bet · FW01KU50 · 1973-12-31 00:00:00 — Konstitutionsutskottetsbetänkande nr 1973 KU 1973:50 betänkande med anledning avframställningen 1973:18 från förvaltningsstyrelse med förslag tilllag om ändring i ersättningsstadgan för ledamöter, m. m. jämtemotioner. I detta betänkande behandlasframställningen 1973:18 från förvaltningsstyrelse jämteföljdmotionerna 1973:2116 av m. n. (m), 1973:2117 av () och 1973:2166 av m. fl. (vpk) samt den väckta motionen 1973:972 av m. fl. (fp, s, c, m). I en dagtecknadframställning lägger förvaltningsstyrelse fram förslag till vissaändringar i ersättningsstadgan (1971:1197) för ledamöter. Avsiktenär att samtliga ändringar som inte föranleds av ersättarsystemets införandeskall träda i kraft . De ändringar som föranleds aversättarreformen föreslås träda i kraft, när det förslag till ändringar iregeringsformen och riksdagsordningen som antagit som vilande medanledning av propositionen 1972:66 (KU 1972:30) slutligt antagits och erhålhtkraft av grundlag. Vidare hemställer styrelsen att beslutar att enopartisk kommitté skall tillsättas för att överväga frågan om riksdagsledamöternasarvode. I framställningen anges inledningsvis bakgrunden till deninom förvaltningsstyrelsen företagna översynen av vissa ersättningsfrågor.Därefter redovisas punkt för punkt i åtta avsnitt förvaltningsstyrelsensöverväganden och förslag. Det första avsnittet (s. 1-6) behandlar arvodet tillriksdagens ledamöter. Styrelsen redovisar bl. a. hur arbetsbördan i riksdagenökat , då arvodesreglerna fick sin ännu gällandeprincipiella utformning. Vidare redovisas ett av en kommitté inom styrelsenframlagt förslag, innebärande att arvodet skall beräknas för en arbetstid iriksdagen (inberäknat semester) omfattande tio i stället för som åttamånader . Förvaltningsstyrelsen, som framhåller att ökningen avarbetsbördan bör få konsekvenser på arvodessättningen, anför att den inte ärberedd att nu ta ställning till det av kommittén framlagda förslaget. I ställetförordas att frågan närmare övervägs av ett opartiskt organ bestående avpersoner utanför men med god insikt i arbetsförhållanden.Först sedan ett sådant organ granskat det framlagda förslaget bör, enligtstyrelsens mening, ta ställning härtill. Det andra avsnittet (s. 67) behandlar frågan om vissasärskilda arvoden. Förvaltningsstyrelsens förslag innebär att vice talman ochordförande i utskott tillerkänns särskilt arvode med . I de tredje och fjärde avsnitten (s. 7 10) behandlasfrågor om traktamente och kostnadsersättning. Några förslag till ändringar iersättningsstadgan framläggs dock inte i detta sammanhang. Det femte avsnittet (s. 1013) behandlar ledamöternasreseförmäner. Förvaltningsstyrelsen föreslår att ledamöterna för utövande avsitt uppdrag som riksdagsledamot äger anlita även inrikes flyghnjer påriksdagens bekostnad utan de restriktioner som gäller i detta avseende. Det sjätte avsnittet (s. 13 15) avser pensioner ochavgångsersättning. Styrelsen föreslår här ingen annan ändring i stadgansbestämmelser än att talmannen även i pensionshänseende får motsvarande förmånersom statsråd. I det sjunde avsnittet (s. 1520) behandlasersättningsfrågor som aktualiserats av de beslut som fattat ominförande av ersättare för riksdagsledamöterna. Förvaltningsstyrelsens förslaginnebär i korthet följande. Ersättare som utövar uppdrag som riksdagsledamotfår i princip samma ekonomiska förmåner som denne. Dessutom får dylik ersättarehögre traktamente av varje tjänstgöringsperiod,dvs. med f. n. i stället för . Vidare fårförvaltningsstyrelsen fullmakt