bet · FW01LU27 · 1973-12-31 00:00:00 — Lagutskottetsbetänkande nr 1973 LU 1973:27 betänkande i anledning av motion angåendeuttagande av kostnad för dikningsföretag. I motionen 1973:618 av herrarGlimnér (c) och () yrkas att hos Kungl. Maj:t anhåller omutredning och sådant förslag till lagändring att kostnad i dikningsföretag kanfastställas att utgå ur berörd fastighet. Till stöd för yrkandet anför motionärerna attdikningsföretag ofta sker genom en särskild tvångssamfällighet,dikningssamfällighet. Varje i samfälligheten ingående fastighetsägare bidrartill kostnaderna för dik-ningsföretaget i förhållande till den nytta (båtnad)dikningsföretaget medfört för hans fastighet. Fastighetsägaren svararpersonligen för förfallna bidrag. Motionärerna hävdar vidare att dessa inte kanfastställas att utgå ur fastigheten. Detta förhållande får enligt motionärernatill följd att, om en delägare i företaget saknar andra tillgångar änfastigheten och inte kan betala förfallna bidrag, dessa måste betalas av övrigadelägare, vilket motionärerna inte anser tillfredsställande. Utlåtande över motionen harinhämtats från vattenöverdomstolen, lantbruksstyrelsen, iGävleborgs län och . i länhar tUl sitt utlåtande fogat ett yttrande från lantbruksnämnden i länet. Gällande rätt m. m. Bestämmelser om dikning återfinns i7 kap. vattenlagen (VL). Bestämmelserna bygger på principen att en markägarehar full frihet att för torrläggning av sin mark uppta dike och avleda vattnet,detta även om vattnet därvid får sitt avlopp inom annans mark och om dike måsteupptas där. Anslutningsrätt och i vissa fall anslutningstvång till ettdikningsföretag föreligger enligt 7 kap. 20 § VL för fastighetsägare vilkasmark har nytta av dikningsföretaget. Enligt 7 kap. 21 § VL utgör all mark varsägare skall ta del i företaget en samfäUighet, dikningssamfällighet.Kostnaderna för dikningsföretaget fördelas mellan deltagarna efter den båtnadvarje fastighet fått av företaget (7 kap. 23 § VL). Uttaxering av deltagamas bidrag tUl dikningsföretaget skergenom att styrelsen lägger fram en debiteringslängd vid sammanträde meddeltagarna. Talan mot längden kan föras hos den allmänna underrätten. Även omså sker är deltagare skyldig att fullgöra sin inbetalning enligt debiteringslängden,om inte underrätten förordnar annorlunda. Bidragsbeloppet kan utsökas hosdeltagaren i samma ordning som om betalningsskyldighet ålagts honom genomlagakraftägande dom (7 kap. 63 § och 3 kap. 20 § VL). Detta innebär attstyrelsen kan erhålla utmätning på grund av Vid utmätning gäller att man avutmätningsbara tillgångar bör i första hand ta i anspråk sådan egendom som kananvändas till borgenärens förnöjande med minsta kostnad, förlust och annanolägenhet för gäldenären. På begäran av borgenär kan exekutionen omfatta ävenfast egendom. Fordringen är ej förenad med sådan särskild förmånsrätt som angesi 6 § förmånsrättslagen (1970:979). Genom utmätningen erhålls förmånsrätt i denfasta egendomen, dock endast efter tidigare inteckningar och utmätningar (8 §och 9 § 3 och 4 styckena förmånsrättslagen). Detta innebär i praktiken attköpeskilling för fastighet vid exekutiv auktion sällan kan komma att tas ianspråk för gäldande av uttaxerade belopp i dikningssamfällighet. Ombidragsbelopp ej kan utvinnas från en deltagare, torde beloppet kunna tas utfrån de övriga deltagarna i företaget. Någon uttrycklig bestämmelse av dettainnehåll finns dock inte i VL. 1 fråga om bidragsbelopp tWi a n d r a likartade samfäUighete r finns bestämmelser om särskild förmånsrätt. När det gäller vägsamfällighetåterfinns bestämmelser härom i lagen (1939:609) om förmånsrätt för vissafordringar enligt lagen om enskilda vägar och beträffande företag tillkomnaenligt lagen om vissa gemensamhetsanlägg-ningar i lagen (1966:701) omförmånsrätt för fordringar enligt lagen om vissa gemensamhetsanläggningar. Frågan om införandet av en särskildförmånsrätt vid dikning har tidigare övervägts i en utredning om vattenlagenstorrläggningsbestämmelser (SOU 1968:51). Detta skedde i anledning av attönskemål framförts om att förbättra statens säkerhet för ekonomiska åtaganden itorrläggningsverksamheten. Utredningen, som förklarade sig (s. 121) ha attbedöma frågan om införande av förmånsrätt av hänsyn till statens intressen vidlånegarantigivning