bet · FW01SkU70 · 1973-12-31 00:00:00 — Huruvida fastighet skall helt eller delvis varafrikallad från skatteplikt, skall i anslutning till regeln i 6 § 1 mom. andrastycket bedömas efter förhållandena vid taxeringsårets ingång. Detta bör, omfastighet uthyrts, så förstås, att fastigheten skall vid taxeringsåretsingång hava varit disponerad på sätt, som inneburit, att fastigheten tidvisplägat uthyras, även om uthyrningen ej ägt rum just vid tiden . Huruvida fastighet skall helt eller delvis varafrikallad från skatteplikt, skall i anslutning till regeln i 4 § tredje stycketbedömas efter förhållandena vid taxeringsårets ingång. Detta bör, om fastighettidvis uthyrts, så förstås, att fastigheten skall vid taxeringsårets ingånghava varit disponerad på sätt, som inneburit, att fastigheten plägatuthyras, även om uthyrningen ej ägt rum just vid tiden omkring . Fastighets kamerala beskaffenhet är icke avgörande förfrågan, huruvida fastigheten skall i beskattningshänseende anses såsomjordbruksfastighet eller såsom annan fastighet, utan beror detta av användningen. Användes sålunda i mantal satt jordsåsom underlag för industriell verksamhet, taxeras den såsom annan fastighet,varemot tomtområde, därå jordbruk bedrives, taxeras såsom jordbruksfastighet.Om å ägorna till en jordbruksegendom anlägges en fabrik eller uppföres en tilluthyrning avsedd byggnad, skola de områden, Om å ägorna till en jordbruksegendom anlägges enfabrik eller uppföres en till uthyrning avsedd byggnad, skola de områden, somför sådant ändamål tagas i anspråk, tillika med anläggningarna anses såsomannan fastighet, medan egendomen i övrigt hänföres till jordbruksfastighet. Användessådan byggnad delvis till uthyrning eller dyl. och delvis för ändamål, som börföranleda byggnadens hänförande till jordbruksfastighet, får den huvudsakligaanvändningen vara avgörande. Likaledes skall, om visst område av en som för sådant ändamål tagas i anspråk, tillika medanläggningarna anses såsom annan fastighet, medan egendomen i övrigt hänförestill jordbruksfastighet. Användes sådan byggnad delvis till uthyrning ellerdyl. och delvis för ändamål, som bör föranleda byggnadens hänförande tilljordbruksfastighet, får den huvudsakliga användningen vara avgörande. Likaledesskall, om visst område av en jordbruksegendom utnyttjas för annat ändamål änjordbruk eller skogsbruk, detta område anses såsom annan fastighet. En torvmosse,som tillgodogöres i ett torvin-dustriellt företag, skall således taxeras såsomannan fastighet, likaledes ett på arrende upplåtet kalkbrott o. s.v. jordbruksegendom utnyttjas för annat ändamål än jordbrukeller skogsbruk, detta område anses såsom annan fastighet. En torvmosse, somtillgodogöres i ett torvindustri-ellt företag, skall således taxeras såsomannan fastighet, likaledes ett på arrende upplåtet kalkbrott o. s.v. Vid bestämmande av vad som skall särskilt för sigtaxeras (taxeringsenhet) har man att utgå från den s. k. kamerala enheten, d.v. s. å laridet hemnian och i jordeboken särskilt upptagen lägenhet samt i stadeller samhälle å landet, där fastighetsregister såsom för stad skall föras,tontt eller stadsäga. Är den kamerala enheten genom laga förrättning delad,skall i allmänhet varje sålimda uppkommen del vara taxeringsenhet. Där jord-eller fastighetsregister är upprättat, bör följaktligen detta följas vid taxeringsenheternasbestämmande. Vid bestämmande av vad som skall taxeras för sig(taxeringsenhet) har man att utgå från gällande fastighetsindelning enligtfastighetsregister. Huvudregel är sålunda alt taxeringsenhet skall utgöras avfastighet enligt fastighetsregister, däri inbegripet även jor-deboksfisken ochvattenverk i den mån de registrerats. Marksamfällighet eller gemen-samhetsanläggning skallutgöra en taxeringsenhet, om den förvaltas av juridisk person. Detta skall dockej gälla om gemensamhetsanlägg-ning, vari de delägande fastigheternauteslutande eller så gott som uteslutande utgöras av sådana en-ellertvåfamiljsfastigheter för vilka intäkt beräknas enligt 24 § 2 mom. förstastycket. Marksamfällighet eller geinensamhetsanläggning, som avser enskild vägeller dike eller som har ett ringa ekonomiskt värde, skall icke taxeras för sigoch således icke utgöra en taxeringsenhet. 