bet · FW01LU22 · 1973-12-31 00:00:00 — Fordringar på grund av skada å person skola i första handtillgodoses med det ansvarighetsbelopp som avses i 255 § 1 mom. andrastycket. Förslår ej detta, skall återstoden av fordringarna tillsammans medövriga fordringar tillgodoses ur det belopp som avses i nämnda mom. förstastycket. Fördelningen av ansvarighetsbelopp skall ske iförhållande till fordringarnas storlek. Har redaren betalat fordran som avses i denna paragraf,skall han anses träda i fordringsägarens ställe med samma rätt som denne ochfordringsbeloppet medtagas vid fördelningen av ansvarighetsbeloppet, såvittfordringen kunnat här i riket göras gällande mot redaren. Visar redaren atthan, oaktat krav ännu ej skett, har att betala fordran som avses idenna paragraf, skall jämväl den fordringen medtagas vid fördelningen. Sjöpanträtt består, även om fordringen överlåtes ellertages i anspråk genom utmätning eller införsel eller på annat sätt övergårtill annan. Kvarstad eller annan handräckning för fordran,beträffande vilken ansvarigheten är begränsad, skall vägras och beviljad sådanåtgärd skall hävas, om redaren inom riket hos rätten eller överexekutorställer säkerhet för fulla ansvarighetsbeloppet enligt 255 § jämte ett avmyndigheten bestämt tillägg för ränta och kostnader i saken. " Senaste lydelse 1964: 85. " Senaste lydelse1964: 85. Sjöpanträtt omfattar ej ersättning, som på grund avförsäkring eller eljest utgår för skada på fartyg eller last. Rätt till betalning, som följer med retentionsrätt enligt247 §, kan göras gällande i ersättning, som på grund av försäkring eller eljestutgår för skada på fartyg eller fartygsbygge, som är föremål förretentionsrätten. gentemot alla borgenärer, för vilkas fordringar gällerbegränsning till samma ansvarighetsbelopp, och skall anses vara ställd tillförmån för alla sådana borgenärer. Har redaren ställt säkerhet för ett mindre belopp än iförsta stycket avses och ställer han därefter hos samma myndighet säkerhet föråterstoden, skall ock vad i första stycket stadgas äga tillämpning. Om redaren ställt full säkerhet efter vad i första ellerandra stycket sägs, skall på hans yrkande tidigare ställd säkerhet förfordran som avses med den fulla säkerheten frigivas. Vad i denna paragraf är stadgat skall äga motsvarandetillämpning, om säkerheten ställts hos vederbörlig myndighet i , Finlandeller . Kvarstad eller annan handräckning för fordan, beträffandevilken ansvarigheten är begränsad, skall vägras och beviljad sådan åtgärdhävas, om redaren visar, att han, innan åtgärden genomförts, utom riket ställtbetryggande och för borgenären tillgänglig säkerhet för fullaansvarighetsbeloppet enligt 255 § i någon av följande hamnar: 1. den hamn där den händelse inträffat vara fordringen grundas eller, om händelsen ej ägt rum i hamn, den första hamn som far tyget anlöpt efter händelsen; 2. landsättningshamnen, om fordringen avser skada å person; 3. lossningshamnen, om ford ringen avser skada å last. Har i fall som avses i första stycket säkerheten ställts iannan ort än där angives, prövar rätten eller överexekutor med hänsyn till Talan om betalning ur fartyg eller last för fordran, somär förenad med sjöpanträtt, får väckas mot pantägaren eller befälhavaren.Såvitt gäller last kan sådan talan dock ej väckas mot befälhavaren av fartygetsägare eller redare eller den som i egenskap av befraktare eller eljest handharfartygets drift i redarens ställe. ' Senaste lydelse 1964: 85. omständigheterna, huruvida handräckningsåtgärd, som nusagts, skall vägras eller hävas. Vad i första och andra styckena är stadgat gäller även, omden utom riket ställda säkerheten icke motsvarar det fulla ansvarighetsbeloppetenligt 255 § men redaren inom riket hos rätten eller överexekutor ställerbetryggande säkerhet för återstoden jämte ett av rätten eller överexekutorbestämt tillägg för ränta och kostnader i saken. Vad i denna paragraf är stadgat om hävande avhandräckningsåtgärd skall äga motsvarande till-lämpning i fråga om frigivandeav