bet · FW01SkU9 · 1973-12-31 00:00:00 — Skatteutskottetsbetänkande nr 1973 SkU 1973:9 betänkande i anledning av motionerangående avdrag för resor med egen bil. I detta betänkande behandlas motionerna 1973:17 av m. fl. (m) vari hemställs att antar följande Förslag till Lag om ändringav kommunalskattelagen (1928:370) Härigenom förordnas att punkt 4 av anvisningarna till 33 §kommunalskattelagen (1928:370) skall ha nedan angivna lydelse. Anvisningar till 33 § Även för--------- särskilt fortskaffningsmedel. Riksskatteverketfastställer---- milbundna kostnaderna. För skattskyldig som på grund av ålder, sjukdom ellerhandikapp är nödsakad att använda bil fastställer riksskattenämnden särskildagrunder för avdrag för bilresor till och från arbetsplatsen. Detsamma gällerskattskyldig som har en årlig körsträcka till och från arbetsplatsen omsammanlagt minst 2 och skattskyldig som är tvungen att använda störrebil pä grund av skrymmande last. Denna lag träder i kraft den 1januari 1974. Äldre bestämmelser äger dock alltjämt tillämpning vid 1973 årstaxering samt eftertaxering för är 1973 eller tidigare är. 1973:127 av m. fl. (fp, c, m) vari hemställsatt hos Kungl. Maj:t anhåller om åtgärder i syfte att skapa enhetligaoch för olika grupper av skattskyldiga likartade regler beträffande rätt tillavdrag vid inkomsttaxeringen för kostnader för resor till och från arbetet ochresor i tjänsten. Gällande bestämmelser m. m. Kostnader som uppkommer på grund avatt den skattskyldige har sitt arbete på annan ort än där han är bosatt anses iallmänhet som en ej avdragsgill levnadskostnad. 4 av anvisningarnatill 33 § kommunalskattelagen medges dock avdrag för skälig kostnad för resortill och frän arbetsplatsen, om denna varit belägen på sådant avstånd fränbostaden att han behövt anlita särskilt fortskaffningsmedel. När det gäller avdrag för bilresor till och frånarbetsplatsen har 1 1973. riksskattenämnden numera alltsedanslutet av meddelat särskilda anvisningar. Efter en lagändring 1969skall verket för varje kalenderår fastställa en schablon för avdraget pågrundval av genomsnittliga kostnader för mindre bil. Hänsyn skall tas tillkostnader, som är direkt beroende av körd vägsträcka (milbundna kostnader), ochtill övriga kostnader för bilen (årsbundna kostnader). De årsbundna kostnadernaskall av verket fördelas mellan resor till och frän arbetsplatsen och annankörning. Vid beräkningen skall verket utgå frän genomsnittliga årligakörsträckor för de båda slagen av körning. Den andel av de årsbundnakostnaderna som belöper på resor till och från arbetsplatsen skall för milräknat motsvara det belopp, som behövs för att den skattskyldige skall erhållafullt avdrag för nämnda andel av kostnaderna, när den sammanlagda ärligakörsträckan för resor till och frän arbetsplatsen motsvarar den schablonmässigtberäknade genomsnittliga körsträckan för sädana resor. För körsträckadärutöver skall avdraget avse endast de milbundna kostnaderna. Den genomsnittliga årliga färdsträckan mellan bostad ocharbetsplats bör, enhgt vad som uttalats i prop. 1969:29, beräknas till 1 000mil och privatkörningen till i medeltal I . I enlighet härmedberäknas avdraget för de årsbundna kostnaderna till 1/2 300 av årsbeloppet försådana kostnader för varje körd mil intill 1 . Om den privatakörsträckan inte uppgår till I eller om körsträckan till och fränarbetet är längre eller kortare än I innebär schablonen att en störredel av de årsbundna kostnaderna hänförs till privatkörning än vad som skulle hablivit fallet vid en direkt proportionering mellan de olika slagen av körning. anvisningar iämnet taxering (RSV ser. I nr 8/1972 p. 5) innebär att som skäligkostnad i regel bör anses lägsta avgift för resor med tillgängligt allmäntkommunikationsmedel. Har den skattskyldige använt bil bör emellertid skäligtavdrag medges för bilkostnaden under följande förutsättningar, nämligen att vägavståndet mellan bostaden och arbetsplatsen uppgårtill minst samt att det av omständigheterna klart framgår, att användandetav bil i stället för allmänt kommunikationsmedel regelmässigt medför en tidsvinstav sammanlagt för fram- och återresan. Förskattskyldig med flera fasta arbetsplatser eller med flera arbetspass per dygnbör