bet · FW01FöU21 · 1973-12-31 00:00:00 — Försvarsutskottetsbetänkande nr 1973 FöU 1973:21 betänkande med anledning av motion ommiljövårdande åtgärder inom försvaret. I motionen 1973:1118 av m.fl. (fp) om mUjövärdande åtgärder inom försvaret har föreslagitsatt hos Kungl. Maj:t hemställer om åtgärder för mUjövård inomförsvaret enligt de riktlinjer som anges i motionen. Utskottet har inhämtat yttrande över motionen frånöverbefälhavaren och . Hälsovårdsstadgan och dess tillämpning. Enligt hälsovårdsstadgan (1958.663)skall det i varje kommun finnas en hälsovårdsnämnd som har att utöva detnärmaste inseendet över den allmänna hälsovården inom kommunen. Länsstyrelsernaövervakar den allmänna hälsovården inom resp. län. Högsta tUlsynen överhälsovården i riket tillkommer och medden fördelning dem emellan som stadgas i ämbetsverkens instruktioner.Hälsovårdsstadgan äger enligt 6 § inte utan särskilt förordnande tillämpningpå anordning, anläggning eller verksamhet inom krigsmakten. Ledningen av krigsmaktens hälso- och sjukvård utövas avförsvarets sjukvårdsstyrelse som också har att meddela erforderligaföreskrifter och anvisningar för hälso- och sjukvårdens ändamålsenligabedrivande inom försvaret. Är 1968 tUlkom Grundläggande föreskrifter för hälso-och sjukvården inom krigsmakten, och påföljande är utfärdades Hälsovårdsföreskrifterför krigsmakten (HVK). Sjukvårdsstyrelsen har också utfärdat vissasärbestämmelser angående bl. a. vattenhygien och livsmedelskontroll. Hälsovårdsnämndernas roll inom mUjövården togs upp i ettpar likalydande motioner tUl riksdag (1:240 och 11:277). Attkrigsmakten är undantagen frän hälsovårdsstadgans tillämpningsområde ansågmotionärerna vara en brist. De framhöll att undantagandet innebär attprimärkommunen ej har något inflytande på exempelvis vatten- och avloppsfrågor,allmänna sanitära förhållanden, oljeförvaring, toaletters placering,samlingssalars ventilation och kökens utformning inom en anläggning som tillhörkrigsmakten. Motionärerna hemställde att mätte besluta att hosKungl. Maj:t hemställa om sådana åtgärder att hälsovårdsstadgan blir tUlämpligpå anordning, anläggning eller verksamhet inom krigsmakten. Andra lagutskottet lämnade i sitt utlåtande (2LU 1970:45)en utförlig redogörelse för bakgrunden till bestämmelsen i 6 § hälsovårdsstadgan.Med hänsyn bl. a. till mUjöskyddsfrågornas ökade betydelse ansåg utskottet detangeläget att ta till vara alla möjligheter att effektivisera och 10 saml Nr 21 samordna samhällets åtgärder för ett bättre mUjöskydd.Utskottet ansåg sig inte kunna tillstyrka motionskravet att görahälsovårdsstadgan generellt tillämplig på militära anläggningar. Det fannsdäremot enligt utskottets mening skäl att överväga en utvidgning av stadganstUlämp-ningsområde, en fråga som utskottet ansåg böra tas upp till prövning ilämpligt sammanhang. Detta blev också beslut (rskr 1970:233). Sedermera har försvarets sjukvårdsstyrelse på Kungl, Maj:ts uppdrag i skrivelse lagt fram förslag till åtgärder isyfte att bereda hälsovårdsnämnderna såsom närmast ansvariga för den kommunalahälso- och mUjövården inflytande på handläggningen av hithörande frågor inomkrigsmakten. Förslagen som utarbetats i samråd med bl. a. statensnaturvårdsverk tar främst sikte på en utveckling av det samarbete mellankommunala och mUitära myndigheter som redan förekommer på lokal nivå. DesärskUda samarbetsnämnderna föreslås bli forum även för hälsovårds- ochmUjövårdsfrägor som är av intresse för den kommun där garnisonen är belägen. Sjukvårdsstyrelsen anser att