biståndspohtik. I det hänseendet utgörSverige ett undantag. Det finns alltså skäl för ett omtänkande för attåvägabringa en kontinuerlig samverkan mellan biståndsmyndigheterna och svensktnäringsliv. Detta skulle inte bara förstärka vårt bistånd inom en föru-länderna mycket viktig sektor utan också bidra till att stärka uppslutningentill u-hjälpen. Med bättre kontakt mellan biståndsmyndigheter och industrinoch med mera kontinuerligt mformationsutbyte skulle den svenska industrinsu-landsinsatser kunna stimuleras. De förslag industribiståndsutredningen framlagt innebärett steg i rätt riktning. behandlar i sitt nyligenavlämnade betänkande (SOU 1972:90) utförligt frågan ominvesteringsgarantisystemets utformning. Utredningen anger som en huvudorsaktill att systemet inte har utnyttjats att det är begränsat till ett litet antalländer, nämligen de som tar emot huvuddelen av det svenska biståndet. föreslår mot denna bakgrundatt investeringssystemet vidgas till att gälla i princip samtliga u-länder.Den hävdar också, att de praktiska skälen för att avgränsa systemet är avmindre betydelse. De svenska företagens investeringar är geografiskt relativtbegränsade, och exportkreditnämnden har genom sin exportgarantiverksamhetrelativt god kännedom om de som kan bli aktuella för svenska investeringar. Utredningen menar vidare, att ett utvidgatinvesteringsgarantisystem kan ha ökat i betydelse medhänsyn till tendenserna till ökade nationaliseringar. Förutom förslaget om en vidgning av länderkretsen föreslårockså industribiståndsutredningen en rad klargöranden och modifikationer avtillämpningsbestämmelserna för investeringsgarantisystemet. Genom enengångsavsättning av biståndsmedel anser utredningen att en erforderligreservuppbyggnad kan . Utskottet anser att de ändringar i garantisystemet somföreslås av industribiståndsutredningen bör genomföras möjligt.Regeringen bör således utifrån industribiståndsutredningens betänkande läggafram ett förslag som kan behandlas redan vid årets riksdag. I motionerna 1973:625 och 1973:1101 föreslås inrättande avett Utvecklingsbolag med uppgift att.medverka till finansiering av u-landsinvesteringaroch att i samband därmed också underlätta u-landsimport av svenska varor. Inämnda motioner redovisas olika tänkbara konstruk- tioner för ett dylikt utvecklingsbolag. Utskottet finner att ett utveckhngsbolag kan få en storbetydelse. Det skulle kunna ställa medel och vid behov expertis tillförfogande för förinvesteringsstudier. Det skulle kunna förmedla krediter föratt underlätta sådana investeringar. Det skulle genom tillskott av riskkapitalmedverka i direkta investeringar i , tillsammans med svenska företagoch u-landsföretag i joint . I vissa fall skulle det kunna träda in medett övergripande ansvar, inte minst för att tillse att inriktning ochfinansiella villkor i de olika projekten utformas på för u-landet lämpligastesätt. Intressanta synpunkter på bildandet av ett dyhkt bolag harockså redovisats i en bilaga till industribiståndsutredningens betänkande. Därföreslås att bolaget skulle ha en dubbel uppgift: att medverka tillfinansieringen av u-landsinvesteringar och att i samband därmed ocksåunderlätta u-landsimport av svenska varor. Utskottet vill betona att ettutvecklingsbolag inte bara skulle underlätta kreditgivningen vidu-lands-engagemang utan även möjliggöra större insatser i paketprojektets form.Förutsättningarna härför har vidgats på en rad områden genom det samarbete som redanstartats inom en rad branscher. Gemensamma paketprojekt som syftar till enallsidig utveckling av såväl samhällsfunktioner som näringsliv i en helregion, där SIDA står för vissa delar av projektet och ett företag eller engrupp av företag för andra delar, skulle kunna bli värdefulla inslag i densvenska u-hjälpen. I bilagan förutses att av det belopp varmed biståndetväntas öka de två eller tre närmaste åren avsätts som kapitalinsats i bolaget.Det skulle