bet · FW01CU11 · 1973-12-31 00:00:00 — Civilutskottetsbetänkande nr 1973 CU 1973:11 betänkande i anledning av motioner rörandeden fysiska riksplaneringen m. m. Utskottet har behandlat motionerna 1973: 870 av m. fl. (m) vari- med hänvisning till motiveringen i motionen 1973:241, såvitt avser avsnittet"Marklag och äganderätt" - hemställs att hos Kungl. Maj:tanhåller att Kungl. Maj:t låter kartlägga vilka åtgärder som erfordras för atti enlighet med de riktlinjer som angivits i motionen 1973:241 underlättabebyggelse för fritid och fast bosättning i glesbygder och i anslutning tillbefintliga jordbruk, 1556 av m. fl. (c) vari hemställs attriksdagen beslutar 1. att detfortsatta fysiska riksplanearbetet skall inriktas efter de krav sommålsättningen om en så långt möjligt decentraliserad bebyggelse ställer, 2. att fastslå altdet är etl riksintresse att den bästa jordbruksmarken bevaras för fortsattjordbruksproduktion, 3. att möjlighetertill byggande skall förekomma även som åtgår för enöversiktlig planering pä sätt som angivits i moiionen, 4. att kommunernages möjlighet all på etl tidigt stadium delta i riksplaneringsarbetet, 5. att ersättningför föriorad glesbebyggelserätt skall kunna utgå på sätt som anges i motionen, 6. attvederbörande utskott ges i uppdrag att utarbeta erforderlig lagtext, 1558 av m. fl. (m) varihemställs att hos Kungl. Maj.t anhåller om utredning och förslagangående de i motionen anförda synpunkterna pä olika former av bebyggelse pälandsbygden i syfte att främja en levande landsbygd och en i alla avseendenboendevänlig miljö, 1566 av () varihemställs att godkänner att lokaliseringsprövning enligt 136 a §byggnadslagen får avse även flygplats. Samordningen mellan den fysiska ochden regionalpolitiska planeringen tas upp i moiionen 1973:1556. Där hemställsall skall besluta att det fortsatta fysiska riksplanearbetel skallinriktas efter de krav som målsättningen om en så långt som möjligtdecentraliserad Hemställan utgår från den i motionen framförda meningen,att det är viktigt att riksplaneringen bringas i samstämmighet med deregionalpolitiska strävandena. Denna uppfattning torde vara obestridd och kanväl förenas med utskottets tidigare ställningstaganden till en samordnadlångsiktig samhällsplanering. Redan på denna grund är ett föreslaget beslutobehövligt. I betänkandet CU 1972:35 har utskottet (s. 15) erinrat om sambandetmellan den fysiska planeringen och tätorlsutvecklingen och funnit attsakfrågorna i huvudsak behandlas inom den regionala planeringens ram. I enreservation (nr 8 a, s. 53) har anförts att civilministerns avutskottsmajoriteten godkända slutsatser i denna del är förenliga även med dealternativa - regionalpolitiska - handlingslinjer som föreslagits fråncenterhåll. I motionen 1973:870 förs fram ett krav på kartläggning avåtgärder för att underlätta bebyggelse i glesbygder och i anslutning tillbefintliga jordbruk. Kravet utgår frän att en stigande efterfrågan på sådanbebyggelsemark motverkas genom av höslriksdag antagna förslag tilländringar i byggnadslagstiftningen. Del anförs att utarbetade planer inte börkrävas för varje form av glesbebyggelse. I den mån motionärerna invänder mot ett generellt krav pådetaljplan är syftet redan tillgodosett. Det nu gällande kravet på översiktligakommunala bedömningar av glesbebyggelse ur allmän synpunkt bör som utskottettidigare konstaterat (CU 1972:35 s. 36) - i stället leda till att ett strikthävdande av detaljplanekravet för enstaka byggnader kan underlåtas. I den månmotionärerna vänder sig mol kravet på planbedömningar i allmänhet kan derasmening inte delas av utskottet. a. den