bet · FW01NU32 · 1973-12-31 00:00:00 — Näringsutskottetsbetänkande nr 1973 NU 1973:32 betänkande i anledning av motioner angåendeetable-ringen av stormarknader. I detta betänkande behandlas motionerna 1973:938 av i Örebrom. (fp), vari hemställs att skaU hos Kungl. Maj :t begära 1. översyn av desamhällsekonomiska konsekvenserna av etäbleringen av stormarknader samt derasinverkan på serviceutbudet i befintliga stadskärnor och bostadsområden, 2. etableringsförbudför stormarknader tiUs resultatet av denna översyn föreligger, och 1973:1476 av iStockholm (c), vari hemställs att skall hos Kungl. Maj :t anhålla omförslag angående temporärt etableringsstopp för externa stormarknader iavvaktan på de förslag som kan aktualiseras i anledning avdistributionsutredningens kommande betänkande. I motionerna konstateras att undersenare år ett stort antal stormarknader etablerats i anslutning tUl störretätorter. Olika konsekvenser av denna utveckling diskuteras, I motionen 1973:938 framhåUs bl.a. att det i flertalet faUsaknas preciserade utredningar om de kommunalekonomiska konsekvenserna på kortoch lång sikt av att stormarknader anläggs. Enligt en av motionärerna åberopadhushållsekonomisk studie skulle konsumenterna ha en benägenhet att övervärderastormarknadernas prisfördelar och undervärdera sina egna reskostnader. En radnegativa effekter bör enligt motionärernas mening belysas närmare. Närserviceni äldre bostadsområden drabbas genom tillkomsten av stormarknader, ochvälbehövlig sådan service i nya stadsområden kan utebli. I glesbygder kanbutiksnedläggningar påskyndas. När en stormarknad övertas av annan verksamhetkan denna ligga helt fellokaliserad. En överetablering av lågprisvaruhus kanresultera i ett snedvridet detaljhandelsutbud. Onödiga trafikinvesteringar kanframtvingas. Det betonas i motionerna att det främst är äldre, handikappade ochicke bilburna konsumenter som-får sin varuförsörjningsstandard försämrad. I motionen 1973:1476 anförs att distributionsutredningenhåller på att analysera effekterna av tUlkomsten av fler stormarknader.Motionären anser det angeläget att förebygga att utredningenskommande förslag blir helt överspelat av utvecklingen. Uppgifter i anslutning till motionerna anföri sitt avlämnade betänkande (SOU 1973:15) planering ochdetaljhandel att kommunerna i dagens läge i väsentliga delar faktiskt bestämmerförutsättningarna för detaljhandeln i kommunerna. Detta sker genom många olikabeslut, bl. a. genom det kommunala planmonopolet och markpohtiken. Kommunernahar dock i aUmänhet endast begränsad tillgång tiU expertis idetaljhandelsfrågor. Utredningen har kommit tiU slutsatsen att kommunerna börha ett bättre grepp om den planering som rör utvecklingen av detaljhandeln.Detta innebär inte att kommunerna behöver få vidgade befogenheter. Det är istället fråga om att förvandla faktisk inverkan tiU målmedvetet inflytande,sägs det i betänkandet. Inflytandet bör användas bl. a. tUl att medbibehållande av effektiv konkurrens inom detaljhandeln åstadkomma en frånkonsumentsynpunkt lämplig avvägning mellan olika konkurrensmedel såsom pris,service, närhet etc. Utredningens förslag går ut på att de förhållanden som rördetah-handeln i kommunerna skall behandlas i en rullande översiktsplanering.Denna planeringsteknik skall göra det möjligt att inom en från detaljhandelnssynpunkt överskådlig tid överblicka förestående förändringar i kommunensdetaljhandelsstruktur i dess helhet. Härigenom erhålls fortlöpande underlag förtotalbedömning i viktiga frågor. En sådan fråga är hur stadskärnans handelkommer att påverkas när nya detaljhandelscentra byggs eller när stormarknaderetableras. En annan viktig fråga är på vUket sätt möjligheterna att bibehållaredan befintliga närhetsbutiker och att etablera nya sådana