bet · FW01KrU28 · 1973-12-31 00:00:00 — Kulturutskottetsbetänkande nr 1973 KrU 1973:28 betänkande i anledning av motion angåendeförbud mot boxning. I motionen 1973:33 av () hemställs att beslutar att hos Kungl. Maj:t begära förslag tilllag med förbud mot all boxning. Motionären erinrar om att man, närden professionella boxningen förbjöds , underlät att utsträcka förbudettill att gälla även amatörboxningen men att detta skedde under förutsättningatt vissa närmare angivna förhållningsregler iakttogs. Motionären anser att mannu kan konstatera att inte följer dessa regler ochatt någon tillfredsställande kontrollfunktion inte utövas av Riksidrottsförbundet.Han anser att samma medicinska skäl och samma synpunkter angående boxningensförråande inverkan på publiken kan anföras beträffande amatörboxningen sombeträffande den professionella boxningen och uttalar att tiden nu är inne attförbjuda även amatörboxningen. Utskottet har inhämtat yttrande över motionen frånRiksidrottsförbundet som i sin tur hört () har anfört följande. Utan att närmare gå in på en analysav amatörboxningens betydelse i fysiskt och socialt hänseende vill RF som sinuppfattning framhålla, att i de former och under den ledning somamatörboxningén bedrivs i vårt land har den utan tvekanbetydande ungdomsfostrande värde. Enligt RF:s bedömning föreligger intetillräckliga skäl för att förbjuda amatörboxningen. RF motsätter sig därför ettsådant förbud. bemöter isin skrivelse till om attamatörboxningen bedrivs i former som i vissa hänseenden strider mot vad somförutsattes då frågan om ett förbud behandlades 1969. Innebördenav vad som anförs härvidlag är att de av förutsatta reglerna numeraiakttas. Förbundet framhåller vidare att inget av de 120 länder som är anslutnatill har så långtgående säkerhetsföreskrifteri fråga om boxning som . Förbundet betonar slutligen amatörboxningens ungdomsfostrandebetydelse. Boxningsförbundetsskrivelse bifogas som bilaga. I propositionen 1969:118 föreslogsförbud mot professionell boxning. I fråga om amatörboxning uttaladeföredragande departementschefen att han för egen del var benägen att underförutsättning att vissa föreslagna säkerhetsföreskrifter genomfördes utan någotväsentligt undantag inta den ståndpunkten att något förbud mot amatörboxninginte borde införas . Propositionen tillstyrktes av förstalagutskottet (ILU 1969:51) och bifölls av som därmed också avslog ettmotionsvis framfört yrkande att boxningsförbudet skulle gälla även amatörboxningen. Frågan om förbud mot amatörboxning behandlades därefterånyo av med anledning av motionen 1971:21. I denna motionyrkades att förbudet mot professionell boxning skulle utsträckas till att gällaäven amatörboxning. Motionen avstyrktes av kulturutskottet i betänkandet 1971:3och avslogs av . Som framgått av det haft att ta ställning tillmotionsvis framförda yrkanden om förbud mot amatörboxning. Vid båda tillfällenahar yrkandena avvisats men har i kraftigt framhållitsvikten av att boxningen endast förekommer under iakttagande av noggrannasäkerhetsföreskrifter. förutsatte i sitt betänkande 1971:3 attde säkerhetsföreskrifter som föreslagits av en nordisk kommitté avmedicinskt sakkunniga möjligt skulle genomföras utan något väsentligtundantag och att man därutöver kontinuerligt skulle arbeta på att minskariskerna för skador på grund av boxning. När fråganom förbud mot amatörboxning nu ånyo aktualiserats anser sig utskottet inte haanledning att inta någon annan ståndpunkt än 1971. Utskottet avstyrker därförmotionen 1973:33 men vill ånyo framhålla vikten av att man genom noggrannasäkerhetsföreskrifter söker eliminera alla risker för deltagarna iamatörboxningar. Utskottet hemställer att avslår motionen 1973:33. Närvarande vid ärendets slutbehandling: herrar iLane-Herrestad (c), i (s), (), (), (), (), herrar (), i Ulfsbyn(c), i (s), fröken (), (), herrarSörenson (s), Nisser (m) och (vpk). Med anledning av Er hemställan omsynpunkter på riksdagsman motion om förbud mot amatörboxningen iSverige får vi anföra följande: framhåller att icke respekteratde förbehåll som gjorde då frågan senast behandlades i . T.ex. att boxare brutit mot förbudet att boxa mer än en gång . Svar: Det är möjligt att förbudet överträtts i någotenstaka fall men då av högt kvalificerade och rutinerade boxare. Men då endastdrygt 30 boxningstävlingar arrangeras i landet under en säsong på cirka 25veckor, kan överträdelserna icke ha varit många, i synnerhet då flera tävlingararrangeras samma veckodagar. Ingen boxare får tävla , menöverträdelser har skett