men knappast huruvida förmånsrätt eljest var motiverad,kunde ej finna förhållandena vid statlig lånegarantigivning motivera införandetav en ny tyst förmånsrätt. I propositionen 1973:160, vilken ännu ej behandlats avriksdagen, läggs fram förslag till anläggningslag m. m. I förslaget tUlanläggningslag har sammanförts bl. a. bestämmelserna i lagen om vissagemensamhetsanläggningar samt bestämmelserna om vägsamfällighet i lagen omenskilda vägar. Propositionen innehåller vidare ett förslag till lag omförvaltning av samfalligheter. Lagförslaget ersätter den nuvarandebysam-fällighetslagen och innehåller vidare bestämmelser om förvaltning avsamfalligheter enligt anläggningslagen. För samfällighetsförenings fordran påbelopp, som vid uttaxering påförts fastighetsägare, föreslås i en särskild lagom förmånsrätt för fordringar enligt lagen om förvaltning av samfalligheterfölja förmånsrätt enligt 6 § 1 förmånsrättslagen. I den promemoria (Ds Ju 1971:16), som ligger tiU grund förde i propositionen framlagda lagförslagen, hade föreslagits att även bestämmelsernai 7 kap. VL om dikning skulle föras in i den nya anläggningslagen. Sedan dettaförslag av vissa remissinstanser kritiserats skarpt har föredragande statsrådetförordat att dikningsfrägoma inte löses i detta sammanhang utan att de tillsammans med övrigatorrläggningsfrågor överlämnas till vattenlagsutredningen för ytterligareöverväganden. har den 8december 1972 fått i tilläggsuppdrag att se över 7 kap. VL. Enligttilläggsdirektiven bör utredningen bl. a. göra en allmän översyn avtorrläggningsbestämmelserna i syfte att åstadkomma en tidsenlig lagstiftningpå området. Torrläggningsföretag har ofta ett samband med andraanläggningsföretag och med fastighetsbildningsåtgärder, förklaras det vidare idirektiven. Det sägs därför vara synnerligen angeläget att en samordning avlagstiftningen på dessa områden kommer till stånd. I direktiven understryks attsamordningen inte bara bör avse förfarandebestämmelserna utan även denmateriella regleringen. Särskilt angeläget anses det vara att de grundläggandebestämmelserna om anslutningsrätt och anslutningstvång, tvångsupplåtelse avutrymme samt kostnadsfördelning kommer att överensstämma så långt det ärmöjligt. Samtliga remissinstanser avstyrkeratt den i motionen påtalade frågan görs till föremål för särskild utredning.Lantbruksstyrelsen, lantbruksnämnden i och föreslår emellertid att motionen överlämnas tillvattenlagsutredningen för att beaktas under det fortsatta utredningsarbetet. Vattenöverdomstolen vill efter enredogörelse för gällande rätt på området understryka att uttaxeradebidragsbelopp redan enligt nu gällande bestämmelser kan under angivnaförutsättningar tas ut ur fastigheten men att denna möjlighet med hänsyn tillannan ifrågakom-mande belastning på fastigheten är av begränsat ekonomiskt värde.Vill man öka möjligheterna att ta ut bidragsbelopp ur fastigheten, torde såendast kunna ske genom att tillerkänna torrläggningsföretaget särskildförmånsrätt i fastigheten för beloppen. Vattenöverdomstolen anser emellertidatt stor återhållsamhet bör iakttas då det gäller att tillskapa nyaförmånsrätter, särskilt om dessa ej skulle inskrivas i fastighetsboken. Härtillkommer att vattenlagsutredningen fått i uppdrag att göra en allmän översyn avtorrläggningsbestämmelserna i vattenlagen i syfte att åstadkomma en tidsenliglagstiftning på området. Någon anledning att särskilt utreda den i motionenberörda frågan finner vattenöverdomstolen därför inte föreligga. Lantbruksstyrelsen framhåller att statliga garantier tillföretag samfällt utnyttjas i mycket ringa omfattning. Enligt styrelsensuppfattning synes inte behovet av lagändring på berörda område, i och förbefrämjande av statliga garantier till företag samfällt, vara lika framträdandenu som . Dikningsverksamheten har nämligen avtagit högst väsentligt vadgäller tillkomsten av nya företag. Behovet av särskild förmånsrätt och solidariskt ansvar kan enligt styrelsens uppfattning också förekomma i samband medunderhåll av dikningsföretag, även om delägares bidrag i dessa sammanhang ej ärav samma storleksordning som i samband med ett företags första utförande. Enligt styrelsens mening bör en viss enhetligheteftersträvas i berört avseende när det gäller företag av liknandesamfällighetskaraktär. Sådant