butiker påverkasnär nya stora detaljhandelsutbud tUlkommer. Förslaget syftar också tUl attunderlätta för kommunerna att ta initiativet i planeringen för att uppnå de målman uppställer. Kommunerna föreslås få svara för fördelningen avbutikslägen. Detta avses gå till på det sättet att kommunen ger byggherrenrekommendation om vilket företag som bör få ett visst butiksläge. Eftersom detinte utan vidare kan förutsättas att företagen alltid skaU vara villiga att tade lägen som innebär den bästa måluppfyllelsen från allmän synpunkt förutsättskommunerna kunna premiera sådana företag som visar sig mer tillmötesgående änandra. För att kommunerna skall få hjälp med tekniska problemföreslår utredningen att skall biträda kommunerna medservice när det gäller standardisering av datainsamling och metoder förmaterialets utnyttjande i planeringstekniken. Vidare föreslås att omorganiseras och ges statligt stöd för att kunna bistå delsKommunförbundet i dess serviceuppgift, dels kommunerna vid tolkningen avsådana grundfakta som belyser förutsättningarna för att etablera butiker i skilda lägen. Förslaget innebärockså att ett särskilt detaljhandelsråd tillskapas. I detta råd skall ingåpersoner med särskild sakkunskap i planerings- och distributionsfrågor.Konsumenter, handelsanställda och kommunintressen skall också vara företrädda. RådetskaU ha tre uppgifter. Det skaU ge råd åt kommunerna i särskilt svåra ochviktiga frågor som gäller detaljhandelns utveckling i kommunen. Det skaU vidarefungera som ett forum för obligatoriskt samråd mellan skilda kommunerbeträffande etableringsfrågor som rör flera kommuner. Om ettdetaljhandelsföretag har planer på att etablera t. ex. en stormarknad i enkommun, skall vilken som helst av de kommuner som ligger i närheten hamöjlighet att framtvinga samråd mellan kommunerna om etäbleringen inför detaljhandelsrådet.Slutligen skaU rådet vara ett opartiskt organ hos vUket detaljhandelsföretagenskaU kunna söka stöd när det blir tvist om vilket av flera företag som skaU fåett visst butiksläge. Förslaget avses tUl en början bli prövat i enförsöksverksamhet i regionplaneområde samt och Växjökommuner. Försöksverksamheten skaU ledas av . (H1970:14; ordförande: riksdagsledamoten ) har tilluppgift att göra en utredning om varudistributionen och därmed förknippadeproblem. Utredningen skaU enligt direktiven inriktas särskUt på de frågor somaktualiseras av handelns strukturutveckling, och dess tyngdpunkt skall läggaspå de konsumentekonomiska och samhällsekonomiska följderna av koncentrationeninom detaljhandeln, i första hand dagligvaruhandeln. Förändringar inom andradelar av distributionssektorn skaU också innefattas i utredningen i den mån demedför påtagliga problem för konsumenterna. I motionerna anförs attetäbleringen av stormarknader medför en rad negativa effekter av olika slag. 1avvaktan på en ingående analys av dessa effekter föreslås att ett temporärtetableringsstopp för denna företagstyp skall införas. Strukturomvandlingen inom handeln innebär fördelar förkonsumenterna men har också ogynnsamma verkningar. Bland annat sker enbetydande övervältring av varudistributionsarbetet eller av kostnader som detförorsakar på konsumenterna och pä samhället. För vissa konsumentgrupper kandärigenom stora svårigheter uppstå. Utskottet har full förståelse för att denökade etäbleringen av stormarknader av mänga upplevs som speciellt hotande, Ifråga om bl, a, storlek, lokalisering och de konkurrensmedel som användsskiljer sig stormarknaden på ett iögonenfallande sätt från de typer av företagsom blivit mera vanliga inom handeln. Utskottet vUl emellertidunderstryka att andra mera frekvent förekommande nya typer avdistributionskanaler sannolikt i högre grad påverkar distributionssystemet. Varuhusenkan