bet · FW01JuU19 · 1973-12-31 00:00:00 — betänkande i anledning av propositionen1973:74 med förslag till organisation av samhällets rättshjälp m. m. jämtemotioner. I propositionen 1973:74 har Kungl.Maj:t Oustitiedepartementet) föreslagit att 1. godkänna deriktlinjer för organisationen av samhällets rättshjälp som departementschefenförordar i propositionen, 2. till Allmännaadvokatbyråer m.m.: Utrustning på tilläggsstat 111 för /73 underandra huvudtiteln anvisa ett reservationsanslag av , 3. bemyndigaKungl. Maj:t att inrätta högst 30 ordinarie tjänster för chef för allmänadvokatbyrå med beteckningen r, 4. bemyndigaKungl. Maj:t att vidta de övergångsåtgärder som behövs på grund av övertagandetav personal vid rättshjälpsanstalterna,' 5. tiURättshjälpskostnader för /74 anvisa ett förslagsanslag av , 6. tillRättshjälpsnämnderna för /74 anvisa ett förslagsanslag av , 7. tiU AUmännaadvokatbyråer: Uppdragsverksamhet för /74 anvisa ettförslagsanslag av , 8. tiO Bidrag tiUallmänna advokatbyråer för /74 anvisa ett förslagsanslag av , 9. till Allmännaadvokatbyråer m.m.: Utrustning för /74 anvisa ettreservationsanslag av , 10. till Ersättning åt vittnen m. m. för budgetåret1973/74 anvisa ett förslagsanslag av . Beträffande propositionens huvudsakliga innehåU hänvisarutskottet tUl vad utskottet anför på s. 2. I samband med propositionenbehandlar utskottet två i anledning av propositionen väckta motioner, 1973:1733och 1973:1734, samt en vid början väckt motion, 1973:600. I motionen 1973:1733 av m.fl. (c) yrkas att vid behandlingen av propositionen 1973:74 beslutar 1. att centralmyndighetenåläggs att före beslut om etablering av allmän advokatbyrå eller mottagningeUer vid prövning av indragning av sådan höra , 2. att varje i rättshjälpsnämnds verksamhetsområde ingående län garanteras minst en representant i rättshjälpsnämnden. I motionen 1973:1734 av herrWinberg m. fl. (m) yrkas att vid behandlingen av propositionen1973:74 1. beslutar att rättshjälpsreformen icke skaU träda ikraft förrän , 2. uttalar att principen om allmänna advokatbyråerssjälvbärighet innebär att avskrivning av en allmän advokatbyrås ackumulerade under skott icke skall kunna ske genom att ackumulerade överskott från andra allmänna byråer tas i anspråk. I motionen 1973:600 av . (c, fp) yrkas att hos Kungl. Maj rt: anhåller att ersättningenav aUmänna medel tiU vittnen m. fl. för dag jämtetraktamente enligt det statliga reglementet fr. o. m. . Den genomgripande reform avsamhällets rättshjälp som ridigare beslutat (prop. 1972:4, JuU1972:12, rskr 1972:205 och prop. 1972:132, JuU 1973:1, rskr 1973:21) skaU trädai kraft den 1 juh 1973. Reformen, som främst regleras i den nyarättshjälpslagen, innebär bl. a. att rättshjälp i princip skall kunna erhållasi varje rättslig angelägenhet där behov av rättshjälp finns. Den rättssökandeskaU efter förmåga bidra till kostnaderna för rättshjälpen. Rättshjälp skaUlämnas av advokat eller biträdande jurist på advokatbyrå eller av annan somförordnas till biträde. En allmän advokatbyrå med staten som huvudman skall iprincip finnas i varje län. För handläggning av ärenden om rättshjälp skall finnasregionala rättshjälpsnämnder. En centralmyndighet skall handha tillsynen överoch samordningen av uppgifterna inom rättshjälpsområdet. Avsikten är attcentralmyndighetsfunktionerna skall förläggas till det blivande domstolsverketsamt i avvaktan på verkets inrättande handhas av domstolsväsendetsorganisationsnämnd (). Genom propositionen läggs fram förslag tiU organisation avrättshjälpsverksamheten m.m. Det föresläs att 30 allmänna advokatbyråer medstaten som huvudman blir inrättade. Beträffande 16 av dessa är det fråga om ettövertagande av de nuvarande rättshjälpsanstalterna medan 14 är helt nya byråer.Vidare föreslås att sex regionala rättshjälpsnämnder inrättas. Propositionen innehåller även förslag till ekonomisystemför rättshjälpsverksamheten och framstäUningar om anslag för rättshjälpskostnader,rättshjälpsnämnder, aUmänna advokatbyråer, bidrag tUl