2.1- Emellertid måste i vissa fallen uppdelning i andra och flera taxeringsenheter, än som följer av de i punkt1 angivna regler, äga rum. I sådant hänseende är att märka, att, om fastighet, someljest skulle vara taxeringsenhet, är delad mellan olika ägare, så att varjeägare har sin till området å marken bestämda del av fastigheten, varje sådantområde utgör taxeringsenhet. Detsamma gäller, om del av fastighet upplåtits till annanför självständigt, mera stadigvarande nyttjande. I enlighet härmed börexempelvis torp, även torp för skogsarbetare o. dyl., därå jordbruket avtorpinnehavaren bedrives som självständig näring och väsentligen med egnainventarier, särskilt taxeras. Om däremot innehavet av torpet väsentligen äratt anse såsom bostadsförmån eller såsom en del av den ersättning, som tillkommertorparen för åtagen ar-betsskyldighet till huvudfastigheten, bör torpet ickebehandlas såsom särskild taxeringsenhet. Är upplåtelsen av tillfällig art, såatt det upplåtna området kan förväntas komma att ibrukningsav seende återförenas med den fastighet, varifrån upplåtelsen skett,föreligger ej anledning alt åsätta området särskilt taxeringsvärde. Ej hellermedför upplåtelse av sådant mindre område som till exempel lott i en s. k.koloniträdgård, att det upplåtna området skall anses såsom särskildtaxeringsenhet. Vidare skall såsom taxeringsenhet anses från en fastigheticke rättsligen avskilt område, vilket utan att vara till annan upplåtet stadigvarande brukas särskilt ellerstadigvarande användes för annat ändamål än fastigheten i övrigt. Till taxeringsenhet, som utgöresav byggnad på annans mark, räknas tillbehör som avses i 2 kap. 2 och 3 §§jordabalken, i den mån de tillhöra byggnadens ägare. " Senaste lydelse 1932: 291 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse faller exempelvis utgård med särskilda åbyggnader ochsärskild drift. I övrigt torde stadgandet hava sin största betydelse för detfall, att fastigheten visserligen huvudsakligen användes för jordbruk medbinäringar, men till en del av sitt område utgör underlag för eller eljestnyttjas i samband med byggnader eller inrättningar, som ej höra till jordbruketmed binäringar, såsom bostadshus, avsedda för uthyrning, s. k. sommarnöjenmed trädgårds- eller planteringsland samt anläggningar för sådan drift, somicke kan anses såsom binäring till jordbruk. Under stadgandet i fråga inbegripes även det fall, att entomt i stad användes för skilda ändamål, såsom om den till ena hälften ärbebyggd med bostadshus till uthyrning och till andra hälften användes förnågon industriell anläggning. Under liknande förhållanden kan även ett sammanhängandeområde av fastighet å landet, som användes för skilda ändamål, komma att uppdelasi olika taxeringsenheter. Huruvida så skall ske eller icke beror väsentligendärav, om området i ägarens hand är att anse såsom en enhet eller ej. Om sålundaflera för uthyrning avsedda boningshus, exempelvis s. k. sommarvillor, ärouppförda i omedelbar närhet av varandra, kan all den mark, som nyttjas tilldem, betraktas såsom ett särskilt för sig nyttjat område, utan hinder däravatt, praktiskt taget, olika delar av området kunna anses åtminstoneföreträdesvis anvisade för begagnande av de olika hyresgästerna och för sådantändamål till äventyrs inhägnats eller eljest särskilt utmärkts (jfr punkt 2 avanvisningarna till 18 §). Likaså må allenast ett, särskilt för sig nyttjatområde kunna anses föreligga i det fall, att flera skilda företag, exempelvis såg- och kvarnrörelse, av samme företagare drivas å ettsammanhängande område. Byggnad eller med varandra sammanhörande byggnader å a n-nan s mark skola ock särskilt för sig taxeras. Användas byggnaderna förjordbruksändamål, exempelvis om arrendator äger de till den arrenderadefastighetens drift använda byggnaderna eller vissa