bet · FW01SoU26 · 1973-12-31 00:00:00 — Lärarförbundetanför att det dock är angeläget att nivåskillnaderna inte blir större ännödvändigt till följd av olika organisatoriska lösningar samt att börunderstrykas att den viktigaste förutsättningen är att undervisningens innehålloch målsättning är anpassad till den enskilde eleven och att specialutrustadelokaler och specialutbildade lärare finns för att möjliggöra en anpassadutbildning med hänsyn till de enskilda elevernas förutsättningar. Ställningstaganden till förslaget att yrkessärskolanbetecknas gymnasieskola anser att enändring av yrkessärskolans beteckning till gymnasiesärskola inte nu börföretas. SÖ anför att vid en genomgripande förändring avomsorgsstadgan, som skedde per på grund av ny skolstadga,övervägdes att beteckna yrkessärskolan som gymnasieskola men att man vid dettatUlfälle inte fann det lämpligt att föreslå ändring av den terminologi somfinns införd i såväl lag som stadga, då det rör sig om en specialinriktadyrkesutbildning motsvarande gamla yrkesskolan. SÖ påpekar att särskolansyrkesskola omfattar både yrkesutbUdning och yrkesträning samt attyrkesträningen i synnerhet får en helt annorlunda inriktning än yrkesutbildningeni gymnasieskolan, vilket särskilt gäller gravt störda elever som får sinträning förlagd i anslutning till vårdhem eller specialsjukhus. anför att frågan om beteckningen"gymnasieskola" skall användas även pä yrkessärskolan är en fråga somskolöverstyrelsen bör ta ställning till. påpekar attmöjligheter till en integrering av yrkessärskolan med ordinär sådan föreliggerredan enligt 6 § omsorgslagen. påpekar att, då yrkessärskolanomfattar den mycket betydelsefulla sektorn för yrkesträning även avträningsskolans elever, det särskilt under uppbyggnadsskedet inte skullevara lämpligt att terminologiskt särskilja olika delar av denna skolform samtatt någon förändring av beteckningen yrkessärskola därför inte bör ske förnärvarande. anför i yttrandettill att FUB har ingenting emot att yrkessärskolan får enbenämning som klargör att den i princip är en del av gymnasieskolan och att många utvecklingsstörda elever säkert skulle sättavärde på en sådan ändring av beteckningen som står i fuU enlighet mednormaliseringsprincipen. FUB anför emellertid att enligt en övervägandeopinion inom FUB-rörelsen bör det dock inte medföra någonändring av huvudmannaskapet. framhåller att i och för sig kan detanses vara en riktig utveckling att yrkessärskolan betecknas som gymnasieskolamen anser dock att man bör vänta med att ta ställning tUlen sådan namnändring till dess att SÖ:s läroplansarbete är färdigställt ochjämförelser bättre kan ske med den nuvarande gymnasieskolans innehåll ochmålsättning. Vidare påpekas att den föreslagna namnändringen fordrar enlagändring och att det synes förbundet därför vara lämpligt att vänta av förutangivna skäl. anser det tänkbart attyrkessärskolan betecknas som gymnasieskola och anför att en kommandeutredning bör kunna ge förslag huruvida yrkessärskolan skall betecknas somgymnasieskola. Integration av yrkessärskolan i gymnasieskolan Planeringsarbetet inriktas mot ensamordning mellan särskolans yrkesskola och gymnasieskolan. SärskUdförsöksverksamhet med närmare samverkan med gymnasieskolan pågår för närvarandebeträffande särskolans yrkesutbildning. Denna samverkan innebär att särskolansoch gymnasieskolans elever delvis samundervisas. Utvärdering kommer att skegenom SÖ :s försorg. Lokalmässig anknytning till gymnasieskolan införs ocksåsuccessivt med början på de orter, där nya gymnasieskolor byggs eller gamlaomdisponeras och där det enligt landstingens planer för verksamheten skallfinnas yrkessärskola. Såväl den pedagogiska samverkan med som den lokalmässigaanknytningen tUl gymnasieskolan försvåras av de olika bestämmelser som gällerför de båda skolformerna, särskilt med avseende på statsbidrag till utrustning,SÖ har i sina petita föreslagit samma bidragsnormer för särskolans yrkesskolasom