bet · FW01SkU52 · 1973-12-31 00:00:00 — Skatteutskottetsbetänkande nr 1973 SkU 1973:52 betänkande i anledning av motion angåendeprinciperna för den kommunala beskattningen av statens vattenfallsverks rörelseinkomst. 1 motionen 1973:1062 av herrPetersson i Gäddvik m. fl. (m) hemställs att i skrivelse till Kungl.Maj:t begär att förslag till ändrade bestämmelser rörande statensvattenfallsverks redovisningsprinciper, med beaktande av vad i motionenanförts, framläggs till höstriksdag. Vid beräkning av inkomst frånsärskild förvärvskälla gäller enligt kommunalskattelagen (1928:370), KL, attfrän bruttointäkten får avräknas ränta på skuld, som är hänförlig tillförvärvskällan (huvudregeln). Beträffande jordbruksfastighet (22 §) fårsålunda dras av ränta på lånat, i fastigheten nedlagt eller för dess driftanvänt kapital, beträffande annan fastighet (25 §) ränta på lånat, ifastigheten nedlagt kapital samt beträffande rörelse (29 §) ränta pä lånatkapital, som nedlagts i rörelsen, och på skuld, som den skattskyldige ådragitsig för sin utbildning för rörelsen. Är skattskyldig berättigad till avdrag för ränta påupplånat kapital och kan inte utredning vinnas, hur stor del av kapitalet, somhänför sig till olika av den skattskyldige innehavda förvärvskällor, skalljämhkt 44 § KL, i och för räntans fördelning, kapitalet hänföras till de olikaförvärvskällorna i förhållande till värdet av de i varje förvärvskälla nedlagdatillgångarna (supplementärregeln). Enligt gällande beskattningsregler beräknas kommunalinkomstskatt dels pä inkomst och dels på garantibelopp för fastighet. Garantibeloppet ugör av fastighetens taxeringsvärde (47 § KL). 1 den mån fastighet ingår i förvärvskälla och garantibelopp för fastighet skall tas upp som skattepliktig inkomst, får enligt stadgande i 45 § 1 mom. KL vid inkomstberäkningen avdrag göras med belopp motsvarande garantibe loppet. Av kraftverksföretagens inkomster tillfaller den del, sommotsvarar garantibelopp för fastighet, kraftverkskommunerna. De inkomster, somöverstiger avdragsgilla garantibelopp, fördelas mellan kommunerna enligtspeciella regler i 58 § KL. 1 1973.6 saml. Redan vid riksdaguppmärksammades frågan om den kommunala beskattningen av statlig verksamhet.Särskilda utskottet begärde dä med anledning av motioner i ämnet en utredningav frågan. Utskottet anförde bl. (utlåtande nr 1), att staten intog ensärställning genom att framför allt de företag, som föll under vattenfallsstyrelsensförvaltning, i huvudsak drevs på skuld, medan ett enskilt företag i liknandefall i regel skulle drivas även med eget kapital, vars avkastning beskattades ivederbörande kommuner. Sedan särskilda sakkunniga därefterföreslagit, att de av statens verksamhetsgrenar, som var underkastade kommunalinkomstbeskattning, skulle anses vara belastade med de andelar i den totalastatsskulden som proportionellt belöpte på dem och få avdrag med en på visstsätt beräknad ränta för denna skuld, konstateiadel skattesakkunniga iett framlagt betänkande (SOU 1945:35), att statens ekonomiskaställning undergått en radikal förändring sedan det nyssnämnda förslaget ladesfram och att räntan på den skuld, som enligt det nämnda förslaget skullehänföras till de skattephktiga förvärvskällorna, blev så betydande att någonnettointäkt av dessa förvärvskällor i regel inte uppkom. Den eftersträvadejämUkheten mellan staten och enskilda kunde enligt skattesakkunnigas förmenandeåstadkommas genom att den genomsnittliga skuldsättningen för enskilda företag,räknad i procent av tillgångarnas värde, tjänade till ledning för utformandetav statens ränteavdrag. De sakkunnigas förslag utmynnade i en avdragsprocent på2. Frågan om statens rätt tillgäldränteavdrag berördes därefter av norrlandskommittén i dess den 11 december1948 avgivna principbetänkande (SOU 1949:1). Efter att ha erinrat om attNorrlands naturtillgångar till mycket stor del ägdes av staten, som genomderas utnyttjande direkt