ge ett belopp på 100 mUj. Denna uppläggning förefaller rimlig.Om organet gavs en till det egna kapitalet begränsad upplåningsrättskulle maximalt 400 mUj. stå till förfogande för finansieringsverksamheten. Utskottet finner det angeläget att regeringen i anslutningtill ovan anförda synpunkter och till ovan nämnda bilaga iindustribiståndsutredningen och med bifall till motionerna 1973:625 och1973:1101 lägger fram ett förslag till inrättande av ett utvecklingsbolag.Utskottet förutsätter att efter ytterligare beredning inom berörda departementoch myndigheter sådant förslag framläggs till höstriksdagen. föreslår att konsultkapacitetbör byggas upp för undersökningar om förutsättningarna för industriellverksamhet inom vissa branscher i . Som bekant är svårigheterna attpå ett snabbt och praktiskt sätt lösa frågan om finansieringen av dyhkaundersökningar en besvärlig flaskhals vid utvecklandet av industri.Utredningen hänvisar tUl den begränsade verksamhet SIDA redan bedriver påsmåindustrins område och inom de branscher som anknyter till råvaror frånlantbruk och skogsbruk och föreslår att SIDA;s konsultkader utvidgas. Utskottet finner att förinvesteringsstudier skulle kunnastimulera svenska företag att på de områden, där deras tekniska kompetensmotiverar det, utföra förinvesteringsinsatser i . Detta skulle varatUl gagn såväl för den svenska biståndsverksamheten som för svensk 6 1973.9 saml Nr 3 medverkan i av multilaterala institutioner finansieradeprojekt. Genom en förinvesteringsfond skulle svenska företag, somär intresserade att engagera sig i ett industriprojekt inom ett u-land underförutsättning att projektet prioriteras i u-landets utvecklingsplan kunna fåbidrag för bekostande av nödvändig förinvesteringsstudie. I den mån en sådanstudie leder till att projektet realiseras med det svenska företagets medverkanskulle företaget ha återbetalningsskyldighet till fonden. Med bifall till motionen 1973:1101 och med hänvisning tillvad ovan anförts finner utskottet det angeläget att regeringen framläggerförslag till höstriksdagen om ökad satsning på förinvesteringsundersökningar iu-länder med svenskt näringslivs medverkan. dels att utskottets hemställan under 2 bort ersättas medföljande: 2. att med bifall tillmotionerna 1973:625 och 1973:1101 i berörda delar hos Kungl. Maj:t begärförslag till årets riksdag om ett vidgat system för investeringsgarantier, ominrättande av ett utvecklingsbolag och om ökad satsning påförinvesteringsundersökningar i med svenskt näringslivs medverkan. 8. vid punkten 7 (Familjeplanering) av herrar (),i (c), Wirmark (fp), (). () och fruNilsson i (c) som anser dels att den del av utskottetsyttrande på s. 35, omfattande sex stycken, som börjar med "I motionen1973:1101 förordas" och slutar med "den avstyrks" bort haföljande lydelse: I motionen 1973:1101 förordas attfamiljeplaneringsinsatser skall förbli etthuvudelement i svensk biståndspolitik. Utskottet delar denna uppfattning.Sverige bör även i fortsättningen axla en pådrivande roll i befolkningsfrågor.En fortsatt ökning av bidraget till , som har till uppgiftatt stimulera övriga FN-organ till ökade insatser inom befolkningssektorn, ärangelägen. Utskottet anser därför, att under /74 bör geett bidrag till fonden på 20 mUj. i enlighet med SIDA:s förslag. Detta kanklaras genom en omdisponering av medlen under anslagsposten Övrigamultilaterala bidrag. Det är' av stort värde att FN;s organ i störreutsträckning går in med familjeplaneringsinsatser. Svenska bilateralafamiljeplaneringsinsatser kommer dock även i fortsättningen att vara av storbetydelse. Det tar tid innan FN-insatserna bhr tillräckligt effektiva ochsamordnade. har särskilda förutsättningar att genom verksamhet i mångau-länder vidareutveckla familjeplaneringens metoder. Genom en sådan brederfarenhet kan också få större möjligheter att verka pådrivande iinternationella organ. Insatser på familjeplaneringens område bör