hälsovårdsföreskrifterna förkrigsmakten väl fyller sin uppgift som komplement för en specifiksamhällssektor med beaktande av de särskUda krav som föranleds av krigsmaktensuppgifter under beredskap och krig. anses hinder dock knappastföreligga att göra hälsovårdsstadgan generellt tillämplig på krigsmaktensförhållanden med de undantag som måste göras på grund av den militäraverksamhetens speciella natur. Vid en översyn bör - framhåller sjukvårdsstyrelsen- företrädare för de mUitära myndigheterna få tillfälle medverka i dehuvudavsnitt som avser de centrala hälsovårdsföreskrifternastillämpningsområde och räckvidd. tillämpad ordning för samverkan vidnybyggnadsverksamhet inom försvarssektorn fungerar enligt sjukvårdsstyrelsentiUfredsställande. Försvarets verksamhet medför avnaturliga skäl viss åverkan pä den yttre mUjön i form av markskador,bullerstörningar, vatten- och luftföroreningar m. m. Mycket görs emeUertid föratt minska skadeverkningarna. Man lägger inom försvaret ner ett betydande arbete pä atteliminera körskador och andra olägenheter som övningsverksamheten medför.Åtgärder vidtas också för att hindra förbuskning av övningsfälten. På flerafält bedrivs försök med s. ranchdrift av betesdjur. Över hela landet pågårett arbete med att avlägsna obehövliga skyttevärn, taggtråds-hinder m. m. Redan försvarets markanvändning i fred har emellertidvissa positiva effekter genom att stora mark- och vattenområden bevaras i sittursprungliga skick. De mUitära övningsfälten kan som regel användas somströvområden. Vid vissa från miljö- och naturvärdssynpunkt betydelsefulla övningsfält har särskUda samrädsorgan bildats för miljö- och Det föreligger också planer på att inomVillingsbergs skjutfält bilda ett naturreservat. En av fortifikationsförvaltningen gjord inventering avförsvarets befintliga avloppsanläggningar visar att omfattande åtgärder harvidtagits för behandling av avloppsvattnet i enlighet med gällandemiljölagstiftning. Förläggningar för mer än 100 personer har till övervägandedel antingen försetts med egna reningsverk eller anslutits till kommunala. Ävenvid övriga förläggningar förekommer praktiskt taget undantagslöst någon form avrening. Inom marinen utrustas numera nya örlogsfartyg med slutnatoalettsystem. Avsikten är att även befintliga fartyg, där sä är teknisktmöjligt, skall utrustas med tankar för avloppsvattnet. 1 samband därmed kommeruppsamhngsstationer att installeras vid örlogsbaser för omhändertagande avavloppsvattnet. När det gäUer buller frän skjut- och flygfält sökerförsvarets myndigheter eliminera sådana störningar genom inlösen avfastigheter, startförbud mot tätorter och genom omläggning av flygvägar. Motionen 1973:1118 ger en radexempel pä miljöförstöring eller risker för miljöförstöring som uppstår vidförsvarets fredsverksamhet. vitsordas de ambitiösa försök som görs avpersonal inom försvaret att komma till rätta med föreliggande mUjöproblem,Motionärerna understryker också de många positiva åtgärder som försvaretvidtar, t. ex. för att möjliggöra friluftsliv inom övningsområden och skjutfält. Försvarets åtgärder på mUjöomrädet räcker emellertid inteoch det beror enligt motionärerna på att föreskrifter, ekonomiska resurser ochspecialkunnande i stor utsträckning saknas. Det anses därför nödvändigt . attvidta särskilda åtgärder för att kartlägga, begränsa och förebyggamiljöförstöring i samband med försvarets fredsverksamhet. Motionärerna anförhärom ytterligare: De åtgärder som i första hand börvidtas är en kartläggning av mUjöförstöring och miljövård