påpekar . Svar: Lägsta ålder har varit , frånsettnybörjarbox-ningarna där åldern är , men årsmötet antog enbestämmelse att även deltagarna i nybörjarboxningarna måste vara 17 år.Bestämmelsen träder i kraft . påstår också att särskilda s.k. Knatteboxningarhar arrangerats. Svar: De s. k. Knatteboxningarna är en träningsuppvisningdär pojkarna i en ring markerar slag och visar upp vad de lärt sig om teknik påett lekfullt sätt. Det bör observeras att detta sker i intimt samarbete medföräldrarna vilka på eget initiativ tagit ned pojkarna till träningslokalen. Sjöholmpåstår att boxningen har förråande inverkan på publiken. Svar: Detta är ett påstående som får stå för egenräkning. Publiken visar alltid sin uppskattning, oavsett sportgren, förskickligt utförda prestationer. Sjöhohnpåstår att boxning går ut på våld mot huvudet. Svar: uppfattning om boxningens målsättning ärhelt felaktig. Sporten går ut på att den som har de flesta träffarna vinnermatchen, och det bör observeras att träffytan når ned till byxlinningen. Rent allmäntkan följande anföras. Av de 120 nationer, som är anslutna tUl detInternationella boxningsförbundet, intar en klar första plats då detgäller säkerhetsbestämmelser för sporten. var första nation som på eget initiativ infördestartboken, vilket betyder att alla boxare som skall tävla måsteläkarundersökas. Om de utsätts för hårda träffar måste de vila , tillskillnad mot andra sporter. har vidare infört huvudskydd, underlivsskydd,tandskydd. har också ökat handskarnas tjocklek från till . Vidarefinns en bestämmelse att knockout ej är vinnande moment i nybörjar- och juniortävlingar. Den boxare som har högstapoäng förklaras som vinnare. Ingen annan nation av de 119 övriga anslutna till detInternationella förbundet har ens kommit i närheten av de svenskasäkerhetsbestämmelserna. Sedan startboken och den kontinuerliga läkarkontrollengenomfördes har inga bestående skador kunnat upptäckas på de svenskaamatörboxarna. De tidigare upptäckta skadorna på boxare kan hänföras till engången tid, då praktiskt taget inga säkerhetsbestämmelser fanns. Bland den mängd länder som har en positiv uppfattning omboxningen kan nämnas sportens hemland där ungdomsboxningarnauppmuntras och cirka 250 000 deltar i Skolboxningarna. Så tillden sociala aspekten. Om amatörboxningen skulle förbjudas, var skall då detklientel av s. k. aggressiva ungdomar hamna, när inte boxningslokalerna ståröppna för dem, där de har tillfälle att under ordnade former få avreagera sig?Fler ungdomar ut på gatorna? Att boxningen har förmåga att fånga upp just dettaklientel är ingen hypotes, utan bevisat. De minnesgoda kommer kanske ihåg, att i mitten på 50-taletfanns det något som hette "Hökarängsligan", som terroriseradeomgivningen. hölls ett möte i Gubbängens läroverk, lokalendär upplåts av rektor och dit kom socialläkaren i barnavårdsnämndenJohn , representanter för Idrottsstyrelsen, polisen etc och såboxningsledaren . Problemet med den vUda ungdomen därute var nästanolösligt. Man beslöt dock att göra ett försök med en boxningsklubb. Det blev succé. alltså ett och etthalvt år efter det att boxningsklubben startats kunde ien stort uppslagen artikel på sin första sida meddela att: "Boxningsklubbsprängde Hökarängsligan för alltid." Och så var det. Dessa osäkra, men skenbart djärva ochoförvägna ungdomar hade fått en hobby. De blev boxare och i den sporten ärdisciplinen högst driven av alla idrottsgrenar. Istället för att förbjuda boxningen skulle den istället fåmer stöd för att kunna fånga upp det klientel som tagit gatorna ochtunnelbanestationerna till avreageringsplatser. I tidningen nr 2 den 11-17 januari 1973finns ett reportage om prästen i som säger att: "Jag har så svårtför att bli arg, för jag har varit boxare". Han försvarar hänförtamatörboxningen och säger att statsmakterna borde sätta in sina resurser påannat än att försöka stoppa denna. Bland flera prominenta personer finns bl. a. vårUSA-utnämnde ambassadör , generaldirektör , hovsångareRolf m. fl., samtliga f. d. boxare. är det i takt med demokrati, att varje människabör ha rätt att fritt bestämma över den hobby han vill utöva. har cirka500 ledare landet runt som, trots att de utsatts för osaklig ochsårande kritik från icke experter, fortsatt att ta hand om de ungdomar somsöker sig till träningslokalerna. Och i den tid vi lever, då krafttag måstetas för att råda bot på den ökade ungdomsbrottsligheten har dessa ledare störrebetydelse . Vi avstyrker av skäl som ovan anförts förslaget om förbudmot amatörboxningsidrotten.