bet · FW01SfU22 · 1973-12-31 00:00:00 — Socialförsäkringsutskottetsbetänkande nr 1973 SfU 1973: 22 Socialförsäkringsutskottetsbetänkande i anledning av propositionen 1973: 48 angående uttaget av avgiftertill försäkringen för tilläggspension och till den obligatoriskayrkesskadeförsäkringen jämte motioner. 1 propositionen föreslås att avgiften tillförsäkringen för tilläggspension (ATP) för skall bibehållas på 10,5 %av det pensionsgrundande löneunderlaget i stället för att, som tidigarefastställts, höjas tUl . föreslås ATP-avgiften utgå med 10,75 %och för åren 19761979 . Vidareföreslås att avgiften till den obligatoriska yrkesskadeförsäkringen bestämstill för i stället för tidigare fastställda . Detta lägreavgiftsuttag föreslås gälla även för åren 19751979. Författningsförslagenär av följande lydelse. Lagom ändring i lagen (1968: 243) om procentsatsen för uttag av avgift under åren19701974 till försäkringen för tilläggspension Härigenom förordnas, med ändring av vad somföreskrivits i lagen (1968: 243) om procentsatsen för uttag av avgift under åren1970 1974 tUl försäkringen för tUläggspension, att den i 19 kap. 5 § lagen(1962: 381) om allmän försäkring nämnda procentsatsen för uttag av avgift tillförsäkringen för tilläggspension skall för utgöra tio och en halvprocent. Denna lag träder i kraft dagen efter den, då lagenenligt därå meddelad uppgift utkommit från trycket i Svenskförfattningssamling. Lagom procentsatsen för uttag av avgift till försäkringen förtilläggspension Härigenom förordnas, att den i 19 kap. 5 § lagen(1962: 381) om allmän försäkring nämnda procentsatsen för uttag av avgift tillförsäkringen för tilläggspension skall för utgöra tio och trefjärdedels procent och för vart och ett av åren 19761979 . I Senaste lydelse 1972: 715. Lag om ändring i lagen (1954: 243) om yrkesskadeförsäkring Härigenom förordnas, att 39 § lagen(1954: 243) om yrkesskadeförsäkring skall ha nedan angivna lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 39 §2 Försäkringsavgift skall utgåefter procentsats, som fastställes av Konungen med . Procentsatsenskall vara så avvägd, att avgifterna i förening med andra tillgängliga medelförslå till bestridande av 1. ersättningar pågrund av obligatorisk försäkring enligt denna lag, lagen (1916: 235) omförsäkring för olycksfall i arbete och lagen (1929: 131) om försäkring förvissa yrkessjukdomar, 2. kostnader somföranledas av bestämmelserna i lagen (1955: 469) angående omreglering av vissaersättningar enligt lagen (nr 235) om försäkring förolycksfall i arbete m. m., lagen (1962: 303) om förhöjning av vissaersättningar i anledning av yrkesskada m. m. och lagen (1967: 919) omvärdesäkring av yrkesskadelivräntor m. m., 3. förvaltningskostnader,samt 4. erforderligfondering. Med förvaltningskostnader avses enbart omkostnadema förförsäkringsrådets och verksamhet beträffande obligatoriskyrkesskadeförsäkring. Konungen fastställer med hur stor del avförsäkringsavgifterna som skall anses svara mot förvaltningskostnader. Beslut om den procentsats, som Beslut om den procentsats, som skall tillämpas , samt skallrillämpas , samt om förvaltningskostnadsandelen omförvaltningskostnadsandelen skall fattas senast för samma årskall fattas senast . Riksförsäk- under åretdessförinnan. Riksför- ringsverket skall säkringsverketskall framlägga förslag tUl procentsats framläggaförslag till procentsats och förvaltningskostnadsandel för ochförvaltningskostnadsandel för nästföljande , i den mån be- , i den mån be slut härom icke redan fattats. sluthärom icke redan fattats. Denna lag träder i kraft dagenefter den, då lagen enligt därå meddelad uppgift utkommit från trycket iSvensk författningssamling. « Senaste lydelse 1971: 280. SfU 1973: 22 Lagom ändring i lagen (1971: 281) om procentsatsen för uttag av avgift under åren19721974 til! yrkesskadeförsäkringen m. m. Härigenom förordnas, med ändring av vad somföreskrivits i lagen (1971: 281) om procentsatsen för uttag av avgift underåren 19721974 till