bet · FW01SfU20 · 1973-12-31 00:00:00 — Utskottet delar således den i motionen 1973:1741 framfördameningen att folktandvården skall byggas ut i den takt somefterfrågeutvecklingen motiverar med all hänsyn tagen tUl det friakonsumtionsvalet. Den snabbt ökande tillgången på tandläkare torde garanteraatt behovet inom såväl den privata som den offentliga tandvårdssektorn blirtUlgodosett utan att statsmakterna tillgriper särskilda styrmedel. dels att utskottet under punkten 1 bort hemställa att med anledning avmotionen 1973:1741 i motsvarande del ger Kungl. Maj:t tUl känna vad utskottetanfört angående utbyggnaden av folktandvården; Il av herrar Ringaby (m) och i () vUkaansett dels att det avsnitt av utskottetsyttrande som börjar pä s. 17 med "Det i" och slutar pä s. 18 med"och 1973:1755" bort ha följande lydelse: I motionen 1973:1741 understryker motionärerna vikten avmöjligheten tUl fritt tandläkarval. De som enligt propositionens förslagerhåller rätt till fri tandvård genom folktandvårdens försorg undandras dennarätt. Inom folktandvården kan patienterna aldrig få möjlighet att själva väljatandläkare eller ens behålla anvisad tandläkare. Utskottet delar motionärernasmening. Även de patienter, som folktandvården erbjuder kostnadsfri vård, bör hamöjlighet till tandvård i privat regi på samma viUkor som de som ej kan erhållakostnadsfri folktandvård. Den omständigheten att förskolebarnen inledningsvisinte kommer att omfattas av folktandvårdens vårdansvar styrker utskottetsuppfattning i denna fråga än mer. Utskottet anser sig därför böra biträda yrkandet imotionen 1973:1741. Härigenom blir också yrkandena i motionerna 1973:1742 och1973:1755 tillgodosedda. dels att utskottet under punkten 2 bort hemställa att med anledning avpropositionen 1973:45, med bifaU tin motionerna 1973:1741 och 1973:1742 samtmed anledning av motionen 1973:1755, samtliga motioner i motsvarande del a. antarföljande såsom reservanternas förslag betecknade lydelse av 2 kap. 3 § lagen omändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring: Maj:ts förslag Reservanternas förslag 2 kap. 3§ Ersättning för-------------------- i sänder. Vad som sägs i första stycket Om avgiftsfri tandvård åt för- gällerej utgifter för tandvård åt säkrad som icke fyller minst tjugu försäkrad, som icke fyller minst är under det år vården inledes tjugu årunder det år då vården stadgas i folktandvårdslagen inledes.Om avgiftsfri tandvård åt (1973:00). sådanförsäkrad stadgas i folktand- stämmelserom ersättning till den vårdslagen (1973:00). Konungen som ombesörjer sådan vård. meddelar bestämmelser om ersätt ning till den som ombesörjer så dan vård. För utgifter--------------------- avriksförsäkringsverket. b. beslutar att punkten 2 av övergångsbestämmelserna tilllagen om ändring i lagen (1962:381) om aUmän försäkring skaU utgå och att ienlighet härmed punkterna 3-12 1 stäUet ' skaU erhåUa nummerbeteckningarna 2,3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10 resp. 11; III av i (fp) och fröken ()vUka ansett dels att det avsnitt av utskottetsyttrande som börjar på s. 17 rad 6 nedifrån med "Det torde" ochslutar på s. 18 rad 2 uppifrån med "och 1973:1755" bort ha följandelydelse: Det torde f. ö. vara praxis bland huvudmännenatt inte ta ut patientavgifter inom barntandvården. Föräldrar som anlitarprivatpraktiserande tandläkare bör emeUertid enligt utskottets mening hamöjlighet att erhålla vård för barnen hos samma tandläkare. Detta bör kunna skeinom försäkringens ram sä länge som barntandvärden inte byggts ut i erforderligomfattning. Ersättning bör kunna utbetalas genom moderns eller fadernsförsäkring. Enligt utskottets mening bör även barn omfattas avförsäkringen under en övergångstid. Med det anförda tUlstyrker utskottetmotionen 1973:1755 i berörd del men anser sig inte kunna biträda motionerna1973:1741 och 1973:1742, vilka föreslår att alla skaU omfattas av försäkringenoavsett ålder. dels att utskottet under punkten 2 bort hemställa att med anledning av propositionen 1973:45 samtmed