för gymnasieskolan. SÖ delar motionärernas uppfattning att yrkessärskolanbör integreras i gymnasieskolan, en utveckling som redan påbörjats. Dennaförändring bör genomföras successivt. framhåller attHandikapprådet delar motionärernas uppfattning att en integration avyrkessärskolan i den övriga gymnasieskolan är önskvärd samt att en utvéckhng iriktning mot ökad integration redan inletts. anför att det på ettstort antal orter finns specialkurser inom gymnasieskolan där särskoleleverföljer undervisningen samt att ett växande antal elever på detta sätt följerutbildningen i gymnasieskolan. tillägger att det inte heller ärhelt ovanligt att elever som varit särskolelever antas tUl och fullföljerutbildningen vid gymnasieskolans vanliga kurser. påpekar att enintegration av yrkessärskolan med den övriga gymnasieskolan skulle kräva enomfattande översyn av omsorgslagen samt omarbetning av skollagen ochskolstadgan. framhåller att integrering avyrkessärskolans elever sker klassvis och individuellt med gymnasieskolan pämånga håll i landet och är en önskvärd utveckling. Efter hand som den fortgåendeintegreringen av särskolans yrkesundervisning ger ökade erfarenheter prövasnya vägar till samarbete med gymnasieskolan, i första hand för desärskoleelever som har förutsättningar att tillgodogöra sig något merkvalificerad yrkesutbildning. Detta sker utan hinder av nuvarande organisationinom särskolans yrkesundervisning. Läsåren 1965/66 påbörjadesförsöksverksamhet med yrkessärsko-leklasser integrerade i yrkesskolan.Resultatet blev positivt och vid många yrkesskolor inrättades klasser försärskoleelever (särkurser). Som framhållits i motionen bör särskolans elever få del avden utveckling som råder inom övriga yrkesutbildningen. Motionärernas påpekande, att "nivåskillnader ej fårvara större än vad som är absolut nödvändigt med hänsyn till eleverna" ärfullkomligt självklart. Dock synes de ha bortsett från den synnerligen storanivåskillnad, som finns inom särskolans yrkesundervisning, från yrkesträningtill yrkesskola. Undei-visningens innehåll och målsättning måste anpassastill den enskilde eleven. Med väl planerade och tUl eleverna anpassadeläroplaner, väl utmstade lokaler och specialutbildade lärare anser förbundet enintegrering i gymnasieskolan möjlig. Denna integration i gymnasieskolan fårdock inte inskränka sig tUl att yrkessärskolan lokalmässigt blir"inhyrda" i samma skola. Yrkesutbildningen bör ingå i gymnasieskolansorganisation och utgöra specialkurser där man har möjligheter att anpassautbildningens innehåll och längd tUl de enskilda elevernas förutsättningar. Övriga påpekanden m. m. anför att styrelsenvitsordar behovet av fördjupade aktiviteter och väsentlig utveckling av metoderför systematisk utbildning av särskilt de flerhandikappade utvecklingsstördaungdomarna. , som härvid hänvisar till yttrandetav , framhåUer som angelägna krav dels att den fortsatta utbildning, som yrkessärskolan ger,bör erhålla en motsvarighet, som regelmässigt omfattar även sådana elever,vilka huvudsakligen fått särskild undervisning, dels att det bör undersökas eventuellt genom enutredning av mera omfattande art än den som motionen föreslår på vad sättalla intellektuellt svaga elever skall kunna komma i åtnjutande av för demlämpad yrkesinriktad utbildning av det slag, som det nu åligger samhället attanordna för särskolans elever. anför i yttrandettUl följande. Emellertid finns det vissa sakersom faktiskt behöver uppmärksammas möjligt, även om en del av detligger utanför det utredningsupp- drag som motionärerna tänkt sig. Naturligtvis harsäryrkesskolan, hksom särskolan överhuvud, brist på lärarkrafter som inte barakan sina fack utan också lärt sig den mycket speciella pedagogik som erfordrasför yrkesutbildning och arbetsträning av utvecklingsstörda och andra begåvningshandikappade.Detta måste givetvis åtgärdas, och det är i själva verket angeläget. För det andra finns det utvecklingsstörda som tills-vidare inte får