i försvaretsverksamhet, utfärdande av anvisningar och föreskrifter för miljövården samtinrättande av tjänster för mUjövårdskonsulenter, åtminstone vid de centralastaberna. En tjänst som mUitärassistent vid skulle också kunnabli av stor ömsesidig betydelse. Det bör vidare prövas huruvidamiljölagstiftningen, t. ex. naturvärdslagen, byggnadslagen ochhälsovårdsstadgan, i större utsträckning skulle kunna omfatta även försvaretsverksamhet. En ökad uppmärksamhet pä mUjövårdinom försvaret skulle framhåller motionärerna säkert röna stor uppskattninginte minst frän försvarets personal. Den skulle också utgöra ett intressantinlägg i debatten om försvarets ställning över huvud taget. Överbefälhavaren understryker attförsvarets myndigheter allvarligt strävar efter att komma till rätta med demiljöproblem som den militära verksamheten medför. Han redogör för försvaretsinsatser när det gäller mUjövården och anför följande om behovet av sådana insatser: Natur- och mUjövård är nödvändigaaktiviteter inom krigsmaktens flesta verksamhetsområden. Hänsyn till naturenutgör ett viktigt hjälpmedel i strävan att vid mUitära övningar minskaomfattningen av olycks-och sjukdomsfall samt av skadegörelse, föranledd avbristande renhållning och omgivningshygien. Utan fortlöpande mUjövårdandeåtgärder på övningsplatser och skjutfält kommer utbUdningsbetingelserna attsuccessivt försämras tU! men för försvarets effektivitet och anseende. Renhållningeni naturen på övningsplatser spelar en stor roll både för personalens trivseloch för de lokala mUitära myndigheternas förhållande till ortsbefolkningen.Försvaret är dessutom en av rikets största fastighetsförvaltare, vilketställer särskilda krav på medverkan i miljövården. Försvarets myndigheter utfärdar isamråd med naturvärdande myndigheter de föreskrifter och anvisningar förverksamheten som i varje särskilt fall kan vara erforderliga. Detta samarbetefungerar enligt överbefälhavaren bra på såväl central som regional och lokalnivå. Han anser det inte vara av behovet påkallat att därutöver utfärdagenerella bestämmelser eller föreskrifter inom miljöskyddsområdet eller attändra mUjölagstift-ningen. Överbefälhavarens uppfattning delas av statensnaturvårdsverk. Som exempel på föreskrifter som har utfärdats i samråd nämnernaturvårdsverket en skrivelse från överbefälhavaren tUl berörda mUitära myndigheterangående hänsynstagande till naturvårdssynpunkter vid utförande avförsvarsanordningar vid övningar m. m. Flygövningar är enligt naturvårdsverketett aktuellt område för åtgärder av liknande slag. Olägenheter för sjöfågelntill följd av lågflygningar över utskärgårdar har rapporterats vid fleratillfällen. Anvisningar om förbud mot sådana flygningar, åtminstone övernaturreservat och fågelskyddsområden, av året bör framhållerverket kunna utfärdas. Samstämmighet i uppfattningen föreligger också beträffandemotionärernas förslag om personalförstärkningar. En ökning av personalen förhandläggning av mUjövårdsärenden skulle enligt överbefälhavaren inte medföranågra egentliga fördelar. har för sin del svårt att se vilkauppgifter en vid verket placerad mUitärassistent skulle fä. Militära såväl somcivUa mUjövårdsfrägor behandlas med hänsyn till problemets art av resp,fackenhet. Synpunkter från övriga samhällssektorer inhämtas genom remiss- ochsanirädsförfarande i olika former. Den snabba utvecklingen på snartsagt alla samhällslivets områden har i grunden förändrat människans vUlkor,Industrialiseringen och befolkningsomflyttningen är i värt land de mestframträdande yttre