inte heller ifortsättningen omfattas av den koncentrationsprincip som gäller för övrigtbistånd. Genom utrikesutskottets betänkande1972:6 anslöt sig till tanken att de bilateralafamiljeplaneringsinsatserna skulle fortsätta. Utskottet hänvisade till ettyttrande av SIDA vari betonas att familjeplaneringsinsatserna i ,, , , och republiken även i fortsättningenskulle komma att väga tyngst i detta bistånd genom SIDA. De malaysiska myndigheterna har vädjat öm fortsatt svensktfamiljeplaneringsstöd t. o. m. den löpande planperiodens utgång, dvs. Också har rekommenderat SIDA att ommöjligt fortsätta stödet i enlighet med den malaysiska begäran. Utskottet noterar med tillfredsstäUelse att regeringenefter framstäU-ning från SIDA nu beslutat att de svenskafamiljeplaneringsinsatserna i skall fortsättas ochförutsätter att de också kommer att fortsättas utöver i den mån önskemålom direkta svenska insatser framställs. Utskottet noterar vidare att SIDA isina petita för /74 håller frågan öppen om fortsatta insatser iKorea sedan tiden för de nu avtalade insatserna utlöpt. Utskottet instämmer idenna bedömning och finner inte att tillräckliga skäl förebragts för attavbryta de bilaterala svenska insatserna i vare sig eUer . Fråganom fortsatta bilaterala insatser bör därför hållas öppen. dels att utskottets hemställan bort ha följande lydelse: att i anledning avmotionen 1973:1101, såvitt nu är i fråga, som sin mening ger Kungl. Maj:t tillkänna vad utskottet anfört rörande svenska familjeplaneringsinsatser. 9. vid punkten 8 (U-Iändernas exportinkomster) av herrarDahlén (fp), i (c), Wirmark (fp), (). ()och i (c) som anser dels att den del av utskottetsyttrande på s. 38 som börjar med "Av den redogörelse" och slutar med"avstyrks" bort ha följande lydelse: bör även i fortsättningen driva på för att ettsystem med supplementär finansiering, som u-Iänderna begärt under ett tiotalår, kommer till stånd. Ett sådant system förändrar självfallet inteensamt roll i världsekonomin. Men det skulle kraftigt underlättaden nödvändiga omställningen av många fattiga länders ekonomier. Utskottet delar den grunduppfattning som framförs imotionerna 1973:1101 och 1973:625 att frågan om roll ivärldsekonomin är av avgörande betydelse för deras utvecklingsmöjligheter. Ifrämst motionen 1973:1101 framförs synpunkter på hur u-Iänderna skall fåsäkrare exportinkomster som grund för sin utveckling och lättare tillgång tillde rika ländernas marknader. Grundläggande är att bl. a. med hjälp avindustribiständ får en sådan mångsidighet i sin produktion att de kanexportera mer bearbetade varor och inte blir lika beroende av några fåprodukter. detta räcker inte. Exportinkomsterna måste dessutom bhsäkrare genom internationella rävaruavtal för fler varor och med bredareanslutning, upprättande av buffertlager och inrättande av system medsupplementär finansiering. Vidare måste de rika länderna öppna sina marknaderför produkter. bör sträva efter att ytterligare vidga ochförbättra de generella tullpreferenssystemen för - både genominternationella överenskommelser och genom utveckling av vårt eget system.Fortsatt ökat stöd till marknadsföringen av produkter är av ytterststor betydelse. Marknadsundersökningar av det slag som redan i vissutsträckning genomförts på initiativ av exportråd bör kunna genomförasi ökad omfattning. dels att utskottets hemställan under 1 och 2 bort haföljande lydelse: 1. att riksdagenuppmanar regeringen att i första hand tillsammans med övriga nordiska länderverka för att ett system med supplementär finansiering kommer till stånd samtatt som sin mening ger Kungl. Maj :t till känna vad i motionen 1973:1101 iövrigt anförs om världshandeln och åtgärder för att främja export, 2. att riksdagenmed bifall till rhotionen 1973:625 uttalar att bör verka förinternationella överenskommelser som stöder i derasexportansträngningar, 10. vid punkten 9 (Villkor för finansiellt bistånd) avherrar (), i (c), Wirmark (fp), (),() och i (c) som anser dels att utskottets yttrande bort ha följande lydelse: Som konstateras i motionen 1973:1101 har u-Iändernas redansvåra skuldsituation ytterligare förvärrats. som biständsflödet stagneraroch kapitalöverföringarna sker på mer ofördelaktiga villkor, växer återflödetav räntor, amorteringar och vinsthemtagningar. Det är väsentligt att Sverigefortsätter att verka för en allmän uppmjukning av det internationellautvecklingsbiståndet. bör vidare i sin egen biståndsverksamhet gå ispetsen för ökad användning av gåvobistånd, långivning utan ränta och enlångtgående mildring i efterhand av kreditvillkoren för de lån som redangivits. I sina petita för /74 konstaterar SIDA att bl. a.Indien, , , och har skulder av sådanomfattning att det är osannolikt att alla krediter kommer att kunnaåterbetalas. Vidare räknar man med att även och kommer attbefinna sig i ett krisläge då nya svenska krediter skulleåterbetalas. I flera av de u-Iänder till vilka huvuddelen av detsvenska finansiella biståndet går är således skuldläget mycket besvärande. Detär då enligt utskottets mening inte till fyllest att avvakta tills direktakriser uppkommer. Sådana kriser bör förebyggas genom en ytterligare mildring avbiståndsvillkoren av det slag som föreslås i motionen 1973:1101. dels att utskottets hemställan bort ha följande lydelse: att med bifall tillmotionen 1973:1101 hos Kungl. Maj:t begär förslag om ytterligare uppmjukning avvUlkoren för de nya u-landskrediter avtalar samt möjlighet att efterprövning helt eller delvis avskriva amorteringarna på gamla utvecklingslån. 11. vid punkten 13 (Humanitärt stöd och utbUdningsstöd tiUafrikanska befrielserörelser) av herrar (), i (c),Wirmark (fp), () och i (c) som anser dels att den del av utskottetsyttrande som på s. 48 börjar med "I motionen 1973:1101 uttalas" ochslutar med "i berörda delar" bort ha följande lydelse: I motionen 1973:1101 förordas att det humanitära stödettill befrielserörelserna i södra ökas. Det konstateras att inget direktstöd utgått till (ANC, ) och att stödettill befrielserörelserna i och varit av begränsadkaraktär. Motionen föreslår därför att ANC får direkt anslag till sinverksamhet, att bidragen till SWAPO ökas och att man försöker finna lämpligaformer att bistå den rhodesiska befrielserörelsen i dess helhet. Vidare förordas,i fråga om stödet till , att bistånd bör lämnas inte blott till MPLA utanäven till Nationalfronten för befrielse (FNLA). Utskottet finner det i likhet med motionen 1973:1101angeläget att det humanitära biståndet till befrielserörelser som kämpar motrasdiskriminering och politiskt förtryck i södra väsentligt vidgas. Utskottet,som med tillfredsställelse noterar att SIDA numera beslutat att ge ett förstabidrag till ANC () och att anslag beslutats till ZAPU (),förutsätter att direkta bidrag till befrielserörelserna i , ochSydafrika vid sidan av annat flyktingstöd, som kanaliseras genominternationella organ, kommer att ges i betydhgt större omfattning än hittills.Detta är speciellt motiverat med hänsyn till att FN uppmanat sina medlemsstateratt lämna dylikt stöd. Vid biståndsgivningen bör hänsyn tagas till såväl deorganisatoriska förutsättningarna för god användning av biståndet som till denstimulanseffekt biståndet kan beräknas få. Speciellt bör behovet av insatserför underhåll av familjer, som har en eller flera medlemmar engagerade ibefrielsekampen, uppmärksammas. Utskottet vill erinra om att inkomna ansökningar skallbedömas i enlighet med de av uppdragna riktlinjerna för denna form avhumanitärt bistånd och finner det naturligt att även den i motionen 1973:1101nämnda befrielserörelsen i erhåller dylikt bistånd. För detta talartillgängliga upplysningarom FNLA :s verksamhet inom , verifierade av flerautländska besökare, och det faktum att rörelsen behärskar vissa områden avlandet. FNLA:s aktiviteter i -sjukhuset i , sjukstationerna påolika