bet · FW01FöU23 · 1973-12-31 00:00:00 — Försvarsutskottetsbetänkande nr 1973 FöU 1973:23 betänkande med anledning avpropositionen 1973:128 med förslag till principer för en enhetlig befälsordninguiom det militära försvaret jämte motioner. Genom propositionen 1973:128 harKungl. Maj:t (försvarsdepartementet) berett tUlfälle att avgeyttrande med anledning av vad departementschefen i propositionen har anfört omprinciper för en enhetlig befälsordning inom det militära försvaret. Frågan om befälsordningen inomförsvaret har varit aktuell . Den för armén gällandebefälsordningen beslöts av riksdag (prop. 1960:109, SU 1960:113, rskr1960:290). Befälsstrukturerna inom marinen och flygvapnet är uppbyggda efterett mönster som har gemensamma drag med befälsordningen inom armén. Med hänsyn till utvecklingen inom försvaret och inomsamhället i övrigt har det visat sig att principer måste förnyas ochvidareutvecklas för att motsvara dagens förutsättningar och inte minstmorgondagens krav. Utvecklingen inom det allmänna utbUdningsväsen-det, riskenför en bestående obalans mellan försvarsgrenarnas befälsstrukturer ochsvårigheten att behåUa mUitär personal inom försvaret talar starkt för att detbehövs en gemensam och modern befälsordning för hela krigsmakten. Principerna för en sådan befälsordning bör enligtpropositionen nu fastställas av statsmakterna så att arbetet med att i detaljutforma ett nytt system för utbildning och rekrytering av försvarets yrkesbefälkan påbörjas utan dröjsmål. Inom försvarsdepartementet bildades ensärskild arbetsgrupp som skulle skapa underlag för Kungl. Maj:ts ledning ochsamordning av utbildningsverksamheten inom försvaret. En huvuduppgift förarbetsgruppen blev att ta fram det principiella underlaget för beslut om en nybefälsordning. Gruppen har utarbetat en promemoria om principieUa utgångsvärdenför befälsstrukturer inom det svenska försvaret. I propositionen redogörs fördet huvudsakliga innehållet i promemorian. Under remissbehandlingen hararbetsgruppens förslag fått ett övervägande positivt mottagande.Remissinstanserna har anslutit sig tUl de tankar om befälsstrukturens framtidautformning som förts fram i promemorian. De har dock bl. a. framhåUit vikten avatt de militära myndigheterna och personalorganisationerna får medverka aktivti det fortsatta arbetet med att konkret utforma en ny befälsordning. Departementschefen erinrar om att allt yrkesbefäl inomkrigsmakten tjänstgör i såväl krigs- som fredsorganisationen. 1 R iksdagen 1973. huvuduppgifter skaU befälet uppfylla tre väsentliga krav,nämligen att vara chef, fackman och utbildare. Sambandet mellan uppgifterna ikrigsorganisationen och i fredsorganisationen är av såväl funktionell somekonomisk och organisatorisk art. Krigets krav styr befälets insatser ochdärmed också kraven pä yrkesbefälet. I krig skall yrkesbefälet verka i kraft avden utbildning och den verksamhet som har genomförts i fred. Somdepartementschefen ser det speglar detta dagens krav. Kommande förändringar iden teknologiska och materieUa miljön visar dock att man även inom en framtidakrigsorganisation måste ställa stora krav på personalens kvalitet. Detta gäUeraUa uppgiftsnivåer. Vidare blir kraven på förmåga att handla självständigtframträdande liksom kraven på förmåga att instruera, leda och ha kontakt medmänniskor. De tre huvuduppgifterna som yrkesbefälet har i krig ochfred - att vara chef, fackman och utbildare - förenar dem som utövar dessa uppgifteri sådan grad att en ny grundsyn på befälsstrukturen är motiverad. Yrkesbefäletbör i fortsättningen ses som en enda grupp med gemensam identitet. Den totala mängden uppgifter för yrkesofficerare måste medhänsyn tUl krigsmaktens mångskiftande karaktär fördelas på personal somutbildas för att verka inom olika områden och på skilda kompetensnivåer. Inomramen