bet · FW01JuU5 · 1973-12-31 00:00:00 — Justitieutskottetsbetänkande nr 1973 JuU 1973:5 Justitieutskottetsbetänkande i anledning av Kungl. Maj:ts i propositionen 1973: 1 gjordaframställningar om anslag för /74 till , m.m. jämte motioner. ANDRAHUVUDTITELN m. m. Utskottet tillstyrker Kungl. Maj:ts i propositionen 1973: 1 bilaga 4 () under punkterna A 1A 8 (s. 914) framlagda förslag och hemställer att /74 anvisar 1. till Statsrådsberedningen ettförslagsanslag av , 2. till ettförslagsanslag av , 3. till Svensk författningssamlingett förslagsanslag av , 4. till Justitiekanslern ettförslagsanslag av , 5. till Lagberedningen ettreservationsanslag av , 6. till ettförslagsanslag av , 7. till Ombuden för tillsyn avtryckta skrifter ett förslagsanslag av , 8. till Kommittéer m. m. ettreservationsanslag av . Utskottet tillstyrker Kungl. Maj:ts förslag under punkter na A 10 och All (s. 25 och 26) samt hemställer att /74 anvisar l.till Efterutbildninginom verksamhetsområde ett reservationsanslag av , 2. till Extra utgifter ett reservationsanslag av . Ersättningför personskador på grund av brott. Maj:t har un der punkten A 12 (s. 26) föreslagit att till Ersättning för per sonskador på gmnd av brott för /74 anvisa ett förslags anslag av . I motionen 1973: 269 av i m.fl. (fp) hemställs att hos Kungl. Maj:t begär utredning och förslagangående vidgad ersättning till brottsoffer i enlighet med vad som anförts imotionen. JuU 1973: 5 2 I motionen 1973: 270 av i m.fl. (fp) hemställs att hos Kungl. Maj:t begär förslag till regler omersättning för kroppsskada, som polismän ådrar sig vid tjänsteutövning. Imotionen 1973: 598 av m. fl. (m) hemställs såvitt nu är i fråga attriksdagen hos Kungl. Maj:t anhåller dels om förslag till ersättning förpersonskada som polisman ådragit sig i tjänsten i enlighet med de riktlinjersom angivits i motionen 1973: 241 (yrkande 2 d), dels om utredning och förslagtill lagregler om ersättning för skada på gmnd av brott i enlighet med vad somanförts i motionen 1973: 241 (yrkande 2e). Från anslaget, som inrättades fr. o. m. budgetåret1971/72, betalas ersättning av statsmedel för vissa personskador på grund avbrott som har begåtts . De närmare föratsättningarnaför rätt till ersättning från anslaget har angivits i kungörelsen (1971: 505)om ersättning av allmänna medel för personskada på grund av brott. Enligtkungörelsen utgår ersättning efter prövning av sökandens behov. Därvid tageshänsyn till skadestånd eller annan ersättning som tillkommer honom medanledning av skadan. Ersättning utgår ej i vidare mån än som följer av allmännaregler om skadestånd vid personskada. Sveda och värk samt lyte eller annatstadigvarande men gottgöres endast om särskilda skal föreligger. Om sökandensbehov av gottgörelse befinnes böra skattas till lägre belopp än , utgårinte ersättning. Ärende om ersättning prövas av Kungl. Ihuvudsaklig överensstämmelse med motioner till 1971 och riksdagaranförs i motionen 1973: 269 att möjligheterna att få ersättning från anslagetär alltför begränsade. Motionärema påtalar bl. a. att enligt gällande ordningersättningen skall täcka ett socialt ömmande behov och att ersättning endastkan utgå för personskada. Vidare bör enligt motionärerna ersättningsfrågan ommöjligt avgöras av den domstol som dömt eller skulle ha dömt i brottmålet ochutgiven ersättning i princip återbetalas till staten av skadevållaren. Iyrkandet begärs utredning och förslag om vidgad ersättning till brottsoffer ienlighet med vad sålunda anförts. Imotionen 1973: 598, vars motivering återfinns i motionen 1973: 241, hävdas attstaten som ansvarig för uppgiften att övervaka ordningen i samhället ocksåmåste bära ett ekonomiskt ansvar för brottsskador som drabbar medborgarna.Motionärerna förordar ett ersättningssystem som omfattar såväl person- somegendomsskador och där gottgörelse utgår enligt vanliga skadeståndsrättsligaprinciper. Även i denna motion går yrkandet ut på att förslag i enlighet medmotionäremas synpunkter skall föreläggas . I samband med anslagetsinrättande 1971 uttalade utskottet i sitt av JuU 1973: 5 3 riksdagengodkända betänkande i ämnet (JuU 1971: 5 s. 5) att ersättningsordningen bordei viss mån ses som en försöksverksamhet, vilken, om erfarenheterna visade siggoda, borde kunna utvecklas vidare. De begränsningar och den restriktivitet somvidlåder