bifaU till motionen 1973:1755 och med avslag pä motionerna 1973:1741 och1973:1742, samtliga motioner i motsvarande del, antar följande såsomreservanternas förslag betecknade lydelse av punkten 2 avövergångsbestämmelserna tUl lagen om ändring i lagen (1962:381) om allmänförsäkring: Bestämmelserna i 2 kap. 3 §första stycket skall tUls vidare och tUl dess Konungen förordnar annat gällautgifter för tandvård åt försäkrad frän och med det år då han fyller sjutton årom han ej omfattas av tandvård som sägs i 2 § andra stycket första punktenfolktandvärdslagen (1973:00). Bestämmelserna i 2 kap. 3 § första stycket skall tUls vidare och tUl dess Konungen förordnar an nat gälla utgifter för tandvård åt barn till försäkrad till och med det år då barnet fyller och för tandvård åt försäkrad från och med det är då han fyller om de ej omfattas av tandvård som sägs i 2 § andra stycket första punkten folktandvårdslagen (1973:00). beträffande frågan om fritt tandläkarval IV av i (fp) och fröken () vilka ansett dels att sista meningen på s. 17.bort ha följande lydelse:Utskottet har som ovan anförts anslutit sig tUl målsättningarna för barn- ochungdomstandvårdens utbyggnad. Utskottet har inte heller något att erinra motatt folktandvården i större utsträckning kan erbjuda tandvård för vuxna.Utbyggnaden av barn- och vuxentandvården bör helst ske parallellt. mening bör möjligheten tiU fritt tandläkarvalupprätthåUas. Detta är ett odontologiskt välgrundat önskemål. Enligt utskottetsmening bör den utbyggnad av utbildningskapaciteten som ägt rum möjliggöra enavsevärd utbyggnad av folktandvården även utan att tandläkarna förhindras attetablera privatpraktik. Utskottet tillstyrker således motionen 1973:1755 iberörd del. dels att utskottet under punkten 3 bort hemställa att med bifall tillmotionen 1973:1755 i motsvarande del uttalar att möjligheten till fritttandläkarval bör upprätthällas; beträffande den automatiska anslutningen av tandläkaretill försäkringen och begränsningsregeln m. m. V av herrar i (fp), Ringaby (m), frökenBergström (fp) och i () vUka ansett dels att det avsnitt av utskottetsyttrande som börjar pä s. 19 med "Departementschefen har" och slutarpä s. 20 med "denna del." bort ha följande lydelse: Departementschefen har inte redovisat bärande skäl varförhan anser att anslutningen tiU försäkringen inte bör vara frivillig. Hanframhåller att man för att förverkliga reformens syfte måste skapa garantierför att tandvård i största möjliga utsträckning står till förfogande för allaförsäkrade på försäkringens vUlkor. Detta i sin tur förutsätter - menar han -att i stort sett alla nuvarande privatpraktiserande tandläkare ansluts tillförsäkringen. Det förhåUandet att ett uppdämt vårdbehov kan väntas föreligganär reformen träder i kraft gör det enligt hans mening särskilt angeläget attförsäkringen fungerar i full utsträckning redan från början. Utskottet biträder departementschefens uppfattning att ennära nog allmän anslutning av tandläkama är nödvändig i inledningsskedet om denallmänna tandvårdsförsäkringen skaU fungera tUlfredsstäUande. Utskottet viUdock erinra om att anfört att en så stor majoritet avförbundets fullmäktige uttalat sig för huvudlinjerna i förslaget att en allmänanslutning kan anses säkrad. har senare framhåUit att mananser sig kunna garantera 90-procentig anslutning genom frivillighet. förstår ligger det i den enskilde tandläkarens intresse att anslutasig. Med hänsyn härtUI har utskottet ansett sig böra förorda att utredningens förslag om enindividuell anmälan till genomförs. Den i propositionen föreslagna regel som gerriksförsäkringsverket möjlighet att under en övergångstid av två är begränsaantalet privatpraktiserande tandläkare inom försäkringen har tillkommit föratt sä långt möjhgt säkerstäUa folktandvårdens behov av tandläkare. Om möjlighet tUl fritt tandläkarval skall kunna upprätthållasi framtiden är det naturligtvis också viktigt att tandläkare kan bibehålla ochetablera privatpraktik. Med den utbyggnad av utbildningskapaciteten som