bet · FW01SkU3 · 1973-12-31 00:00:00 — Lagen tillämpas ej om skatten eller avgiften fastställeseller uppbäres i den ordning som gäller för tull och ej heller beträffanderestavgift, skattetillägg eller liknande avgift. Denna lag träder i kraft . Lag omändring i lagen (1971:1072) om förmånsberättigade skattefordringar m.m. Härigenom förordnas, att I § lagen (1971:1072) omförmånsberättigade skattefordringar m. m. skall ha nedan angivna lydelse. 1 § Förmånsrätt enligt 13 § förmänsrättslagen (1970:979) följer med fordran på 1. skatt och avgift, som anges i 1 § första stycket uppbördsförordningen (1953:272), samt skatt enligt förordningen (1908:128) angående bevillningsavgifter för särskilda förmåner och rättigheter, förordningen (1958:295) om sjömansskatt och kupongskatteförordningen (1970:624), 2. skatt enligt förordningen (1959:507) om allmän varuskatt och förordningen (1968:430) om mervärdeskatt, 3. skatt eller avgift enligt för- 3. skatt eller avgift enligt förordningen (1908:129) angående ordningen (1908:129)angående en ensärskild stämpelavgift vid köp och byte av fondpapper, förordningen (1928:376)om särskild skatt ä vissa lotterivinster, förordningen (1941:251) om särskildvaruskatt, förordningen (1943:477) om skatt å vissa pälsvaror, förordningen(1948:85) om försäljningsskatt, förordningen (1953:396) om accis åfettemulsion m. m., förordningen (1953:397) angående avgift för fettvaror somanvändas för framställning av fettemulsion m.m., förordningen (1956: 545)angående omsättningsskatt å motorfordon i vissa fall, förordningen (1957:262)om allmän energiskatt, förordningen (1960: 253) om tillverkning och beskattningav malt- och läskedrycker, förordningen (1960:258) om utjämningsskatt å vissavaror, förordningen (1961:372) om bensinskatt, förordningen (1961:394) omtobaksskatt, förordningen (1961:653) om brännoljeskatt,stämpelskatteförordningen särskildstämpelavgift vid köp och byte av fondpapper, förordningen (1928:376) omsärskild skatt å vissa lotterivinster, förordningen (1941:251) om särskildvaruskatt, förordningen (1943:477) om skatt å vissa pälsvaror, förordningen(1948:85) om försäljningsskatt, förordningen (1953:396) om accis ä fettemulsionm. m., förordningen (1953:397) angående avgift för fettvaror som användas förframställning av fettemulsion m. m., förordningen (1956:545) angåendeomsättningsskatt å motorfordon i vissa fall, förordningen (1957:262) om allmänenergiskatt, förordningen (1960:253) om tillverkning och beskattning av malt-och läskedrycker, förordningen (1960:258) om utjämningsskatt å vissa varor,förordningen (1961:372) om bensinskatt, förordningen (1961:394) omtobaksskatt, förordningen (1961:653) om brännoljeskatt,stämpelskatteförordningen (1964:308), förordningen (1964: (1964:308), förordningen(1964: 352) om gasolskatt, förordningen 352) om gasolskatt, förordningen (1966:21) om särskild skatt på (1966:21) om särskild skatt på motorbränslen, förordningen motorbränslen, förordningen (1971:170)om annonsskatt, för- (1971:170) om annonsskatt, för ordningen (1972:266) om skatt på ordningen (1972:266) om skatt på annonser och reklam samt förord- annonser och reklam, förordning- ningen (1972:820) om skatt på en (1972:820) om skatt på spel spel, samt förordningen (1973:000) om avgift på vissa dryckesförpackningar, 4. skatt enligtförordningen (1922:260) om automobilskatt, kungörelsen (1934:122) om skatt åmotorfordon, som för tillfälligt brukande i riket från utlandet införts,kungörelsen (1951:750) om saluvagnsskatt, förordningen (1963:116) omtrafikomläggningsskatt, kungörelsen (1964:43) om skatt å automobil, som avutomlands bosatt person för tillfälligt brukande i riket här förvärvats samttraktorskatteförordningen (1969:297), 5. tull samtavgift enligt