tillfördes betydande belopp , anförde kommitténbl. a. att från sin årsvinst brukade göra avdrag bl. a.för beräknad ränta på hela det av staten investerade kapitalet, och dettaoavsett att en ganska betydande del av kapitalet återburits till staten i formav vinst överstigande normal ränta. Härigenom hade vattenkraftsrörelsen istort sett undgått att betala annan kommunalskatt än fastighetsskatt, vilketkommittén inte fann tilltalande. skattelagssakkunnigaföreslog i ett överlämnat betänkande med förslag angående denkommunala beskattningen av kraftverk (stencilerat) bl. a. viss begränsning avstatens rätt till avdrag för ränta vid beräkning av statens inkomst avkraftverksrörelse. Enligt förslaget borde statens vattenfallsverksgäldränteavdrag begränsas till ränta på kapital, som motsvarade högst 2/3 av dei rörelsen nedlagda tillgångarnas värde. 1963:84 med förslag tilländringar i reglerna för fördelningen mellan kommuner av det skatteunderlag somhärrör från kraftverksrörel- se framhöll chefen för beträffandefrågan om begränsning av vattenfallsverkets avdrag för gäldränta att den avskattelagssakkunniga åsyftade ändringen av praxis på området kunde uppnås utanlagstiftning genom en ändring av styrelsens redovisningsprinciper. Härigenomfick frågan en principiell karaktär, som berörde även andra grenar av denstatliga affärsverksamheten. Eftersom den allmänna ekonomiska målsättningen förstatens affärsverksamhet utreddes av den tillkalladeaffärsverksutredningen, var det enhgt departementschefens mening naturligt attett ställningstagande till förslaget om nya principer för vattenfallsverketsredovisning av ränta på det i rörelsen investerade kapitalet fick anstå iavvaktan på resultatet av affärsverksutredningens arbete. lade i ett inovember 1968 avgivet betänkande Affärsverken, ekonomi, konkurrens ocheffektivitet (SOU 1968:45) fram förslag i fråga om riktlinjerna föraffärsverkens ekonomiska målsättning och handlande. Avsikten med förslaget varbl. a. att likställa de ekonomiska utgångspunkterna i affärsverken med dem somgäller för enskilda företag. Detta har man sökt förverkliga så att en del avden med det disponerade statskapitalet förknippade förräntningsplikten skallutgå som ovillkorlig kostnadsränta på ett lån från statsverket. Det avaffärsverken disponerade statskapitalet skall uppdelas i en del eget kapitaloch en länedel. Vid framtida tillskott av statskapital till bl. a. vattenfallsverketskall en tredjedel anses utgöra eget kapital (s. k. verkskapital) och tvåtredjedelar lån (s. k. statsverkslån). För redan investerat kapital skall ifråga om vattenfallsverket en fördelning mellan de båda ske så, att 1/6 avanläggningstillgångarnas anskaffningsvärde eller . räknas somverkskapital och 5/6 som statsverkslån. Ränta pä statsverkslånet bestäms medutgångspunkt från gällande ränteläge pä statsobligationer. Upptagna statsverkslånkonverteras till då gällande ränteläge. 1 fråga om statsverkslänetvid övergångstidpunkten initiallänet knyts räntan till den vid dennatidpunkt gällande statliga normalräntan. avskrivningar skall baseras pähistoriska anskaffningsvärden i stället för som päåteranskaffningsvärden, och verket skall ha samma möjligheter som enskildaföretag att variera sina avskrivningstider inom den ram som föreskrivs iaktiebolagslagen och kommunalskattelagen. Vidare skall vattenfallsverket tillstatsverket inleverera en motsvarighet till aktiebolagens statligainkomstskatt. Denna skall beräknas till av redovisat överskott. Norm för utdelningen pä verkskapitalet bör enligtutredningens förslag vara 5 och därefter . Om ett affärsverk kommer i den situationen attinvesteringsbehovet under budgetåret är mindre än summan av avskrivning ochfondering, skall överskottet användas till en faktisk återbetalning avstatsverkslån. Affärsverksdelegationen tillsattehösten 1970 en särskild arbetsgrupp - affärsverkskommittén med uppgift attvidare bearbeta och utveckla de av affärsverksutredningen framlagdaförslagen. 