tecknen pä den omvandling som skett. Denna process och de krafter denfrigjort har medfört en kraftig ökning av den materiella standarden. Samtidigthar emellertid också stora miljövärden råkat i fara. Insikten om behovet av åtgärder mot miljöförstörelsen harvuxit fram successivt. Med mUjö avses i detta sammanhang den yttre miljön, dvs.den omgivning som människan möter i naturen. Miljövården syftar dels till attförebygga ytteriigare mUjöskador, dels till att på ett aktivt sätt återställaförstörd och skadad miljö. Motionen använder begreppet miljövård i dessoinskränkta bemärkelse. Det innefattar åtgärder för att skydda, bevara ochåterställa de komponenter som är väsentliga för den mänskliga miljön. Målet för miljöpolitiken är att skapa ett sådant samhälleför människorna att vars och ens berättigade krav pä en livsvänlig miljö kantiUgodoses. I takt med att kunskapen om problemen ökat har också åtgärderna päområdet intensifierats. En rad sådana har satts in . Engod miljö framstår i allt högre grad som en väsentlig del av vår totalalevnadsstandard. Utskottet skall till en början något beröra miljövärdeninom det civila samhället och konstaterar då först att åtgärder mot miljöförstörelseinte är någon ny företeelse i det svenska samhället. Sedan gammalt har ansvaretför de omgivningshygieniska åtgärderna åvilat de lokala myndigheterna.Exploateringen av våra naturtillgångar har emellertid gjort miljövården angelägenhet för alla. Miljövärden kräver samarbete mellan stat, kommuner,näringsliv och enskilda. Statsmakternas uppgift är att ange riktlinjer ochregler för olika organs handlande på mUjövårdens område. För att nä målet för mUjöpolitiken använder samhället sigav olika medel. En omfattande administration har byggts upp med statensnaturvårdsverk och som centrala myndigheter.Länsstyrelserna har fått särskilda naturvårdsenheter. Lagstiftningen harvidgats och gjorts mera effektiv. Genom statliga ekonomiska stödåtgärder harkommuner och industrier stimulerats att vidta alltmer långtgåendereningsåtgärder. Forskningen har byggts ut kraftigt liksom utbildning ochinformation. På regeringsnivå är det framför alltjordbruksdepartementet som bär ansvaret för miljövården. Regeringen hardessutom i miljövårdsberedningen ett rådgivande och samordnande organ imUjövårdsfrägor. Under sorterar ,som är central förvaltningsmyndighet för miljövården i landet, , som har till uppgift att pröva tillåtlighetenav utsläpp frän industrier och kommunala anläggningar. Det finns också andracentrala myndigheter med uppgifter pä miljövårdens område, såsom domänverket,skogs- och lantbruksstyrelserna m, fl. Huvudansvaret för miljövården på det regionala planetåvilar länsstyrelserna, som är första beslutsinstans i naturvårdsfrågor ochbl. a. regional tillsynsmyndighet enligt miljöskyddslagstiftningen. Inomlänsstyrelsernas planeringsavdelningar finns särskilda naturvårdsenheter somofta arbetar i nära kontakt med naturvärdsverket. Länsstyrelserna biträdsi allmänhet också av naturvårdsråd där även andra regionala myndigheter, vilkasverksamhet är av betydelse för naturvården, är representerade. Ocksåföreträdare för lekmannaintressena och de lokala naturvårdsintressena samtkommunerna är representerade i råden. På det lokala planet vUar ansvaret för mUjövården påkommunala organ. är det kommunens hälsovårdsnämnd som utövar tillsynöver bestämmelsernas tillämpning. Nämnden skall härvid bl, a, se till att erforderligaoch skäliga åtgärder vidtas för motverkande av vatten- och luftföroreningar,buller och andra sädana störningar. Kommunblockens samarbetsnämnder är ettforum för bl. a. miljövårdsfrågor som rör flera kommuner inom blocket. Den översiktliga planeringen inom kommun eller samhällesker i generalplan. 