systemet borde enligt utskottets mening bedömas med hänsyn härtill.Möjligheterna till diskre-tionär prövning i de enskilda fallen var nödvändigaför att ge de socialt önskvärda resultaten. Under dessa förhållanden var detenligt utskottet inte tänkbart att utforma systemet så att ersättning skallutgå med belopp som fastställs av domstol och som motsvarar hela skadan. Inteheller fanns det enligt utskottet skäl att tillsätta en ny utredning angåendesystemets utformning över huvud taget. Föregåendeårs riksdag fann på förslag av utskottet (JuU 1972: 3) att de erfarenheter, somvunnits av cirka som anslaget funnits till, inte vartillräckliga för ett annat ståndpunktstagande än det riksdag fannlämpligast. hade endast cirka 40 ansökningar inkommittill Kungl. Ersättning hade utbetalats i nio fall med tillhopa 15 400kr. Nuföreliggande statistik visar att det under hela /72 inkom 100ansökningar samt att motsvarande siffra avinnevarande budgetår är 162. Ersättning har detta budgetår (t. o. m. 15.2)utbetalats i 25 fall med tillhopa . I 32 av de 63 fall dåansökan avslagits har skälet varit att skadan ej varit er-sättningsgill på gmndav att den inträffat före . I 21 ärenden har avslagetmotiverats med att sökanden haft försäkring som i första hand borde haanlitats. I inget fall har avslaget gmndats på att sökanden ansetts ha för höginkomst eller för stor förmögenhet. Ersättning för sveda och värk harutbetalats i ett inte obetydligt antal fall, i ett ärende med . Ävenom man sålunda konstaterar en väsentlig ökning såväl i fråga om antaletansökningar om ersättning som beträffande ianspråktagandet av anslaget, ärenligt utskottets mening erfarenheterna ännu alltför begränsade för attmotivera en omprövning av de av riksdag godkända riktlinjema. Ensådan omprövning framstår som än mer omotiverad mot bakgmnd av den minskaderestriktivitet i tillämpningen som det ovan redovisade siffermaterialet tyderpåi Påanförda skäl avstyrker utskottet motionen 1973: 269 samt motionen 1973: 598 inu berörd del. Motionen1973: 598 upptar också ett yrkande om att förslag skall framläggas omersättning för personskada, som polisman ådrar sig i tjänsten. Samma yrkandeframställs i motionen 1973: 270. I överensstämmelse med vad som under en långrad av år anförts i motioner till a. att polisyrket är förenat med sådana risker att det bordevara självklart att polismännen hålls skadeslösa då de drabbas av kroppsskadai tjänsten. JuU 1973: 5 4 Motionsspörsmålet prövades föregående år i sambandmed propositionen med förslag till skadeståndslag. I sitt av riksdagengodkända betänkande instämde lagutskottet i departementschefens uttalande ipropositionen att polismännens ersättningsproblem i förevarande hänseendemåste ses i ett större sammanhang och att liknande önskemål om förstärktekonomiskt skydd vid yrkesskadefall med fog kunde resas av andra yrkesgrupper,vilkas ersättningsbehov socialt sett var lika ömmande. Utskottet framhöllockså liksom departementschefen att det i fråga om poliser torde förhålla sigså att olycksfallsfrekvensen statistiskt sett är låg och att det inte finnsbelägg för att de skador som drabbar denna kategori typiskt sett ärallvarligare än andra yrkesskador. I den mån man ansåg det önskvärt ochlämpligt att särskilt genomföra förbättringar av det ekonomiska skyddet bordedetta därför i görligaste mån ske genom generella åtgärder som verkadelikformigt för alla yrkesgrupper. Härvidlag kom en fortsatt utbyggnad avyrkesskadeförsäkringen och kompletterande ersättningsanordningar i form av kollektivaförsäkringar i fråga. Utskottethar icke funnit anledning frångå detta ställningstagande av riksdag.Utskottet vill emellertid tillägga att den ovan berörda ersättningsordningenockså omfattar kroppsskador som polismän åsamkas. Under innevarande budgetårhar ersättning för sådana skador begärts i tre fall. I samtliga fall harersättning medgivits med yrkat belopp. Underhänvisning till det anförda avstyrker utskottet också nu behandlademotionsyrkanden. Maj:ts medelsberäkning har utskottet icke funnit anledning tillerinran. A. att till Ersättning för personskadorpå grund av brott för /74 anvisar ett förslagsanslag av , B. att riksdagenbeträffande vidgad ersättning till brottsoffer av- slår motionen 1973: 269samt motionen 1973: 598 i denna del, C. att riksdagenbeträffande ersättning till polismän