bet · FW01LU16 · 1973-12-31 00:00:00 — a.att, om kopian i exemplet ovan framställs i folioformat, räknas den som fyrakopiesidor. Till 1 § tredje stycket. Med typrum förstås detutrymme som behövs för ett skrivtecken med maskinskrift, oavsett om utrymmetutnyttjas för ett skrivtecken eller för mellanrum mellan två ord. Vidförfarande som avses i andra stycket under rubriken avses med typrum det utrymme som behövs för en bokstav med den tryckningsmetodsom använts vid framställningen av den bok eller tidskrift ur vilketkopieringen skett. Till 2 §. Den citaträtt som avses i 14 §upphovsrättslagen berörs inte av detta avtal. Mångfaldigande enligt avtaletanses föreligga så snart som lärare framställt eller låtit framställa i denmening som avses i 2 § upphovsrättslagen resp. 1 § fotografilagen minst ettexemplar av ett verk resp. fotografi eller del av verk resp. del av fotografiallt i den mån fråga ej är om citat enligt 14 § upphovsrättslagen. Avtaletavser alla tänkbara grafiska och fotografiska metoder, med det undantag av vadsom anges i 2 § andra stycket i avtalet. Som exempel på metoder som avtaletavser kan nämnas stencilering i olika former, fotokopiering, fotostatkopiering,fotografering, offsettryck och framställning av diabilder. Däremot omfattaravtalet ej framställning som sker med enbart handskrift. Undantaget i 2 § andra stycket i avtalet avserendast det fall då kopian utgörs av rörliga bilder. Härmed avses att kopianframställts med en filmkamera och omfattar en serie bilder (film). Det sagdagäller oavsett om filmens motiv avser föremål i rörelse eller ett orörligt föremålexempelvis en tavla. Undantaget i andra stycket avser däremot inte en kopia aven enstaka bild ur en film; denna anses som ett fotografi enligtfotografilagen. Innebördeni att framställningen av rörliga bilder undantages från avtalet blir att fråganhuruvida sådan framställning får ske skall avgöras med ledning avupphovsrättslagen resp. fotografilagen. Medlärare avses i avtalet envar som fullgör undervisning i skola som omfattas avavtalet. Till 3 §. Avtalet avser mångfaldigande av verk ifråga om vilket den person som äger upplåta rätt till mångfaldigande(rättsinnehavaren) via organisation på organisationssidan upplåtit rätt tillmångfaldigande enligt avtalet. Det har upplysts att organisationerna genomsärskilda beslut skaffat sig fullmakt att upplåta rätt till mångfaldigande försina medlemmar. Denna rätt skall gälla i den mån medlem inte uttryckligenmeddelat förbud mot kopiering. Det sagda innebär bl. a. att avtalet inteomfattar verk vars rättsinnehavare ej är medlem i organisation påorganisationssidan och ej heller eljest givit någon av organisationernafullmakt att upplåta rätt till mångfaldigande. Avtalet omfattar ej heller verki fråga om vilket rättsinnehavaren trots att han är medlem i någon avorganisationerna förbjudit organisationen att upplåta rätt tillmångfaldigande. Dessa begränsningar av avtalets räckvidd motiveras av attorganisationerna på organisationssidan saknar laglig möjlighet att upplåta rätttill mångfaldigande av andra verk. Motbakgrund av vad som ovan anförts är parterna eniga om att det är ettoeftergivligt intresse för skolorna att organisationerna på organisationssidanvidtar effektiva åtgärder för att om möjhgt alla berörda rättsinnehavare lämnarnågon av organisationerna erforderliga fullmakter (14 §). Staten räknar därförmed att nästan alla rättsinnehavare kommer att lämna fullmakter. Med hänsynhärtill bör det vara möjligt att vid mångfaldigande inom skolorna begränsakontrollen till att avse frågan huruvida förbud mot mångfaldigande enligt dettaavtal meddelats beträffande det verk som läraren i det enskilda fallet villmångfaldiga. Skolorna kommer alltså att behöva uppgift på de verk i fråga omvilka medlem i organisation på organisationssidan förbjudit mångfaldigande (16§). Parternaär ense om, att kontrollen inom skolorna kan begränsas på sätt nu angetts. Omkontrollen begränsas på detta sätt kan det, enligt vad parterna gemensamtkonstaterat, ej undvikas att mångfaldigande kommer att ske även av verk som ejomfattas av avtalet. Detta mångfaldigande vid sidan av avtalet vilketmångfaldigande med hänsyn till organisationernas åtagande enligt 14 § torde bliav relativt begränsad omfattning avser staten att behandla såsom fråga voreom mångfaldigande enligt avtalet. Självfallet skall lärarna respektera förbudmot mångfaldigande som avgetts av rättsinnehavare som ej tillhör organisationpå