av dem, skola de jämlikt 7 §upptagas såsom jordbruksfastighet. Särskild taxering av den mark, däråbyggnaderna äro uppförda, kommer då ej i fråga, enär marken ingår i ochtaxeras tillsammans med jordbruksfastigheten i övrigt. Användas däremot byggnadernaför annat ändamål, så att de skola taxeras såsom annan fastighet, kommer , därå byggnaderna äro uppförda eller som eljest för dem tagits i anspråk,att vara taxeringsenhet. I sådant fall bliva alltså byggnaderna, å ena sidan,och den mark, som till dem nyttjas, å den andra, var för sig särskilt taxerade.Byggnad å annans mark skall icke särskilt för sig taxeras, när byggnadensägare innehar marken med besittningsrätt , såsom falletexempelvis är vid åborätt, så kallad ofri tomt i stad, skogsområde, som blivitav staten upplåtet till bergshanteringens understöd, m. m. 3.13 Understundom äro förhållandena sådana, attfastigheter, som äro rättsligen skilda, eller områden, som tillhöra sådanafastigheter, dock böra tillsa m-m an s bilda taxeringsenhet. Detta är fallet med skogsområde, som är att anse såsombrukningsenhet, ävensom vid skifte avsatt samfällighet, som står undersärskild förvaltning. Uppdelning av faslighet i flerataxeringsenheter av skäl, som anges i 2 mom. andra stycket andra punkten, torde såvitt gäller ständiga eller ärftliga besittningsrätter komma i frågafrämst då visst markområde på fastighet innehaves med åborätt. Tomträtt ochrätt till ofri tomt i stad avser däremot alltid hel fastighet. Uppdelning, somnyss sagts, skall även ske, då publikt 13 Senaste lydelse 1963: 682. kronopark, vid ularrendering av staten tillhörigjordbruksdomän undantagen skog, boställsskog under skogsstatens omedelbaravård och förvaltning, häradsallmänning och annan allmän skog, för vilkengarantibelopp skall enligt 47 § upptagas såsom skattepliktig inkomst förinnehavaren (gruvsko-gar, gruvallmänningar, kanalskogar, städernas skogar),ävensom under särskild förvaltning ställd samfälld skog, såsom de s. k. besparingsskogarnaoch vissa s. k. skogsundantag i . Såsom brukningsenhet må ock behandlasenskild skog, i den mån den i innehavarens hand bildar en i brukningshänseendenaturlig enhet (skogsblock). Därest vid skifte undantagen samfällighet ej står undersärskild förvaltning, skall värdet av den andel i samfälligheten, som hör tillvarje särskild andelsberättigad egendom, komma i betraktande vid samma egendomstaxering såsom en densamma tillhörande särskild förmån. Vidare böra såsom en enhet taxeras fastigheter eller delardärav, som tillhöra samme ägare och vilkas inbördes värden icke kunna vartför sig tillförlitligen bedömas. Detta inträffar, då fastigheterna ligga ioskift samfällighet eller i sambruk med gemensamma åbyggnader. I dessa falllära fastigheterna vara så intimt med varandra förenade i drift och utnyttjande,att det svårligen låter sig göra att med tillförlitlighet angiva vad den enaeller den andra av dem kan vara särskilt värd. Understundom kunna liknandesvårigheter att vid taxeringen följa de i punkt 1 här ovan angivna enheternauppko7nma även av annan anledning, och bör även då det gemensamma komplexet behandlas som en taxeringsenhet. boställe utgöres av del av fastighet. Exempel på olika användningssätt som enligt 2 mom. tredjestycket skall föranleda uppdelning i flera taxeringsenheter är användning förjord- och skogsbruk med binäringar, för bostadsändamål, varmed avses användningför permanent bostad eller fritidsbostad, för hyreshusändamål, för industriändamåleller för exploatering. Vid användning för jord-och skogsbruk och för exploateringkan en taxeringsenhet bestå av flera markområden, som ej angränsa varandra.Ett annat exempel är ett områdes användning för ändamål som medför frihet frånskatteplikt. En förutsättning för att sådan gemensam taxering, som nusagts, skall få ske, är dock, att fastigheterna ligga inom samma kommun.Tillhöra de olika kommuner, måste under alla förhållanden vad som ligger inomen viss kommun för sig taxeras. Då kameral enhet eller genom laga förrättning uppkommendel av