yrkesskadeförsäkringen m. m., att den i 39 § lagen (1954:243) om yrkesskadeförsäkring nämnda procentsatsen för uttag av försäkringsavgiftskall för vara 0,25 och att av försäkringsavgifterna ensextondedel skall anses svara mot förvaltningskostnader. Denna lag träder i kraft dagen efter den, då lagenenligt därå meddelad uppgift utkommit från trycket i Svenskförfattningssamling. Lagom procentsatsen för uttag av avgift tillyrkesskadeförsäkringen m. m. Härigenom förordnas, att den i 39 § lagen (1954:243) om yrkesskadeförsäkring nämnda procentsatsen för uttag avförsäkringsavgift skall för åren 19751979 vara 0,25 och att avförsäkringsavgifterna en sextondedel skall anses svara motförvaltningskostnader. A.Med anledning av propositionen väckta motioner: motionen 1973: 1649 av m. fl. (vpk)vari hemställs att måtte antaga följande Lagom ändring i lagen (1968:243) om procentsatsen för uttag av avgift under åren19701974 till försäkringen för tilläggspension Härigenom förordnas, med ändring av vad somföreskrivits i lagen (1968: 243) om procentsatsen för uttag av avgift underåren 19701974 till försäkringen för tilläggspension, att den i 19 kap. 5 §lagen (1962: 381) om allmän försäkring nämnda procentsatsen för uttag av avgifttill försäkringen för tilläggspension skall för utgöra . Denna lag träder i kraft dagen efter den, då lagenenligt därå meddelad uppgift utkommit från trycket i Svenskförfattningssamling. Lagom procentsatsen för uttag av avgift till försäkringen förtilläggspension Härigenom förordnas, att den i 19 kap. 5 § lagen(1962:381) om allmän försäkring nämnda procentsatsen för uttag av avgift tillförsäkringen för tUläggspension skall för åren 19751979 utgöra . Denna lag träder i kraft dagen efter den, då lagenenligt därå meddelad uppgift utkommit från trycket i Svenskförfattningssamling. Lagom procentsatsen för uttag av avgift till Härigenom förordnas, att den i 39 § lagen (1954:243) om yrkesskadeförsäkring nämnda procentsatsen för uttag avförsäkringsavgift skall för åren 19751979 vara 0,30 och att avförsäkringsavgifterna en sextondedel skall anses svara motförvaltningskostnader. motionen 1973: 1690 av m. fl. (m) varihemställs att måtte besluta att fastställa ATP-uttaget för perioden1974 1979 tiU . B.Vid början väckta tnotioner: motionen 1973: 102 av m. fl. (c) varihemställs att hos Kungl. Maj:t anhåller om prövning av möjligheternaatt befria äldre arbetskraft från avgift till tilläggspensioneringen, innebärandeatt avgift för äldre inte behöver erläggas under visst utökat antal år förevederbörandes pensionsålder; motionen 1973:641 (jfr 1973:241) av m.fl. (m) vari hemställs att bestutar att sänka ATP-uttaget fr. o. m.den 1 januari 1973 med en procentenhet; motionen 1973: 1137 av m. fl. (m, c,fp) vari hemstäUs att hos Kungl. Maj:t anhåller attpensionsålderskommittén genom tilläggsdirektiv anmodas utarbeta förslag tUldifferentierade avgifter till tilläggspensioneringen för äldre arbetskraft medbibehållen pensionsrätt, innebärande att avgiften förslagsvis halveras förarbetstagare och egenavgiftsinbetalare samt attavgiften slopas från fyllda . SfU 1973: 22 5 Avgiftsuttaget för den allmännatilläggspensioneringen har hittiUs fastställts för tre femårsperioder. Underden första perioden ökade avgiften med en procentenhet från 3till . höjdes avgiften till 9,5 %.Genom beslut av riksdag fastställdes att avgiften för skullehöjas och därefter så att den skulle komma attutgöra för och för . Med ändring av detta beslutfastställde riksdag att i avvaktan på att ställning togs tillATP-avgiften och följande år och till föreliggande förslag om attvissa sociala reformer skulle finansieras genom arbetsgivaravgifter ATP-avgiften för skulle bibehållas nivå, dvs. Förslageti propositionen innebär att avgiften också för skall utgå ,att den därefter höjs till för och till för samtatt den för åren 19771979 bibehålls på sistnämnda nivå. HerrBohman m.fl. yrkar i motionen 1973:641 att avgiften för sänks med en procentenhettill , och