organisationssidan. Lärarnaskall också iakttaga att organisationerna ej företräder rättsinnehavare tillverk som utgivits eller, i fråga om fotografi, offentliggjorts endast iutlandet. Lärarna skall vidare iakttaga attSvenska förklarat att föreningen f. n. ickeföreträder rättsinnehavare till signerad artikel i svensk tidning somförfattats av utländsk medborgare. Har ett verk som enligt 3 § ej omfattas av avtalet, mångfaldigatsvid skola, skall enligt 17 § avtalet Bonus erbjuda rättsinnehavaren ersättning. Paragrafen avser alla verk som utgivits alltså även verktill vilka läraren själv har upphovsrätten. Eftersom avtalet omfattar endastverk som utgivits, kommer det material som en lärare producerar direkt för sinundervisning i allmänhet ej att falla in under avtalet. Till 4 §. Bestämmelsen i tredjestycket syftar bl. a. på den rätt till avbildning som avses i 25 §upphovsrättslagen och den rätt till mångfaldigande som skolan eller enskildlärare kan ha förvärvat genom avtal med rättsinnehavaren. Till 5 och 6 §§. Lärare som i sinundervisning använder exemplar av litterärt eller konstnärligt verk ellerfotografi som framställts enligt detta avtal skall anses ha fullgjort sinskyldighet enligt 3 § första stycket upphovsrättslagen resp. 2 § första stycketfotografilagen om han därvid på kopian anger upphovsmannens resp. fotografensnamn eller muntligen nämner detta. Om läraren inte känner till namnet, behöverhan inte efterforska det. Till 5 §. Paragrafen gäller endasti fråga om upplaga som omfattar högst tre exemplar. Omfattar upplagan mer äntre exemplar, gäller paragrafen däremot inte, inte ens i vad avser de förstatre exemplaren. För hela den upplaga som omfattar minst fyra exemplar gäller istället 6 § och följande. För framställning av upplagor om högst tre exemplar gälleringa andra villkor än som anges i 5 §. Någon begränsning till ett visst antalsidor som högst får mångfaldigas ur varje verk gäller alltså ej. Ej hellerbehöver hänsyn tas till tillgången på läromedel vid skola på sätt som i 6 §stadgas för upplagor om mer än tre exemplar. Till 6 §. Paragrafen gäller förallt mångfaldigande som avser upplagor om mer än tre exemplar. I fråga omsådana upplagor avser paragrafen hela upplagan, alltså även de tre förstaexemplaren. Paragrafen innehåller följande fyra begränsningar i lärares rättatt mångfaldiga. Enligt den första får lärare inte mångfaldiga eller låtamångfaldiga annat än för sin egen undervisning. Med låta mångfaldiga åsyftasatt lärare uppdrager åt annan, exempelvis vaktmästare, elev eller lärare attlåta verkställa själva mångfaldigandet. I övrigt får lärare däremot inte mångfaldigaför att tillgodose annan lärares behov. Som en andra begränsning gäller attupplagan endast får vara så stor som behövs för lärarens undervisning. Behovetskall för det tredje vara aktuellt. Läraren skall nämligen behöva upplaganunder det kalenderhalvår under vilket mångfaldigandet sker. För det fjärdefordras att behovet föreligger trots att det vid skolanläggningen finns ennormal tillgång på läromedel. Vid bedömning av frågan huruvida en viss lärarebehöver mångfaldiga till komplettering av en normal tillgång på läromedel skallhänsyn naturligtvis tas till läromedlen i det aktuella ämnet och årskursen. Det kan ivissa fall vara svårt att avgöra huruvida kravet på normal tillgångpå läromedel är uppfyllt. Avgörande får bli pedagogiska hänsyn. Även tillgångenpå läromedel i allmänna handeln har stor betydelse. Följande exempel kan tjänasom vägledning. Finns för ett visst ämne i en viss årskurs flera godtagbaraläroböcker, är kravet på normal tillgång på läromedel i detta ämne och i dennaårskurs alltid uppfyllt så snart varje elev disponerar ett exemplar av en av denämnda läroböckerna. Det sagda innebär inte att eleverna behöver disponeraöver läromedel som täcker hela lärokursen. kan vara godtagbar även om den inte täcker hela lärokursen. Medformuleringen »till komplettering av vad som kan anses vara en normal tillgångpå läromedel vid skolanläggningen» har avsetts att markera att lärarna integenom mångfaldigande får framställa sådana läromedel som avses med begreppet»normal tillgång på läromedel vid skolanläggningen». De får inte heller genommångfaldigande av delar ur två eller flera verk framställa läromedel som avsesmed begreppet »normal tillgång på läromedel vid skolanläggningen» ellerläromedel som ersätter läromedel som avses med nämnda begrepp. Det sagda innebären viss begränsning av rätten