bet · FW01LU11 · 1973-12-31 00:00:00 — Lagutskottetsbetänkande nr II LU 1973:11 betänkande i anledning av motion om pension till dispaschören . 1 motionen 1973:411 av () och () hemställs att hos Kungl. Maj:t begär ensnabbutredning beträffande möjligheterna att ge dispaschören pension då han uppnår . De arbetsuppgifter, som ankommer pådispaschör, anges i första hand i 7 kap. sjölagen (1891:35 s. 1), vilketinnehåller bestämmelser om bl. a. gemensamt haveri. Detta institut är avgammalt datum och helt säreget för sjörätten. Något förenklat kan sägas, att engemensamt haveri-akt föreUgger dä och endast då - en extraordinär uppoffringeller utgift göres till gemensam räddning i syfte att bevara värden, somgemensamt är utsatta för fara på sjön, från sådan fara. Gemensamt haveri skallbäras av fartyg, frakt och last i förhällande till dessa intressens värdeenligt detaljerade regler därom. Utredning och fördelning av gemensamt haveriverkställes genom en officiell handUng, kallad dispasch (generaldispasch), ochupprättas av en särskild ämbetsman, dispaschör. 1 7 kap. sjölagen finns vidarebestämmelser som reglerar dispaschörs befattning med tvister angåendesjöförsäkring (partikulärdispasch). Talan mot dispasch föres genom hos tingsrätten förden ort, där dispaschen är utgiven. Vid handläggning av dispaschmål hartingsrätt särskild sammansättning. Talan mot tingsrätts utslag eller beslut idispaschmål föres genom besvär i hovrätt. Slutinstans i dispaschmål är högstadomstolen. Dispaschör förordnas av Konungen. Närmare föreskrifter omdispaschörs verksamhet återfinns i stadgan (1911:113) angåendedispaschörs-väsendet. Som behörighetsvillkor föreskrivs bl. a. att dispaschörskall vara lagfaren. Dispaschör lyder i och för tjänsten under hovrätten. Hanfår inte ägna sig ät rederinäring och inte heller befatta sig med mäklare-ellerskeppsklareraregöromål eller sjöförsäkringsverksamhet. Han får inte heller iövrigt åtaga sig tjänst eller uppdrag eller utöva verksamhet som kan varahindrande för hans tjänstutövning såsom dispaschör. Dispaschör är skyldig attinom sitt tjänstgöringsområde verkställa alla tjänståtgärder, som enligt lagtillhör hans befattning och varom han vederbörligen anmodas. Han skall å denort där han är anställd, ha tjänsterum tillgängligt för allmänheten under visstid varje helgfri dag med vissa närmare angivna undantag. Förordnande somdispaschör gäUde ursprung-Ugen för obegränsad tid. Genom kungörelsen (1943:548)om ändrad lydelse av § 2 stadgan angående dispaschörsväsendet infördesemellertid 1 1973.8 saml Nr 11 en bestämmelse om att dispaschör är skyldig att avgå fräntjänsten vid utgången av den kalendermånad, under vilken han uppnår . Denna ändring trädde enligt övergångsbestämmelserna i kraft den 6 juli1943 men ägde ej tillämpning pä de dåvarande dispaschörerna. Dispaschör äger för utfört uppdrag uppbära skähgt arvode.Den som inte är nöjd med betingat arvode äger påkalla domstols prövning därav iden ordning som är stadgad för av dispasch. Det finns tvä dispaschörer, en i Stockholmoch en i . Dispaschörens i tjänstgöringsområde omfattarStockholms, , , , , ,, , , , , ,och . Övriga län utgör dispaschörens i Göteborgtjänstgöringsområde. I skrivelse till Kungl. Maj:t den 31 oktober 1968hemställde sjölagskommittén, under åberopande av en fortgående minskning avantalet ärenden rörande dispasch, att åtgärder måtte vidtas för ensammanslagning av de två dispaschörstjänsterna i och Göteborg.Eftersom en angiven förutsättning härför var att pensionsfrågan ordnades förden dispaschör vars befattning ifrågasattes skulle indras (tjänsten iStockholm), men denna förutsättning inte visade sig vara.för handen,återkallades framställningen och ärendet avskrevs (RS 6203/1968). I sjölagskommitténs delbetänkande "Registrering avfartyg, sjöpanträtt och fartygshypotek, partrederi" (SOU 1970:74)påpekades, att skyldighet föreligger för dispaschören i att avgå fråntjänsten . Kommittén föreslog att senast skulleantalet dispaschörstjänster nedbringas till en. I remissyttrande över kommittéförslaget hade dispaschöreni ingen annan erinran mot kommittéförslaget än att dispaschären-denaså skiftar i typ och omfattning att enbart statistiska uppgifter inteberättigar till säkra slutsatser rörande verksamhetens omfång och lönsamhet.Han delade uppfattningen att det finns skäl att dra in den enadispaschörstjänsten. Han tillfogade att en sådan indragning skulle underlättaför den kvarvarande dispaschören att ordna verksamheten rationellt och sä attden ger rimlig utkomst samt att indragningen alltså måste främja rekryteringenframdeles. Dispaschören ansåg, att tjänsten borde dras in så snart tillfälleges och då han själv är skyldig att avgå. I det till lagrådet remitteradelagförslaget angående sjöpanträtt och skeppshypotek m.m. har föredragandestatsrådet upplyst att dispaschören i begärt ochbeviljats avsked från utgången av . Enligt föredragandens meningfinns det numera knappast underlag för mer än en. verksam dispaschör i Sverige.EnUgt vad föredraganden inhämtat av chefen för kommunikationsdepartementetkommer denne ej att föreslå att