1 sådan anges grunddragen för markens användning. Vidplaneringen skall undersökas vUka områden som av bl, a, frilufts- ochnaturvärdsskäl bör undantas frän tätortsbebyggelse. Generalplan antas av kommunensfullmäktige och kan efter särskild framställning fastställas av regeringen. Församordning av flera kommuners eller samhällens planering kan regionplanupprättas. Detaljplaneringen sker genom stads- eller byggnadsplan.Byggnadsverksamheten i områden som inte omfattas av dessa planer regleras genomutomplansbestämmelser. Utskottet, som härefter går över till att behandlamiljövärden inom det militära försvaret, vill för sin del understryka attförsvarets verksamhet i fredstid i princip bör vara underkastad samma krav pähänsyn tUl den yttre miljön som annan verksamhet i vårt land. Försvaret är ju -som motionärerna framhåller en integrerad del av samhället. Varkenkrigsmakten eller totalförsvaret i övrigt bör inta någon särställning iförhållande tUl andra samhällsfunktioner när det gäller att ta hänsyn tUlmUjövårdsaspekter. Det ligger i sakens natur att försvarets verksamhet ävenunder fredsförhällanden, som det nu är fråga om, medför vissa skador och även iövrigt kan påverka den yttre mUjön i negativ riktning. Miljökraven måste imånga sammanhang vägas mot de anspråk som betingas av försvarefs verksamhet.Det måste vara en uppgift för försvarets myndigheter att i varje läge bedömabehovet av miljövårdande åtgärder -förebyggande eller avhjälpande - och taansvaret för att erforderliga åtgärder genomförs. Som framgår av motionen och den redogörelse förmiljövården och försvaret som lämnats i det föregående har man inom krigsmakfenintresse för mUjövården, Det kan nämnas att det vid nyligenhar lagts fram ett elevarbete som behandlar krigsmakten och miljövården, Istudien, som innehåller en kartläggning av totalförsvarets medverkan imiljövårdsarbetet, konstateras följande: Natur- och mUjövård är nödvändigaaktiviteter inom flera av krigsmaktens verksamhetsområden. Ökad hänsyn tillmiljövårdskraven utgör ett viktigt hjälpmedel i strävan att vid militärverksamhet minska omfattningen av olycks- och sjukdomsfall samt avskadegörelse föranledd av Utan fortlöpande miljövårdkommer utbildningsbetingelser m. m. att successivt försämras till men förkrigsmaktens effektivitet och anseende. En aktiv mUjövårdsmedverkan avkrigsmakten spelar en stor roll både för förhällandet tUl allmänheten och förtrivseln bland krigsmaktens egen personal. Krigsmakten är en av rikets störstafastighetsförvaltare vilket ställer särskilda krav från miljövårdssynpunkt. Krigsmakten har således ett självklart intresse av attuppmärksamma och bevaka alla frågor som berör natur- och miljövård. De militäramyndigheterna söker därför, inom ramen för tillgängliga resurser, på alla sättförbättra natur- och miljöförhållanden inom krigsmakten Vid planläggning avmarkförvärv, byggnadsobjekt etc. tas tidigt kontakt med de miljövårdandemyndigheterna. Inom markvården vidtas regelmässigt åtgärder tUl skydd för naturoch miljö. Krigsmakten medverkar aktivt i skyddet mot miljöskador av olja m. m.Omfattande åtgärder vidtas för att begränsa buller från flyg m. m. Miljövärden kommer att ägnas fortsatt uppmärksamhet, bl.a. eftersträvas en ökning av personalens förståelse och kunskap om hithörandeproblem. Det ligger i krigsmaktens intresse