kungörelsen (1960:235) om avgift för växtskyddskontroll vidinförsel av växter och förordningen (1968:361) om avgift vid införsel av vissabakverk, 6. avgift enligt förordningen(1952:320) om prisregleringsavgift för fisk m.m., förordningen (1953:372)angående reglering av införseln av vissa slag av fisk och skaldjur,förordningen (1953:374) angående reglering av utförseln av vissa slag av fiskoch skaldjur m. m. samt förordningen (1967:340) med vissa bestämmelser omprisreglering på jordbrukets område, 7. avgift, somanges i 1 § första stycket förordningen (1959:552) angående uppbörd av vissaavgifter enligt lagen om allmän försäkring, m. m. samt avgift enligt lagen (1961:300)om redareavgift för sjöfolks pensionering och förordningen (1968:419) om allmänarbetsgivaravgift, allt i den mån avgift som här avses icke omfattas av 1. Förmånsrätten omfattar ej restavgift och liknande avgiftsom utgår vid försummelse att redovisa eller betala fordringen och ej hellerskatte- eller avgiftstillägg och förseningsavgift. Denna lag träder i kraft . Utskottet hemställer att ärendet avgörs efter endast enbordläggning. Närvarande: herrar (), i (m),(), (), herrar (). Josefson i Arrie (c),i (fp), Carlstein (s), (), (), i Trobro(m), Stadling (s). i (s), () och i (c). 1. av herrar i (m)och i Trobro (m), vilka ansett att utskottets yttrande och hemställan bortha följande lydelse: Den s. k.trepartiledaröverenskommelsen innebar att den särskilda skatten på bensinskulle höjas med per liter, att skattesatserna i bilaccisförordningenskulle räknas upp , vilket i genomsnitt motsvarar . för enpersonbil, och att en särskild avgift på skulle läggas påengångsförpackningarna. Beslut har redan fattats om bensinskatte- ochbilaccishöjningen, innebärande en skärpning av konsumtionsbeskattningen med ca220 milj. kr. Frågan om den s. k. avgiften på engångsförpackningar kvarstårdock att behandla. Den s. k. trepartiledaröverenskommelsen innebar således enskärpning av konsumtionsbeskattningen med 360 milj. kr. Trots denna betydandeskatteskärpning, avsedd att sättas in på redan tidigare tillräckligt hårtbeskattade områden, har utskottet icke fått ta del av förslagen igrundlagsenlig ordning, dvs. genom en proposition. Det enda synliga beviset påden ingångna "överenskommelsen", om vars innebörd för övrigt oklarhetråder, är en i vaga ordalag formulerad presskommuniké. Den ingångna"överenskommelsen" är alltså inte av en sådan art att den låter sigbehandlas av utskottet. Återstår därför endast möjligheten att utskottet självtmed begagnade av sin initiativrätt tar upp frågan om en särskild skatt påengångsförpackningar till behandling. En skatt pä förpackningar, de må vara engångstyp ellerinte, skulle innebära att ett helt nytt beskattningsområde infördes. Utskottetfinner det direkt olämpligt att en helt ny skattelagstiftning införs efterendast den summariska behandling som en beredning inom ett riksdagsutskottutgör. Detta gäller med särskild styrka inom skattelagstiftningens ytterligtsvårtillgängliga område. Det är omöjligt begära att ett riksdagsutskott pånågra dagar kan åstadkomma en fullt genomtänkt lagstiftning. Ett hafsigt ochofullständigt lagstiftningsarbete är enbart ägnat att undergräva allmänhetensförtroende för lagstiftning i allmänhet och skattelagstiftning i synnerhet.Detta måste med tanke på skattemoralen betecknas som allvarligt. I den s. k. trepartiledaröverenskommelsen betecknas denföreslagna pålagan på engångsförpackningar som en avgift. Denna beteckning ärfelaktig. En inbetalning kan endast betraktas som avgift om stat eller kommuntill inbetalaren gör en speciellt mot inbetalningen svarande motprestation. Hiträknas t. ex. betalning för gas, elektricitet, vatten och post. Den föreslagnapålagan på