säkerhet, som ställts inom riket till befrielse från handräckningsåtgärd. Tvist om beräkning av belopp, vartill redares ansvarighetär be gränsad enligt 255 §, eller om fördelningen av ansvarighetsbeloppmellan borgenärer må hänskjutas till utredning och avgörande av dispaschör ifartygets hemort eller där dispasch för den orten vanligen upprättas. Harfartyget ej hemort här i riket, uppgöres dispaschen av dispaschören iStockholm. Om ärende angående gemensamt haveri med anledning av den händelse,vara ansvarigheten grundas, är anhängigt eller väntas bliva anhängiggjort hosviss dispaschör i riket, skall dock ankomma på denne att uppgöra jämväldispasch som här avses. Redaren skall hos dispaschören uppgiva namn och adress påkända sakägare. Dispaschören skall, om det ej är uppenbart att okändasakägare ej finnas, genom kungörelse, som införes i allmänna tidningarna och itidning inom orten, anmana sak- '* Senaste lydelse 1964: 85. När sådan sjöpanträtt eller retentionsrätt i fartyg somavses i detta kapitel åberopas inför svensk myndighet, skall svensk lagtill-lämpas. Åberopas annan sjöpanträtt, retentionsrätt eller liknanderättighet i fartyg, skall den prövas enligt lagen i den stat där fartyget är registrerat.Rättigheten skall dock stå tillbaka för sjöpanträtt eller retentionsrättenligt detta kapitel eller , som överensstämmer med internationellakonvention om sjöpanträtt och fartygshypotek. Rättigheten får i övrigt ejmedföra bättre rätt än den rättighet enligt detta kapitel som den närmastmotsvarar. ägarna att inom viss förelagd tid skriftligen bevaka sinrätt ävensom ingiva de handlingar, vilka de vilja åberopa. Särskilt meddelandeskall genom brev tillställas kända sakägare. I övrigt skall i tillämpligadelar gälla vad som är stadgat om dispasch vid gemensamt haveri. Kostnaden för dispasch, som avses i denna paragraf, ärredaren skyldig att ersätta, såframt ej borgenär utan skälig orsak hänskjutitsaken till dispaschör eller eljest särskilda skäl föranleda annat. Har redaren utbetalt vad som åligger honom att utgivaenligt ovan givna bestämmelser om begränsning av ansvarigheten och visar sigsedan annan borgenär hava ägt rätt till betalning av ansvarighetsbeloppet, harredaren dock icke någon ytterligare betalningsskyldighet, därest redaren, dåbetalningen erlades eller, om den skedde enligt lagakraftvunnen dom ellerdispasch, denna meddelades, icke ägde och ej heller genom vederbörligundersökning kunnat få kunskap om den andres fordran. Borgenär, som sålunda uppburit vad som rätteligen borttillkomma annan, svarar därmed för den andres fordran, såvida han ägde kunskapom fordringen, när han erhöll betalningen. Bestämmelserna i 259 § ha motsvarande tillämpning påfartyg under byggnad från det att bygget sjösättes. För tiden dessförinnangäller lagen i den stat där fartyget bygges. Upplåtelse av panträtt på grund av inteckning 261 i detta kapitel är stadgat ombegränsning av redares ansvarighet äger tillämpning jämväl i fråga omansvarighet som åvilar fartygets ägare, som ej är redare, " Senaste lydelse 1964: 85. ' Senaste lydelse 1964:85. Ägare av registrerat skepp ellerskeppsbygge, som vill upplåta panträtt i skeppet eller bygget till säkerhet förfordran, har rätt att i den ordning som angives i detta eller befraktare eller den som i redares ställe handharfartygets drift. Detsamma gäller ansvarighet vUken åvilar befälhavare ellermedlem av besättningen eller lots eller någon, som är i tjänst hos redaren,ägaren, befraktaren eller den som i redares ställe handhar fartygets drift,såframt ansvarigheten uppkommit i tjänsten. Sådan ansvarighet må begränsas,oaktat den uppkommit på grund av fel eller försummelse. Det sammanlagda belopp till vilket redare och övriga idenna paragraf omförmälda personer äga begränsa sin ansvarighet för fordringar,som uppkommit på grund av en och samma händelse, skall ej överstiga det fullaansvarighetsbeloppet enligt 255 §. kapitel hos registermyndigheten erhålla inskrivning iegendomen av visst belopp (inteckning) i svenskt eller utländskt mynt eller ifrancs som avses i 348 §. Myndighetens bevis om inskrivningen kallas pantbrev. Inteckning kan icke beviljas i andel av skepp ellerskeppsbygge, ej heller i flera skepp eller byggen gemensamt. Vad i detta kapitel är stadgat äger tillämpning, närbegränsning av ansvarighet åberopas inför svensk myndighet. Beträffande ansvarighet som avses i 254 § 1 mom. andrastycket första punkten skall dock frågan huruvida och till vilket beloppansvarigheten är begränsad, avgöras efter den lag, som gäller förtjänsteavtalet, om tjänsteavtalet regleras av lagen i annan stat, som äransluten till internationella konvention angående begränsningen avansvarigheten för ägare av fartyg som användas till fart i öppen sjö. Panträtt stiftas genom att skeppets eller skeppsbyggetsägare, efter att ha sökt inskrivning för sitt förvärv, överlämnar pantbrevetsom pant för fordringen. Bestämmelser om ägarens rätt när pantbrev icke alls ellerendast delvis utnyttjats för pantsättning (ägarhypotek) finnas i 270 §. Konungen äger förordna, att i stället för bestämmelserna idetta kapitel andra regler skola här I riket tillämpas i fråga om fartyghemmahörande i annan främmande stat än sådan, som utan förbe- " Senaste lydelse 1964: 85. " Senaste lydelse1964: 85. Panträtt, som upplåtits i skepp eller skeppsbygge,omfattar även ersättning, som på grund av försäkring eller eljest utgår förskada på egendomen. håll anslutit sig till internationellakonvention angående begränsningen av ansvarigheten för ägare av fartyg somanvändas till fart i öppen sjö. När myndighet vid utsökning eller i annat fall fördelartnedel mellan rättsägare i skepp eller skeppsbygge, har borgenär rätt att förfordran som är förenad med panträtt i egendomen, med den företrädesrättinteckningen medför enligt denna eller annan lag, få betalning ur medlenintill pantbrevets belopp. I den mån detta ej förslår, erhåller borgenären betalningur medlen genom ett till-lägg. Detta får ej överstiga femton procent avpantbrevets belopp jämte årlig ränta på detta belopp från den dagdå egendomen utmättes, konkursansökan gjordes eller de medel nedsättes someljest skola fördelas. Ha flera pantbrev överlämnats som pant för fordran och hainteckningarna samma företrädesrätt eller gälla de efter varandra,skola bestämmelserna i första stycket om pantbrevets belopp avse pantbrevenssammanlagda belopp. 265 #80 Borgenär har rätt att få betal ning enligt 264 § även om ford ringen preskriberats eller icke bli vit anmäld efter kallelse på okän da borgenärer. 266 #81 Försämras skepp ellerskeppsbygge till följd av vanyård eller sjöolycka eller av annan därmed " Förutvarande 264 § upphävd genom 1964: 85. "Förutvarande 265 § upphävd genom 1964: 85. " Förutvarande 266 § upphävdgenom 1964: 85. jämförlig orsak så att panträttens värde väsentligtminskas, får borgenären söka betalning ur egendomen fastän fordringen ej ärförfallen till betalning. Detsamma gäller, om skeppet eller bygget skallavregistreras enligt 16 § utom när bygget skall överföras till skeppsregistretsåsom skepp. Om sjöpanträtt och om preskription av fordran i vissafall Panträttsupplåtelse i vissa fall Om sjöpanträtt i fartyg och frakt Frångår skepp eller skeppsbygge innehavaren efter , är upplåtelse av panträtt som skett efter det att egendomen kom ur rätte ägarens hand utan verkan, om ej annat följer av 268 §. Vad som sagts har motsvarande till-lämpning, om förvärv av skepp eller skeppsbygge återgår såsom ogiltigt. Av utskottet föreslagen lydelse Maj:ts förslag--------- av Vad som = Kungl. Maj:ts förslag såsom ogiltigt. 