allmänna advokatbyråer,utrustning till allmänna advokatbyråer samt ersättning åt vittnen m.m. Vidareberörs avvecklingen av nuvarande rättshjälpsformer. I det följande behandlar utskottet vissa frågor som tagitsupp i motioner eller eljest tilldragit sig utskottets särskilda uppmärksamhet.I övrigt föranleder Kungl. Maj :ts förslag icke någrasärskilda uttalanden från utskottets sida. Allmänrta advokatbyråer och mottagningsverksamhet utanförhuvudorten Rättshjälpsreformen innebär somnyss nämnts att det allmänna skall lämna rättshjälp vid i princip en allmänadvokatbyrå i varje län. Offentliga rättshjälpsanstalter finns f. n. iStockholm (2 stycken), , , , , ,, , , , , , , ochHaparanda. Enligt de riktlinjer för organisationen av samhäUets rättshjälp somdepartementschefen förordar i propositionen bör aUmänna advokatbyråer finnaspå dessa 15 orter och byggas upp på grundval av de nuvaranderättshjälpsanstalterna. Härutöver bör enligt propositionen ytterligare 14allmänna advokatbyråer nu inrättas. Med ledning av bl. a. undersökningarrörande tillgången till och behovet av juridisk service har föreslagit attav de nya allmänna advokatbyråerna sju inrättas redan i samband med atträttshjälpsreformen träder i kraft, nämligen i , ,, , , och samt att snarastmöjligt därefter ytterligare sju nya advokatbyråer inrättas, nämligen i ,, (utöver de tvä byråer som ersätter nuvaranderättshjälpsanstalter), , , /och . Enligt vaddepartementschefen uttalar får det ankomma på Kungl. Maj:t att besluta vid vUkatidpunkter under /74 och på vUka platser byråerna skaU inrättas. Flertalet av de nuvarande rättshjälpsanstalterna harmottagningar på orter utanför huvudorten. I största möjliga utsträckning börenligt departementschefen mottagningsverksamhet fortfarande bedrivas på dessaorter. Även andra orter kan bli aktueUa för mottagning. Om det behövs bör ocksåde nya allmänna advokatbyråerna anordna mottagning utanför huvudorten.Härutöver förordar departementschefen att mottagningsverksamhet skall äga rumpå vissa fångvårdsanstalter. I de fall där mottagningsverksamheten visar sigolönsam får en avvägning göras mellan kostnadskonsekvenserna och allmänhetensbehov av juridisk service. Departementschefen föreslår att Kungl. Maj.t börbemyndiga centralmyndigheten att besluta om omfattningen av de allmännaadvokatbyråernas mottagningsverksamhet på annan ort än huvudort. I motionen 1973:1733 framförs önskemål om samråd mellancentralmyndigheten och landstingen i frågor om inrättande av aUmän advokatbyråsamt om anordnande och indragning av mottagningsverksamhet på orter utanförhuvudorten. Motionärerna utgår från att landstingen med deras lokala förankringhar bättre förutsättningar än centralmyndigheten att bedöma behovet av juridiskservice inom olika orter i länet. Eftersom allmänna advokatbyråer kommer attfinnas endast i större tätorter, är mottagningsverksamheten på andra orterenligt motionärerna av stor betydelse för upprätthåUandet av entUlfredsställande servicenivå. a. mot den bakgrunden anser motionärerna detvara särskilt viktigt med 1* 1973. samråd mellan centralmyndigheten och landstingen vidprövning av om mottagning skall inrättas eller bibehållas. I fråga omlokaliseringen av allmänna advokatbyråer riktar motionärerna ingen invändningmot de förslag som upptas i propositionen, med de framhåller att framtidaförändringar bl. a. såvitt gäller utbudet av juridisk service genom enskiltverksamma jurister kan komma att leda till att behovet av statligadvokatservice förändras. Med hänsyn härtiU bör man aktivt följa utvecklingenoch genom anordnande av mottagningar på ytterligare orter eUer på annat sättfrån det aUmännas sida sörja för att en tUlfredsställande juridisk servicefinns över hela landet. Också i sådant hänseende skulle enligt motionärerna ettsamarbete mellan centralmyndigheten och landstingen vara värdefullt. Underhänvisning tiU det anförda hemstäUer motionärerna att beslutar attcentralmyndigheten åläggs att höra före beslut om etablering avallmän advokatbyrå eller