förpackningar kan därför inte betecknas som något annat än en renskatt. Medborgarna borde ha rätt att kräva av det lagstiftande organet att en typisk skatt inte förses med den vilseledande beteckningen avgift. En skatt pä förpackningar i enlighet med förslaget itrepartiledaröverenskommelsen skulle innebära en skärpning avkonsumtionsbeskattningen med i runt tal 140 milj. kr., vilken skärpning tillstörre delen hänförs till ett konsumtionsområde för vilket beskattningen baraför höjts. Det är särskilt anmärkningsvärt att så storovisshet föreligger om skattens verkningar. I icke ringa grad torde den träffabarnfamiljerna, då även förpackningar med saft och vitaminrika drycker kommeratt drabbas. Med deras redan tidigare pressade situation är därför en sådan skattdirekt olämplig. Även den oförändrat allvarliga situationen på arbetsmarknadentalar emot införandet av en ny skatt som skulle kunna vålladriftinskränkningar. har att behandla beskattningsfrågor.Miljöproblemet behandlas däremot av jordbruksutskottet, dit motioner i berördahänseende remitterats, varför denna fråga senare kommer att behandlas avriksdagen. Frågan om en eventuell åtstramning i finanspolitiken böranstå till behandhng av kompletteringspropositionen . Den vidarebehandlingen av det särskilda stödet till jordbrukarna bör vidare ske inomjordbruksutskottet. at-t icke måttevidtaga några vidare åtgärder med anledning av den s. k.trepartiledaröverenskommelsen. 2. av herrar Josefson i Arrie (c),i (fp), (). () och i (c) som delsansett att utskottets yttrande bort ha följande lydelse: har i sitt betänkande 1973:1 i principanslutit sig till överenskommelsen mellan socialdemokratiska partiet,och om sättet för finansiering av prisstoppet pävissa livsmedel. Överenskommelsen innebar dels att den i proposition 1973:6föreslagna höjningen av den särskilda skatten på bensin skulle begränsas till 3öre, dels att bilaccisen skulle höjas med i genomsnitt . per personbil,dels att en särskild avgift skulle införas på engångsförpackningar. Den avregeringen föreslagna höjningen av skatten på motorbrännolja, som skullekraftigt fördyra varutransporterna, föll helt bort. har för sindel behandlat de två förstnämnda punkterna i sitt betänkande 1973:1, vilketsedermera bifalHts av , den dag som för dessa beslutangavs i trepartikommunikén. Den tredje punkten i överenskommelsen mellan de trepartierna har följande lydelse: "En särskild avgift påengångsförpackningar införs, vilket beräknas ge en inkomstförstärkning av 140milj. Den förutsätts träda i kraft ." Ett skäl till att och gick in iöverenskommelsen var att den gav konsumenterna möjlighet att undvikakostnadshöjningar. Avgiften på engångsförpackningar kan man undvika genom attanvända Ett avgörande skäl var vidare attavgiften på engångsförpackningar har ett klart miljöpolitiskt syfte. Centernoch har tidigare i verkat för åtgärder för att begränsaanvändningen av engångsförpackningar. Införandet av en avgift av den nuaktuella typen utesluter givetvis inte heller att andra åtgärder kan komma ifråga . Utskottet vill i detta sammanhang erinra om att frågan ommiljöavgifter utreds av utredningen rörande kostnaderna för miljövärden. Utskottets principiella inställning till miljöavgifter kansammanfattas på följande sätt. Genom sådana avgifter kan produktion ochkonsumtion styras i mUjövänlig riktning. Lägger man en avgift på en viss varablir denna dyrare. Miljökostnaderna kan på så sätt också inräknas i priset påvaran. Om en alternativ vara finns att tillgå, kommer efterfrågan på denna attöka. Miljöavgifter kan också stimulera producenterna att utveckla bättre ochlämpligare varor. Miljöavgifter är alltså ett styrmedel som bör utnyttjas imiljöpolitiken vid sidan av restriktioner, förbud och