samma motionärer yrkar i motionen 1973: 1690 att avgiften ocksåför eftvart av åren 19741979 bestäms tiU . De framhåller bl. a. att detf. n. föreligger behov av åtgärder som stimulerar investeringsbenägenheteninom näringslivet genom att minska dess kostnadsbelastning. Imotionen 1973: 1649 av m.fl. yrkas att avgiftsuttaget för åren19741979 fastställs till . Motionärema anför bl. a. att större utrymmeskulle skapas för förbättringar av folkpensionsförmånerna om den en gångantagna planen för avgiftsuttaget följdes. Riksförsäkringsverkethar i sitt förslag till avgiftsuttag för åren 1975 1979 enhäUigt föreslagitatt avgiften fastställs tUl för hela perioden. Detta förslag hartillstyrkts av bl. a. försäkringsinspektionen som dock framhåller att omdenna avgiftsnivå bibehålls även i fortsättningen detta kan leda till attavgiftsuttaget kan behöva höjas. principproposition som låg till grund for lagstiftningen om till-läggspensioneringen(1958 A: 55) framhölls att en betydande fondering var motiverad avpensioneringens eget intresse och av samhällsekonomiska skäl. Fondmedlenskulle, med beaktande av bortfall av annat sparande, medverka till en snabbareutbyggnad av produktionsapparaten och därmed till en produktionsökning. Detframhölls också att pensionsfonden skulle möjliggöra en utjämning avkostnaderna för tilläggspensioneringen så att avgifterna för utgåendepensioner inte behövde bli så stora som de måste bli om man inteavsatte några medel tUl en fond. Denna inställning till fondbildningen harbekräftats av SfU 1973: 22 6 riksdageni samband med bestämmandet av avgiftsuttaget för såväl åren 19651969 som åren19701974. kan bedöma tillgodoser det i propositionen föreslagna avgiftsuttagetdet uttalade syftet med fondbildningen. Med hänsyn härtUl och tUl vad i övrigtanförs i propositionen, bl. a. om den beräknade befolkningsutvecklingen till år2000, anser utskottet sig böra godta den av Kungl. Maj:t gjorda avvägningen avavgiftsuttaget för åren 1974 1979. Höjningen med 1/under ensexårsperiod är enligt utskottets mening av den storleksordningen att den kanaccepteras. Utskottet tillstyrker med det anförda bifall till propositionen ochavstyrker således bifall till motionen 1973: 1649 i denna del och till motionen1973: 1690. Utskottet avstyrker också bifall till yrkandet i motionen 1973:641om en retroaktiv sänkning av ATP-uttaget fr. o. m. . Utskottetbehandlar i detta sammanhang två motioner väckta vid början, vilkabåda tar upp frågan om ATP-avgiften för äldre arbetskraft. Motionärerna i.motionen 1973: 102 av m.fl. och 1973: 1137 av m.fl.understryker angelägenheten av att den äldre arbetskraften bereds möjlighetertill sysselsättning. Detta kan enligt uttalande i den förra motionen ske genomatt man under ett visst utökat antal år före pensionsåldern befriar den äldrearbetskraften från ATP-avgift. Motionärerna i motionen 1973: 1137 är inne påliknande tankegångar och menar att man genom en differentiering avATP-avgifterna för den äldre arbetskraften bör söka göra denna mer attraktiv påarbetsmarknaden. motionerna aktualiserade frågan har behandlats av vid ett flertaltillfällen. Ar 1970 remitterade andra lagutskottet motioner i ämnet till ettflertal myndigheter och organisationer för yttrande. Av de nio remissinstansersom yttrade sig i sakfrågan avstyrkte alla utom en bifall till motionema. a. att ett genomförande av motionärernas förslag skulle innebäraatt man väsentligt rubbade den principiella överensstämmelse som rådde mellanavgifts- och förmånssidorna i systemet, att det fanns goda skäl betvivla attden föreslagna åtgärden skulle bli så effektiv från arbetsmarknadspolitisksynpunkt som motionärerna ansåg och att det måste bedömas som lämpligare att iförsta hand effektivisera och vidareutveckla systemet med selektiva arbetsmarknadspolitiskaåtgärder och att lösa frågan om ökad anställningstrygghet för den äidrearbetskraften. avstyrkte bifall till motionerna i sitt av godkändautlåtande : 91 och åberopade därvid i huvudsak