267 §82 Sjöpanträtt i fartyg ochfrakl tillkommer nedanstående fordringar: Rättsvårdsavgifter,som tillkomma staten, och kostnader i fordringsägarnas gemensamma intresseför att få fartyget sålt, för dess bevarande intill försäljningen och förköpeskillingens fördelning; tonavgifter, fyr- och båkav-gifter, hamnavgifteroch andra offentliga avgifter och pålagor av samma slag; kostnader förlots-ning och för bevakning och bevarande av fartyget, sedan det inkommit isista hamn; 2. fordranå hyra och annan gottgörelse, som tillkommer å fartyget anställd person pågrund av tjänsteavtal med redaren eller befälhavaren; 3. bärgarlönoch fordran å bidrag till gäldande av gemensamt haveri; 4. ersättningför sammanstötning eller annan sjöolycka; ersättning för skada å hamn-, dock-och vattenvägsanläggningar; ersättning för skada å passagerare, befälhavareeller till besättning hörande person; ersättning på grund av att last ellerresgods bortkommit eller .skadats; " Senaste lydelse 1928: 161 Gfr 1938: 468). 5. fordran,som grundar sig därpå, att befälhavaren i denna sin egenskap utom fartygetshemort slutit avtal eller träffat annan åtgärd med hänsyn till vad för fartygetsbevarande eller resans fortsättande kräves, även om befälhavaren var redareoch evad fordringen tiUkommer honom, dem söm lämnat förnödenheter, verkställtreparationsarbete eller försträckt penningar, andra, med vilka avtal slutits,eller lastägare, vars gods blivit under resa sålt för fartygets behov; och 6. fordran,som grundar sig därpå att i konossement lämnats oriktiga eller ofullständigauppgifter. Upplåtes panträtt i skepp eller skeppsbygge i strid med en mot upplåiaren på grund av förvärvsvillkor gällande inskränkning i hans rätt att förfoga över egendomen, är upplåtelsen utan verkan, om ej annat följer av 269 §. Sjöpanträtt i fartyget omfattarjämväl fartygets tillbehör och redarens fordran å ersättning ellerhaveribidrag i anledning av skador, som uppkommit å fartyget efter resansbörjan och icke blivit avhjälpta. Under fartygets tillbehör innefattas ickeproviant eller bränsle, ej heller å maskindrivet fartyg kol eller andra förmaskinens drift avSi dda ämnen. Sjöpanträtt i frakt, däri inberäknat passagerareavgifter,avser bruttofrakten för den resa, under vilken fordringen uppkommit, samtfordran å ersättning eller haveribidrag för förlust av sådan frakt, dock attsjöpanträtt för fordran på grund av tjänsteavtal omfattar samtliga fraktbeloppför alla resor , samma tjänsteavtal gäller. Sjöpanträtten omfattar tillika redarens fordran åersättning för bärgning som utförts under resan, med avdrag för vad därav måtillkomma befälhavare eller besättning. Sjöpanträtten omfattar ickeersättning, som utgår till redaren på grund av tagen försäkring. " Senaste lydelse 1928: 161Gfr 1938: 468). Borgenär, som för sin fordran har sjöpanträtt i fartygeller frakt, njute betalning ur panten med förmånsrätt enligt 4 § förstastycket 1 förmånsrättslagen (1970: 979). Hava i 267 § avsedda fordringar uppstått under samma resa,äge de rätt till betalning i den nummerordning, i vilken de i samma § äronämnda. Fordringar, som äro upptagna under samma nummer, skola sig emellannjuta lika rätt, var i förhållande till fordringens belopp; dock vad angår deunder 3 och 5 nämnda fordringar endast såvida de härröra av samma händelse,eljest skall den yngre äga företräde till betalning framför den äldre. Fordringar, som uppstått under en senare resa, skola ägaföreträde framför dem, som härleda sig från en tidigare, dock att beträffandede i 267 § 6 nämnda fordringar vad sålunda stadgas skaU gälla allenast sådanainbördes och att, där ett och samma tjänsteavtal avser flera resor, fordringarpå grund av detsamma skola, ändå att de uppstått under en tidigare resa, njutalika rätt med fordringar från den sista resan. Har panträtt upplåtits i skepp eller skeppsbygge av någonsom icke var rätt ägare, skall upplåtelsen dock gälla, om upplåtarens åtkomstvar eller därefter, på ansökan före upplåtelsen, blev inskriven och omborgenären vid upplåtelsen eller, när fordringen därefter överlåtits tillannan, denne vid sitt förvärv varken insett eller bort inse alt upplåtaren ejvar rätt ägare. Vad som sagts har motsvarande tillämpning i fråga ompanträttsförvärv genom upplåtelse från någon som var rätt ägare men på grund avförvärvsvillkor saknade rätt att förfoga över egendomen genom upplåtelsen. Försäljes fartyg efter utmätning eller