för den helhet som yrkesofficerarna bildar måste därför finnas enindelning i kompetensgrupper, som grundas på de faktiska behoven inom krigs-och fredsorganisationen. Att bestämma antalet kompetensgrupper och de olikagruppernas uppgifter och utbildning samt hur urvalet tUl dem skall ske bör blien väsentlig uppgift vid detaljutformningen av en ny befälsordning. Det är enligt departementschefens mening självklart attäven förhållandena inom samhället i övrigt - nu och pä ettavgörande sätt måste påverka befälssystemet i olika avseenden, t. ex. i frågaom rekrytering, utbildning och arbetsmiljö. Vid det fortlöpande arbetet med att modernisera ochvidareutveckla befälsstruktur och befälsutbildning inom krigsmakten måstesamhällsutvecklingen få utöva ett avgörande inflytande pä förändringarna.Försvarets integrerade ställning i samhället måste befästas och fördjupas ävenom den militäre yrkesutövarens uppgifter i många avseenden är speciella. En modern befälsstruktur för det svenska försvaret måstege möjlighet för organisationen att på bästa sätt ta till vara varje enskildindivids kapacitet och förmåga. Förutsättningar bör finnas för alla att medbeaktande av den individuella mognadstakten nå de positioner i verksamheten somsvarar mot deras inneboende förutsättningar och personliga kvaliteter.Departementschefen understryker vikten av att praktisk erfarenhet tas till varaoch utnyttjas pä ett konstruktivt sätt. Värnplikten och värnpliktssystemet är av största vikt närdet gäller den principiella inriktningen av yrkesofficerens uppgifter,rekrytering och utbildning. Värnpliktstjänstgöringen är den avgörandeförutsättningen för att vi organisatoriskt skall kunna förverkliga deförsvarsresurser som vår säkerhetspolitik i så stor utsträckning vilar på. Detär därför ett oavvisligt krav på yrkesofficeren att han har god kännedom omvärnplikten och dess ideella och praktiska förutsättningar liksom ocksåpraktisk insikt i och erfarenhet av värnpliktsutbUdningen och dess viUkor.Huvuddelen av de manliga medborgarna genomgår värnpliktsutbildning. Dennautbildning är kvantitativt en utomordentlig rekryteringstillgäng. Med rekryteringgenom värnplikten finns goda möjligheter att få en önskvärd bredd i urvalet avyrkesofficerare. Förutom på de nu angivna aUmänna förutsättningarna för attförverkliga en befälsstruktur med en gemensam identitet, yrkesofficeren, gårdepartementschefen in på vissa mera speciella förhållanden som det enligt hansmening är angeläget att beakta vid utformningen av ett nytt system. Beträffande reservofficerare och värnpliktsbefäl uttalardepartementschefen att förhåUandena i fråga om uppgiftsinriktning och urval,rekrytering, utbUdning och medinflytande i tUlämpliga delar måste präglas av devägledande idéer, som har angetts i fråga om yrkesofficerarna. Reserv- ochvärnpliktsbefälet kommer även att ha avgörande betydelse förkrigsorganisationens funktionsduglighet. Det är därför betydelsefullt att bl.a. rekryterings- och utbildningssystem utformas så att behovet av välutbildadpersonal inom dessa befälsgrupper kan tUlgodoses. Behovet av modernt utformadinformation är här av stor betydelse. Krigsmaktens ledning och berörda personalorganisationerhar alltså i princip anslutit sig till de av departementschefen redovisadetankegångarna för utformning av en framtida befälsstruktur. Befälsförbundenhar i anslutning härtUl framhåUit att fortsatta överväganden enligt derasmening måste beröra principiella frågor om bl. a. innebörden av en gemensam,grundläggande kompetensnivå och uppgifter inom denna, tidpunkter för urval iutbildningsgången, krav pä teoretisk kompetens och tidpunkt för dess inhämtandesamt underlag för bedömning av befälslämplighet. Departementschefen anser att de av förbunden redovisadesynpunkterna är av stort intresse. De