lagstiftningsarbete pågår redan i samband med denblivande anläggningslagen. Styrelsen hänvisar vidare till attvattenlagsutredningen fått i uppdrag att göra en allmän översyn avdikningsbestämmelserna i vattenlagen. Styrelsen förutsätter att utredningendärvid även tar under övervägande motionäremas förslag att lättare uttagaoguldna bidrag direkt ur fastigheten. Med hänsyn till nämnda förhållanden och pågåendeutredningsarbete på hithörande område finner styrelsen ej befogat att den imotionen berörda frågan göres till föremål för särskild utredning. Motionen bördäremot enligt styrelsens mening överlämnas till vattenlagsutredningen för attbeaktas under det fortsatta utredningsarbetet. i anför att motionärernaeventuellt synes ha missförstått gällande bestämmelser. Om utdebitering skett ilaga ordning kan givetvis det till betalning förfallna beloppet uttagas urfastigheten, om andra utmätningsbara tillgångar saknas. Lantbruksnämndenpåpekar emellertid att, eftersom särskild förmånsrätt inte föreligger förbeloppet, detta inte kan uttas ur fastigheten om framförliggande fordringaruppgår till eller överstiger fastighetens värde. Detta förhållande är, framhåller lantbruksnämnden,givetvis inte tillfredsställande ur övriga dikningsintressenters synpunkt,eftersom de oguldna beloppen härigenom övervältras på dem på grund av detsubsidiära betalningsansvaret. för ett dikningsföretag kanhärigenom och genom svårigheter att genom lån finansiera företaget förorsakasmycket stora problem. När förmånsrätt för utdebiterade belopp inte föreligger,erfordras nämligen ofta säkerhet i delägarnas fastigheter för att lån skallkunna erhållas. Medgivande härtill kan enligt lantbruksnämndens mening varasvårt att erhålla av alla delägarna. hänvisar härefter till att förmånsrättenligt 6 § 1 förmånsrättslagen tillkommer vägsamfällighet och vägförening, närdet gäller uttaxerade belopp, samt att i förslaget till ny lagstiftning omgemensamhetsanläggningar föreslås att liknande bestämmelser skall gälla församfällighetsföreningar. anser det önskvärt att förmånsrättenligt samma grunder även införs för dikningsföretag enligt 7 kap. VL. Det kanenligt nämnden inte uteslutas att motionärerna med sin motion egentligen avsettinförandet av en sådan förmånsrätt. anser att den utredning sommotionärerna hemställt om bör ske i anslutning till den översyn av vattenlagen,som pågår, och att motionen därför bör överlämnas tUl vattenlagsutredningen. i delar den avlantbruksnämnden uttalade uppfattningen att det vore önskvärt att förmånsrättinfördes för företag enligt 7 kap. VL. anser att frågan lämpligentorde övervägas i ett större sammanhang, där liknande fordringar på grund av företag enligt VL ingår. anför att årskilliga regler i 7kap. VL är föråldrade och bör modemiseras. har genomdirektiv erhållit uppdrag att överarbeta hela kapitlet. Den i motionen upptagnafrågeställningen är enligt förbundet endast en del av hela det komplex, sommåste bli föremål för en genomgripande revision. Förbundet vill därför för sindel endast föreslå att motionen överlämnas till vattenlagsutredningen i och förbeaktande vid den kommande revisionen av nuvarande 7 kap. VL. I detta betänkande behandlas enmotion som tar upp vissa frågor om uttagande av kostnader för dikningsföretag. Enligt bestämmelser i 7 kap. vattenlagen är delägare idikningssamfällighet i princip skyldig att ta del i kostnadema församfällighetens torrläggning efter värdet av den båtnad som hans mark därigenombereds. Uttaxering av deltagarnas bidrag till dikningsföretaget sker genom attsamfällighetens styrelse lägger fram en debiteringslängd. Om någon avdeltagarna inte betalar förfallna belopp kan styrelsen erhålla utmätning pågrund av debiteringslängden i samma ordning som om betalningsskyldighetfastställts genom lagakraftägande dom. Vid utmätningen tas i första hand ianspråk gäldenärens lösa egendom, men på begäran av styrelsen kan exekutionomfatta även den fasta egendomen. Genom utmätningen erhålls visserligenförmånsrätt i den fasta egendomen men endast efter tidigare inteckningar ochutmätningar. Om bidragsbeloppet ej kan utvinnas från en deltagare, tordebeloppet kunna tas ut från de övriga deltagarna i företaget. I motionen hävdas att förfallna bidrag tilldikningssamfälligheten inte kan