efterträdare utses till dispaschören iStockholm efter dennes avgång. Departementsförslaget utgår i denna del från attendast en verksam dispaschör kommer att finnas i när lagförslaget träder i kraft och attnågon kompetensfördelning därför inte blir behövlig. Motionärerna erinrar inledningsvisom att dispaschörerna är skyldiga att hålla kontor, avlöna den för tjänstenerforderliga personalen och svara för övriga omkostnader förenade med tjänsten.Dispaschören får irite något bidrag från det allmänna eller från annat håll.Hans intäkt består av dispaschörsarvoden, och han är således helt beroende avatt sädana inflyter. Med hänsyn till verksamhetens natur är det uppenbart attdispaschören inte har möjlighet att påverka frekvensen av uppdragen. Härtillkommer att han enligt dispaschörsstadgan är förhindrad att utöva annanverksamhet sammanhängande med rederi- och sjöförsäkringsbranscherna för attdärmed skaffa sig inkomster. Detta kan medföra ekonomiskaproblem och risker för dispaschören. Motionärerna framhåller att underlaget för dispaschörernasverksamhet varierat . Det föreligger framför allt enpåtaglig tendens till minskning i fråga om utredning och fördelning vidhaverier, bl. a. av den anledningen att det skett en stark nedgång av antaletfartyg i den svenska handelsflottan och att en utveckling ägt rum mot bättrefartyg och säkrare sjöfartsförhällanden, varigenom olyckorna till sjöss ipåtaglig grad nedbringats. Motionärerna fäster uppmärksamheten vid att dispaschören iStockholm hårdare än sin kollega i drabbats av den nämndautvecklingen, vilket beror på att tyngdpunkten i den svenska sjöfarten alltmerkommit att ligga i . Det finns enligt motionärerna anledning attförmoda att den konstaterade minskningen i underlaget fördispaschörsverksamheten i kommer att fortsätta. förordnades dispaschören på hvstid, påpekarmotionärerna. Den nuvarande dispaschören i är enligtmotionärernas uppgifter född och förordnades som dispaschör den 15november 1943. Utan att dispaschörerna först bereddes tillfälle att yttra siginfördes enligt vad motionärerna anger fr. o. m. enbestämmelse om att dispaschör skall vara skyldig att avgå från tjänsten viduppnådda . Någon rätt till pension omnämndes därvid inte,konstaterar motionärerna. Motionärerna hänvisar till att dispaschören från tjänsten . Han skall avveckla de ärenden som inkommitföre nämnda tidpunkt, men därefter uppkommande ärenden handläggs avdispaschören i . Motionärerna framhåller att dispaschörstjänsten har en ivåra dagar något egendomlig status när det gäller såväl avlöning sompensionsförhållanden. Därtill kommer, anför motionärerna, att förhållandena idispaschörsstadgan ändrats sedan dispaschören tillträdde sin tjänst iStockholm. När Hasselrot 1974 uppnår , är han sålunda inteberättigad till någon pension. orimUgt mot bakgrund av hans cirka 30-åriga tjänstgöring ien befattning av detta slag. I förevarande motion yrkas attriksdagen hos Kungl. Maj:t begär en snabbutredning beträffande möjligheternaatt ge dispaschören statlig pension då han uppnår . Av för utskottet tillgängliga uppgifter framgår attHasselrot, som är född , av Kungl. Maj:t den 5 november 1943förordnats att vara dispaschör i fr. o. m. . Enligt2 § stadgan (1911:113) angående dispaschörsväsendet i dess lydelse efter den 6juli 1943 är dispaschör skyldig att avgå från tjänsten vid utgången av denkalendermånad, under vilken han uppnår . Hasselrot har på egenbegäran beviljats avsked från utgången av . På grund av denfortgående mmskningen av ärenden rörande dispasch föreligger enligt uppgift förnärvarande ej några planer på att utse efterträdare till Hasselrot. Av den föregående redogörelsen (s. 1) framgår att endispaschör i princip är en fri yrkesutövare, vars verksamhet inte är förenadmed tjänstepensionsrätt enligt de statliga pensionsbestämmelserna. Såsommotionärerna framhållit har emellertid dispaschörsyrket erhållit en författningsmässigreglering som i åtskilliga hänseenden innebär avvikelser från vad som normaltgäller beträffande egna företagare. Sålunda är exempelvis dispaschörsmöjligheter att åtaga sig bisysslor starkt kringskurna enligtdispaschörsstadgan. En sådan inskränkning får givetvis särskild betydelse i ettläge, när den ordinarie verksamhetens omfång och lönsamhet kontinuerligtminskar på det sätt som skett framför allt i fråga omdispaschörstjänsten i . Ett ställningstagande till frågan huruvidaHasselrot med hänsyn till de föreliggande speciella omständigheterna bör isärskild ordning tillerkännas någon form av statlig tjänstepensionsförmån liksom initiativtagandet till den närmare utredning som därvid erfordras ankommer enligt utskottets mening i första hand pä Kungl. Maj:t. Utskottetföreslär att ger Kungl, Maj:t till känna denna utskottetsuppfattning. På grundav det anförda hemställer utskottet att ger Kungl. Maj:t tillkänna vad utskottet anfört i anledning av motionen 1973:411. Närvarande: herrar i (fp), ().Svanström (c), fröken i (s), herrar (), iFalköping (c)*, (), (), (), herrarAndersson i (s), (). (vpk)*, ()*, fruSwartz (fp) och i (s). * Ej närvarande vid betänkandets justering.