under konkurs i denordning, som för försäljning av utmätt fartyg är stadgad, upphöre sjöpanträtteni fartyget, men borgenären äge undfå del i köpeskillingen, som iutsökningslagen sägs. Har fartyg efter timad skada förklarats icke vara iståndsättligtoch därefter blivit genom frivillig avhandling försålt, upphöre sjöpanträtteni fartyget, men borgenären äge i stället enahanda rätt till köpeskillingen. " Senaste lydelse 1970: 983. «' Senastelydelse 1928: 161 Gfr 1938: Om pantbrev ej överlämnats som pant för fordran, ärskeppets eller skeppsbyggets ägare berättigad att vid sådan fördelning somavses i 264 #, med den företrädesrätt inteckningen medför enligt denna ellerannan lag, erhålla tilldelning ur medlen med pantbrevets belopp. Har pantbrevöverlämnats som pant för fordran men understiger fordringen pantbrevetsbelopp, är skeppets eller byggets ägare berättigad att ur medlen erhållaskillnaden. Övergår eljest fartyg i annanshand, häfte det fortfarande för de fordringar, som nämnas i 267 §. Skall egendom, vari sjöpanträtt äger rum, utmätningsvisförsäljas, äge panträttshavarne, utan hinder av vad om begränsning av redareansvaretär stadgat, bevaka sina fordringar till fulla beloppet; njute dock ej utdelningutöver det belopp, som enligt nämnda stadganden skall högst utgå. Inteckning ger företräde i förhållande till annaninteckning efter den tidsföljd i vilken inteckningarna sökas. Inteckningarsom sökas på samma inskrivningsdag giva lika rätt. Sjöpanträtt i frakt, i redarens övriga i 268 § nämndafordringar och i köpeskilling, varom i 270 § andra stycket sägs, må göras gällandeså länge beloppet är oguldet eller innehaves av befälhavaren eller redarensagent. Har beloppet efter det redaren försatts i konkurs influtittill konkursboet, äge borgenär, för vars fordran det inbetalda beloppet häftade,så långt detsamma förslår erhålla utdelning i konkursen med den förmånsrätt,som skulle hava tillkommit honom, där beloppet utestått oguldet. Om möjlighet att bestämma företrädet mellan flerainteckningar, som sökas på samma inskrivningsdag, på annat sätt än somangivits i 271 § samt om ändring i företrädesordningen genom nedsättningfinnas bestämmelser i 286 och 288 §§. Det företräde som tiUkommer inteckning i skeppsbygge består vid överföring till skeppsregistret. 273 §88 Har redaren uppburitbelopp, varom i 272 § sägs, och gällde däri sjöpanträtt för fordran, för vilkenhan häftade allenast med fartyget och frakten, vare redaren för samma fordransbetalning personligen ansvarig, dock icke utöver det uppburna beloppet. Vad i 260 § är stadgat skall i sådant fall äga motsvarandetill-lämpning. " Senaste lydelse 1928: 161 Gfr 1938: 468). "Senaste lydelse 1928: 161 (jfr 1938: 468). " Senaste lydelse 1964: 85. Har äganderätten till fartyg genom frivillig avhandlingövergått till utländsk man och upphörde i följd därav sjöpanträtt i fartygetför fordran, för vilken förre ägaren häftade allenast med fartyget ochfrakten, vare denne för fordringens betalning personligen ansvarig, dock ickeutöver det värde, fartyget hade vid tiden för överlåtelsen. Vad i 260 § är stadgat skall i sådant fall äga motsvarandetill-lämpning. Om förmånsrätt, som följer med inteckning, finnasbestämmelser i förmånsrättslagen (1970: 979). Vissa bestämmelser om intecknings och pantbrevs giltighet Vad i detta kap. stadgas angående sjöpanträtt i fartygoch frakt skall äga tillämpning jämväl vid underbortfraktning av ett fartygsamt då annan än fartygets ägare nyttjar det till sjöfart för egen räkning,med mindre förfogandet över fartyget berövats ägaren genom en rättsstridighandling och fordringsägaren icke är i god tro. Skall skepp avregistreras såsom förolyckat, upphuggeteller eljest förstört eller såsom försvunnet eller övergivet till sjöss,förfaller inteckning i skeppet när förflutit från den dag anteckninggjordes enligt 38 § första stycket 6. Inteckning kan dock förnyas att gällaytterligare , om det medan inteckningen ännu gäller begäres avborgenären eller skeppsägaren, och