ökande efterfrågan på mark förfritidsbebyggelse som motionärerna åberopar iir en av de faktorer som gettplaneringskraven ytterligare tyngd. Vad slutligen angår frågan om bebyggelse ianslutning till befintliga jordbruk får utskottet vidhålla sin i tidigarenämnda betänkande (s. 17) framförda enhälliga mening alt avgörandena liggerinom den kommunala planeringens ram. I detta sammanhang uttalade utskottet ävenatt en sådan lokalisering inte strider mot förordade planeringsprinciper utanär i många fall en lösning som medför ömsesidiga fördelar. Motionärernas syftei denna del får anses tillgodosett. Då det framförda kravet på kartläggning av åtgärdersålunda får anses innebära en invändning mot tidigare enhälligt godtagna beslutom översiktliga bedömningar av glesbebyggelses lämplighet ur allmän synpunktkan motionen inte tillstyrkas. Till den närmast här ovan behandlade motionen anknyterdelvis motionen 1973:1558. Önskemålet om ett ökat byggande i glesbygd har därlett fram till krav på utredning angående vissa behyggelseformer i glesbygd.Utredningen skulle avse storleken av viss gruppbebyggelse, standardkrav,ekonomiska analyser och även kunna leda till modellplaner. Den skulle även geriktlinjer för bebyggelse i anslutning till gårdsbebyggelse på landsbygden utanhinder av byggnadslagstiftningen. Utskottet har inte funnit vad imotionen anförts kunna grunda en tillstyrkan av förslaget. De frågor som önskasutredda torde kunna lösas genom kommunala beslut och enskilda initiativ utanstatlig detaljreglering. Motionen avstyrks sålunda. Det gällande kravet på översiktliga bedömningar avglesbebyggelse i ett övergångsskede sålunda i avvaktan pä en kommunalöversiktsplanering - har tagits upp i motionen 1973:1556. Där påkallas ellriksdagens beslut att möjligheter till byggande skall förekomma även under denperiod som åtgår för översiktlig planering. Motsvarande fråga behandlades även i betänkandet CU1972:35 (s. 36-37 och 61). Det konstaterades där att i de flesta kommuner tordebyggklar mark stå till förfogande. Det framhölls också att i vissa fall kanlokaliseringens lämplighet - eller olämplighet framstå som sä klar att beslutkan fattas redan före den översiktliga prövningen. Då det får förutsättas attmotionen inte syftar till att framtvinga beslut om t. ex. byggnadslov närlokaliseringen är tvivelaktig och bör prövas översiktligt, torde syftet i alltväsentligt vara tillgodosett redan genom riksdags beslut. Genom motionen 1973:1556 föreslås vidare slåfast att det är ett riksintresse att den bästa jordbruksmarken bevaras förforisatt jordbruksproduktion. riksdag (CU 1972:35 s. 16) godkände somplaneringsriktlinje vid konflikter mellan jordbrukets intressen och tätortsutbyggnadatt högvärdig jordbruksmark inte bör tas i anspråk för tätbebyggelse omlikvärdiga lösningar kan åstadkommas på annat sätt - en ståndpunkt som tidigareformulerats av jordbruksutskottet i dess betänkande JoU 1969:21. Vidaregodkändes som planeringsriktlinje (s. 17) att fritidsbebyggelsens intressenbör vika för de areella näringarnas behov. Den vetenskapliga naturvårdens ochkulturminnesvårdens intressen borde däremot (s. 17-18) tillmätas stor tyngd somrestriktion även mot de areella näringarnas intressen. Konflikterna mellan jordbrukets och tätortsutbyggnadensintressen har tagits upp även i motionerna 1973:322 och 1388, yrkandet 1 a.Dessa motioner har hänvisats till jordbruksutskottet och torde komma attbehandlas i dess betänkande JoU 1 973:1 7. I motionen 1973:1556 utvecklas inte närmare huruvida ochpå vilket sätt tidigare antagna planeringsriktlinjer önskas ändrade ellerkompletterade. Att