andralagstiftningsåtgärder, statsbidragsbestämmelser osv. På förpackningsområdet finns i mänga fall valmöjlighetermellan engångsförpackningar och returförpackningar. haranvändningen av engångsförpackningar ökat mycket kraftigt. Denna utveckling äri första hand producentstyrd. Självfallet är engångsförpackningar för vissatyper av varor helt nödvändiga. Så är dock knappast fallet när det gällerförpackningar för vin och sprit samt läskedrycker och öl. Här finns i regelfullgoda alternativ i returförpackningarna. tillverkas årligeni vårt land ca 970 miljoner engångsförpackningar för vin, sprit, öl,läskedrycker, stilldrinkar och juicer mot 160 miljoner returförpackningar. De negativa konsekvenserna av övergången tillengångsförpackningar för dessa varor är flera. Användningen avengångsförpackningar innebär ett onödigt uttag av knappa naturresurser såsomvissa metaller samt energi. Förpackningarna kan bidra till nedskräpningsproblembl. a. genom att en viss andel av engångsförpackningarna hamnar i naturen,varvid människor och djur kan skadas och naturen förfulas. Engångsförpackningarna medverkar dessutom till att den totalasopvolymen ökar, vilket leder till ökade sophanteringskostnader för kommuneroch enskilda. Engångsförpackningarna innebär vidare att varorna i regelfördyras. Det finns därför även starka ekonomiska skäl att stimulera enövergång från engångsförpackningar till returförpackningar under förutsättningatt de senare också i praktiken används mer än en gång. En ökad användning avreturglas leder till minskat resursuttag, minskad nedskräpning och lägrekostnader för konsumenterna. En avgift på engångsförpackningar bör enligt utskottetsuppfattning kunna leda till en relativt sett ökad användning av returglas. Föratt den skall vara styrande och alltså ge de önskvärda miljöeffekterna måsteden göras så stor att en önskvärd övergäng till returförpackningar kommer tillstånd. Någon avgift bör därför ej läggas på returförpackningar. Avgiften på engångsförpackningar bör å andra sidan inte sättas så hög, att omställningsprocessen leder till stora extrakostnader ochsysselsättningsproblem för de berörda industrierna. Utskottet förordar därför att avgiften sätts till 14 örepå engångsförpackningar för läskedrycker, öl, vin och sprit. En avgift avdenna storlek bör kunna stimulera till en mjuk övergäng tillreturförpackningar, som ger de berörda branscherna möjlighet att anpassa sigtill förändringen i efterfrågan. Med en avgift på erhåller staten eninkomstökning på ca 140 mUj. kr., vilket är i överensstämmelse medtrepartiöverenskommelsen. Skäl kan enligt utskottets mening anföras även för enavgiftsbeläggning av förpackningar för saft, s. k. stilldrinks och juice.Vissa av dessa drycker får emellertid betraktas som viktiga förhushällen. Syftet med det införda prisstoppet på vissa livsmedel betingas av ensträvan att hindra kostnadsökningar på nödvändiga matvaror. Avgifter påförpackningar för juice och hknande drycker är från den synpunkten intetilltalande. Till detta kommer att distributionen av sådana drycker i storutsträckning är uppbyggd enbart på engångsförpackningar. Omställningen tillandra distributionsformer blir därmed betydligt besvärligare än när det gällerexempelvis öl. bör framlägga förslagtill avgräns-ningar av vilka förpackningstyper för juice och liknande dryckersom bör undantas från avgift. I awakten på denna prövning bör enligt utskottetsuppfattning avgiftsbeläggningen inte avse förpackningar för juice, stilldrinksoch saft. Utskottet har därför nu begränsat avgiften till att gällaförpackningar för vin- och spritdrycker samt malt- och kolsyrade läskedrycker,dvs. sådana drycker som är punktbeskattade. Utskottet finner det också angeläget attförpackningsindustrin stimuleras