komma till säryrkesskolan därför att de anses för svårtskadade för att en yrkesundervisning eller ens en arbetsträning skall varameningsfull. I stort sett har dessa elever fått särskUd undervisning, enskilteller i små grupper under den tioåriga grundskoletiden. Emellertid gäller ävenför dem den tUl 21 (i vissa fall 23) år utsträckta skolplikten och skolrätten,och detta måste enligt vår mening utnyttjas för en fortsatt ADL-träning,verksamhetsträning av något slag eller annan pedagogisk stimulans. Enligt vadvi erfarit har också för avsikt att få till stånd någotsådant, men det skulle vara ett utomordentiigt gott stöd om villeunderstryka detta behov. För det tredje brister det till stor del i fråga omyrkesutbildningen av sådana intellektuellt svaga elever som kommer från den vanliga grundsko lan, huvudsakligen från dess specialundemsning. En mindre del av dessa elever är för övrigt utvecklingsstörda, fast de åtminstone ännu inte haft någon kontakt med omsorgsstyrelsen och särskolan, och andra ligger på gränsen till utvecklingsstörning. Även för dem gäller att en yrkesutbild ning som ökar deras möjligheter att klara sig själva bör vara ägnad att begränsa risken för att de någonsin behöver anlita det stöd som omsorgsverksamheten ger. Huvuddelen av denna grupp utgöres emellertid av ungdomar som klart icke är utveckhngsstörda, men de lider dock av begåvningsbrister som gör det särskUt angeläget att de får en ordentlig yrkesutbildning. De utgör en mångdubbelt större grupp än de utveck lingsstörda. Även om flertalet av dessa svagbegåvade sannolikt klarar sig någorlunda i livet, finns det bland dem åtskilliga som utsätts för stora svårigheter i yrkesutbildningen, i arbetslivet och . Dock vet man för lite om detta utom det att en del hamnar i arbetsvärden ty någon systematisk utvärdering av resultatet av den specialundervisning de erhåUit, i vart fall på , har knappast företagits, åtminstone inte . För en del av vad som här påtalatskan det kanske räcka om gör en positiv skrivning, som ger stöd åtåtgärder från regeringen och , men det hindrar inte att enutredning ändå kunde vara av värde, förutsatt att den inriktas på ett annatsätt än motionärerna tänkt sig. Huvudsaken får nämligen inte vara attåstadkomma formell likställighet mellan särskolan och den vaiUigaskolundervisningen utan det gäller att, på det sätt som här angetts, ta direktsikte på angelägna behov hos inte bara utvecklingsstörda utan även andrabegåvningssvaga. En sådan utredning vill vi gärna tillstyrka. I betänkandet behandlasmotionsyrkanden som avser organisationen av studie- och yrkesorienteringen igrundsärskolan, den särskilda undervisningen i hemmet för bl. a, vissapsykiskt utvecklingsstörda barn samt yrkessärskolans innehåll, målsättning ochbenämning. Som bakgrund till övervägandena rörande motionsyrkandena må trädde lagen (1967:940) angående omsorgerom vissa psykiskt utvecklingsstörda (omsorgslagen) i kraft. Den som är psykisktutvecklingsstörd skall beredas undervisning, vård och vissa andra omsorger,som närmare preciseras i lagen. Huvudmannaskapet ligger pålandstingskommunerna. Huvudmännen svarar för samtliga omsorger enligt lagen iden mån annan inte drar försorg därom. Undervisning meddelas i särskola. I samband därmed skalleleverna beredas den personliga och medicinska omvårdnad som behövs. Särskolanomfattar förskola, skola för grundundervisning (grundsärskola), tränings-skolaeller yrkesskola eller flera av dessa skolformer. För psykiskt utveckhngsstörda, som på grund avrörelsehinder, långvarig sjukdom eller liknande omständighet inte kan delta isärskolans vanliga arbete, anordnas särskUd för dem lämpad undervisning i hemmeteller på vårdinrättning. Undervisning av sådana psykiskt utvecklingsstörda som pågrund av syn- eller hörselskada inte kan följa undervisningen i särskolameddelas i specialskolan, för vilken staten svarar. För vård av psykiskt utveckhngsstörda skall finnasvårdhem, specialsjukhus, daghem