bevarandet av jordbruksmark för sitt ändamål inomriktlinjernas ram är ett riksintresse är klarlagt redan genom prop. 1972:1 I I. Med hänsyn därtill och medbeaktande av att de ovan citerade riktlinjerna enhälligt tillstyrkts avutskottet och enhälligt godkänts av höstriksdag torde motionärernas imotionen uttryckta intressen få anses redan tillgodosedda. Sedankonfliktsituationer preciserats vid fullföljandet av riksplaneringen och deallmänna principerna, relaterade till den prövning som då skett hos Kungl.Maj:t, på nytt presenterats (CU 1972:35 s. 28) har tillfälle att påytterligare underbyggda grunder pröva en eventuellt önskvärd precisering ävenav dessa riktlinjer. I detta sammanhang får även erinrasom vikten av att motsvarande bedömningar beaktas också vid fastighetsbildning. Vidare föreslås i motionen 1973:1556 ett beslut om attkommunenia ges möjlighet att på ett tidigt stadium delta iriksplaneringsarbetet. och har redanvidtagit åtgärder enligt motionärernas syfte. Den tidsplan och de riktlinjersom kommer att gälla för kontakterna mellan länsstyrelserna och kommunernatorde tillmötesgå även mycket högt ställda anspråk i denna riktning.Motionsyrkandet får anses helt tillgodosett. Den i motionen 1973:1556 slutligen framförda hemställan omett riksdagsbeslut om ersättning för förlorad glesbebyggelserätt torde motsvaradet vid höstriksdagen väckta och i utskottets betänkande CU 1973:35 (s. 40-41,63-64) behandlade yrkandet om viss utvidgning av den övergångsvis gällande ersättningsrälten. Enligt utskottets mening har några nya synpunkter intetillförts frågan. Motionen avstyrks därför i denna del med hänvisning tillnämnda tidigare bedömningar. I detta sammanhang får slutligenbehandlas den i motionen 1973:1566 upptagna frågan om lokaliseringsprövning avflygplats. I motionen föreslås att sådan prövning, i avvaktan på en definitivlösning av denna planeringsfråga, skulle få ske genom Kungl. Maj:ts beslutenligt de provisoriska reglerna i 136 a § byggnadslagen (BL). Statliga flygplatser för linjefart, s. k.primärflygplatser, drivs och förvaltas av luftfartsverket. Landsting, kommunoch enskild kan också under vissa förutsättningar driva och förvalta flygplatsför linjefart, s. k. sekundär flygplats. Fråga om inrättande och drift avallmän flygplats -dvs. upplåten för allmänt bruk prövas av Kungl. Maj:t, somdärvid bl. a. har alt beakta att flygplatsen är lämpligt belägen från allmäntransport-försörjningssynpunkt. Beträffande enskild flygplats, som i och försig kan fylla samma trafikfunktion som en allmän flygplats, prövar luftfartsverketom hinder däremot föreligger med hänsyn till trafiksäkerheten, flygplatsensinverkan pä omgivningen m. m. Särskilda sakkunniga - trafikplaneringsutredningen hartillkallats är 1970 för att utarbeta riktlinjer för en länsvis regionaltrafikplanering. Maj:t har uppdragit åt länsstyrelserna attgenomföra en regional trafikplanering. Anvisningar för denna planering harlämnats (DsK 1972:1 och 4). 1972:111, bil. 2, strök civilministern (s.138-139) under behovet av att successivt och särskilt med avseende på denlångsiktiga planeringen alltmer samordna transportplanering, fysiskriksplanering och regionalpolitisk planering. Den regionala trafikplaneringenavsägs komma att ge förutsättningar för en mera samordnad trafikplanering ocksåpä riksplanet. Civilministern anförde vidare (s. 179) att det inom ramen förden fysiska riksplaneringens fullföljande i regional och lokal planering bordefinnas goda möjligheter alt ta upp problem som flera remissinstanser har velatlösa genom att tillämpa generalplanering för särskilda Som exempel