de synpunkter som framförtsav remissinstanserna. Såväl 1971 som 1972 avvisade på nyttmotionsyrkanden om befrielse från ATP-avgift för äldre arbetskraft. SfU 1973: 22 7 attinta en annan ståndpunkt än . Utskottet vill erinra om attutredningen rörande anställningstrygghet och vidgad behörighet förarbetsdomstolen i ett avlämnat betänkande Trygghet i anställningen(SOU 1973: 7) lagt fram förslag till olika anställningsfrämjande åtgärder.Proposition i ämnet kan enligt vad utskottet erfarit väntas bli förelagdriksdagen . Enligt utskottets uppfattning är förslagen ägnade att ihög grad förbättra den äldre arbetskraftens ställning på arbetsmarknaden.Utskottet avstyrker därför bifall till motionema 1973: 102 och 1973: 1137. Propositioneninnehåller också förslag om att avgiften till den obligatoriskayrkesskadeförsäkringen, vilken avgift genom beslut av riksdag för år1974 fastställts tUl , nedsätts till och att avgiftenbibehålls på denna nivå . Imotionen 1973: 1649 av m.fl. yrkas att procentsatsen för uttagav avgifter tUl yrkesskadeförsäkringen bestäms till för ettvart av åren19751979. Riksförsäkringsverkethar i sitt förslag till avgiftsuttag för femårsperioden 19751979 förordat attavgift till denna försäkring skall utgå med oförändrat . Detta förslaghar tillstyrkts eller lämnats utan erinran av samtliga remissinstanser utom en.Anledningen till att departementschefen ansett sig böra begränsaavgiftsuttaget är att han i annat sammanhang ämnarförorda en höjning av arbetarskyddsavgiften från tUl fr. o. m.den 1 januari 1974. Om detta förslag antas kommer avgiften till denobligatoriska yrkesskadeförsäkringen och arbetarskyddsavgiften att tillsammansuppgå till eller nuvarande nivå. Utskottetanser sig böra biträda den i propositionen gjorda avvägningen och avstyrkersåledes bifall till motionen 1973: 1649 även i berörda del. Medhänvisning till det anförda hemställer utskottet 1.beträffande ATP-uttaget för åren 19731979 att med bifall till propositionen 1973:48 samt med avslag på motionema 1973: 641, 1973: 1690 och 1973: 1649,sistnämnda motion i motsvarande del, antar de vid propositionen fogadeförslagen till a) lag om ändring i lagen (1968:243) om procentsatsen för uttag av avgift tillförsäkringen för tiUäggspension, b) lag om procentsatsen för uttagav avgift 1979 till försäkringen för tilläggspension; 2. beträffande uttaget av avgifter till den obligatoriskayrkesskadeför säkringen för att med bifall tillpropositionen 1973: 48 antar de vid propositionen fogade förslagen till a) lag om ändringi lagen (1954: 243) om yrkesskadeförsäkring, b) lag om ändringi lagen (1971: 281) om procentsatsen för uttag av avgift under åren 19721974till yrkesskadeförsäkringen m. m.; 3. beträffande uttaget av avgifter till den obligatoriska yrkesskade försäkringen för åren 19757979 att med bifall tillpropositionen 1973: 48 och med avslag på motionen 1973: 1649 i motsvarande delantar det vid propositionen fogade förslaget till lag om procentsatsen föruttag av avgift tUl yrkesskadeförsäkringen m.m.; 4. beträffande ATP-uttaget för äldre arbetskraft att avslår motionerna 1973: 102 och 1973: 1137. Närvarande: herrar (), iVikmanshyttan (c), i (fp), Ringaby (m), i (s),i Nennesholm (c), i (s), (), frökenPehrsson (c), herrar (), i (m), fröken (), herrar (), () och * (vpk). * Ej närvarande vid betänkandets justering. beträffande frågan om 9,5-procentigt avgiftsuttag tillATP för åren 19731979 1. av herrar Ringaby (m) och i (m) vilkaansett dels att det avsnitt av utskottetsyttrande som börjar på s. 5 med "har" ochslutar på s. 6 med "" bort ha följande lydelse: Utskottet vill i detta sammanhang framhålla att ett högttotalt sparande är eftersträvansvärt endast om det motsvaras av en lika storinvesteringsefterfrågan. Om sparbenägenheten överstiger investeringsbe- SfU 1973: 22 9 nägenhetenblir resultatet arbetslöshet. Det har inte varit förenat medsvårigheter att finna efterfrågan på de medel som sparas i AP-fonden inte minstpå grund av det höga bostadsbyggande