att, då så prövas skäligt, besluta om vissutsträckning av den för tjänstgörande ersättare arvodesberättigande tiden(enligt de grunder som enligt 2 § ersättningsstadgan nu gäller för ledamot).Något generellt utgående bidrag (s. k. exspektansbidrag) till samtligaersättare föreslås däremot ej. Förslaget innebär vidare att ledamot som blirstatsråd får avstå samtliga förmåner som enligt ersättningsstadgan följer medriksdagsmandatet. Det samma skall enligt förslaget gälla när ledamot av andraskäl än offentligt uppdrag eller sjukdom och annat laga förfall beviljatsledighet för av minst en månad och till följd därav får ersättare. I det åttonde avsnittet (s. 20) föreslårförvaltningsstyrelsen slutligen vissa smärre stadgeändringar av formellkaraktär, närmast föranledda av olika lagändringar. Till framställningen har fogats dels som bilaga 1styrelsens förslag till lag om ändring i ersättningsstadgan (1971 ;1197) förriksdagens ledmöter, dels som bilaga 2 vissa statistiska uppgifter röranderiksdagens arbetsbörda. Beträffande de närmare motiveringarna förförvaltningsstyrelsens ovan redovisade förslag hänvisas till den i 2 saml.tryckta framställningen (1973:18). I motionen 1973:972 av . (fp, s, c, m) hemställs "att förvaltningsstyrelse får i uppdrag att till framlägga förslag om ändrade regler för riksdagsledamötersrätt till flygresor enUgt vad i motionen anföres". a. att ledamöternas rätt att utan kostnad färdas per järnväg inom landethar motiverats av önskemålet att de i så stor utsträckning som möjligt skallkunna hålla kontakt med människor och problem i olika delar av landet. Genompersonlig närvaro bör ledamöterna kunna informera om arbete,studera förhållandena på platsen och få synpunkter och önskemål från olikabefolkningsgrupper direkt förmedlade till sig. Med samma motivering bör enligtmotionärerna ledamöter ha rätt att färdas utan kostnad också medandra transportmedel. Motionärerna föreslår sålunda att de bestämmelser som nugäller för järnvägsresor skall utsträckas till att även gälla för flygresor. I motionen 1973:2116 av herrWinberg m. fl. (m) hemställs "att vid behandhngen avförvaltningsstyrelsens förslag till vissa ändringar i ersättningsstadganuttalar att ledamot för utövande av sitt uppdrag som riksdagsledamot skall ägabegagna single sovkupé på järnväg i motsvarande utsträckning som föreslås gällaför reguljärt inrikes flyg". Med hänvisning till konstitutionsutskottetsuttalande därom i betänkandet KU 1971:75 anser motionärerna att det finns skälatt utvidga rätten för ledamot att begagna single sovkupé, så att den kommeratt motsvara vad som föreslås skall gälla för flygresor. Motionärernaframhåller att åtskilliga platser i landet alltjämt saknar flygplats med reguljäraflygförbindelser inom räckhåll, varför järnvägsresor i många fall ställer sigbekvämare. Möjligheten att använda single sovkupé i stället för flyg vid resormed anledning av riksdagsuppdraget bör, enligt motionärernas mening, stå tillledamots förfogande också av det skälet att det innebär ett billigare färdsättän flyg. I motionen 1973:2117 av herrLundberg (s) hemställs "att måtte besluta att avslå riksdagensförvaltningsstyrelses förslag till ändringar i ersättningsstadgan för riksdagensledamöter". I motionen anförs bl. a. att "i förhållande till andraarbetsgrupper, och med målsättning mot en ökad jämlikhet, är det sakligt ickemotiverat: aff höja arvodena och andra förmåner för riksdagsmännen och företagaen inkomstlyftning; att vidga reseförmånerna utöver de nu gällande; att införanya arvoden för arbetsuppgifter