såsom tidsvinst anses den sammanlagda tidsvinsten genomanvändandet av bil för resorna i fråga. Skattskyldig, som ; sin tjänst regelmässigt använder bil,bör medges avdrag för bilkostnader för resor mellan bostaden och den fastaarbetsplatsen oavsett avståndet och tidsvinsten. - Om allmänt kommunikationsmedelsaknas får skäligt avdrag för bilkostnader medges oavsett tidsvinsten, underförutsättning att avståndet mellan bostaden och arbetsplatsen uppgår till minst2 kilometer. Somskäligt avdrag för bilkostnader bör i ovan avsedda fall anses 3:40 för körd mU t. o. m. 1 och för körsträckordäröver . Den omständigheten, att den skattskyldige eventuelltanvänder större bil vid sina ifrågavarande resor och att hans kostnader avsådan anledning är högre än de angivna beloppen, bör inte medföra att avdragmedges med högre belopp än sagts. - Vid samåkning gäller särskilda regler. Om någon pä grund av ålder, sjukdom eller handikapp ärnödsakad att använda bil för resor till och från arbetsplatsen, bör avdrag förbilkostnad medges även om avståndet är mindre än förut sagts och utan hänsyntill eventuell tidsvinst. Avdraget bör i dylika fall - i den mån detta ärfördelaktigare - medges med den del av de faktiska bilkostnaderna ,som efter förhållandet mellan, å ena sidan, den sammanlagda körsträckan underåret till och från arbetsplatsen och, å andra sidan, den totala körsträckanbelöper på förstnämnda körningar. Uttalandena ovan har inte avseendepå frågan om avdrag för egentliga tjänsteresor med bil. Kostnader för sådanaresor behandlas i viss mån olika beroende på om statlig eller kommunalersättning utgått eller ej. Är fråga om statlig eller , skall denanvisade ersättningen i regel inte tas upp som intäkt. A andra sidan fårmotsvarande kostnader inte dras av. Detta gäller även om ersättningen varitotillräcklig. Motsvarande gäller vid anställning hos skogsvärdsstyrelse och hosvissa offentliga institutioner. 1 fråga om enskild tjänst skall däremot den anvisadeersättningen tas upp som intäkt, och motsvarande omkostnader dras av. Om ersättningenvarit otillräcklig är också bristen i princip avdragsgill. Men om ersättningenberäknats med hänsyn till vad som skäligen kan anses normalt för att täckaomkostnaderna får större avdrag än som svarar mot ersättningen medges endast omdet visas, att ersättningen på grund av särskilda förhållanden varitotillräcklig. Ä andra sidan gäller att det ofta bör kunna antas attersättningen i sin helhet gått åt för sitt ändamål. Avdrag med samma belopp somden anvisade ersättningen torde enligt p. 4 av anvisningarna till 33 § KL iregel böra medgivas i de fall, då ersättningen ej överstiger vad som av stateni motsvarande fall anvisas. Statlig resekostnadsersättning utgår f. n. med /kmt. och därefter med /km eller för körsträckor över 15 000km med /km. Kilometerersättningen höjs med inom Västernorrlandseller och med inom eller län.Förrättningsman med skrymmande och tungt bagage är berättigad till högreersättning. Beträffande avdrag för kostnader för resor med egen bil itjänsten krävs emellertid i allmänhet utredning rörande de totalabilkostnaderna , och avdrag medges endast för den del, som belöper påtjänsteresorna i förhållande till den totala körsträckan. Yrkas avdrag förvärdeminskning brukar avskrivningsunderlaget reduceras om bilen av privata skälär av dyrare märke än nödvändigt. Värdeminskningsavdraget beräknas enligtlänsanvisningarna i allmänhet till högst eller om den totala körsträckan överstiger I 500 mil högst avavskrivningsunderlaget. har vid 1970-1972års riksdagar (BeU 1970:10, SkU 1971:6 och 1972:5) avstyrkt motionsyrkandenrörande ändringar av reglerna om avdrag för bilresor mellan bostad ocharbetsplats. Därvid har framhållits att en schablon givetvis inte kundekonstrueras så att den gav ett i alla lägen rättvisande resultat. Genom attlåta schablonen bygga pä en genomsnittlig ärlig körsträcka till och fränarbetet pä 1 och genom att göra kostnaderna för slitage obegränsatavdragsgilla inom ramen för schablonen har reglerna ansetts ta vederböriighänsyn till sådana skattskyldiga som hade långa årliga körsträckor till ochfrån arbetet. Ytterligare skäl att avstyrka motionerna har varit att enschablon av denna art inte