som möjliggjorts genom hyresregleringenoch genom en omfattande subven-tionering av bostadskonsumtion samt genom enuppdriven offentlig investeringsaktivitet. Däremot har en minskandeinvesteringsbenägenhet inom näringslivet kunnat observeras. Särskilt har därvidnyföretagandet och investeringarna i nya fabriker och anläggningar fallittilbaka. Den minskande investeringsbenägenheten inom näringslivet är en följdav sjunkande lönsamhet och självfinansieringsförmåga. ATP-avgiftenär en kostnad för näringslivet. Om denna kostnad ökar allt annat oförändrat minskar lönsamheten och därmed investeringsbenägenheten. kanresultatet av ett för högt ATP-uttag bli långsammare ekonomisk tillväxt och arbetslöshet.För investeringsbenägenheten i ett samhälle med privata företag saknar detvidare inte betydelse var sparandet äger rum. SärskUt när det gäller merriskfyllda investeringar liksom investeringar i forskning och tekniskutveckling är självfinansieringsförmågan betydelsefull, dvs. Otillräcklig lönsamhet leder till minskad självfinansieringsförmåga. förmenande är det nödvändigt att finna ett jämviktsläge därnäringslivet tillförsäkras en tiUräcklig lönsamhet och självfinansieringsförmågaoch därmed en investeringsbenägenhet, sorn svarar mot önskemålen om fullsysselsättning och ekonomisk utveckling. Utskottet anser att det för närvarandeföreligger behov av åtgärder, som stimulerar investeringsbenägenheten genom attminska näringslivets kostnadsbelastning. En minskning av ATP-uttaget är ensådan åtgärd. Detär enligt denna bedömning inte nödvändigt att en sänkning av ATP-uttaget måstevara förenad med ett minskat eller långsammare ökat totalt sparande isamhället. Dels torde en uttagsminskning leda till ökat företagssparande, delstorde det vara möjligt att genom sparstimu-lerande åtgärder öka det personligasparandet. Detär i och för sig inte självklart, att AP-fonden ständigt skall fortsätta attväxa fram . Även om ATP-uttaget sätts så lågt som till 8,5 procent19751979 för att sedan etappvis trappas , konunerAP-fonden att vara ca . Det torde avdetta klart framgå, att ett betydligt lägre uttag än de , somregeringen förordar i propositionen 48, är möjligt för att garantera utfästapensionsförpliktelser utan att betydande uttagshöjningar i framtidenfördenskull skall behöva tiUgripas och utan att någon egentlig fondavtappninguppstår. Utskottet biträder därför kravet i motionen 1973: 1690 att ATP-uttagetför perioden 1979 fastställs tUl . I motionerna 1973: 641 och 1973:1690 yrkas att uttaget skall sänkas tUl även för åren 19731974.Vad beträffar en sänkning av ATP-avgiften for , vill utskottet påpekaatt detta inte föranleder något administrativt besvär eftersom arbetsgivaravgifternaär preliminära och slutregleras andra året efter det de inbetalats. Inteheller utgår någon ränta på vare sig över- eller underskjutande belopp. Ensänkning av uttaget för kommer alltså att regleras genom lägre avgifterför 1975. Utskottet biträder därför yrkandena i förevarande motioner. dels att utskottet under punkten 1 bort hemställa att med bifall tillmotionerna 1973: 641 och 1973: 1690, med anledning av propositionen 1973: 48och med avslag på motionen 1973: 1649 i motsvarande del antar följande förslagtill a) Lag om ändring i lagen (1968: 243) om procentsatsen föruttag av avgift till försäkringen för tilläggspension Härigenom förordnas, med ändring avvad som föreskrivits i lagen (1968: 243) om procentsatsen för uttag av avgiftunder åren 1970 1974 tUl försäkringen för tilläggspension, att den i 19 kap. 5§ lagen (1962: 381) om allmän försäkring nämnda procentsatsen för uttag avavgift till försäkringen för tilläggspension skall för ettvart av åren 1973 och1974 utgöra nio och en halv procent. Denna lag triider i kraft dagenefter den då lagen enligt därå meddelad uppgift utkommit från trycket i Svenskförfattningssamling. b) Lag om procentsatsen för uttag av avgift under åren19751979 till försäkringen för tilläggspension Härigenom förordnas, att den