för barn och sysselsättningshem. Ledningen av huvudmannens verksamhet enligt omsorgslagenskall utövas av en styrelse för omsorger om psykiskt utvecklingsstörda.Ledningen för särskola får dock överlåtas på skolstyrelsen i den kommun därsärskolan är belägen. Liksom gäller för elever i särskolan skall enligtskolstadgan (1971:235) och specialskolstadgan (1965:478) för elever igrundskolan, gymnasieskolan och specialskolan, som på grund av handikapp,långvarig sjukdom eller liknande omständighet inte kan delta i vanligtskolarbete, anordnas särskild undervisning på vårdinrättning, i elevens hemeller på annan lämplig plats. Organisationen av studie- och yrkesorienteringen igrundsärskolan fattade (prop.1971:34, UbU 1971:21) beslut om riktlinjer för en omorganisation av studie- ochyrkesorienteringen (syo) i och gymnasieskolan. Riktlinjerna innebäratt den gällande ordningen där yrkesvalslärare närmast svarat för syo inomgrundskolan samt arbetsmarknadsverkets yrkesvägledare i samarbete medkuratorerna närmast svarat för syo inom gymnasium och fackskola skallavvecklas och ersättas med en gemensam organisation för syo inom grundskolanoch gymnasieskolan med normalt en särskilt utbildad kommunalt anställdbefattningshavare som skaU ägna sig uteslutande åt syo inom skolväsendet. Dennya ordningen skall vara helt införd fr. o. m. den . Enligtriksdagens beslut skall det nya syo-systemet efter en försöksperiod utvärderasoch ånyo underställas . För särskolan gäller att i varje landstingskommun ellerlandstingsfri kommun skaU minst en av lärarna i kunskapsämnen med särskild utbildning i yrkesvägledning såsom yrkesvalslärare närmastha ansvaret för yrkesorienteringen. Arbetsuppgifterna ansluter sig till dearbetsuppgifter, som åvilat yrkesvalslärare inom . I motionen 1973:165 av m. fl. (s) begärs attstudie- och yrkesorienteringen för grundsärskolän omorganiseras enligt sammarikthnjer som skaU gälla för studie- och yrkesorienteringen i ochgymnasieskolan. Motionärerna framhåller bl. a. att eftersom eleverna igrundsärskolan har väl så stora problem i sitt studie- och yrkesvalsom andra barn grundsärskolan bör få tUlgång till studie- ochyrkesorientering efter samma organisationsformer som kommer att gälla förgymnasieskolan och . På utskottets begäran har ,, . , och lärarförbundavgivit yttranden över motionen. Inte någon av remissinstanserna tiUstyrker atten ändring av organisationen för yrkesorienteringen i grundsärskolan nu skallske. Samtliga remissinstanser med undantag för ochLandstingsförbundet framhåller att erfarenheterna av den nya organisationen förstudie- och yrkesorienteringen i det allmänna skolväsendet bör avvaktas innanställningstagande kan tas till frågan om särskolan skall erhålla likartadorganisation. uttalar att förbundet knappast kan finnaatt den föreslagna förändringen skulle innebära några avsevärda förbättringarför särskolans elever. anför att en utredning om vilkakonsekvenser den i motionen föreslagna organisationen skulle medföra försärskolverksamheten, som är splittrad på små enheter, bör företas innan beslutfattas i frågan. Förbundet anför också att det får anses önskvärt att den nyaorganisationen för studie- och yrkesorienteringen inom ochgymnasieskolan om möjligt kommer att införas i särskolan. Psykiskt utvecklingsstörda elever har i högre grad änandra elever behov av en individuellt anpassad studie- och yrkesorientering. Desom ansvarar för sådan verksamhet för nämnda elevgrupp måste ha en mycket godkunskap om den enskUde elevens personliga förutsättningar och vUlkor. Underremissbehandlingen av motionen har det enligt utskottets mening inte framkommitannat än att den nuvarande organisationen med yrkesvalslärare som närmastansvariga för yrkesorienteringen inom grundsärskolan hitintills fungerat på etti huvudsak tillfredsställande sätt. Mot denna bakgrund bör enligt utskottets meningi överensstämmelse med den ovan redovisade remissopinionen erfarenheterna frånförsöksverksamheten