fastställas att utgå ur fast egendom. Om endelägare i samfälligheten inte kan betala uttaxerat belopp och han saknarutmätningsbara tillgångar leder detta enligt motionärerna till att beloppetmåste erläggas av övriga delägare. Motionärerna anser att detta förhållandeuppenbart inte är tillfredsställande och yrkar därför att skaU hosKungl Maj:t hemställa om utredning och sådant förslag till lagändring attkostnad i dikningsföretag kan fastställas att utgå ur fast egendom. Utskottet vill till en början ifrågasätta om intemotionärerna möjligen kan ha missförstått innehållet i gällande rätt. Såsomframgår av vad utskottet anfört ovan kan nämligen utmätning för bidrag tilldikningssamfällighet ske även i fast egendom. Denna möjlighet torde dock medhänsyn till inteckningsbelastningen på fastigheten vara av begränsat ekonomisktvärde. 1 realiteten leder oftast insolvens hos delägare, som saknarutmätningsbar lös egendom, till att förfallet belopp får erläggas av övrigadelägare. Vill man öka möjlighetema att ta ut bidragsbelopp ur berörd fastighettorde så kunna ske endast genom att man tillerkänner samfällighetens fordransådan särskild förmånsrätt som anges i 6 § 1. förmånsrättslagen, dvs. föreinteckning i egendomen. mening kan det antas att detta har varit motionärernassyfte med motionen. Remissinstanserna har också tolkat motionärernas yrkande pådetta sätt. Särskild förmånsrätt för uttaxerade bidrag har i lagtillerkänts vissa andra likartade samfalligheter. Sålunda finns bestämmelserdärom när det gäller vägsamfällighet och vägförening som bildats enligt lagenom enskilda vägar (EVL). Detsamma gäller för företag tUlkomna enligt lagen omvissa gemensamhetsanläggningar. Utskottet vill vidare erinra om att det ipropositionen 1973:160 föreslås att bestämmelserna i sistnämnda lag ochbestämmelserna om vägsamfällighet i EVL sammanförs tUl en särskildanläggningslag. För bidrag till enligt denna lag bildad samfällig-hetsföreningförordas motsvarande förmånsrätt. Det bör för övrigt anmärkas att i dendepartementspromemoria som ligger till gmnd för lagrådsremissen hadeföreslagits att anläggningslagen skulle omfatta även reglerna om dikning. Om dettaförslag godtagits hade sålunda även förevarande problem blivit löst. Med hänsyntiU det samband som dikningsfrågorna har med vissa andra vattenlagsfrågor, somövervägs av vattenlagsutredningen, har föredragande statsrådet dock ipropositionen funnit att reglema om dikning inte bör tas in i den nyaanläggningslagen. Utskottet anser för sin del att starka skäl talar för attdikningssamfäl-Ughet för uttaxerade bidrag tillerkänns förmånsrätt motsvarandeden som skall tillkomma samfällighetsföreningarna enligt anläggningslagen.Visserligen bör, såsom vattenöverdomstolen framhåller i sitt remissvar, storåterhållsamhet iakttas när det gäller att tillskapa nya förmånsrätter, särskiltom dessa ej skall inskrivas i fastighetsboken. Enligt utskottets mening är detemellertid angeläget att reglerna om uttagande av förfallna bidragöverensstämmer när det gäUer samfalligheter av likartad karaktär. Möjligheternaatt införa särskild förmånsrätt även för ifrågavarande bidrag bör därförnärmare övervägas. I samband med att förslaget till anläggningslagremitterades till lagrådet fick vattenlagsutredningen genom tiUäggsdirektiv iuppdrag att se över vattenlagens torrläggningsbestämmelser. I direktivenframhålls att torrläggningsföretag ofta har ett samband med andra anläggningsföretagoch att det därför är angeläget att en samordning av lagstiftningen på dessaområden kommer tiU stånd. Det understryks att samordningen inte bara bör avseförfarandebestämmelserna utan även den materieUa regleringen. Särskiltangeläget anses det vara att bestämmelserna om bl. a. kostnadsfördelning kommeratt överensstämma så långt det är möjligt. Med hänsyn tiU vad sålunda upptagitsi direktiven förutsätter utskottet att vattenlagsutredningen kommer att prövaäven förevarande fråga. Någon särskild utredning av frågan eller någotinitiativ från sida finner utskottet följaktligen inte erfordras. attriksdagen avslår motionen 1973:618. Närvarande: herrar i (fp)*, (), fröken i (), herrar (). (), Börjessoni (c)*, (), herrar ()*, i (s), (), (vpk), i (s)*, i SundsvaU (c)och fm i (s). * Ej närvarande vid betänkandets justering. GOTAB 735271 S 1973