i 19kap. 5 § lagen (1962: 381) om allmän försäkring nämnda procentsatsen för uttagav avgift till försäkringen för tiUäggspension skall för åren 19751979 utgöranio och en halv procent. beträffande frågan om 11-procentigt avgiftsuttag tillATP för åren 19741979 2. av i (vpk) som ansett dels att det avsnitt av utskottetsyttrande som börjar på s. 5 sista raden med "Denna inställning" ochslutar på s. 6 med "" bort ha följande lydelse: Utskottet noterar hänvisningen i motionen 1973: 1649 tilldepartementschefens uttalande i propositionen om att vid avgiftsuttaget tillATP SfU 1973: 22 11 ävenanspråk bör beaktas avseende andra delar av socialpolitiken till den allmännaförsäkringen som inte gäller tilläggspensioneringen. Utskottet delarsynpunkten i motionen att ett ännu större utrymme för sådana förbättringarskuUe finnas om den en gång antagna planen för avgiftsuttaget följdes. Dettajämte hänvisningen om grunderna för lagstiftningen om tilläggspensioneringen,som bl. a avser medverkan till en snabbare utbyggnad av produktionsapparaten vilken utskottet understrukit i det ovan anförda talar enligt utskottet förett bifall till yrkandet i motionen 1973: 1649. I detta sammanhang förtjänaräven erinras om förslagen i annat sammanhang om utnyttjande av medel urAP-fonderna för näringspolitiska insatser i utökad omfattning. Motionsyrkandetom bibehållande av den en gång antagna planen för avgiftsuttaget tillförsäkringen för tUläggspension och till den obligatoriskayrkesskadeförsäkringen bör sålunda enligt utskottets mening bifallas avriksdagen. delsatt utskottet under punkten 1 bort hemställa att med bifall till motionen 1973: 1649,med anledning av propositionen 1973: 48 samt med avslag på motionema 1973: 641och 1973: 1690 antar de vid motionen fogade förslagen till a) lag om ändring i lagen (1968:243) om procentsatsen för uttag av avgift tillförsäkringen för till-läggspension, b) lag om procentsatsen för uttagav avgift 1979 till försäkringen fot'tiUäggspension; beträffandeuttaget av avgifter till den obligatoriska yrkesskadeförsäkringen för åren19757979 3. avherr i (vpk) som med åberopande av motive ringen i reservationen 2 ansett att utskottet under punkten 3 bort hemställa att med anledning av propositionen 1973:48 och med bifall tiU motionen 1973: 1649 i motsvarande del antar det vidmotionen fogade förslaget till lag om procentsatsen för uttag av avgift underåren 19751979 till yrkesskadeförsäkringen m. m.; beträffandeATP-uttaget för äldre arbetskraft 4. av herrar i"(c), i Nennesholm (c) och fröken () vilka ansett dels att det avsnitt av utskottets yttrande sombörjar på s. 6 med "Utskottet behandlar" och slutar på s. 7 med"och 1973: 1137" bort ha följande lydelse: SfU 1973: 22 12 Den snabba utvecklingen mot större arbetslöshetbland äldre arbetstagare måste bedömas som mycket oroande och utgör enligtutskottets mening ett belägg för att de selektiva arbetsmarknadspolitiskaåtgärder som tillämpats inte varit till fyllest för att bereda denäldre arbetskraften en tillfredsställande anställningstrygghet. I ett sådantläge bör enligt utskottets mening alla vägar prövas för att förbättra de äldresarbetssituation. Ett viktigt hjälpmedel måste vara att stimulera företagen attinte bara behålla utan även nyanställa äldre arbetskraft. mening torde en sådan stimulans bäst kunna åstadkommas genomgenerellt verkande åtgärder av den art som aktualise rats i motionerna. Dethar stundom gjorts gällande att ATP-systemet skuUe lämpa sig mindre väl som ettarbetsmarknadspolitiskt medel. Utskottet har svårt att förstå den synpunkten.Ett avskaffande eller en differentiering av ATP-avgiften för äldre arbetskraftinnebär ju att man gör kostnaderna för denna arbetskraft inte oväsentligt lägreför arbetsgivaren och detta bör uppenbarligen vara ägnat att förbättra deäldres situation på arbetsmarknaden. Härtill kommer att metoden inte behövermedföra några konsekvenser vare sig för rätten till pension eller förmöjligheterna att finansiera ATP-systemet.