otillbörligt bör mjssgynna den som inte harmöjlighet att erhålla bilkostnadsavdrag och att schablonen från dessasynpunkter var väl avvägd. I betänkandet SOU 1972:11 angåendeförenklad löntagarbeskattning (FLB) anför utredningsmannen att man inom ramenför en beskattning enligt det i betänkandet diskuterade FLB-systemet knappastkan upprätthälla en ordning, som innebär att avdraget för kostnader förintäkternas förvärvande skall bestämmas till det exakta beloppet avskattskyldigs utgifter i sådant hänseende. A andra sidan konstaterar han attdet inte gärna kan komma i fråga att inom ramen för vårtnettovinstbeskattnings-system vägra avdrag för naturliga kostnader förintäkternas förvärvande. Till dessa kostnader hör visserligen i princip inteutgifterna för resor mellan bostad och arbetsplats, men mot ett avskaffande avavdragsrätten härför talar enligt utredningsmannen andra starka skäl. Hankonstaterar också att de ändringar i fråga om avdragsrätten för dylikaresekostnader som beslutats under senare är inneburit ett ökat hänsynstagandetill de verkliga utgifterna. I motionen 1973:17 yrkas attgällande regler om avdrag för kostnader för resor med egen bil mellan bostadoch arbetsplats ändras så att den, som har en årlig körsträcka för sädana resorom minst 2 , skall få högre avdrag än f. n. Även motionärerna i motionen1973:127 anser att reglerna ger för lågt avdrag för bilresor till och fränarbetsplatsen. Enligt deras mening bör sådana resor likställas med resor itjänsten. Vidare bör resor i tjänsten för olika kategorier skattskyldiga fä enlikartad behandling i avdragshänseende. Enligt gällande regler skiljer man mellan resor i tjänstenoch resor mellan bostad och arbetsplats. Kostnader för resor, som har direktsamband med förvärvsverksamheten, får dras av i full utsträckning. Om egen bilanvänts såväl för privat bruk som i förvärvsverksamheten, måste i regelutredning åberopas om totala kostnaderna för bilen och färdsträckor för olika ändamål, för att de avdragsgilla kostnaderna skall kunna Har resekostnadsersättning utgått gäller enschablon som tillkommit i förenklingssyfte. Att sådan ersättning intebeskattas, eller att avdrag medges med belopp motsvarandeersättningen, kan i vissa fall vara förmånligt. Enligt utskottets mening kandetta emellertid inte motivera att bilkostnader i princip behandlas merförmånligt vid beskattningen än andra kostnader. Saknas den kontrollfunktion,som arbetsgivarens resekostnadsersättning i praktiken innebär, kan en meringående prövning än som ryms inom nyssnämnda schablon enligt utskottets meninginte undvaras. Kostnad för resor mellan bostad och arbetsplats är imotsats till kostnad för resor i tjänsten åtminstone i viss mån att hänföratill levnadskostnad och avdrag medges inte med större belopp än som kan ansesskäligt. anvisningar i ämnet grundar sig på särskild lagstiftning1969 och innebär ett ökat hänsynstagande till de verkliga utgifterna. Reglernabygger på beräknade kostnader för mindre bil vid genomsnittlig årlig körsträckatill och från arbetet och privat på I 000 resp. 1 och innebär vidnämnda körsträckor att hela den kostnad, som belöper på resor mellan bostad ocharbetsplats, anses avdragsgill. Om färdsträckan till och från arbetet är längreän 1 medges fullt avdrag för de tillkommande kostnaderna.Utskottet vidhåller sin tidigare uppfattning, att denna schablon tarvederbörlig hänsyn till långa resor till och från arbetet. En schablon av dennaart bör inte otillbörligt missgynna den som inte har möjlighet att erhållabilkostnadsavdrag. Från dessa synpunkter är schablonen enligt utskottets meningväl avvägd. Med det anförda avstyrker utskottet motionerna 1973:17 och1973:127. 1. motionen1973:17, 2. motionen1973:127. Pä skatteutskottets vägnar ERIKBRANDT Närvarande: herrar (), i (m), fruHolmqvist* (s), herrar (), i (fp), Carlstein (s),(), (), i Trobro (m), Stadling (s). iHofors* (s), i (c). i (c)och (). Ej närvarande vid betänkandets justering. avherrar i Bprås (m) pch i Trobro (m), som under åberopandeav innehållet i motionen 1973:17 - ansett att utskottet under punkt 1 borthemställa att med bifall till motionen 1973:17antar det vid motionen fogade förslaget till lag om ändring i kommunalskattelagen(1928:370).