bet · FW01NU29 · 1973-12-31 00:00:00 — Näringsutskottetsbetänkande nr 1973 NU 1973:29 betänkande i anledning av motion omigångsättande av gruvbrytning i Kaunisvaara i . 1 motionen 1973:93 av herrLövenborg (vpk) och (vpk) hemställs att hos regeringen hemställer om att åtgärdervidtas för att starta gruvbrytning i Kaunisvaara och att får i uppdrag attvidta skyndsamma åtgärder härför, samt att i enlighet därmed initiativ tas för byggandet avjärnväg meUan och Kaunisvaara. Från och med detta år skall enomfattande mineralteknisk undersökning utföras bl. a. i kommun, sägermotionärerna inledningsvis. Orsakerna till denna intensiva undersökning är detprekära sysselsättningsläget i kommunen. Undersökningen kommer att bedrivasunder innan resultat kan redovisas, varefter det kan taytterligare innan brytning och exploatering av funna mineraler kan bliaktuell. Då kommuns problem är akuta finns det enligt motionärernaanledning att utan dröjsmål sätta i gång exploatering av järnmalmsfyndigheteni Kaunisvaara. Undersökningarna av malmfyndigheten här har kommit så långt attdetta är möjligt, hävdas det. Framför allt skulle detta gälla malmkroppen StoraSahavaara. Gruvdrift skulle kunna vara i gång efter beslutet. För anläggningsarbetenaskulle erfordras 200 man. Gruvdriften skulle erfordra anriknings- ochkulsinterverk, och brytningen skulle till att börja med ske i dagbrott för attefter förvandlas tiU underjordsbrytning. Antalet anställda harpreliminärt beräknats till 300 i dagbrottsbrytning och 500 underjord. Enårsproduktion om 3,5 milj. ton malm har bedömts vara rimlig. För ekonomisk gruvdrift är, säger motionärerna, givetvisfraktförhållandena av stor betydelse. Ett järnvägsbyggeKaunisvaara-Svappavaara skulle därvidlag vara det mest realistiskaalternativet. Det vore då tänkbart att använda vissa anläggningar i Svappavaarat. ex. för kulsint-ring och avskiljning även för den malm som bryts iKaunisvaara. Anläggningskostnaderna skulle i så fall minska. skulleockså bli till nytta för befintlig befolkning och näringsliv i området.Järnvägsbygget bör därför inte ses som enbart avsett för Kaunisvaaragruvanutan som ett led i en lokaliseringspolitisk satsning för att hejda avfolkningenav och vända avvecklingen till utveckling. I 7 saml. Motionärerna uppger att ansettatt projektet inte är företagsekonomiskt givande. De erinrar omatt samma argument användes om Stekenjokkfältet, En totalsamhäUsekonomisk bedömning bör på samma sätt som i fråga om Stekenjokk görasbeträffande , Enligt motionärernas uppfattning är det ingettvivel om att gruvbrytning i Kaunisvaara skulle vara en lönsam investering settutifrån en total samhällsekonomisk bedömning på samma sätt som exempelvisNorrbottens , Upplysningar i anslutning till motionen Chefen för industridepartementetlämnade svar på en interpellation (1973:2) av herrÖhvall (fp) om malmbrytning i Kaunisvaara, Interpellanten hade frågat omindustriministern var beredd att med hänsyn till sysselsättnings- ochbefolkningsutvecklingen i pröva frågan om rnalmbrytning iKaunisvaara med invägning av samhällsekonomiska faktorer. I svaret anfördes att det självklart är av intresse attvid bedömning av projekt av angivet slag ta hänsyn inte bara tiUföretagsekonomiska faktorer utan också till samhällsekonomiska aspekter. Fråganom var man bör ta upp en eventuell brytning för att rationeUt utnyttja malmtillgångarnaoch i vilken takt och omfattning en sådan brytning skulle kunna ske kanemellertid, uttalade industriministern, besvaras först när underlag föreliggerför en mer