med den nya organisationen av studie- och yrkesorienteringeni och gymnasieskolan avvaktas, innan ställning tas till frågan omden framtida utformningen av motsvarande verksamhet på särskolområdet. Motionen1973:165 bör således enligt utskottets mening inte föranleda någon riksdagensåtgärd. Särskild undervisning i hemmet för bl. a. vissa psykisktutvecklingsstörda barn Den särskilda undervisning påvårdinrättning eller i hemmet, som skall meddelas elever som inte kan delta isärskolans vanliga arbete, skall såvitt möjligt motsvara den skolundervisning,vari eleven inte kan delta. Undervisningen skall meddelas i grupp eller, omdetta inte är möjligt eUer lämpligt, enskilt. Undervisning som meddelas enskUtbör såvitt det är lämpligt omfatta . Vid gruppundervisning ökasantalet veckotimmar. Bestämmelserna om särskild undervisning inom ,gymnasieskolan och specialskolan har motsvarande innehåll. 1 motionen 1973:302 av m. fl. (c) begärs attskolöverstyrelsen skaU ges i uppdrag att utreda kostnader och konsekvenser aven utökad särskild undervisning för barn med komplicerade handikapp medmålsättning att ge dem i jämförelse med andra grupper likvärdigautbildningsmöjligheter. Motionärerna påpekar att ofta interäcker till för att ge barnen den undervisning de skulle kunna tillgodogöra sigoch att dessutom antalet timmar är bundet till veckorna så att timantalet intekan utökas om barnet varit sjukt veckan innan. Med hänsyn tUlinnehållet i motionen i övrigt utgår utskottet från att motionen avser främst densärskUda undervisningen inom särskolan. Utskottet har inhämtat yttrande över motionen frånskolöverstyrelsen, som föreslagit att det uppdras åt överstyrelsen att beaktaäven frågan om förstärkningsåtgärder för undervisningen av gravt handikappadebarn och ungdomar i skolpliktig ålder i samband med att överstyrelsen fullgörett av Kungl. Maj:t meddelat uppdrag att utredaundervisningsbehovet för utvecklingsstörda barn med grava syn och/ellerhörselskador m. fl. framhåller att för förstnämnda gruppmålet är att eleverna i största möjliga utsträckning skaU undervisas på skolormed förstärkta personella och materiella resurser och att därför särskildundervisning i hemmet bör komma i fråga endast för elever som skulle ta skadaav en daglig förflyttning meUan bostaden och skolan. Det framhåUs att sådanaelever sannohkt mte är i stånd att ta emot koncentrerad pedagogisk stimulansmer än . Överstyrelsen påpekar beträffande utveckhngsstördabarn, som erhåller särskild undervisning i föräldrahemmet eller annat enskilthem, att det med hänsyn till medicinska och transporttekniska faktorer tordevara möjligt att undervisa flertalet av dessa barn vid daginstitution ochdärigenom ge dem den ökade stimulans som eftersträvas. När det gäller det allmänna skolväsendet har den särskildaundervisningen uppmärksammats i direktiven 1970 tillsatta utredningenom skolans inre arbete (), som skall utreda frågan om åtgärder för elevermed särskilda svårigheter i skolan och därmed sammanhängande frågor. Idirektiven för anges att utredningen bl. a. bör pröva frågan om infogandeav den särskilda undervisningen i det vanliga skolarbetet. vill understrykaangelägenheten av att insatser görs så att handikappade elever i störstamöjliga utsträckning kan delta i det vanliga skolarbetet. Särskild undervisningi hemmet bör inte tUlgripas i andra fall än då förutsättningar saknas att låtaeleverna delta i det vanliga skolarbetet. Detta måste gälla såväl inomsärskolan som inom den allmänna skolan. Som närmare framgår avskolöverstyrelsens ovan redovisade yttrande bör en konsekvens av dettaställningstagande bli att elev, som orkar med särskild undervisning utöver nugällande ram av , endast undantagsvis bör bara i behov av sådanundervisning. Med hänsyn till det anförda och till det ovan redovisadeutredningsarbetet inom och inom anser utskottet att någotriksdagens initiativ i anledning av motionen 1973:302 inte är påkallat. Yrkessärskolans innehåll, målsättning