mottagning utanför huvudorten eller vid prövning avindragning av sådan. I samband med förra årets beslut beträffanderättshjälpsreformen uttalade utskottet att reformen uppenbarligen kommer attöka efterfrågan på biträde i rättsliga angelägenheter i sådan grad att behovetinte kan tillgodoses inom ramen för de nuvarande rättshjälpsanstalternas ochenskilda advokatbyråernas resurser. Utskottet anslöt sig också till tanken attdet allmänna skall lämna rättshjälp vid i princip en advokatbyrå i varje län.Mot bakgrund av dessa överväganden har utskottet intet att invända mot Kungl.Maj:ts förslag att nu inrätta 30 allmänna advokatbyråer. Eftersom av praktiskaskäl samtliga byråer inte kan börja sin verksamhet , harutskottet inte heller någon erinran mot departementschefens förslag att detfår ankomma på Kungl. Maj:t att besluta de skilda byråernaskall inrättas. Som departementschefen anför bör de nya byråerna byggas uppsuccessivt. Rörande lokaliseringsorterna för de nya byråerna förutsätterutskottet att beslut härom träffas under största möjliga hänsynstagande tillresultatet av de omfattande undersökningar som redovisat. I anledning avuttalandena i motionen 1973:1733 om behovet av ytterligare allmänna advokatbyråeri framtiden vill utskottet framhålla att det får förutsättas attcentralmyndigheten för rättshjälpen kontinuerligt följer rättshjälpsreformensverkningar och uppkommande förändringar i tillgången till och behovet avrättsligt biträde över hela landet samt gör de framställningar till Kungl.Maj:t om inrättande eller indragning av byråer som betingas av utvecklingen.Något ställningstagande beträffande behovet av ytterligare allmännaadvokatbyråer bör inte göras innan ett betydande erfarenhets-inaterial avreformens verkningar föreligger. Efterfrågan av juridisk service är som framhållits av DONmycket avståndskänslig. En betydande del av klienterna vid enrättshjälpsanstalt eller ett enskUt advokatkontor kommer frän ett mycketbegränsat geografisk område. Detta förhållande talar för departementschefensförslag om anordnande av mottagningar utanför de orter där de allmännaadvokatbyråerna är belägna, på samma sätt som f. n. sker vid flertaleträttshjälpsanstalter och en del enskilda advokatbyråer. ningsverksamhet utgör enligt utskottets mening också ettlämpligt medel att sörja för rättsligt biträde på orter där en advokatbyråskulle vara olönsam och kan även innebära ett smidigt sätt att tillgodosebehovet av rättslig service på viss ort i avbidan på ställningstagande tillfrågan om inrättande av en allmän advokatbyrå där. Utskottet biträder därfördepartementschefens förslag om mottagningsverksamhet utanför allmän advokatbyråshuvudort och har intet att erinra mot att centralmyndigheten bemyndigasbesluta om omfattningen av mottagningsverksamheten. Vägledande vid beslut ommottagning utanför huvudort bör liksom vid inrättande av allmänna advokatbyråervara bl. a. befolkningstätheten, antalet privatpraktiserande jurister ochantalet domstolar inom verksamhetsområdet. När det gäller det i motionen 1973:1733 framfördaönskemålet om samråd i hithörande frågor mellan centralmyndigheten ochlandstingen vUl utskottet till en början peka på att en utgångspunkt förrättshjälpsreformen är att huvudmannaskapet för det allmännasrättshjälpsverksamhet skall övertas av staten, varigenom den hittUlsvarandesplittringen av det allmännas insatser härvidlag på en mängd olika myndigheterkan upphöra. Övertagandet motiverades icke av någon kritik mot dehittUlsvarande huvudmännen, främst landstingen, utan uppbars av intresset attåstadkomma ett effektivare utnyttjande av tillgängliga resurser och attunderlätta kontrollen över samhällets kostnader för rättshjälpen. Det börtUläggas att utvidgningen av det aUmännas advokatverksamhet i första hand skallbygga på de nuvarande landstingskommunala rättshjälpsanstalterna och att dethärigenom blir möjligt att ta tUl vara de goda erfarenheterna av derasverksamhet. I fråga om mottagningsverksamheten bör vidare beaktas att denuvarande