övergripande planering i vad gäller gruvdriften i Norrbotten.Avsikten med pågående undersökningar och överväganden är att få fram enundersökningsplan som innebär att malmfyndigheterna studeras dels var för sig,dels i olika koiribinationer inbördes och med beaktande av möjligheterna attexempelvis utnyttja befintliga malm-behandlingsanläggningar eller att samordnamalmtransporter m. m. Underlag saknas för att göra ensamhällsekonornisk bedömning av projektet. I Stekenjokkfallet var, framhöllindustriministern vidare, en prospektering genomförd. Man kände någorlunda tillomfattningen av den brytbara målmen och man kunde ange det tontal som årligenborde kunna brytas Och bedöma hur många människor som skulle komma attsysselsättas härigenorri. Ett sådant materialunderlag finns inte iKaunisvaarafallet, sade industriministern, och det krävs ytterligare teknisktutomordentligt avancerat utredningsarbete innan en mer slutgiltig rapport kanavges. Utskottet är medvetet om attsysselsättningsläget i kommun är mycket allvarligt. Olika åtgärdersom-kan förbättra situationen framstår därför som angelägna. Utskottet är dockinte berett att tillstyrka yrkandena i motionen rörande åtgärdei' för attstarta gruvbrytning i Kaunisvaara, Utskottet delar den uppfattning somchefen för industridepartementet framförde i svar på en interpellationi ämnet. Frågan om hur malmtillgångarna i skall kunna tillvaratas påett rationellt sätt är ännu inte tillräckligt analyserad. Att i detta läge utanen övergripande planering och utan utredningsmaterial som gör det möjligt attupprätta en samhällsekonomisk kalkyl för projektet sätta i gång gruvdrift i endel av området skulle enligt utskottets uppfattning inte vara välbetänkt.Enligt vad utskottet erfarit är inte heller så noggrantundersökt och utrett att, som motionärerna hävdar, en exploatering skulle kunnasättas i gång utan längre dröjsmål. Malmen i området innehåller en betydandemängd svavel som måste avlägsnas. Detta är förenat med stora teknisk-ekonomiskaproblem som ännu inte är lösta. Utskottet noterar att det omfattande prospekterings- ochprojekteringsarbete som pågår i är i sitt slutskede.Utskottet utgår från att arbetet bedrivs med största möjliga snabbhet. attriksdagen avslår motionen 1973:93. Närvarande: herrar (), Regnéll (m), iGlömminge (c), i (s), i (fp), (), i (s), (). Hovhammar (m), i (vpk),i (s), i (fp), () och (). av i (vpk), som anser att utskottetsyttrande och hemställan bort ha följande lydelse: Utskottet delar den uppfattning somframförs i motionen att de mineraltekniska undersökningarna avjärnmalmsfyndigheten i Kaunisvaara har kommit så långt att en exploateringutan längre dröjsmål bör vara möjlig. Igångsättande av gruvdrift skulleinnebära en påtaglig förbättring av sysselsättningsbetingelserna i området. Detframstår också som nödvändigt att fraktförhållandena förbättras. Utskottetanser liksom motionärerna att ett järnvägsbygge skuUevara ett realistiskt projekt. En järnvägsinvestering skulle förutom attpositivt påverka det ekonomiska utfallet av bidra till attförbättra förutsättningarna för näringslivet och befoUcningen i hela , Utskottet vill understryka nödvändigheten avatt projekten bedöms samhällsekonomiskt och inte snävt företagsekonomiskt.Endast härigenom möjliggörs en tillfredsställande allokering av resurserna.Utskottet hemställer alltså att med bifall tillmotionen 1973:93 hos Kungl, Maj:t hemstäUer att åtgärder vidtas förgruvbrytning i Kaunisvaara genom försorg och för byggande av en järnvägmellan och Kaunisvaara. GOTAB 73 3585 S 1973