och benämning I den till omsorgslagen knutnastadgan (1968:146) angående omsorger om vissa psykiskt utvecklingsstörda(omsorgsstadgan) anges som mål för särskolan att verksamheten har till syfteatt meddela eleverna kunskaper och öva deras färdigheter samt i samarbete medhemmen främja elevernas utveckling tiU harmoniska människor och till dugligaoch ansvarskännande samhällsmedlemmar. Undervisningen i yrkessärskolan avserfrämst yrkesutbildning eller yrkesträning. Undervisningen skall avse ävenfortsatt teoretisk utbildning. Särskild läroplan för yrkessärskolan har ännuinte fastställts. har i avvaktan på fastställandet av sådanläroplan föreskrivit, att gymnasieskolans läroplan får användas i tillämpligadelar i vad avser vissa kurser som förekommer inom yrkessärskolan. I motionen 1973:665 av m. fl. (s) begärs attyrkessärskolans innehåU och målsättning skall bh föremål för utredning samtatt yrkessärskolan skall betecknas som gymnasieskola. Motionärerna påpekar bl.a. att de anser att en viss oklarhet råder beträffande innehåll ochmålsättning för yrkessärskolan och att de ser det som mycketallvarligt om eleverna i yrkessärskolan inte får ta del av utveckhngen inomövrig yrkesutbildning. Härjämte påpekas att yrkessärskolan bör få benämningengymnasieskola och integreras med den övriga gymnasieskolan. På utskottets begäran har , ,. , samt avgivit yttranden även övermotionen 1973:665. Av remissinstanserna tillstyrker , och en utredning om yrkessärskolansinnehåU och målsättning. anför att överstyrelsen för närvarandeutarbetar läroplaner för såväl yrkessärskolans yrkesutbUdning som yrkesträningsamt att yrkesutbildningens läroplaner därvid kommer att utformas så, att de i så stor utsträckning som möjligt får samma inriktning som gymnasieskolans läroplaner, medan däremot yrkesträningeninte kan anpassas efter gymnasieskolans läroplan utan kommer att inriktas motatt ge en fackanknuten träning så långt det är möjligt och i övrigt mot att geen allmän verksamhetsträning. , ochLandstingsförbundet hänvisar till det pågående läroplansarbetet inomskolöverstyrelsen. Beträffande frågan om yrkessärskolans benämning framhållerskolöverstyrelsen att benämningen gymnasieskola övervägts men inte funnit det lämpligt med en ändring av terminologin bl. a. med hänsyntill att det rör sig om specialinriktad yrkesutbildning motsvarande dentidigare yrkesskolan. Överstyrelsen påpekar att yrkessärskolan omfattar bådeyrkesutbildning och yrkesträning och att yrkesträningen får en helt annorlunda inriktningän yrkesutbildningen i gymnasieskolan. Även framhållersistnämnda för-håUande. Eftersom frågorna om yrkessärskolans mål och innehållövervägs i samband med arbete med läroplaner för yrkessärskolan,är enligt utskottets mening någon särskild utredning beträffande dessa frågorinte erforderlig. Frågan huruvida yrkessärskolan skall benämnas gymnasieskolaprövades av . anser de skäl somöverstyrelsen anfört för oförändrad benämning vara bärande. I detta sammanhangvUl utskottet framhålla att, som framgår av yttrande,integrering av yrkessärskolan med gymnasieskolan fortlöpande äger rum, då detgäller såväl pedagogisk samverkan som lokalmässig anknytning. Påpekas bör ocksåatt den möjlighet som omsorgslagen inrymmer att överlåta ledningen av särskolanpå primärkommunernas skolstyrelser i stor utsträckning utnyttjas. I enlighetmed det anförda avstyrker utskottet motionen 1973:665, 1. att riksdagenbeträffande organisationen av studie- och yrkesorienteringen i grundsärskolanavslår motionen 1973: 165, 2. att riksdagenbeträffande den särskilda undervisningen för bl. a. vissa psykisktutvecklingsstörda barn avslår motionen 1973:302, 3. att riksdagenbeträffande yrkessärskolans innehåll, målsättning och benämning avslårmotionen 1973:665. Närvarande: herrar i (s), iAlvesta (c), i (s). (), Carishamre (m), (), ()*, herrar Hylländer (fp)*, i (s),(). ()*. (), (vpk)*, frökenAndersson i (c) och ()*. * Ej närvarande vid betänkandets justering.