ägt rumtorde inte ett bibehållande av denna möjlighet avsevärt försvåra utbyggnaden avfolktandvården. Tjänsterna där är säkerligen attraktiva för tandläkarna. Det ärockså mer tilltalande att folktandvården genom en god personalpoUtik förmårrekrytera tandläkare än att införa bestämmelser som tvingar tandläkama atttjänstgöra där. Utskottet kan således inte" biträda propositionen på dennapunkt. Med det anförda tillstyrker utskottet bifaU tUl motionerna 1973:1683,1973:1741, 1973:1742, 1973:1755 och 1973:1757 i vad de behandlar frågan omtvängsanslutning och etableringskontroll samt motionen 1973:1753 i vad denavser tvångsanslutning. Yrkandet i motionen 1973:1753 angåendeetableringskontrollen torde anses besvarad med vad utskottet anfört. dels att utskottet under punkten 4 bort hemställa att med bifaU tiUmotionerna 1973:1683, 1973:1741, 1973:1742, 1973:1755 och 1973:1757, samthgamotioner i vad de innehåller yrkande om avslag pä propositionens förslag omautomatisk anslutning av tandläkare till försäkringen, och ombegränsningsregel samt med anledning av motionen 1973:1753 i motsvarande delantar de delar av det vid propositionen fogade förslaget tillövergångsbestämmelser till lagen om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkringvilka inte behandlats under 2 ovan med de ändringar att dels punkterna 610utgår, dels punkterna 11 och 12 erhåller nummerbeteckningarna 6 resp. 7, delshänvisningen i punkten 5 skall avse sistnämnda båda punkter; VI av i (c), fröken () och herrAndersson i (c) vUka ansett dels att det avsnitt av utskottetsyttrande som börjar på s. 19 med "Departementschefen har" och slutarpä s. 20 med "denna del" bort ha följande lydelse: Den i propositionen föreslagna automatiska anslutningen avtandläkarna tUl försäkringen innebär i reahteten en tvångsanslutning medutomordentligt begränsade utträdesmöjligheter. Utskottet kan instämma idepartementschefens uppfattning att det är av grundläggande betydelse attgarantier skapas för att tandvård i största möjliga utsträckning står tillförfogande för alla försäkrade på försäkringens villkor och att detta i sintur förutsätter en nära 100-procentig anslutning av alla nuvarande privatpraktiserande tandläkare till försäkringen. SärskUt stora anspråk kan givetvis komma att ställas påförsäkringen i dess inledningsskede. Erfarenheter från tidigare socialareformer talar i denna riktning. En grandläggande förutsättning för att dessainlednings-svårigheter skall kunna bemästras på bästa sätt är enligt utskottetsuppfattning att tandläkarna har en positiv vilja till utökade insatser gentemotden vårdsökande aUmänheten. Med ett tvångsingripande när man knappast ettsådant syfte. Tvärtom kan den föreslagna anslutningsformen få motsatt verkantill förfång för försäkringen och de försäkrade. Med hänsyn härtill och då utskottet vid uppvaktning avrepresentanter för bestämda uppfattningen attde i propositionen uttalade farhågorna för en otillräcklig anslutning avtandläkare i inledningsskedet är ogrundade förordar utskottet en frivilliganslutningsform. För en sådan talar enligt utskottets mening också såvälförsäkringens ersättningsregler som dess arvodessättning. Endast genom enfrivillig anslutning torde det vara möjligt att vinna de erfarenheter sombehövs för att pröva frågan om anslutningsformerna dåanslutningsreglerna upphör att gälla. Vid remissbehandlingen av försäkringsutredningensbetänkande underströk angelägenheten av att man i försäkringensinledningsskede noga följde utvecklingen sä att en överströmning av tandläkarefrån folktandvården tUl privat praktik inte kom till stånd. Med hänsyn till atten sådan överströmning inte kan uteslutas anser utskottet i likhet medmotionärerna i motionen 1973:1753 att man för att utröna om vidtagna åtgärderär tillräckliga före utgången av bör ta ställning tillfrågan om begränsningsåtgärdernas nödvändighet för tiden därefter. Den i propositionen föreslagna bestämmelsen om etableringskontrollär enligt utskottets mening onödigt rigorös och ägnad att framkalla