att framställa förpackningar av engångstypsom är lätta att ta till vara, möjliga att återvinna eller på annat sätt ärmiljövänliga. Maj:t bör i sådana fall ha rätt att medge dispens fränavgift eller nedsättning av avgift. När det gäller den tekniska utformningen i övrigt avbestämmelserna förordar utskottet att avgiften tas ut hos emballagetillverkareneller vid import i samband med förtullningen. Hänsyn måste därvid tas tillsådant emballage, som krossas eller på annat sätt skadas i senaretillverkningsled, t. ex. vid tappningen i bryggerierna. Det bör därvid varamöjligt att använda sig av en schablonberäkning i vad gäller normal kassation.I den mån emballage skadas i större omfattning genom olyckshändelse sedan detlevererats frän tillverkare eller importör bör återbetalning kunna ske averlagda avgifter med stöd av dispensregler i förordningen om förfarandet vidviss konsumtionsbeskattning. Införandet av ett avgiftssystem på engångsförpackningarmåste kompletteras med att panten på returglas höjs. Den nuvarande panten äralltför låg och stimulerar inte i tillräcklig grad konsumenten att återlämnaförpackningen. Motioner rörande pantsystemet skall också senare behandlasav jordbruksutskottet. Den framtida utformningen av pantsystemet bör tas upp i det sammanhanget. Pantsystemet förutsätter somframgår av värt förslag till lagtext att distributörer och bryggerier alltidåtertar returförpackningar. Detta bör liksom kunna åstadkommas genomfrivilliga överenskommelser mellan förpackningstillverkare, importörer,bryggerier och distributörer. Möjligheter föreligger också att i sista handinföra en tvingande ätertagningspUkt beträffande returförpackningar när detgäller såväl inhemska leverantörer som importörer. Ett sådant system har ibegränsad omfattning prövats i . dels ansett att utskottet borthemställa att A. antar utskottetsförfattningsförslag med följande ändringar, nämligen 1. att förordningen under 1 iutskottets hemställan betecknas såsom "förordning om avgift för vissa engångsförpackningar" och att 1,6 och 11 §§ erhåller följande lydelse: I § Avgift erlägges enligt dennaförordning till staten vid omsättning inom landet av engångsförpackning för spritdryck, vin, maltdryck eller kolsyrad läskedryck och vid införsel av sådan förpackning med eller utan dryck. Med engångsförpackning förstås sådana förpackningar, förvilka leverantören icke genom pant för förpackningen eller på annat sätttillförsäkrar sig skäligt antal returer för förnyad användning för distributionav dryck. Bestämmelserna i 1 § förordningen (1960:306) om frihetfrän införselavgift i vissa fall gäller ej i fråga om avgift enligt dennaförordning. 6 § Avgift utgår med för varje förpackning. II § Har dryck som avses i 1 §utförts ur landet i förpackning, för vilken avgift erlagts, återbetalar på ansökan av den som utfört varan den avgift som belöper pä utförseln. Återbetalning sker ej av belopp som för år räknat understiger . Utföres avgiftspliktig förpackning för förnyad användninghos utländsk dryckestillverkare, kan på ansökan avtillverkaren eller dennes ombud medge återbetalning med för varje utfördförpackning. Återbetalning medges ej för större antal förpackningar än somsvarar mot tidigare införsel till landet av avgiftspliktiga förpackningar avsamma slag med dryck. Närmare föreskrifter om återbetalning av avgift meddelasav . 2. att ordet"dryckesförpackningar" i författningsförslagen under 2 och 3 i utskottets hemställan byts ut mot "engångs förpackningar", B. i skrivelse till Kungl. Maj:themställer att utredningen (Jo 1971:08) rörande kostnaderna för miljövården får i uppdrag att skyndsamt utreda den framtida utformningen av avgiften på engångsemballage i enlighet med vad utskottet anfört. GOTAB 73 3352 S 1973