bör enligt hans uppfattning ingå som endel av det bedömningsunderlag som man har att arbeta med när reformerna skallförverkligas. Möjligheterna att finna lösningar som tillgodoser både individensambitioner och de genereUa ekonomiska-organisatoriska kraven måste enligtdepartementschefen bedömas som goda, eftersom alla berörda parter är eniga omatt gemensamt nå fram till positiva lösningar inom ramen för begreppetyrkesofficer. Under förutsättning att inte har något atterinra mot vad departementschefen har anfört om utgångsvärden för enreformering av krigsmaktens befälsstruktur avser departementschefen att inomförsvarsdepartementet fortsätta arbetet med att ta fram underlag till dereformer som behövs inom befälsområdet. TUl departementet avses därvid knytasen särskild delegation för samråd i dessa frågor. 1 delegationen bör ingårepresentanter för krigsmakten och personalorganisationerna. Till delegationenbör enligt departementschefen också knytas ledamöter av riksda- Tyngdpunkten i det fortsatta arbetet måste naturligenligga vid frågor om avvägning av befälsgruppernas uppgifter inom krigs- ochfredsorganisationen samt om yrkesbefälets rekrytering, urval och utbildning. I motionen 1973:1117 av (), som väcktes under den allmänna motionstiden, har hemställts att riksdagenhos Kungl. Maj:t begär att förslag angående en ny befälsordning även skaU avsede frågor som i sammanhanget är specieUa för reservofficerare. Motionären anseratt arbetet med en ny befälsordning även bör omfatta reservofficerarnasuppgifter, rekrytering, utbUdning, vidareutbildning m. m. Motionerna 1973:2022 och 1973:2023 har väckts medanledning av propositionen 1973:128. I motionen 1973:2022 av i m. fl. (c)hemställs att vid sin behandling av propositionen uttalar sig för attden fortsatta utredningen om yrkesbefälets utbildning, rekrytering m. m. vidgastiU att omfatta även övriga befälskategorier samt att den delegation, somförutsattes arbeta på en ny befälsordning, blir sä sammansatt, att den ärrepresentativ även för dessa. Motionärerna framhåller att det reservanställda ochvärnpliktiga befälet har mycket stor betydelse i vårt värnpliktsförsvar och attdet civila livets ledarkrafter sä långt möjligt bör utnyttjas i krigsorganisationen.Svårigheterna att rekrytera nya reservofficerare gör det angeläget att ävenproblemen för de befäl som inte är yrkesofficerare behandlas och att detreservanställda befälet bereds plats i den delegation som departementschefenhar aviserat. I motionen 1973:2023 av () hemställs attriksdagen vid behandlingen av propositionen måtte beakta de i motionenframförda synpunkterna. Dessa avser liksom i de tidigare redovisade motionernadet reservanställda och värnpliktiga befälets uppgifter, utbildning m. m. mengäller även allmänutbildningsnivån för yrkesbefälet och värdet av en snabbbefordringsgång för befäl som fyller högt ställda krav på såväl mUitärakvalifikationer som civil allmänbildningsnivä. Frågan om en ny befälsordningbehandlades av under är 1971 med anledning av en motion i ämnet (FöU1971:18, rskr 1971:267). ansåg att målet borde vara att få en förförsvarsgrenarna enhetlig befälsordning och förutsatte att arbetet med att tafram en ny befälsordning skulle bedrivas med kraft. Vidare uttalades bl. a. attunder arbetet borde övervägas att finna former för en mera ändamålsenUgsamordning meUan ett befäls fredsfunktion och hans uppgifter ikrigsorganisationen. delade motionärens uppfattning att en nybefälsordning borde ge större möjligheter för den enskilde att av egen kraft och förmåga nå högrepositioner. I propositionen redovisas resultatet av ett arbete för attta fram underlag för ett principbeslut om en hy befälsordning, remissyttrandenangående detta resultat och departementschefens syn på vissa principieUafrågor. Vidare anger