för kropps- skada avslår motionen 1973: 270 samt motionen 1973: 598 i denna del. 4.Information om lagstiftning m.m. Kungl. Maj:t har under punkten A 13 (s. 27)föreslagit att till Information om lagstiftning m. m. för budgetåret1973/74 anvisa ett reservationsanslag av . JuU 1973: 5 5 Imotionen 1973: 264 av () hemställs att som sin meningger Kungl. Maj:t till känna att information om lagstiftning i anslutning tillden fysiska riksplaneringen bör lämnas med utnyttjande av medel frånförevarande anslag. Informationom ny lagstiftning har i huvudsak lämnats endast då fråga varit omlagstiftning som i särskilt hög grad berört den enskilde medborgaren ellereljest haft synnnerlig betydelse. Mot denna bakgrund och med hänsyn till artenav den lagstiftning som är aktuell framhåller departementschefen attinformationsverksamheten behöver systematiseras och förbättras. I enlighethärmed föreslås i propositionen inrättandet av ett nytt anslag för informationom lagstiftning m. m. Informationsbehovet under det kommande budgetåret gällerenligt departementschefen bl. a. så centrala rättsområden som familjerätten,aktiebolagsrätten och skadeståndsrätten. Efter förslag från rikspolisstyrelsenplaneras också åtgärder för breddad information om samhällets åtgärder motbrott avseende hela rättsväsendet till en kostnad av . Detsammanlagda anslagsbehovet för budgetåret har beräknats till . Utskottetfinner det angeläget att hittillsvarande informationsverksamhet rörande nylagstiftning kan intensifieras och ser därför med tillfredsställelse attmöjligheterna härtill i betydande mån kan förbättras genom inrättandet avifrågavarande anslag. Utskottet tillstyrker Kungl. Idetta sammanhang vill utskottet erinra om den informationsverksamhet som inomdomstolsväsendets organisationsnämnd planeras i anslutning till denbetydelsefulla reformen av samhällets rättshjälp. Kostnaderna för dennainformationsverksamhet belastar andra anslag än det förevarande (se JuU 1973: 1s. 40 samt prop. 1973: 1, bilaga 4, punkten ). Imotionen 1973: 264 pekas på det behov av information som föreligger rörande deomfattande ändringar i den markpolitiska lagstiftningen som beslutats isamband med den fysiska riksplaneringen. Motionären framhåller särskilt attändringarna i bl. a. byggnadslagstiftningen direkt och individuellt berör ettstort antal medborgare. Yrkandet syftar till att information om lagstiftningeni anslutning till den fysiska riksplaneringen skall lämnas med utnyttjande avmedel från nu ifrågavarande anslag. Frågornaom regionalpolitik och fysisk riksplanering är av stor betydelse för ettmycket stort antal medborgare i landet, och utskottet anser det angeläget attallmänheten ges en fullödig och omfattande information om statsmaktemasställningstaganden i dessa frågor. JuU 1973: 5 6 utskottetinhämtat förbereds inom ett projekt medinformationsåtgärder rörande bl. a. beslut i anledning avpropositionen 1972: 111 angående regional utveckling och hushållning med markoch vatten och den omfattande planering som följer därav. I projektet ingår bl.a. en informationsbroschyr som skall utges gemensamt av ,och . De för projektetsgenomförande erforderliga medlen finns enligt vad utskottet erfarittillgängliga inom ramen för det för innevarande budgetår i prop. 1972: 1 bilaga9 under punkten E 15 upptagna anslaget Viss informationsverksamhet. Med hänsyntill det anförda saknas enligt utskottets mening anledning att för det imotionen angivna ändamålet nyttja medel ur nu förevarande anslag. Motionen bördärför inte föranleda någon åtgärd. A. att till Information om lagstiftningin. m. för budget /74 anvisar ett reservationsanslag av , B. att riksdagenavslår motionen 1973: 264. Stockholmden 20 febmari 1973 Närvarande:fru (), (), fröken (), herrar iMalmö (s), i (c), (). i (fp), fruHjelm-Wallén (s), (), (), herrar Schött (m), Peterssoni (fp), i (s), i (s) och Lövenborg(vpk). vidpunkten 3 (Ersättning för personskador på grund av brott) 1.beträffande vidgad ersättning till brottsoffer av (), herrar (), i (c). i (fp), Polstam (c), Schött (m)och i Råstånga (fp), som anser dels att den del av utskottets yttrande som börjarpå s. 2 rtied "I samband" och slutar på s. 3 med "berörddel" bort ha följande lydelse: Isamband med inrättandet av förevarande anslag framfördes mycketstark kritik mot ersättningsordningens utformning. Bland