kan därefter i samma ordning förnyas åt gång- Om sjöpanträtt i inlastat gods Sjöpanträtt i inlastat gods tillkommer 1. bärgarlön samt fordran på bi bidrag till gemensamt haveri el ler annan kostnad, som skall för delas efter samma grund (136 och 216 §§); 2. fordran på grund därav att, jämlikt i denna lag stadgad be hörighet, befälhavaren eller bort fraktaren slutit avtal eller träffat Säljes skepp eller skeppsbygge exekutivt i , ärinteckning däri, sedan auktionen vunnit laga kraft och köpeskillingen erlagts,utan verkan till belopp som icke tillåtits innestå i egendomen med anledning avatt inteckningsborgenärens fordran avräknats på köpeskillingen. Exekutiv försäljning i främmande stat av intecknat skeppeller " Senaste lydelse 1964: 85. » Senastelydelse 1928: 161 (jfr 1938: 468). "Senaste lydelse 1970: 983. annan åtgärd för lastens behov; befälhavarens ellerbortfraktarens fordran för vad han förskjutit för lastens behov eller på grundav egen utfästelse för sådant ändamål nödgats utgiva; lastägares fordran förgods, som blivit under resa sålt för annan lastägares räkning; och 3. fordran på frakt, ersättning för fraktförlust och annanskada i följd av att gods uttages i lastningshamnen eller under resan samtersättning för överliggetid eller ytterligare uppehåll vid lastning ellerlossning och för uppehåll under resan. Här upptagna fordringar skola njuta betalning ur detinlastade godset med förmånsrätt enligt 4 § första stycket 1 förmånsrättslagen(1970: 979) och sig emellan i den nummerordning i vilken de ovan äro nämnda.Fordringar, som äro upptagna under samma nummer, skola sig emellan njuta likarätt, var i förhållande till fordringens belopp; dock vad angår de under 1 och2 nämnda fordringar endast såvida de härröra av samma händelse, eljest skallden yngre äga företräde till betalning framför den äldre. skeppsbygge skall erkännas med den verkan som angives iförsta stycket, om egendomen fanns inom den statens jurisdiktionsområ-de samtförsäljningen verkställts i enlighet med den statens lag och i överensstämmelsemed bestämmelserna internationella konvention om sjöpanträtt ochfartygshypotek. Lossas gods, som häftar för fordran, till befraktareseller lastemottagares förfogande, eller varder under resa gods sålt för fartygetseller lastens behov, upphöre sjöpanträtten i godset. Samma lag vare, där godset säljes efter utmätning ellerunder konkurs i den ordning, som för försäljning av utmätt gods i fartyg ärstadgad men borgenären äge undfå del i köpeskillingen, som i utsökningslagensägs. Om inteckning blir helt eller delvis utan verkan, ärpantbrevet utan verkan i motsvarande mån. Dödning av förkommet pantbrev medför ej att inteckningenblir utan verkan. " Senaste lydelse 1928: 161 Gfr 1938: 468). Främmandehypotek m. m. Är lastägare berättigad till ersättning för gods, somgått förlorat eller skadats, eller har gods under resan blivit sålt förfartygets behov eller för annan lastägares räkning, skola de borgenärer, vilkaenligt 276 § hava sjöpanträtt i det inlastade godset, äga enahanda rätt tillden lastägaren tillkommande ersättning. Ersättning, som utgår till lastägaren på grund av tagenförsäkring, häfte icke i pantens ställe. Panträtt eller annan sådan rättighet, som upplåtits iutländskt fartyg, gäller även i under förutsättning att 1. rättighetenstiftats och inskrivits i enlighet med lagen i den stat där fartyget ärregistrerat; 2. registretoch de handUngar som skola förvaras i anslutning därtill enligt lagen iregistreringsstaten äro offentliga och såväl utdrag av registret som avskriftav handlingarna kunna erhållas från registret; 3. registreteller i anslutning därtill förvarade handlingar innehålla uppgift omrättighetshavarens namn och adress eller om att rättigheten stiftats tillförmån för pantbrevs eller motsvarande handlings innehavare samt uppgift omdet belopp rättigheten avser och om datum och övriga omständigheter som enligtlagen i registreringsstaten bestämma rättighetens företräde i förhållande tillandra rättigheter.