att mångfaldiga ur läroböcker av skilda slag.Mångfaldigande ur andra böcker, ur tidningar och tidskrifter torde däremot sågott som aldrig begränsas av den aktuella föreskriften, då allt mångfaldigandeur sådana verk regelmässigt sker »till komplettering av vad som kan anses varaen normal tillgång på läromedel vid skolanläggningen». Dennärmare innebörden av 6 § preciseras i 7 och 8 §§ genom angivande av reglerför vissa vanliga typfall. Till 7 §. I 6 § anges vissa begränsningar i läraresrätt att mångfaldiga. Enligt en av dessa begränsningar får lärare framställahögst det antal kopior som han behöver för sin undervisning under sammakalenderhalvår. Den närmare innebörden i denna begränsning preciseras i 7 §till att avse normalt högst 100 exemplar under samma kalenderhalvår för sammaelever. Bestämmelserna i 7 § bygger på det antagandet att en lärare i regelinte har mer än tre klasser i samma årskurs (motsvarande) och att han därförunder ett visst kalenderhalvår inte har fler än ett 90-tal elever att undervisai ett visst ämnesavsnitt. Skulle en lärare under något kalenderhalvår ha flerelever att undervisa i ett visst ämnesavsnitt skall han dock enligt 7 § ha rättatt framställa det högre antal kopior än 100 som han behöver för egen och förelevernas räkning. Det senast sagda gäller oavsett om alla de elever lärarenhar att undervisa i samma ämnesavsnitt tillhör sammaeller skilda årskurser. Harlärare färre antal elever att undervisa i ett visst ämnesavsnitt ett visstkalenderhalvår än som motsvaras av tre klasser får han naturligtvis ejframställa 100 exemplar. I sådant fall begränsas hans rätt att mångfaldiga tilldet lägre antal kopior än 100 som han behöver för egen och för elevernasräkning. 7§ gäller alla slags verk alltså såväl periodiska skrifter som ickeperiodiskaskrifter och andra verk. Paragrafen är tillämplig på alla verk oavsett om verketfinns tillgängligt hos utgivaren eller skolans distr.butör och oavsettinköpspriset. I fråga om icke-periodiskskrift som finns tillgänglig hos utgivaren ellerhos lokal eller central distributör från vilken skolan normalt förvärvar sinaläromedel gäller utöver vad som stadgas i 6 och 7 § § vissa ytterligarebegränsningar i rätten att mångfaldiga. Dessa begränsningar preciseras i 8 §. Ifråga om andra verk däribland periodisk skrift och sådan ickeperiodiskskrift som ej finns tillgänglig hos utgivaren eller hos lokal eller centraldistributör gäller däremot inga andra begränsningar i rätten att mångfaldigaän som anges i 6 och 7 §§. Till 8 §. Enligt paragrafen skall rätten attmångfaldiga normalt begränsas i vissa hänseenden. Begränsningen gäller endastskrifter som finns tillgängliga hos utgivaren eller, i fråga om läromedel, hosden distributör från vilken skolan normalt förvärvar sina läromedel. Kravet påtillgänglighet är uppfyllt endast om utgivaren eller distributören vidförfrågan förklarar sig omgående kunna leverera önskat antal exemplar avskriften. Begränsningarnai rätten att mångfaldiga avser för det första att lärare normalt inte fårmångfaldiga skrift som kostar högst . Det pris som är avgörande ärdet som skolan faktiskt betalar. Parterna har förutsatt att lärare i de falldå priset ej är utsatt på skrift inte behöver efterforska priset; förbudetskall i sådant fall gälla endast om läraren har anledning att antaga att prisetuppgår till högst . Somredan angetts gäller förbudet mot mångfaldigande av skrift för vilken skolanmåste betala högst endast i normalfallet. Undantag från förbudet harförutsatts gälla i första hand för skrift som tillhandahålles gratis exempelvisreklambroschyrer och informationsmaterial från organisationer och politiskapartier. Paragrafeninnehåller för det andra en regel som begränsar rätten att mångfaldiga till attför samma elever normalt avse högst hälften av en skrift dock normalt ej över20 sidor av skriften. Genom att inskjuta ordet normalt har parterna markeratatt mångfaldigandet i vissa fall kan få avse mer än hälften av en skrift resp.mer än 20 sidor. Detta förutsätts få ske i den mån det behövs för attmångfaldigande skall bli meningsfullt. Om exempelvis behov föreligger av attmångfaldiga ett visst avsnitt (kapitel eller liknande) och detta omfattar någoneller några få sidor mer än hälften resp. 20 sidor får mångfaldigandet avsehela avsnittet. Till 10 §. Som redan angetts i anvisningarna till 6§ skall ersättning enligt 10 § första stycket 2. utgå för hela upplagan,således även för de tre första exemplaren.