negativastämningar mot folktandvården. Utskottet kan biträda den i propositionenframförda uppfattningen att en etableringskontroll är nödvändig. mening bör emellertid bestämmelserna om en sådan kontroll utformas ienlighet med försäkringsutredningens förslag. Detta innebar att begränsningendast skulle kunna ske lokalt inom ett landstingsområde och efter samråd medhuvudmannen och . Utskottet anser en sådan form av etableringskontroll tUlfyllest och menar alltså i likhet med motionärerna i motionen 1973:1753 attetableringskontrollen bör begränsas. Med utskottets ståndpunktstagande är också yrkandena imotionerna 1973:1683, 1973:1741, 1973:1742, 1973:1755 och 1973:1757 i huvudsaktillgodosedda. dels att utskottet under punkten 4 bort hemställa att med anledning avmotionerna 1973:1753, 1973:1683, 1973:1741, 1973:1742, 1973:1755 och 1973:1757,samtliga i motsvarande del. a. antar de delar av det vid propositionenfogade förslaget tUl övergångsbestämmelser tiU lagen om ändring i lagen (1962:381) om aUmän försäkring, vilka inte behandlats under 2 ovan, med de ändringar att dels punkterna 6, 7 och 8 utgår, dels punkterna 9, 10, 11 och 12 erhåller nummerbeteck ningarna 6, 7, 8 resp. 9, dels hänvisningen i punkten 5 skaU avse sistnämnda fyra punkter, b. gerKungl. Maj:t till känna vad utskottet anfört i fråga om den i propositionen föreslagna begränsningsregeln, c. gerKungl. Maj:t tUl känna vad utskottet anfört om angelägenheten av att motverka en överströmning av tandlä kare från folktandvården tUl privatpraktik och om prövning av frågan om begränsningsätgärdernas nödvändighet för tiden ; beträffande övriga författningsförslag i propositionen m.m. VII av (vpk) som ansett dels att det avsnitt av utskottetsyttrande som börjar på s. 25 med "Vad slutligen" och slutar på s. 26med "av " bort ha följande lydelse: 1 hkhet med vad som framhåUs i motionen 1973:1756 anserutskottet det betydelsefuUt om enhetliga värdprinciper genomförs i såvälprivat-som folktandvård. Detta gäller också beträffande såväl de privata somfolktandvårdsläkarnas handläggning av försäkringsärenden. Från dessa synpunkterär därför en länstandläkarinstitution att föredra framför förslaget ipropositionen om förtroendetandläkarorganisation. In i bilden kommer i dettasammanhang även hur tUlsyn över såväl privat- som folktandvårdeffektivt skall kunna fungera. Landstingens huvudmannaskap över folktandvårdenbör inte tillåtas leda tUl en uttunning av kontaktensocialstyrelsenfolktandvården. Med bibehållen instruktion för folktandvårdenstandläkare och med skyldighet för landstingen att redovisa och avsocialstyrelsen fä sina folktandvärdsplaner godkända ges den växandefolktandvården en säkrare grogrund och tandläkarna större säkerhet ochmöjlighet att handla i överensstämmelse med vetenskap och beprövad erfarenhet,något som är deras främsta skyldighet. Detta talar enligt utskottets meningytterUgare för ett bifall till motionärernas yrkande i denna del. dels att utskottet bort hemställa att med bifall tillmotionen 1973:1756, i vad den innehåller yrkande om avslag på förslaget omförtroendetand-läkarorganisation, antar a. dedelar av det vid propositionen 1973:45 fogade förslaget till lag om ändring ilagen (1962:381) om allmän försäkring vUka inte behandlats under 2 och 4 ovanmed de ändringar att i 18 kap. 12 och 13 §§ ordet"förtroendetandläkare" utbyts mot "länstandläkare", b. de vid propositionen fogade förslagen till 1. folktandvårdslag, 2. lag om ändringi förordningen (1962:385) angående ersättning för sjukresor enligt lagen omallmän försäkring (sjukreseförordningen), 3. lag omupphävande av förordningen (1950:606) om kommuns bidrag tiU kostnaderna förfolktandvården; att med bifaU tUlmotionen 1973:1756 och med avslag på motionen 1973:1755, båda motionerna imotsvarande del, uttalar att instruktionen för tandläkare inom folktandvårdenbör bibehållas och att folktandvärdsplan liksom hittUls bör faststäUas avsocialstyrelsen; beträffande en generell försäkringsandel om VIII av herrar Ringaby (m) och i () vUkaansett dels att det avsnitt av utskottetsyttrande som börjar överst på s. 21 med "Utskottet har" och slutar pås. 22 rad 5 uppifrån med "." bort ha följande lydelse: Av tandvårdsförsäkringsutredningen redovisat statistisktmaterial framgår att av dem som tUlhör socialgrupp 1 har egna tänder i"gott eller någorlunda gott skick", medan motsvarande andel isocialgrupp 3 utgör . Utskottet förutsätter att förslaget om entandvårdsförsäkring bl. a. syftar till att möjliggöra förbättrad tandstatusfrämst hos de grupper som har det största behovet. Enär det är uppenbart att dåi första hand låginkomsttagarna kommer i åtanke är det tvivelaktigt att enåterbäring om . i behandlingskostnad kan medföra denåsyftade värdstimulerande effekten. Även kostnader på . skullete sig avskräckande för dem som har låga inkomster och/eller storförsörjningsbörda. Försäkringen kan således med den föreslagna utformningenbefaras komma att medföra att i första hand de som anser sig ha råd attbesöka tandläkare och alltså har relativt god tandstatus, socialgrapperna 1 och2 enligt nämnda statistik, blir gynnade. Utskottet kan även konstatera att vidjämförelse mellan patienternas kostnader för vuxentandvård inom folktandvårdeni nuvarande läge och i en situation med införd försäkring, det visar sig attkostnaderna med införd försäkring blir högre. Utskottet biträder mot denna bakgrund förslaget i motion1973:1741 innebärande att återbäringen från försäkringen skall utgöra avtandvärdskostnaden enligt fastställd återbäringstaxa oavsett behandlingskostnaden.Utskottet anser sig med detta ståndpunktstagande böra avstyrka bifaU tiUyrkandet i motionen 1973:1753 om en översyn av självkostnadsandelen och om att regelbundna tandläkarbesökskall utgöra en förutsättning för den högre ersättningsnivån i fråga omkostnader som överstiger . dels att utskottet under punkten 7 bort hemstäUa att med bifall tUlmotionen 1973:1741 i motsvarande del ger Kungl. Maj:t tUl känna vad utskottetanfört angående ersättningen från tandvårdsförsäkringen; beträffande översyn av självkostnadsandelen IX av i (c), fröken () och i (c) vUka ansett dels att det avsnitt av utskottetsyttrande som börjar i första stycket på s. 22 med "Utskottet anser"och slutar i samma stycke med "finna påkallade" bort ha följandelydelse: Utskottet biträder däremot yrkandet i motionen 1973:1753om en framtida översyn av självkostnadsandelen och av taxornas utformning. Somframhålls i motionen innebär reformen att taxorna höjs i förhåUan-de tiUnuvarande folktandvårdstaxa. Trots införandet av försäkringen kan såledeslåginkomsttagare komma att finna tandvården dyr. Den kommunala socialvärdenkan även behöva tillgripas för att ekonomiskt klara vissatandvärdsåtgärder. Enligt utskottets mening bör därför hos Kungl.Maj:t uttala sig för att en översyn av självkostnadsandelen och taxornasutformning sker så snart erfarenheter av försäkringen vunnits. Utskottettillstyrker alltså bifall till motionen 1973:1753 i denna del. dels att utskottet under punkten 8 bort hemställa att med bifaU tillmotionen 1973:1753 i motsvarande del ger Kungl. Maj:t tUl känna vad utskottetanfört; beträffande frågan om att regelbundna tandläkarbesök skallutgöra förutsättning för 75-procentig kompensation vid kostnader överstigande X av i (c), fröken () och i (c), vilka ansett dels att det avsnitt av utskottetsyttrande som börjar i första stycket pä s. 22 med "Vad särskUt" ochslutar i andra stycket på samma sida med "berörda delar" bort haföljande lydelse: Utskottet biträder också yrkandet i motionen 1973:1753 omatt hos Kungl. Maj:t uttalar att krav på regelbundna tandläkarbesökskall utgöra förutsättning för den högre ersättningsnivån i fråga om kostnadersom överstiger I . Ett sådant krav innebär att den som åtnjutit den högreersättningsnivån i fråga om kostnader som överstiger 1 000 bör kunna verifieraregelbundna tandläkarbesök för att på nytt kunna få den högre ersättningen.Socialstyrelsen har i sitt yttrande över försäkringsutredningen föreslagit en sådan ordning.Principen