som bör tillhöra ett normalt riksdagsarbete;och att i övrigt vidtaga ändringar i nu gällande ersättningsstadga, medundantag av hänsyn till ersättare för statsråd". Enligt motionären finnsdet inte heller något behov av att tillsätta ett opartiskt organ bestående avpersoner utanför för bedömning av riksdagsledamöternas arvode.Beträffande de närmare motiveringarna hänvisas till motionen. I motionen 1973:2166 av herrHermansson m. fl. (vpk) hemställs att beslutar "att vad som idenna motion anförts rörande riksdagsledamöternas arvoden i förhållande tillövriga löntagargrupper delges den opartiska kommitté som skall överväga fråganom riksdags- 1* 1973. ledamöternas arvode". Motionärerna framhåller bl. a.att formerna för fastställande av riksdagsledamöternas arvode även tidigareväckt debatt, särskilt bland löntagare, och att det därför kan vara motiveratatt ledamöternas arvode prövas av andra än dem själva. Motionärerna motsättersig därför inte den av förvaltningsstyrelsen föreslagna ordningen att frågannärmare bör övervägas av ett opartiskt organ bestående av personer utanförriksdagen men med god insikt i arbetsförhållanden. Motionärernafinner dock skäl föreligga att betona att en sådan prövning inte bör ske enbartutifrån den obestridliga ökningen av riksdagsarbetet, utan att arvodet ocksåmåste ses i relation till lönerna inom andra områden. Vidare framhålls attmånga ledamöter vid sidan av riksdagsarvodet kan uppbära inkomster frånanställning eller rörelse liksom genom andra arvoderade uppdrag, vilket enligtmotionärerna också bör beaktas i sammanhanget. Motionärerna biträder slutligenförslagen rörande arvode m. m. till ersättare men understryker att"offentliga uppdrag med höga arvoden bör kunna föranleda en annanbedömning för undvikande av att ledamöter med offentliga uppdrag otillbörligtgynnas". Efter forslag avförvaltningsstyrelsen antog en ny ersättningsstadga förriksdagens ledamöter. uttalade i sitt betänkande iärendet bl. a. att vissa ersättningsfrågor borde ägnas fortsatt uppmärksamhetoch närmare övervägas av styrelsen. Utskottets betänkande godkändes avriksdagen. Det nu av förvaltningsstyrelse framlagdaförslaget till vissa ändringar i ersättningsstadgan bör ses mot bakgrunden avdels de uttalanden som sålunda tidigare gjorts, dels de beslut som fattats 1972och 1973 om införande av ett system med ersättare för riksdagsledamöterna. Liksom har en genomgående strävan varit att integöra reglerna i ersättningsstadgan onödigt detaljerade utan där endast slå fastde principer som bör råda och som det bör ankomma på förvaltningsstyrelsen attnärmare utforma. Vid sidan av de i stadgan intagna reglerna kommer det sålunda- liksom tidigare - att finnas åtskilliga särskilda tillämpningsföreskrifter.Dessa utfärdas av förvaltningsstyrelsen med stöd av bemyndigandet i 26 §ersättningsstadgan. Utskottet delar meningen att det är en rationell ochlämplig ordning att förvaltningsstyrelsen i största möjliga utsträckningbemyndigas att fatta de erforderliga besluten rörande tillämpningen avbestämmelserna i stadgan. Särskilt det nya systemet med ersättare förriksdagsledamöterna kan innebära vissa praktiska konsekvenser, som inte nutorde kunna helt överblickas. Bemyndigandet bör sålunda ses även som ettuppdrag åt förvaltningsstyrelsen att kontinuerligt följa och övervägauppkommande ersättningsfrågor för ledamöter. Bortsett från vissa smärre justeringar av redaktionell karaktär, vilka framgår av det i bilaga till detta betänkande intagnaförslaget till lag om ändring i ersättningsstadgan, har