anfördes bl. a. behovet av enförbättrad planering av flygplatsernas lokalisering. Lagstiftningen angående lokalisering av viss industri m.m. har begränsats till sådan verksamhet som tar i anspråk eller förändrarkaraktären på knappa naturresurser, på vilka ställs konkurrerande anspråk. Anledning finns inte för utskottet - och det torde inteheller ha varit motionärens avsikt - att ta ställning till riktlinjer förlokalisering av flygplatser. Sädana riktlinjer får prövas i för.sta hand inomtrafikplaneringen med hänsynstagande till regionalpolitisk och fysiskplanering. Frågan gäller huruvida det i anslutning till den fysiskariksplaneringen i avvaktan på all de översiktliga trafikplaneringsfrågorna avriksintresse kan få en mer definitiv lösning - skall öppnas någon ny möjlighettill samordnade beslut om anläggning av flygplatser. Utskottet kan - efter samråd under hand med trafik- ochinrikes-utskotten ansluta sig till meningen att även dessalokaliseringsfrågor bör kunna få en samordnad prövning. På grund av attfrågorna praktiskt manifesterar sig som markanvändningsfrågor kommer de ocksåatt aktualiseras inom den fysiska planeringens ram. Det torde vidare varaobestritt att även dessa kommunikationer ofta är av riksintresse. Som civilministern enligt ovan anfört borde det inom ramenför den fysiska riksplaneringens fullföljande i regional och lokal planeringfinnas goda möjligheter att ta upp frågor om behovet av en förbättrad planeringav flygplatsernas lokalisering. Det torde enligt utskottets mening även omriktlinjer i denna del ännu saknas finnas möjligheter till och behov av attönskemål om markreservationer för flygplatser av riksintresse så långt möjligtpreciseras vid kommande överläggningar mellan länsstyrelserna och kommunerna.För detta talar inte endast de ännu till stor del osäkra bedömningarna avflygplatsers miljöinverkan utan också behovet av en pä riksnivå samordnadlokahseringsbedömning. Enligt utskottets mening bör därför flygplatsfrågornaingå bland de särskilda intressen som enligt riksplaneringens intentioner redannu bör beaktas i planeringen. Konsekvenserna för kommunernas del av önskemålbeträffande lokalisering av och markreservation för flygplats bör sålundabelysas vid de nämnda överläggningarna och ingå i den redovisning somlänsstyrelserna har all lämna till Kungl. Maj:t. Kungl. Maj:ts möjlighet att taställning till framlagda förslag bör sålunda tills vidare omfatta ävenflygplatsfrågorna. Härmed skulle uppnås att i den fysiska planeringenaktualiserade markdispositioner i vart fall inte föregrep en förutsatt, mergenerell bedömning av flygplatsfrågorna inom i första hand trafikplaneringensram och med hänsynstagande täl bl. a. den regionalpoliiiska och den fysiskaplaneringens krav. Med en sådan ordning skulle motionärens intressen lill stordel få anses vara tillgodosedda. Vad utskottet anfört i denna del bör riksdagensom sin mening ge Kungl. Maj:t till känna. I den mån det anförda bedöms böra fåuttryck i byggnadslagstiftningen får förslag därom föreläggas . 1. beträffande endecentraliserad bebyggelse att lämnar motionen 1973:1556, yrkandet1, utan ytterligare åtgärd, 2. beträffandekartläggning av åtgärder för alt underlätta bebyggelse . i glesbygder attriksdagen avslår motionen 1973:870, 3. beträffandeutredning angående vissa bebyggelseformer i glesbygd att avslårmotionen 1973:1558, 4. beträffandeöversiktliga bedömningar av glesbebyggelse i ett övergångsskede att riksdagenavslår motionen 1973:1556, yrkandet 3, 5. beträffandebyggande på jordbruksmark, m. m., att lämnar motionen 1973:1556,yrkandet 2, utan ytterligare åtgärd, 6. beträffandekommunernas deltagande i riksplaneringsarbetet att lämnar motionen1973:1556, yrkandet 4, ulan ytterligare åtgärd, 7. beträffandeersättning för förlorad glesbebyggelserätt att avslår motionen1973:1556, yrkandena 5 och 6, 8. beträffandelokaliseringsprövning av flygplats att i anledning av motionen1973:1566 som sin mening ger Kungl. Maj :t till känna vad utskottet anföri. Närvarande: herrar Grebäck (c), (), (),Tobé (fp), i (s), fröken (), herrarPetersson i (s), i (c), (), (),(vpk), Jadestig (s), Äkerfeldt (c). Annerås (fp) och (). 