dylik enhet utgör del av taxeringsenhet, kan ägare eller arrendatorstundom hava särskilt intresse att få officiellt fastslaget, huru stort värde itaxeringshänseende tillkommer den kamerala enheten eller delen därav. I följdhärav skall det, om ägaren eller arrendatorn sådant påfordrar, angivas, hurustor del av taxeringsvärdet och de i 10 § omförmälda särskilda värden som kananses belöpa på den kamerala enheten eller delen av densamma. Därvid märkes,att, i samma mån som bebyggd jordbruksfastighet är mera värd än obebyggd sådan,ett större värde tillkommer den del av taxeringsenheten, å vilken åbyggnadernaäro belägna. På-fordran, som är nämnd, må det år, varunder allmänfastighetstaxering äger rum, ske hos fastighetstaxeringsnämnd samt eljest hostaxeringsnämnd. Styckena under a) och e) böra tillämpas vid sidan avvarandra på sådant sätt, att ett komplex av sådana i förra delen av a) avseddafastigheter, vilka enligt bestämmelserna under e) skola taxeras gemensamt,betraktas såsom e n fastighet, vara sedermera bestämmelserna i senare delenav a) komma i tillämpning. Det kan inträffa, att en taxeringsenhetinom en kommun är fördelad på olika administrativa Inomplanlagt område bör endast fastighet eller del av fastighet inom ett kvartereller motsvarande sammanföras till en taxeringsenhet. Utanför planlagt områdekan sammanföring ske även om fastigheterna och fastighetsdelarna skiljas avmark för kommunikationsändamål e. dyl. Exploateringsmark bör sammanföras , även om den består av från varandra skilda markområden. Egendomsom avses i 5 § 5 mom. skall ej utgöra särskild taxeringsenhet. SkU1973: 70 18 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse områden, enligt vilka menighet äger beskattningsrätt, eller att en del av taxeringsenheten faller in om och en annan del utom sär skilt sådant område, såsom i fråga om municipalsamhällen ofta är fal let. Administrativa områden, som här avses, äro municipalsamhälle, kyrkoförsamling, skoldistrikt, Där taxeringsenhet på .mdant sätt tillhör olikaadministrativa områden, måste taxeringsvärdet och de i 10 § omförmäldasärskilda värden i enlighet härmed uppdelas. Vid en dylik uppdelning bör å varjedel av taxeringsenheten läggas det värde, som med hänsyn till dess storlek ochbeskaffenhet i övrigt å den kan anses skäligen belöpa av värdet å det hela,med iakttagande av att den del, å vilken åbyggnaderna äro belägna, åsättesförhållandevis större del av det gemensamma värdet. Vad nu är sagt ägertillämpning ej blott då fastighet sträcker sig över gränsen tilladministrativt område utan jämväl då till en fastighet hörer utjord, urfjälleller annan för sig liggande äga, som tillhör annat dylikt område änfastigheten i övrigt. 1.1* Med fastighets värde ef- 1. terortens pris (allmänna saluvär- d e t för en taxeringsenhet avses det)förstås det belopp, som en det pris, som den sannolikt skulle förståndigköpare kan antagas vil- betingavid en försäljning. ja betalaför fastigheten, om den avses priset utan avräkning för tankessåld inom den kundkrets, gäld eller för kapitalvärdet avskyl- som för endylik egendom kan an- dighet att utgiva undantag eller av tagas varaatt påräkna, och köpt annan privaträttslig förpliktelse, för ettmed hänsyn till fastighetens vilken ej ärhänförlig till servitut beskaffenhetlämpligt utnyttjande, eller annat liknande förhållande, utanavräkning för gäld eller för Vidare avses, i fråga om byggnad kapitalvärdetav skyldighet att ut- sornej är förenad med äganderätt givaundantag eller av annan pri- till marken, priset utan hänsyns- vaträttsligförpliktelse, vilken ej är tagande till att byggnadens ägare hänförligtill servitut eller annat ej jämväl äger marken. 