platser i landet, skolor med tiotusentals elever - motiverar också sådantstöd. talar att MPLA och FNLA nu ingått en överenskommelse omsamarbete både på det politiska och mUitära planet. Vad utskottet sålunda anfört i anledning av motionen1973:1101, såvitt nu är i fråga, torde ges Kungl. Maj :t tUl känna. I motionen 1973:278 ställs yrkanden om ändrad utformningav stödet tUl de afrikanska befrielserörelserna. Motionens beskrivning av detnuvarande biståndets karaktär saknar grund. Förslaget till ändrade principerför biståndet avstyrks, då det strider mot gällande, väl fungerande riktlinjer. Med hänvisning till vad som anförts avstyrker utskottetmotionen 1973:278, såvitt nu är i fråga. dels att utskottets hemställan under 2 bort ha följandelydelse: 2. att i anledning avmotionen 1973:1101 som sin mening ger Kungl. Maj:t tUI känna vad utskottet anfört om det humanitära stödet till befrielserörelserna i södra , 12. vid punkten 13 (Humanitärt stöd och utbildningsstödtill afrikanska befrielserörelser) av herrar (), i (c), Wirmark (fp), (), () och i (c) som anser dels att den del av utskottetsyttrande på s. 48 som börjar med "Liknande motionsyrkanden" ochslutar med "i fråga" bort ha följande lydelse: Frågan om stöd till befrielserörelser som är verksamma ide av vita minoritetsregimer behärskade länderna i blir i allt störreutsträckning förknippat med ömtåliga politiska bedömningar. Därför bhr detallt viktigare att vid beslut om stöd till olika befrielserörelser kunna göraen så allsidig bedömning som möjligt. Utskottet finner av dessa skäl attflyktingberedningen bör utvidgas till att även inkludera parlamentariskrepresentation. dels att utskottets hemställan under 3 bort ha följandelydelse: 3. att i anledning avmotionen 1973:1101, i vad avser parlamentarisk representation i flyktingberedningen, som sin mening ger Kungl. Maj:t till känna vad utskottet anfört. 13. vid punkten 14 (Bidrag till enskilda organisationershjälpverksamhet) av () som anser att den del av utskottets yttrande på s. 50 som börjar med"I motionen 1973:625" och slutar med "ifrågavarandemotionsyrkande" bort ha följande lydelse: Utskottet konstaterar att niissionens och övrigt enskUthumanitärt hjälparbete med knappa resurser har nått utomordentliga resultat iu-länderna. Verksamheten skuUe kunna byggas ut. Det är i högsta gradangeläget att det statliga stödet tiU de enskUda organisationernas arbete i utvecklingsländerna kraftigt förbättras. samlats i denna verksamhet bör också tillvaratas påeffektivast möjliga sätt. Med hänsyn till de relativt låga bidrag som hittillsutgått till enskUda organisationers biståndsverksamhet anser utskottet det nuvara berättigat med en betydande höjning. I nästa budgetårs riksstat bör mandärför beräkna ett medelsbehov på lägst 25 mUj. för bidrag till missionensoch andra enskilda sammanslutningars arbete i utvecklingsländerna. 14. vid punkten 14 (Bidrag till enskilda organisationershjälpverksamhet) av herrar (), i (c), Wirmark (fp), () och i (c) som anser dels att den del av utskottetsyttrande på s, 51 som börjar med "Utskottet har erfarit" och slutarmed "delar avstyrks" bort ha följande lydelse: Utskottet vill betona värdet av de insatser som görs såvälav missionen som av andra organisationer. Dessa insatser ger låga kostnader iförhållande till uppnådd utvecklingseffekt. De leder till en kontakt och enförståelse mellan grupper av människor i mottagar- och givarland, somstimulerar de egna initiativen i utvecklingslandet som de ökar denallmänna kunskapen om utvecklingsländernas problem i vårt land. Därför är detangeläget, att alla väl grundade ansökningar om anslag kan bevUjas och attytterligare insatser stimuleras. Anslag bör i ökad omfattning ges även för verksamhetutanför kretsen av programländer. Sålunda bör stöd också ges till missionensoch andra frivilliga organisationers verksamhet i och närsyftet med insatserna är social utveckling och befrielse.