att tidigt få ta del av ochmedverka i utvecklingen på miljövårdsområdet. Studien, som bedömts vara av ettstort allmänt intresse genom den kartläggning som skett av mUjövården inomtotalförsvaret, har pä initiativ av chefen för försvarsstaben distribueratstill ett antal myndigheter inom krigsmakten och till militärassistenferna vidsamtliga länsstyrelser. Under överbefälhavaren sker den fackmässiga bedömningen avmiljö-vårdsfrägorna vid vissa av de centrala förvaltningsmyndigheterna, främstfortifikationsförvaltningen, och sjukvårdsstyrelsen.Även sysslar med mUjövårdsfrägor, De regionalastaberna har att lösa miljöproblemen inom sina resp, områden, vid behov efterkonsultationer med vederbörande centrala myndighet, Pä lokal nivå är detnärmast fråga om att i miljövårdsarbetet följa centralt och regionalt utfärdadeorder, direktiv och anvisningar. Det förekommer ett relativt väl etablerat fackmässigtsamarbete i mUjövårdsfrägor såväl niellan försvarets olika organ som mellandessa och utomstående myndigheter och institutioner. Samverkan pä regional nivåunderlättas av att både nafurvärdsenheten och försvarsenhefen ingår ilänsstyrelsens planeringsavdelning. Det finns vidare möjlighet till militärrepresentation i länens naturvårdsråd, som i sådant fall kan fungera som forumför ömsesidig information. Även länsstyrelsernas militärassistenter har enviktig samordnande funktion. Såvitt utskottet kan finna torde det vara förhållandevisväl sörjt för den fackmässiga behandlingen av miljövårdsfrågorna inomförsvaret. Vad man möjligen kan ha anledning efterlysa - och det påpekas ocksåi den nämnda studien - är en större överblick och samordning i dessafrågor på central nivå. Viss samordning förekommer vid försvarsstabens allmännaavdelning. Utskottet förut,sätter att man pä ansvarigt håll med uppmärksamhetföljer utvecklingen på området och - inom ramen för tilldelade resurser -vidtar åtgärder för att genom översiktlig och sammanfattande information hållakrigsmakten å jour med densamma. Överbefälhavarenoch , som båda yttrat sig över motionen, anser att samarbetet mellan försvaretsmyndigheter och de nafurvårdande myndigheterna fungerar bra. De utfärdar isamråd sådana föreskrifter och anvisningar för verksamheten som kan behövas ivarje särskilt fall. 1 likhet med remissinstanserna anser utskottet det infevara av behovet påkallat att därutöver utfärda generella bestämmelser ellerföreskrifter inom miljöskyddsområdet eller att ändra miljölagstiftningen. Vad nu sagts gäller också hälsovårdsstadgan och desstillämpning. Utskottet har i det föregående redogjort för det undantag somgäller för krigsmakten, för kraven som framförts i angående enändring på denna punkt och för den utredning som med anledning härav har gjortsinom försvarets sjukvårdsstyrelse. HärtUl kan läggas att Kungl. Maj:t genombeslut föreskrivit att de myndigheter inom krigsmaktensom har tillsyn över hälso- och miljövårdsfrågor vid handläggningen av sådanafrågor skall samarbeta med motsvarande civila tillsynsmyndigheter. Samarbeteskall också äga rum då civil tillsynsmyndighet begär det. Om det ansespåkallat av säkerhetsskäl eller andra speciella mUitära förhållanden, får docksamarbetet begränsas eller helt underlåtas. Med hänvisning tUl vad som ovananförts hemställer utskottet att avslår motionen 1973:11 18. Pä försvarsutskottets vägnar PER Närvarande: herrar i Gäddvik (m), iEskilstuna (s), i Stenkyrka (c), Enskog (fp), i (s), i (s). Häll (s). (), Glimnér (c),i (s), Virgin (m), i (s), (), Olssoni () och (). GOTAB 73 5227 S 1973