mottagningarna utanför huvudorten ofta inrättats på initiativ avberörda kommuner som i åtskUliga fall tUlhandahåller lokaler. I samband medstatens övertagande av den hittillsvarande verksamheten får i förekommande fallavtal träffas med berörda landsting och kommuner om övertagande av lokaler ochinventarier. Vid de härav föranledda kontakterna får representanter förlandsting och kommuner tillfäUe att framföra regionalt och lokalt betingadesynpunkter på frågorna om den framtida omfattningen av det allmännasadvokatverksamhet. Som anfört i fråga om mottagningsorterna för dehittillsvarande rättshjälpsanstalterna bör vidare samråd äga rum mellancentralmyndigheten och varje byrå. Det får enligt utskottets mening förutsättasatt de framstäUningar om förändringar i det allmännas utbud av juridisk servicesom i samband med reformens genomförande och därefter riktas tiUcentralmyndigheten från kommuner eUer landsting blir i största möjligautsträckning beaktade. Någon anledning att i enlighet med motionärernasönskemål formalisera samarbetet mellan centralmyndigheten och landstingen elleratt ålägga myndigheten att i vissa frågor höra landstingen föreUgger enligtutskottets mening inte. Utskottet avstyrker därför bifall tUl motionen1973:1733 i denna del. För handläggning av ärenden omrättshjälp skall finnas regionala rättshjälpsnämnder. Dessa skall bl. a. prövaansökningar om rättshjälp, förordna biträde samt bestämma ersättning tillbiträde i sådana mål eller ärenden som inte behandlas vid allmän domstol. Enligt rättshjälpslagen skaU rättshjälpsnämnd bestå avordförande, som skaU vara lagfaren och erfaren i domarvärv, samt fyra andraledamöter. Av de sistnämnda ledamöterna skall tvä vara advokater inom nämndensverksamhetsområde, en anställd på allmän advokatbyrå och en enskUt verksam.Ordförande i rättshjälpsnämnd förordnas av Kungl. Maj:t medan övriga ledamöterutses av centralmyndigheten. Av de sistnämnda utses den som skall vara enskiltverksam advokat efter förslag av och de ledamöter somej skaU vara advokater efter förslag av landsting i län inomrättshjälpsnämndens verksamhetsområde. Ingår i detta område kommun som intetillhör landstingskommun skall förslag lämnas även av fuUmäktige i kommunen.För ledamot skall finnas ersättare. Bestämmelserna om ledamot har motsvarandetillämpning på ersättare. I regel är nämnden beslutför med ordföranden och detvå lekmannaledamöterna. I vissa faU skall samtliga ledamöter delta, t. ex. omett ärende är av principieU betydelse eUer eljest av särskild vikt. Nämndensbeslutanderätt skaU kunna delegeras till tjänsteman vid nämnden.Rättshjälpsnämnds verksamhetsområde skaU bestämmas av Kungl. I anslutning till överväganden vid rättshjälpsreformensantagande uttalar sig departementschefen i propositionen för atträttshjälpsnämnder skaU inrättas på de sex orter där hovrätterna är belägna ochatt de ges samma verksamhetsområden som hovrätternas domkretsar. I organisatoriskthänseende förutses en nära anknytning mellan rättshjälpnämnderna ochhovrätterna. Sålunda avses bl. a. nämndernas personal formellt bli tjänstemänvid hovrätterna. Utskottet har ingen erinran mot vad departementschefen uttalatom inrättandet av rättshjälpsnämnder och deras verksamhetsområden. Liksomdepartementschefen anser utskottet det vara en fördel för verksamheten omnämndernas kansligöromål utförs inom hovrätterna. a. kan nämnderna vidtillfälliga vakanser och i andra speciella arbetssituationer få hjälp frånhovrätterna med personal för handläggar- och biträdesuppgifter. En följd av den föreslagna ordningen blir attverksamhetsområdet för de flesta rättshjälpsnämnderna kommer att omfatta fleralän. Exempelvis kommer att tUl rättshjälpsnämnden i höra ,, , , , och länsamt del av , och tiU nämnden i kommer att höraÖstergötlands, , , och . Med detbegränsade antal ledamöter som skall ingå i rättshjälpsnämnderna kan sompåpekas i motionen 1973:1733 vissa län komma att bli orepresenterade i dennämnd som handlägger ärenden som berör dessa län. Med hänsyn bl. a. tUl denvikt