departementschefen hur han anser att man bör bedriva detfortsatta arbetet med att ta fram underlag till de reformer som behövs inombefälsområdet. Departementschefen framhåller att utveckUngen inom detallmänna skolväsendet, risken för en bestående obalans meUan försvarsgrenarnasbefälsstrukturer och svårigheten att behålla mUitär personal inom försvaretstarkt talar för att det behövs en gemensam och modern befälsordning för helakrigsmakten. Utskottet viU i det sammanhanget kraftigt understryka värdet avatt man har en hög kvalitet på försvarets befäl. Endast med en välutbildad,yrkesskickUg och mot sina uppgifter lojal befälskår kan ett värnpUktsförsvar fåmöjligiiet att mäta sig med väl skolade och övade yrkestrupper. Utskottet anser det vara värdefullt om arbetet med en nybefälsordning får en fast grund. Förutsättningarna härför är goda. Det mUitäraförsvarets ledning och berörda personalorganisationer har i princip anslutitsig tUl de i propositionen angivna tankegångarna för utformning av en framtidabefälsstruktur. Inte heUer motionärerna har några invändningar mot dessatankegångar, som ligger i linje med vad utskottet anförde tUl riksdag.Utskottet har inte något att erinra mot de principieUa riktlinjer somdepartementschefen har redovisat. Utskottet har heller inte något att invända mot denavsedda uppläggningen av arbetet. Härigenom skapas förutsättningar att relativtsnabbt nå resultat av stort värde för vårt mUitära försvar. Utredningsarbetetrörande befälsordningen inom marinen och flygvapnet har kunnat avslutas sedanpropositionen lämnades tiU och det bör bU möjligt att inom de ohkaförsvarsgrenarna få en samtidig anpassning tiU en ny befälsordning. Utskottet tiUstyrker att en särskild delegation tiUkallasför samråd i det fortsatta arbetet. I delegationen bör ingå bl. a. representanterför personalorganisationerna och ledamöter av . Vid behandlingen av propositionen har utskottet haft attbeakta motionerna 1973:1117, 1973:2022 och 1973:2023. Gemensamt för dem är attde framhåller vikten av att man i samband med arbetet på en ny befälsordningför yrkesbefälet även behandlar motsvarande frågor såvitt gäUer befäl som inteär anstäUda på aktiv stat. Liksom departementschefen och motionärerna villutskottet understryka att det reservanställda och värnpliktiga befälet haravgörande betydelse för krigsorganisationen. Det är vUctigt att manuppmärksammar dessa befälskategoriers förhållanden beträffande uppgifter,rekrytering, UtbUdning m. m. och där det är lämpligt anpassar dem tiU vad somkan komma att gälla yrkesbefälet. Departementschefen har också uttalat sig idenna riktning. Något särskUt uttalande av i denna del behövs därför inte. bör på detta stadium inte ta stäUning tUl allmänbUdningsnivå m. m. för yrkesbefälet. Den förutsatta samr>asdelegationen bör inte bli alltförstor. Enligt utskottets mening bör därför inte uttala sig för attrepresentanter för det reservanstäUda och det värnpliktiga befälet skall ingå idelegationen. Utskottet räknar med att sådana representanter på något sätt kanknytas tiU arbetet. Utskottet förutsätter att Kungl. Maj:t anmäler dehuvudsakliga resultaten av det fortsatta arbetet för , även i den mångenomförandet inte kräver godkännande. Motionen 1973:2023 bör anses besvarad genom vad utskottethar anfört. Med hänvisning tUl vad som haranförts hemstäUer utskottet att 1. avslår motionen1973:1117, 2. avslår motionen1973:2022, 3. anser motionen1973:2023 besvarad genom vad utskottet har anfört, 4. som sin meningger Kungl. Maj:t tiU känna vad utskottet har anfört med anledning avpropositionen 1973:128. På försvarsutskottets vägnar PER Närvarande: herrar i Gäddvik (m), iEskUstuna (s), i Stenkyrka (c), i (s), herrarEnskog (fp), i UddevaUa (s), i (s), HäU (s),ÖhvaU (fp). (), Virgin (m), (), Äkerfeldt (c) ochRunesson (s).