1. beträffande kartläggning av åtgärder för att underlättabebyggelse i glesbygder av fröken () och () somanser att dels den del av utskottets yttrandepä s. 2 som börjar med "I den" och slutar med "intetillstyrkas" bort ha följande lydelse: Vad i motionen anförs innebär inte någon invändning motett allmänt krav på översiktliga bedömningar av även glesbebyggelsenslämplighet ur allmän synpunkt. Hemställan riktar sig däremot mot en sådantillämpning av detta krav, att detaljplan förutsätts för i det närmaste allbebyggelse. Även om en sådan utveckling kanske inte avsetls finns det teckensom tyder på en inte önskvärd formalisering av planbedömningar- Det får därför förutsättas, att statens planverk genomanvisningar stävjar denna befarade utveckling. Ytterligare anvisningarbehövs också för att hindra att de översiktliga bedömningarna inte blirschematiska på sådant sätt att stora områden av endast planlekniska skälfaktiskt beläggs med byggnadsförbud. En anpassning av nytälkommande bebyggelsetill landskapets och tidigare bebyggelses förutsättningar får inte motarbetas. Utöver denna konkreta åtgärd bör ytterligare åtgärdervidtas enligt motionens syfte. Maj:t bör kartlägga de åtgärder i övrigtsom bör vidtas för att tillgodose önskemålen om en vidgad glesbebyggelse och omverklig ägandespridning och förstärkning av den enskilda äganderätten i dessasammanhang. Härtill anslutande bedömningar tas också upp i samband med mark-och bostadsfrågorna. dels utskottets hemställan under 2 bort ha följandelydelse: 2. beträffande kartläggning avåtgärder för att underlätta bebyggelse i glesbygder att med bifalltill moiionen 1973:870 som sin mening ger Kungl. Maj:t till känna vad utskottetanfört, 2. beträffande ersättning för förlorad glesbebyggelserättav herrar Grebäck (c), Tobé (fp), fröken (), herrar iKnäred (c), Äkerfeldt (c), Ännerås (fp) och () som anser att dels det stycke i utskottetsyttrande på s. 4 som börjar med "Enligt utskottets" och slutar med"tidigare bedömningar" bort ha följande lydelse: Enligt utskottets mening är en på i motionen föreslagetsätt vidgad övergångsvis ersätlningsrätt välmotiverad. Detta gäller särskiltnär alternativ byggnadsplats inte kan anvisas på fastigheten. Den tvekan somkan råda om lämpligheten att göra en vidgning som skulle omfatta även det äldreglesbebyggelsebegreppet kan enligt utskottets mening undanröjas genom attkravet får relateras till det nya glesbebyggelsebegreppet. Vidare bör strykasunder att förslaget väl tillgodoser fördelningspolitiska syften och kan förenasmed godtagbara statsfinansiella bedömningar. Det ligger också helt i linje medriksdagens tidigare uttryckta mening att övergångsreglerna inte får uppfattassom oskäliga. Maj:t bör därför efter ytterligare överväganden framlägga förslagsom tillgodoser motionens syfte i denna del. dels utskottets hemställan under 7 bort ha följandelydelse: 7. beträffande ersättning förförlorad glesbebyggelserätt att i anledning av motionen 1973:1556,yrkandena 5 och 6, som sin mening ger Kungl. Maj:t till känna vad utskottetanfört. GOTAB 733539 S 1973