som måste läggas vid god kännedom om och kontakt med de lokala förhållandenahemställer motionärerna att beslutar att varje i rättshjälpsnämndsverksamhetsområde ingående län garanteras minst en representant i nämnden.Motionärernas önskemål om ett ökat antal ledamöter i rättshjälpsnämnd ärmotiverat främst av intresset att lokala synpunkter skall kunna göras gällandei nämnden. Härvidlag får enligt utskottets mening beaktas att dearbetsuppgifter som ankommer på rättshjälpsnämnd i huvudsak består i prövningav ansökningar om rättshjälp, förordnande av biträde och bestämmande aversättning tUl biträde samt att vid sammanträden med nämnden i dess helhetföreträdesvis endast principiellt betydelsefulla eller särskilt vUctiga ärendenskall förekomma. I sådana ärenden torde regelmässigt utrymmet för lokalasynpunkter vara begränsat. Vad i motionen anförs ger således inte anledning attfrångå föregående års beslut om antalet ledamöter i rättshjälpsnämnd, så mycketmindre som landstingen och de landstingsfria kommunerna enligt vad ovanangivits tiUförsäkrats visst inflytande på valet av lekmannarepresentanterna inämnderna. Med hänsyn tUl att vissa ärenden kan inrymma lokala aspekterförutsätter utskottet dock att centralmyndigheten vid utseendet av ledamöteroch suppleanter - även när det gäller dem som skall vara advokater igörligaste mån tillser att det uppkommer en lämplig geografisk spridning inomrättshjälpsnämndens verksamhetsområde. Härigenom kan de önskemål som liggerbakom motionsyrkandet i inte obetydlig utsträckning tillgodoses. På angivnaskäl avstyrker utskottet bifaU tiU motionen 1973:1733 i denna del. Budget- och ekonomisystem, anslagsfrågor Vid angivandet av riktlinjerna förrättshjälpsverksamhetens budget-och ekonomisystem uttalar departementschefenatt man måste välja ett system som är förenligt med verksamhetens art samt atthärvidlag den självbärighetsprincip som skaU gälla för de aUmännaadvokatbyråerna och de krav på affärsmässighet och konkurrens på hka villkormed enskilda advokater som uppställts är av särskilt intresse. I motionen 1973:1734 hemställs under hänvisning tillvissa uttalanden i propositionen att skall uttala att principen omallmänna advokatbyråers självbärighet innebär att avskrivning av en allmänadvokatbyrås ackumulerade underskott inte skall kunna ske genom attackumulerade överskott från andra allmänna byråer tas i anspråk. Ett sådantförfarande, som inte är möjligt för de enskilda advokatbyråernas del, skulleenligt motionärerna vara oförenligt med principen om konkurrens på likavillkor. I likhet med departementschefen anser utskottet att enresultatutjämning mellan de aUmänna advokatbyråerna i praktiken skuUe innebäraen "koncernbUdning" som inte skulle stå i överensstämmelse med denstäUning i förhållande tUl enskilda advokater som de aUmänna advokatbyråernaavses få. Över- eller underskott i verksamheten vid de olika byråerna får istäUet balanseras från ett budgetår tiU ett annat. Om samma advokatbyrå underflera år visar underskott får som departe- mentschefen uttalar tas upp frågan om byrån bör läggas nedeller omorganiseras. Någon avskrivning av ackumulerade underskott på en byrågenom ianspråktagande av ackumulerade överskott hos andra byråer bör på de skälsom anförts mot en resultatutjämning mellan olika byråer inte äga ram.Utskottet förutsätter att centralmyndigheten följer utvecklingen meduppmärksamhet och i så god tid lämnar förslag till erforderliga förändringar iverksamheten att den situationen inte skall behöva uppkomma att en byrå underen följd av år visar allt större underskott. Utöver vad sålunda anförts ger dethär behandlade motionsyrkandet som synes ha föranletts av vissa ipropositionen återgivna synpunkter av - inte anledning tiU några uttalandenfrän sida. Motionen 1973:1734 i denna del bör ej föranleda någon riksdagensåtgärd. I anslutning till vad sagts bör framhållas attlönsamhetsprincipen inte kan tiUämpas helt strikt vid de aUmännaadvokatbyråerna. Som angivits i det föregående får det i de faU