nämnas som ett exempel. Som redovisats ovan ärdistributionsutredningen sysselsatt med att undersöka koncentrationen inomdetaljhandeln, i första hand dagligvaruhandeln, och de konsumentekonomiska ochsamhällsekonomiska följderna härav. Med tillgång tUl detta utredningsmaterialskaU det förhoppningsvis bli möjligt att göra en avvägning mellan olikaintressen så att konsumenternas önskemål i olika avseenden, t, ex, i vad gällernärhetsservice, utbud och pris, skall kunna tillgodoses. Utredningens arbeteberäknas bli klart om . Enligt utskottets uppfattning börutredningsmaterialet avvaktas innan några beslut fattas om åtgärder frånsamhällets sida beträffande olika distributionsformer. Utskottet anser att detinte skulle vara lämpligt att välja ut en speciell företagstyp, stormarknaden,i distributionssystemet och förbjuda vidare etablering av företag av denna typ,medan etäbleringen av andra typer av företag som tUl sin verkan ärlika okända som stormarknader skulle få fortgå. Genom att definitionerna avolika företagstyper inte är entydiga skulle det för övrigt uppstå en radgränsdragningsproblem, Etablering av stormarknader är långtidsprojekt där tidenmellan fattat beslut och igångsättning av verksamheten torde uppgå till fleraår. Ett temporärt stopp för denna företagstyp skulle innebära betydande problemoch leda till en inte önskvärd ryckighet. Någon mera omfattande nyetablering avstormarknader fram tUl den tidpunkt då distributionsutredningen framläggersitt betänkande torde heller inte bli aktuell. Utskottet vill också erinra om att kommunerna i dagensläge bl. a. genom det kommunala planmonopolet i väsentliga delar faktiskt bestämmerförutsättningarna för detaljhandeln i kommunerna. Butiksetableringsutredningenföreslår i sitt avlämnade betänkande olika åtgärder för att i praktikenförstärka kommunernas inflytande i detta sammanhang. Bland annat föreslås atten rullande översiktsplanering skall införas och att kommunerna skall få tUluppgift att fördela butikslägen i syfte att åstadkomma den bästa möjligaförsörjningen med detaljhandelsservice. En utökning av samhällets inflytandepå den framtida distributionsstrukturen är sålunda planerad. Medhänvisning till vad här anförts hemställer utskottet attriksdagen avslår motionerna 1973: 938 och 1973: 1476. den 3 aprU 1973 Närvarande: herrar (), Regnéll (m), iGlömminge (c), i (s), i (fp), (), i (s), i (c), (), SjöneU(c), Wååg (s). Hovhammar (m), i (vpk), () och fruHansson (s). av herrar i Glömminge (c), i (fp), i (c), (), i (vpk) och (), som anser att utskottets yttrande och hemställan bort ha följandelydelse: I motionen anförs------- (= utskottet)------- företagstyp skall Utskottet delar den uppfattning som framförs i motionerna.Stormarknaden är tUl sin karaktär speciell,och mycket talar för att enfortsatt etablering av företag av denna typ skulle leda tUl allvarliga problemav det slag som beskrivs i motionen 1973:938. Erfarenheterna från andra länder,främst , visar också att stormarknaderna förloratmycket av sin attraktionskraft. Hushållen blir medvetna om att man harövervärderat stormarknadens prisfördelar som man undervärderat sinakostnader för att göra inköpen. Vid det laget har emellertid den tidigarebutiksstrukturen hunnit bli allvarligt skadad. En utveckling av motsvarandeslag i skulle vara mycket olycklig. Närhetsservicen skulle försämrasoch samhället skulle åsamkas onödiga investeringar. Enligt utskottetsuppfattning talar iakttagna effekter i av etäbleringen avstormarknader och utländska erfarenheter för att ett omedelbartetableringsstopp för stormarknader bör införas i avvaktan på pågåendeutredningar. att med bifaU tUlmotionerna 1973:938 och 1973: 1476 hos Kungl, Maj:t anhåller att förslag tilltemporärt etableringsförbud för stormarknader föreläggs .