1972 dagtecknat betänkande Affärsverken, målsättning ochstyrformer (stencilerat) har affärsverkskommittén med vissa mindre avvikelseranslutit sig till affärsverksutredningens ovannämnda förslag. 1 motsats tillaffärsverksutredningen anser kommittén att frågan om hur stor del avstatskapitalet, som i de olika affärsverken skall utgöra statsverkslän, börfastställas efter utredningar inom varje affärsverk och att avkastningskravetpä verkskapitalet (stamkapitalet) bör anges av regeringen för varje affärsverk försig. Frågan om en begränsning av statensgäldränteavdrag har prövats av under en följd av år. Vid riksdag framhöll bevillningsutskottet (BeU1970:32), att det inte minst från rättvisesynpunkt var angeläget att vattenfallsverketoch de enskilda kraftproducenterna så långt möjligt jämställdes ikonkurrenshänseende. Utskottet ansåg det naturligt att landets ojämförligtstörsta kraftleverantör skulle bidra till kommunernas skatteintäkter i sammamån som de enskilda kraftföretagen och detta åstadkoms, såvitt utskottet kundebedöma, enklast och bäst genom att hkställa de skattemässiga förutsättningarnaför vattenfallsverket med dem som gällde för enskilda företag. Med hänsyn tillatt frågan utretts av affärsverksutredningen och således redan var föremål förKungl. Maj:ts uppmärksamhet ansåg utskottet sig emellertid inte kunna medverkatill omedelbara ändringar av vattenfallsverkets redovisningsprinciper. Riksdagenbeslutade i enlighet med utskottets hemställan. 1 sina av godkända betänkanden 1971:43 och1972:38 intog skatteutskottet samma ståndpunkt. 1 sistnämnda betänkandeuttalade utskottet vidare, att man - i avvaktan på det slutligaställningstagandet till de av affärsverksutredningen och affärsverkskommitténframlagda förslagen inte borde binda sig för hur vattenfallsverketsredovisning i detalj borde utformas. får i likhet medandra skattskyldiga vid inkomstberäkningen för taxering till kommunalinkomstskatt göra avdrag för ränta på skuld som är hänförlig tillförvärvskällan. är inte skattskyldiga till statliginkomstskatt. Som framgår av den inledningsvis lämnade redogörelsen harfrågan om statens vattenfallsverks rätt till gäldränteavdrag varit föremål föröverväganden . Redan särskilda utskottet framhöll isamband med tillkomsten av den nu gällande kommunalskattelagen 1928angelägenheten av att staten, då den uppträdde som konkurrent till enskildaföretag, fick vidkärmas i huvudsak samma kommunalskatt som de enskildaföretagen. Utskottet erinrade särskilt om den undantagsställning staten intogi fråga om företag, vilka föll under vattenfallsverkets förvaltning. Konkreta förslag till begränsning av statens gäldränteavdrag har framlagts av särskilda sakkunniga är 1929, av 1944årsskattesakkunniga och av en särskild sektion inom 1950 årsskattelagssakkunniga. Frågan har emellertid inte föranlett andra åtgärder frånKungl. Maj:ts sida än att den hänskjutits till förnyade överväganden inomaffärsverksutredningen, affärsverkskommittén och den pågående budgetutredningen(Fi 1970: 64). förslag syftar till att likställade ekonomiska förutsättningarna för affärsverken med vad som gäller förenskilda företag. 1 fråga om skall enligt förslaget enovillkorlig kostnadsränta utgå på en del av det disponerade statskapitalet, somskall uppdelas i en del eget kapital och en länedel. Vidare skall verket tillstaten inleverera en motsvarighet till aktiebolagens statliga inkomstskatt, somskall beräknas till av redovisat överskott. Utdelningen på verkskapitaletbör enligt utredningens förslag vara och därefter6 %. förslag har bearbetats ochvidareutvecklats av affärsverkskommittén. I sitt betänkande har kommitténanslutit sig till affärsverksutredningens förslag med vissa mindre avvikelser.Sålunda anser kommittén att frågan om hur stor del av statskapitalet, som skallutgöra statsverkslän, bör fastställas efter utredningar inom varje affärsverkoch att avkastningskravet på verkskapitalet bör anges av regeringen för varjeaffärsverk för sig. betänkande har remissbehandlats, mendet slutliga ställningstagandet till förslagen har uppskjutits i avvaktan påbudgetutredningens betänkande. Sistnämnda utredning, som beräknas slutföra sittarbete under innevarande år, skall nämligen enligt sina direktiv bl. a. omprövagrunderna för fastställandet av den statliga normalräntan, som utgjortavkastningsnorm för de statliga affärsverken. 