1* Senaste lydelse 1937: 518. Härav följer, att köpeskilling, somunder senare tid faktiskt betalts för en viss fastighet, icke får utan vidareanses som ett exakt uttryck för det allmänna saluvärdet. Frånsett det attköpeskillingen kan hava påverkats av särskilda förhållanden, såsom släktskap,affektionsvärde o. dyl., kan densamma vara ett topp-pris eller ett bottenpris,som ingalunda motsvarar det allmänna saluvärdet. Sådant kan föranledas av vidliden för försäljningen rådande abnorma kon-jimkturer å fastighetsmarknaden,av särskilt tvingande skäl till försäljning eller köp ,av ett obetänksamt ingånget avtal m. m. dylikt. Först om ett något så närtillräckligt antal olika försäljningar föreligga, om vilka anledning ejfinnes antaga, att ovidkommande omständigheter inverkat å prisbildningen, kanur dem dragas en tillförlitlig slutsats angående det allmänna saluvärdet. Dettavärde är sålunda att förstå såsom ett normalt värde i handel och vandel, ickesåsom beloppet av en i visst fall för en viss fastighet faktiskt betaldköpeskilling. Vid sidan av faktiskt betalda vilkasbetydelse såsom upp skattnings grund dock ingalunda må underskattas måstevid taxeringen beaktas andra förhållanden, som kimna tjäna till ledning förbedömande av allmänna saluvärdet å en fastighet, såsom fastighetensavkastning m. m. Särskilt vad angår jordbruksfastighet böra till ledningvid taxeringen gälla de enhetsvär-d e n, som föreslagits i den ordning,taxeringsförordningen närmare omförmäler. Vid taxering av annan fastighet, särskiltbostadsfastighet, kan ofta förfaras så, att man utgår från förhållandenabeträffande ett tillräckligt antal för ändamålet utvalda första hand med ledning av verk ställda fastighets försäljningar i or ten, om vilka anledning ej finnes att antaga att ovidkommande om ständigheter inverkat på prisbild ningen. Då ortspriset ej ger erfor derlig ledning kan marknadsvär det uppskattas på grundval av taxeringsenhetens avkastning, byggnadsåterstående varaktighetstid, den förräntning av insatt kapital, varmed manallmänt räknar vid köp av fastigheter av ifrågavarande slag, m. m. Beträffandetaxeringsenhet, för vilken det är svårt att beräkna en normal avkastning, kanmarknadsvärdet uppskattas med utgångspunkt i åter-anskaffningskostnaden,omräknad till nuvärde under beaktande av ålder, förslitning ochsannolika varaktighetstid m. m. (tekniskt nuvärde). Oavsett enligt vilken metod marknadsvärdet uppskattasskall värdet bestämmas under hänsynslagande till sådana för den ifrågavarandetaxeringsenheten säregna förhållanden som äro av beskaffenhet att inverka påvärdet. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse fastigheter, vilka varit föremål för försäljning undernormala förhållanden i allmänna marknaden eller för vilka eljest det allmännasaluvärdet är känt, och verkställer taxeringen under jämförelse med värdena ådessa fastigheter. Vid en dylik jämförelse kan avkastningens och framför allthyresav-kastningens storlek tjäna till ledning. Stundom torde det emellertidej vara möjligt att använda en dylik uppskattningsgrund, utan måstevärderingsmetoden lämpas efter omständigheterna i det särskilda fallet.Beträffande byggnad för industriellt ändamål eller annan byggnad, för vilkendet är svårt att direkt beräkna en normal hyresavkastning, kan det exempelvisvisa sig lämpligt att utgå från antingen den faktiska eller den uppskattadeanskaffningskostnaden, som förvandlas till nuvärde under beaktande av ändringari penningvärdet, byggnadens ålder, förslitning och sannolika varaktighetstid m.m. När allmänna saluvärdet skall utrönas väsentligen medledning av avkastningen, bör märkas, att fråga är om den normalt påräkne-ligaframtida avkastningen, samt att värdet vanligen erhålles genom kapitaliseringav denna enligt den procentsals, varmed för fastigheter av ifrågavarande slagkalkyleras vid affärer å fastighetsmarknaden. Hänsyn måste emellertid tagasjämväl till variationer i avkastningen och dennas sannolika varaktighet, vilkaförhållanden kunna böra föranleda modifikationer i det värde, som framkommervid enkel kapitalisering. Härvid bör beaktas, att nuvärdet av ett avkastningsbeloppär mindre, ju längre avlägsen den tidpunkt är vid vilken avkastningsbeloppetförväntas utfalla. Kan avkastningen även vid normal användning av fastig- heten antagas komma att förete mera avsevärda växlingareller bliva av kort