kan enligt utskottets mening stimulera till en god tandvård medåtgärder som sätts in . Utskottet förutsätter att tiUämpningsreglerna gesen sådan utformning att undantag görs för patientgrupper med speciella ochstora tandvårdsbehov. Således tUlstyrker utskottet bifall till motionen 1973:1753 också i denna del. dels att utskottet under punkten 9 bort hemstäUa att med bifall tillmotionen 1973:1753 i motsvarande del ger Kungl. Maj:t tUl känna vad utskottetanfört; beträffande ersättning för vissa i förebyggande behandlingingående åtgärder vilka utförs vid specialkliniker XI av (vpk) som ansett dels att det avsnitt i andrastycket av utskottets yttrande på s. 22 som börjar med "Utskottetsom" och slutar med "särskild ersättningsregel" bort haföljande lydelse: Utskottet delar däremot den uppfattning, som kommer tilluttryck i motionsyrkandet i motionen 1973:1756, att kliniska laboratorieundersökningare. d., vilka utförs vid specialkliniker, bör beräknas enligtläkarvårdsersättningstaxan. Det är en oformlighet att för sådana undersökningarutförda pä sjukhus nyssnämnda taxa skall tillämpas, medan för exakt sammaundersökningar utförda hos folktandvården skall tillämpas en annan förpatienten högre avgift. Utskottet biträder därför motionsyrkandet i denna del. dels att utskottet under punkten 10 bort hemställa att med bifall tillmotionen 1973:1756 i motsvarande del uttalar att avgiften för kliniskalaboratorieundersökningar e. d., vUka utförs vid specialkliniker, skallberäknas enligt läkarvårdsersättningstaxan; beträffande tandvårdstaxan i övrigt XII av i (fp) och fröken ()vilka ansett dels att det avsnitt i förstastycket av utskottets yttrande på s. 24 som börjar med "Med det" ochslutar med "föreslagna taxesystemet" bort ha följande lydelse: Utskottet delar den i motionen 1973:1755 framfördauppfattningen att principen om det fria tandläkarvalet bör gäUa även för demsom söker speciahst . För de privat verksamma specialisterna harföreslagits en särskild tandvårdstaxa som dock endast skall gälla dem som varitverksamma . Enligt utskottets mening bör det vara möjligt förspecialister att etablera sig inom den privata sektorn även . Ensärskild taxa med bättre anpassad ersättning måste då gälla även för dem. sålunda anfört rörande specialisttaxan bör Maj:t till känna. Med det anförda tillstyrkerutskottet yrkandet i motionen 1973:1755 i berörd del, men avstyrker motionerna1973:1741, 1973:1742, 1973:1753 och 1973:1756 i den mån de innehåller yrkandenom andra ändringar eller modifieringar i det föreslagna taxesystemet. dels att utskottet under punkten 13 bort hemställa att med anledning avmotionen 1973:1755 i motsvarande del, med avslag på motionerna 1973:1741,1973:1742, 1973:1753 och 1973:1756, samtliga i motsvarande del samt med avslagpå motionen 1973:1768 ger Kungl. Maj:t till känna vad utskottet anfört i frågaom specialisttaxan; XIII av herrar Ringaby (m) och i () vilkaansett dels att det avsnitt av utskottetsyttrande som börjar på s. 23 med "Yrkandet i" och slutar på s. 24 med"kunna biträda" bort ha följande lydelse: I motionen 1973:1741 föreslås att privatpraktiserandetandläkareskaU ha rätt att under- eUer överskrida den faststäUda taxan utom dådet gäller konserverande terapi tUlsammans med vissa enklare arbeten, alltmotsvarande av nuvarande tandvårdsvolym. Utskottet delar motionärernasuppfattning och viU understryka att fri taxesättning med nämnda undantag,givetvis kombinerad med fast äterbäringstaxa, är en nödvändig förutsättning föratt vidareutbildning, forskning och specialisering skall te sig meningsfull förifrågavarande yrkeskategori. Den tandvårdstaxa----- (=utskottet)------- privatpraktiserande tandläkarna.Representanter för- (=utskottet)----- för sjukför säkringen. Med det anförda anser utskottet sig kunna biträda yrkandeti motionen 1973:1741 i denna del. Utskottet avstyrker emellertid motio nerna 1973:1742, 1973:1753, 1973:1755 och 1973:1756 i vad de innehåller yrkanden om ändringar av eller modifieringar i det föreslagna taxesystemet.