1 motionen begärs förslag till ändrade bestämmelserrörande statens vattenfallsverks redovisningsprinciper så att verket bidrar tillkommunernas skatteintäkter i samma utsträckning som enskilda kraftproducenter. Med anledning av vad i motionen anförts vill utskottetframhålla att vattenfallsverket erlagt kommunalskatter isamma storleksordning som skulle utgått vid tillämpning av affärsverksutredningensprinciper. Större avvikelser mellan av verket erlagd kommunalskatt och denskatt som skulle utgått enligt affärsverksutredningens förslag föreliggerendast , vilka år präglades av exceptionellatorrärsförhållanden och kvardröjande effekter därav. De minskadeskatteintäkterna från vattenfallsverket dessa år har emellertid kompenserats avskatteutjämningsbidrag för flertalet berörda kommuner. Såväl bevillningsutskottet som skatteutskottet har vidupprepade tillfällen understrukit angelägenheten av att statens vattenfallsverkoch enskilda kraftproducenter i möjligaste mån jämställs i konkurrenshänseendeoch att verket bidrar till kommunernas skatteintäkter i samma utsträckning somde enskilda kraftföretagen. Utskottethar inte funnit anledning frånträda denna uppfattning men anser sig i avvaktan pä ett samlat ställningstagande tillaffärsverkskommitténs och budgetutredningens förslag inte kunna tillstyrkaskrivelseyrkandet i motionen. Utskottet förutsätter emellertid att förslagtill lösning av frågan om vattenfallsverkets redovisningsprinciper föreläggsriksdagen så snart detta är möjligt. Med detanförda avstyrker utskottet bifall till motionen. attriksdagen avslår motionen 1973:1062. Närvarande: herrar (), i (m),(), (), herrar (). Josefson i Arrie(c), (), i (fp), Carlstein (s), (), *(s), Stadling (s). i (s), i (c) ochSöderström (m). * Ej närvarande vid betänkandets justering. av i (m), fruNettelbrandt (fp), herrar Josefson i Arrie (c), i (fp), (), i (c) och (), vUka dels ansett att det avsnitt iutskottets yttrande, som på s. 5 börjar med "Med anledning" och på s.6 slutar med "till motionen", bort ha följande lydelse: Som framgår av vad ovan anförts har frågan om statensvattenfallsverks redovisningsprinciper varit föremål för diskussioner ochöverväganden ända , och ett flertal utredningar har lagt framförslag till begränsningar av vattenfallsverkets rätt till avdrag för gäldräntavid taxeringen. Förslagen har emellertid inte föranlett några åtgärderfrån Kungl. Utskottet ansluter sig helt tOI den av vidupprepade tillfällen uttalade uppfattningen att ochenskilda kraftproducenter i möjligaste mån bör jämställas ikonkurrenshänseende och att verket bör bidra till kommunernas skatteintäkter isamma utsträckning som enskilda kraftföretag. De av affärsverksutredningen ochaffärsverkskommittén framlagda och remissbehandlade förslagen bör enligtutskottets uppfattning kunna läggas tUl grund för en proposition i iimnet utanatt man avvaktar ställningstagandet till budgetutredningens kommande förslag. Utskottet hemställer därför attriksdagen i skrivelse till Kungl. Maj:t begär, att förslag till ändradebestämmelser rörande statens vattenfallsverks redovisningsprinciper medbeaktande av i motionen anförda synpunkter föreläggs vårriksdag. dels ansett att utskottet bort hemställa att med anledning avmotionen 1973:1062 i skrivelse till Kungl. Maj:t hemställer, att förslag tilländrade bestämmelser rörande statens vattenfallsverks redovisningsprincipermed beaktande av vad i motionen anförts framläggs till vårriksdag. GOTAB 735165 S 1973