utskottet inget atterinra mot de av förvaltningsstyrelsen framlagda förslagen. Utskottet tardärför i detta sammanhang endast upp de delar av framställningen som berörs avyrkanden i motionerna eller där eljest särskilda skäl funnits föreligga föruttalande. Förvaltningsstyrelsen har, medhänvisning bl. a. till bifogat tabellmaterial, utförligt redovisat hurarbetsbördan i ökat , då arvodesreglernafick sin ännu gällande principiella utformning. De ändringar som därefterbeslutats har, som styrelsen framhållit, i princip endast tagit sikte på attarvodets relativa nivå (i förhållande till vissa grupper av statstjänstemän)inte skulle sänkas. Frågan om höjning av arvodet, framför allt till följd avden ökade tid som gått åt till arbetet i , har vid flera tillfällenvarit aktuell men med hänvisning främst till olika pågående utredningar fåttanstå. Utskottet vill i detta sammanhang särskilt framhålla deökade krav som i olika sammanhang ställs pä riksdagsledamöterna och som innebäratt uppdraget i praktiken bUr av heltidskaraktär med ständiga inslag av helg-,kvälls- och nattarbete. Utskottet understryker härvid de uttalanden somtidigare gjorts om betydelsen av att riksdagsledamöterna bereds rimligamöjligheter att uppehålla kontakterna med sina hemorter och med samhällshvet iövrigt. I stället för att nu framlägga något förslag om ändradarvodering av uppdraget som riksdagsledamot har förvaltningsstyrelsen förordatatt frågan först bör närmare övervägas av ett opartiskt organ bestående avpersoner utanför men med god insikt i arbetsförhållanden.Utskottet biträder detta förslag om att, som ett led i beredningen av detaktuella ärendet, inhämta synpunkter från vissa utanför ståendepersoner. Eftersom dessa överväganden bör ske oberoende och utan direktiv avriksdagen bör yrkandet i motionen 1973:2166 avslås. Uppdraget att utse ledamöternaav nämnda organ bör enligt utskottets mening ges åt förvaltningsstyrelsen. I motionerna 1973:972 och 1973:2116har föreslagits vissa vidgade reseförmåner för ledamöterna. Utskottet delar deninställning som kommer till uttryck i motionerna och som också överensstämmermed de principer som förvaltningsstyrelsen föreslagit. Sålunda bör enhgt utskottetsmening avgörande vikt fästas vid angelägenheten att ledamöterna skall kunnafullgöra de med riksdagsuppdraget förenade förpliktelserna utan att behöva användalängre restid eller obekvämare färdsätt än som är nödvändigt. Medriksdagsuppdraget följer också ett stort antal resor som bör likställas medtjänsteresor. Förslaget att i större utsträckning än låta ledamöternaanlita även inrikesflyg för sina resor kan ses som en naturlig konsekvens av deökade krav som det moderna riksdagsarbetet ställer på ledamöterna. Vadbeträffar frågan om en vidgad rätt att som alternativ till inrikesflyg begagna single sovkupé på järnväg utgår utskottet från att förvaltningsstyrelsen inom ramen för dei stadgan givna bestämmelserna kommer att utfärda erforderhgatillämpningsföreskrifter härom. Med hänvisning till det anförda får förslagen imotionerna 1973:972 och 1973:2116 anses vara tillgodosedda. Som en följd av utskottets ovanredovisade ställningstaganden till de av förvaltningsstyrelsen framlagdaförslagen bör yrkandet i motionen 1973:2117 avslås. Utskottet vill slutligen erinra omatt vissa samordningsfrågor kan uppkomma vid sammanträffande av förmåner pågrund av uppdrag som riksdagsledamot och på grund av statsanställning. Dessasamordningsfrågor är föremål för överväganden utanförriksdagen. Eftersom fullgörande av uppdraget som