annat påtalade ettstort antal remissorgan att förslaget var för begränsat i olika avseenden.Härvidlag anfördes att ersättningssystemet borde JuU 1973: 5 7 omfattainte bara personskador utan också egendomsskador samt ideell skada i störreutsträckning än som förutsattes i förslaget. Kritiken gällde också principenatt den skadelidandes ekonomiska situation skall beaktas vidersättningsprövningen samt att därvid skall tillgodoses endast socialt ömmandebehov. Vidare framfördes önskemål att skadeståndsrättsliga principer igörligaste mån skulle tillämpas vid ersättningsbedömningen samt att prövningenborde anförtros domstol eller liknande organ. Ersättningsordningenhar nu funnits . Även om nu föreliggande statistikvisar ett stigande antal ansökningar om ersättning från anslaget och en viss minskadrestriktivitet i tillämpningen, ger det förhållandet att under budgetåret1971/72 endast . och innevarande budgetår ca 70 000 kr.ianspråktagits av anslaget visst stöd åt antagandet att invändningarna motutformningen av reglerna inte saknat fog. En omarbetning av ersättningssystemetbör därför komma till stånd. I enlighet härmed tillstyrker utskottet förslageti motionerna 1973: 269 och 1973: 598 om en översyn av reglema för statligersättning för skador genom brott. Några bestämda anvisningar bör inte här gesom hur de många, delvis komplicerade spörsmål som sammanhänger med ett vidgatstatligt ersättningsansvar skall lösas. Riktpunkter för utredningen böremellertid vara att även egendomsskada och skada av ideell natur skall kunnaersättas samt att ersättningsprövningen i görligaste mån bör ske medtillämpning av allmänna skadeståndsrättsliga regler och handhas av domstoleller dom-stolsliknande organ. Frågan bör prövas med förtur så att förslag tilllösning kan föreläggas innevarande år. Det ytterligare anslagsbehovför /74 som förslaget kan föranleda får tillgodoses genomanslag på tilläggsstat. delsatt utskottets hemställan under B bort ha följande lydelse: B. att i anledning av motionen 1973: 269samt motionen 1973: 598 i denna del hos Kungl. Maj:t hemställer om utredningav frågan om vidgad ersättning till brottsoffer i enlighet med vad utskottetanfört. 2.beträffande ersättning till polismän för kroppsskada av (),herrar (), i (c). i (fp). Polstam(c), Schött (m) och i (fp), som anser dels att den del av utskottets yttrande på s. 4 sombörjar med "Motionsspörsmålet prövades" och slutar med"behandlade motionsyrkanden" bort ha följande lydelse: Frågan om polismäns rätttill ersättning för kroppsskada som vållas JuU 1973: 5 8 undertjänsteutövning har varit föremål för statsmakternas uppmärksamhet.Redan 1958 års riksdag begärde att frågan skulle utredas, och bl. 1967 och1968 års riksdagar har understmkit angelägenheten av att spörsmålet snarastmöjligt bringades till en lösning. Därefter har förutsatts att frågan skullelösas i samband med antagandet av en ny lagstiftning på skadeståndsrättensområde. Skadeståndslagen innebär emellertid ingen lösning härvidlag. Motbakgrund av tidigare ställningstaganden och den oroväckande ökningav antalet våldsbrott mot polismän under tjänsteutövning som kunnat konstaterasunder senare år är det enligt utskottets mening ytterst otillfredsställandeatt frågan inte lösts. Den ovan berörda ersättningsordningen som bl. a.förutsätter särskilda skäl för att ersättning skall utgå för sveda och värk ochstadigvarande men tillgodoser ju inte på något sätt de anspråk som börställas på ett ersättningsskydd i ifrågavarande hänseende. Det bör i dettasammanhang beaktas att polismännen även om också andra gmpper av arbetstagarelöper påtagliga faror i sin tjänsteutövning måste anses stå i särställning iriskhänseende med hänsyn till polisarbetets speciella art och till skyldighetenatt ingripa också i särskilt farofyllda situationer. Pådessa skäl tillstyrker utskottet yrkandena i motionerna 1973: 270 och 1973: 598om förslag till regler om ersättning för kroppsskador som polismän ådrar sig itjänsteutövning. Maj:ts förslag bör föreläggas riksdag. delsatt utskottets hemställan under C bort ha följande lydelse: C. att beträffande ersättning tillpolismän för kroppsskada med bifall till motionen 1973: 270 samt motionen1973: 598 i derma del hos Kungl. Maj:t begär förslag till regler om ersättningför kroppsskada som polismän ådrar sig vid tjänsteutövning.