varaktighet, kan en mera noggrann beräkning bliva erforderlig.Därvid kan tillgå så, att varje beräknelig framtida netto-årsavkastningdiskonteras till ett nuvärde, varefter de sålunda erhållna nuvärdenasammanläggas. Det torde ej sällan förekomma att, där värdet i första handutrönes efter annan metod än avkastningsmetoden, denna senare metod lämpligenbör användas för kontroll och eventuell justering av värdesättningen.Särskilt kan ett sådant förfaringssätt anbefallas, där för en äldre byggnadförutses en jämförelsevis kort återstående varaktighetstid. Allmänna saluvärdet bör sålunda framgå såsom resultat avett övervägande av olika beträffande fastighetsvärdena i allmänhet och särskiltvärdet å den ifrågavarande fastigheten kända förhållanden. Det må anmärkas, att all mark regelmässigt har något, omock stundom obetydligt saluvärde. Ej ens s. k. impediment, vartill mossar,myrar, kärr, berg, fjällmark och annan dylik mark med ingen eller ringaavkastningsförmåga ur skoglig synpunkt äro hänförliga, kan i regel anses varahelt värdelöst, då det kan tänkas äga användbarhet ur andra synpunkter. 2.1' Vid värdesättning av jordbruksfastighet till den delden ej utgöres av skogsmark och växande skog skall noga beaktas, om och ivilken omfattning ökning eller minskning av det värde, som erhålles vidtillämpning av de för fastigheter av motsvarande storlek i orten antagnaenhetspriser eller andra allmänna taxeringsgrunder, bör äga rum till följd avförhållanden, vilka äro Om säkerheten vid uppskattningenav taxeringsenhets marknadsvärde är lägre än normalt, såsom kan vara falletdå det uppskattade värdet är betingat av att taxeringsenheten eller del däravkan väntas inom överskådlig framtid bli exploaterad för bebyggelse, fårtaxeringsvärdet i skälig mån nedsättas under det belopp som enligt 9 § eljestskolat åsättas. 15 Senaste lydelse 1932: 291. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse för den fastigheten säregna, såsom: fastighetens läge samt mer eller mindre goda eller dåligaavsättnings- och användningsförhållanden; ägornas inbördes läge och därav föranledda mer än vanligtgoda eller svåra brukningsförhållanden samt om fastigheten är i synnerligt godhävd eller vanhävdad och förfallen; åbyggnadernas beskaffenhet, om de skilja sig från i ortenför fastigheter av motsvarande storlek vanligt medelbestånd, d. v. s. om åfastigheten finnes förnämligare bostadsbyggnad eller eljest ovanligt godaåbyggnader eller om åbyggnaderna äro olämpliga, förfallna eller otillräckliga; mera betydande trädgårdsanläggning eller bestånd avväxande träd å åker eller äng, som kan påverka fastighetens saluvärde; särskilda naturtillgångar eller liknande förmåner, somkunna finnas å fastigheten, såsom , torvmosse, ej inmutningsbara fyndigheter,möjlighet till jakt, fiskevatten o. dyl., försåvitt samma naturtillgång ellerförmån ej är av beskaffenhet att, efter ty under 8 § sägs, böra särskilttaxeras; servitut eller annan liknande rättighet till förmån ellerlast för fastigheten; förekomsten av sådana ovan ej omförmälda förhållanden, somavses i punkt 5 här nedan; Jämväl vid värdesättning av a n-n an fastighet skallhänsyn tagas till för varje fastighet säregna förhållanden såsom: fastighetens läge med därav följande större eller mindremöjligheter i fråga om dess utnyttjande, exempelvis för tomt i stad: om inskränkningargälla i rätten till dess bebyggande, om den ligger i stadens affärscentrumeller i yttre område, om den ligger vid huvud- gata eller bigata, om den är hörn tomt eller mellantomt o. s. v.; för industrifastighet, upplagsplats, stenbrott,grustäkt o. dyl.: om den äger bättre eller sämre tillgång till erforderligakommunikationer, o. s. v.; markens naturliga beskaffenhet och därav följande störreeller mindre lämplighet för ett förmånligt tillgodogörande, exempelvis om tomtmarkföreter synnerligen goda eller dåliga grundläggningsförhållanden, omstenbrott, grustäkt o. dyl. för sitt utnyttjande erbjuder större eller mindreav naturförhållandena förorsakade svårigheter, o. s. v.;