riksdagsledamot måste anses gåföre utövande av ledamotens yrke, får exempelvis löneavdrag i förekommandefall efter sedvanliga förhandhngar mellan arbetsmarknadens parter - göras iden tjänst ledamoten har vid sidan av uppdraget som riksdagsledamot. Med hänvisning till vad ovananförts hemställer utskottet att 1. avslår motionen1973:2117, 2. med anledningav förvaltningsstyrelses framställning beslutar att en opartiskkommitté skall tillsättas för att överväga frågan om riksdagsledamöternasarvode, 3. uppdrar åtriksdagens förvaltningsstyrelse att tillsätta ledamöterna i denna kommitté, 4. avslår motionen1973:2166, 5. medanledning av förvaltningsstyrelses framställning för sin del antardet i bilaga intagna förslaget till lag om ändring i ersättningsstadgan(1971:1197) för ledamöter, 6. förklararmotionerna 1973:972 och 1973:2116 besvarade med vad utskottet i det föregåendeanfört och hemställt. Närvarande: herrar i (s).Henningsson (s), (), herrar (), i (s),i (c), (), i (m), i (s). Fiskesjö (c), i Äkersberga (fp), Wictorsson (s), * (fp),i (s) och (). * Ej närvaranile vid justeringen. av herrar i (m). Fiskesjö (c). iÄkersberga (fp), () och (): Utskottet gör avslutningsvis ibetänkandet ett uttalande om de speciella samordningsproblem som kan uppkommaför riksdagsledamot som innehar statlig anställning. Detta uttalande är ickeförorsakat av något motionsyrkande eller av något förslag frånförvaltningsstyrelsen. Det finns enligt vår mening inga skäl för utskottet attmed oklara och svårtolkade formuleringar söka påverka de förhandlingar mellanarbetsmarknadens parter varigenom överenskommelser träffas om anställningsvillkorenför de statligt anställda. Lag om ändring i ersättningsstadgan (1971:1197) förriksdagens leda- Härigenom förordnas i fråga omersättningsstadgan (1971:1197) för ledamöter dels attnuvarande 12 § skall upphöra att gälla, dels att 1, 2, 4-7, 11,14 och 19 §§ skall ha nedan angivnalydelse.i Till ledamotskap av är knutna de ekonomiskaförmåner som angives i denna stadga. Till ledamotskap av ärknutna de ekonomiska förmåner som anges i denna stadga. Förmånerna utgår dockej för tid då ledamot är statsråd. Ej heller utgår förmånerna för tid då ledamotav annat skäl än offentligt uppdrag eller sjukdom och annat laga förfallbeviljats ledighet under minst en månad i följd. För ersättare som utövar uppdrag som riksdagsledamotgäller samma bestämmelser som för ledamot med de undantag som anges i 2 och 7§§. 2§ Bestämmelserna i 3-13 §§ ägertillämpning på riksdagsledamot från och med ingången av den månad, då han skalltaga plats i , tiU och med utgången av den månad, då han upphör attvara ledamot, dock ej för tid innan han blev ledamot. För ersättare tillämpas 3-13 §§ endast för tjänstgöringstiden.Riksdagens förvaltningsstyrelse får dock, då så prövas skäligt, besluta attbestämmelserna helt eller delvis skall tillämpas även för tid därutöver. ' I förhållande till förvaltningsstyrelsens förslaghar vissa smärre redaktionella ändringar företagits i ingressen och i 1, 2, 6,7 och 11 §§. Dessa redovisas ej här. Pension enhgt denna stadga utgårfrån och med den dag, då rätten att uppbära pension inträder, till och med dendag, då en månad förflutit efter pensionstagarens död, eller, om pensionsrättenupphör av annan anledning, till och med utgången av den månad, varunder rättenupphört. Den som är ledamot av kan inte uppbära egenpensionenligt denna stadga. Vice talman och ordförande i utskott erhåller särskilt arvode med för år. Ledamot och suppleant iutrikesnämnden och lönedelegation erhåller särskilt