där enmottagningsverksamhet visar sig olönsam göras en avvägning mellankostnadskonsekvenserna och allmänhetens behov av juridisk service. I vissafall, t. ex. vid mottagning på fångvårdsanstalt, kan det visa sig att desociala skälen för mottagningsverksamheten talar med sådan styrka attverksamheten bör bedrivas även om ett visst underskott uppkommer. Det kan ocksåfrån allmän synpunkt framstå som angeläget att anställda vid de allmännaadvokatbyråerna åtar sig vissa uppdrag, bl. a. som lUcvidator, god man m. m.,som inte ger inkomster som täcker kostnaderna. Utskottet finner det riktigt attpå detta sätt uppkommande kostnader liksom kostnader för tolk (översättare) ienlighet med departementschefens förslag inte bör påverka rörelseresultatet,och utskottet ansluter sig tUl det förslag om finansiering av dylika kostnadergenom ett särskilt driftbidragsanslag (Bidrag till allmänna advokatbyråer) somupptas i propositionen. Av övriga anslag som föranleds av rättshjälpsreformen viUutskottet här endast beröra anslaget Rätthjälpskostnader. Anslaget avses täckade rättshjälpskostnader (förmåner) som enligt rättshjälpslagen skall betalas avallmänna medel, dvs. framför aUt ersättning till offentlig försvarare,offentligt biträde och biträde vid allmän rättshjälp. Enligt utskottets meningbör även de kostnader som inom exekutionsväsendet föranleds av den i sambandmed rättshjälpsreformen förutskickade befrielsen från avgifter enligtexekutionsavgiftskungörelsen (1971:1027) kunna belasta förevarande anslag (seprop. 1972:4 s. 337 och SFS 1973:142). Det nuvarande anslaget Ersättning åt domare, vittnen ochparter har till övervägande delen belastats med kostnader för ersättning tilloffentliga försvarare. Som nämnts kommer kostnader för offentligförsvarare efter rättshjälpsreformens ikraftträdande att belasta det nyaanslaget Rättshjälpskostnader. Kostnader för ersättning åt vittnen blirdärigenom den största posten på anslaget. Detta bör därför,somdepartementschefen föreslår, i fortsättningen benämnas Ersättning åt vittnen m.m. 1 propositionen föreslår Kungl. Maj:t rUcsdagen att undersistnämnda anslag för /74 anvisa ett förslagsanslag av 4 000 000kr. I motionen 1973:600 framhåUs attvittnesersättningen som f. n. utgör högst . jämte traktamenteoch reseersättning enligt särskUda regler inte får håUas på en så låg nivåatt svårigheter kan uppkomma att få fram vittnesmål. Motionärerna görjämförelser med andra medverkande i rättegången och erinrar om att t. ex.ersättningen tUl nämndemän utgör . jämte traktamente enligtallmänna resereglementet. Med hänvisning härtUl yrkar motionärerna attriksdagen hos Kungl. Maj:t anhåUer att ersättningen av aUmänna medel tiUvittnen m. fl. fr. o. m. den 1 juU 1973 faststäUs tiU . jämtetraktamente enligt allmänna resereglementet. Som utskottet framhöU föregående år vid behandhngen av enmotion med ett likartat yrkande som det nu föreliggande är det angeläget attersättningsbeloppens storlek inte får inflytande pä allmänhetens beredvillighetatt vittna inför domstol. Jämförelsen med den ersättning som utgår vidnämndemannauppdrag är emeUertid enligt utskottets mening av mindre intresse,eftersom fullgörandet därav är av helt annan karaktär än vittnesinställelsen,som är grundad på en lagstadgad skyldighet som i rättskipningens intresseprincipieUt åligger envar. Med beaktande härav och med hänsyn tiU attersättningsbeloppet för tidsspiUan så sent som den 1 juh 1972 höjdes från 60tiU . fmner utskottet att det f. n. saknas utrymme för den av motionärernaföreslagna förbättringen av vittnesförmånerna. Frågan bör emeUertid fortlöpandeföljas med uppmärksamhet. Utskottet godtar departementschefens medelsberäkningrörande ifrågavarande anslag och avstyrker bifall tiU motionen 1973:600. I enlighet med statsmakternastidigare stäUningstaganden skaU rättshjälpsreformen träda i kraft iår. Som framgått av det föregående kommer därvid centralmyndighetsfunktionenatt i avbidan på inrättande förläggas tUl . Samtidigtskall sex rättshjälpsnämnder inrättas.