arvode med 200kronor för varje sammanträde som bevistas under tid då session ej pågår. Sjukpenning jämte barntillägg, somtillkommer ledamot, skall uppbäras i den ordning som anges i 3 kap. 16 § andrastycket lagen (1962:381) om allmän försäkring (arbetsgivarinträde). Sjukpenning eller föräldrapenning,som tillkommer ledamot, skall uppbäras i den ordning som anges i 3 kap. 16 §andra stycket lagen (1962:381) om allmän försäkring (arbetsgivarinträde). Beviljas ledamot ledighet under merän av annat skäl än offentligt uppdrag, skall avdrag görasfrån arvodet med två tredjedelar från och med den sextonde dagen. Beviljas ledamot ledighet under merän av annat skäl än offentligt uppdrag eller sjukdom ochannat laga förfall, skall avdrag göras fiän arvodet med två tredjedelar frånoch med den sextonde dagen. Ledamot, som är bosatt på längreavstånd än fågelvägen från , erhåller för tid dåsession pågår traktamente, beräknat efter det lägsta belopp för dygn som tillkommerstatlig förrättningsman med eget hushåll. Ledamot, som är bosatt på längreavstånd än fågelvägen från , erhåller för tid dåsession pågår traktainente, beräknat efter det lägsta belopp för dygn somenligt allmänna resereglementet (1952: 735) utgår till statlig förrättningsmanmed eget hushåll. Ersättare erhåller dock av varjetjänstgöringsperiod i stället traktamente med de Traktamente utgår dock ej tillledamot som är statsråd. högsta belopp som enligt allmänna resereglementet utgårtill statlig förrättningsman. Ledamot äger anlita inrikesjärnvägar och statliga busslinjer på bekostnad. Ledamot får anhta inrikes järnvägaroch statliga busslinjer på bekostnad. För utövande av sitt uppdragsom riksdagsledamot eller talman får ledamot dessutom anlita inrikesflyglinjer på bekostnad. 14§ Pensionsförmånerna är ålders-,sjuk- och visstidspension. Pensionsåldern inträder vid utgången av det riksdagsär varunder ledamoten uppnår . Pensionsunderlaget utgörs av det arvodeför månad som utgår till ledamot. Talmannen erhåller utöver pension enligt denna stadga ettså stort belopp att de sammanlagda förmånerna motsvarar pensionen tillstatsråd. Familjepension utgår efter den som vid sin död var ledamot av eller berättigad till egenpension enligt 16 §. Den tillkommer efterlevande make, under förutsättning att äktenskapet ingåtts senast den dag ledamoten fyllt , samt efterlevande barn som ej fyllt . Familjepension utgår efter den som vid sin död var ledamotav eller berättigad till egenpension enligt 16 §. Den tillkommerefterlevande make, under förutsättning att äktenskapet ingåtts senast den dagledamoten fyllt , samt efterlevande barn (adoptivbarn) som ej uppnått 19års ålder, dock ej barn som vid ledamotens död var adopterat av annan änmaken. Särskild änkepension utgår till änka som omfattas avförsta stycket, om hon ej erhåller änkepension enligt tilläggspensioneringeninom den allmänna försäkringen. kanbevilja skälig pension till frånskild make ävensom till efterlevande makeoaktat äktenskapet ingåtts senare än som sagts i första stycket. Familjepension enligt denna stadga utgår till efterlevandetill talmannen med ett så stort belopp att de sammanlagda förmånerna motsvararfamiljepensionsförmånerna till efterlevande till statsråd. Denna lag träder i kraft den 1januari 1974 utom vad gäller ändringarna i 1, 2 och 7 §§, vilka träder i kraftnär det förslag till ändringar i regeringsformen och riksdagsordningen somriksdagen antagit som vilande med anledning av propositionen 1972:66 slutligtantagits och erhållit kraft av grundlag. GOTAB 735493 S 1973