bet · FW01UU3 · 1973-12-31 00:00:00 — Detta avslogs (UU 1972:6)med motiveringen att förslaget inte var förenligt med riktlinjer fördet svenska utvecklingssamarbetet, liksom inte heller med det beslut omiänderinriktningen som fattats vid 1970 och riksdagar. Utskottet avstyrker motionen 1973:1104, såvitt nu är ifråga, med samma motivering. Motionen 1973:1104 innehåller vidare ett förslag om attbiståndets utformning skall ändras på visst sätt. Utskottet erinrar om attbiståndets utformning grundar sig på mottagarländernas egna planer och värderingar.Det är med denna utgångspunkt som den biståndspolitiska utredningen skallutforma förslag till biståndsverksamhetens fortsatta utformning. Med hänvisninghärtill avstyrks motionen 1973:1104 i denna del. 1. att riksdagenavslår motionen 1973:1098, 2. att riksdagenavslår motionen 1973:1104, såvitt avser omfördelning och ändrad utformning avdet svenska biståndet. medverkan i länderplaneringen Propositionen(s. 31-32) Den planerings- och avtalstekniksom tillämpas i den direkta svenska biståndsgivningen avspeglar målsättningenatt utvecklingsinsatserna skall ske i enlighet med u-landets egna önskemål ochvärderingar. Såsom anmäldes i prop. 1972:1 utformas numera det direktasvenska utvecklingssamarbetet med de större mottagarna av svenskt bistånd - des. k. programländerna - i långsiktiga samarbetsprogram. Programmeringen avsamarbetet med enskilda länder täcker samma treårsperiod som riksdagensplaneringsramar för det internationella utvecklingssamarbetet. Länderprogrammeringenbaseras på en beräkning av de svenska biståndsresurser som kan ställas tillförfogande för landet i fråga och har till syfte att låta mottagarlandetsregering avgöra hur dessa resurser bäst skall kunna nyttiggöras för landetsutveckling. Därmed kommer biståndets inriktning på sektorer och enskildaprojekt att styras av mottagarlandets önskemål och prioriteringar. Den övergripande planeringen av biståndet skall normaltregleras i ett "rullande" treårigt planeringsprotokoll, ivilket parternas långsiktiga intentioner uttrycks. Bindande åtagandenbeträffande överföring av resurser sker genom samarbetsavtal. Genom detta planeringsförfarande vinns fördelar somminskning i antalet avtal, förenklad administration, möjlighet till snabbareutnyttjande av disponibla resurser och ökad planeringssäkerhet för samarbetetsparter. Förfarandet ger också utrymme på svensk sida för ett ökat mått avdelegering av beslutsfattande av det slag som aktualiserats i SIDA:sanslagsframställning. Omfattningen av denna delegering i fråga om enskildainsatser får bli beroende av utformningen av samarbetsavtalen med de olikaländerna. I motionen 1973:625 av . fl, (m) föreslås att hos Kungl, Maj:t hemställer att SlDA:slångsiktiga länderprogrammering underställs för prövning (punkt 4). 1 statsverkspropositionen framhållsatt det direkta svenska utvecklingssamarbetet med de större mottagarna avsvenskt bistånd de s. k. programländerna numera utformas i långsiktigasamarbetsprogram. Programmeringen av samarbetet täcker samma treårsperiod somde planeringsramar för det internationella utvecklingssamarbetet vilka Kungl.Maj:t redovisat till i statsverkspropositionen, Länderprogrammeringenbaseras på en beräkning av de .svenska biståndsresurser som kan ställas tillförfogande för landet i fråga och har till syfte att låta mottagarlandetsregering avgöra hur dessa resurser bäst skall kunna nyttiggöras för landetsutveckling. Därmed kommer biståndets inriktning på sektorer och enskildaprojekt att styras av mottagarlandets önskemål och prioriteringar. I propositionen redovisas för perioden /74-1975/76 enplaneringsram för bilateralt utvecklingssamarbete om ca 3,6 miljarder kronor.Vidare redovisas indikativa planeringsbelopp för de olika mottagarländernaunder /74 och lämnas en beskrivning av pågående och för nästabudgetår planerade utvecklingsinsatser i dessa länder. Beträffande ett avprogramländerna. Demokratiska republiken , anges en planeringsram ävenför /75. Frågor rörande samarbete med mottagarländerna inom deredovisade finansiella ramarna utgör en viktig del av utrikespolitik.Regeringsformen innehåller föreskrifter om medverkan vid ingåendetav överenskommelser med främmande makter och om samråd mellan regering ochriksdag i utrikespolitiska angelägenheter. Huruvida Överenskommelser medfrämmande makter avser frågor av sådan vikt att de i enlighet med 12 §regeringsformen skall underställas avgör regeringen ensam underkonstitutionellt ansvar. En regel som tvingar regeringen att underställa riksdagensamarbets-avtalen för godkännande skulle kunna omintetgöra en av länder-programmeringensväsentligaste fördelar, nämligen den frihet som systemet ger avtalsparternaatt planera samarbetets innehåll framåt. Med hänvisning till vadsom här anförts avstyrker utskottet motionen 1973:625 i denna del. Utskottet vill emellertid framhålla vikten av att ettparlamentariskt deltagande i planeringsprocessen äger rum på ett tidigt skede,innan regeringen utfärdar direktiv som blir avgörande för resursernasländer-fördelning och uppläggningen av samarbetet med mottagarländerna. har tidigare uttalat sig om hithörande frågor.Såkinda framhöll riksdag (UU 1971:2): Utan att huvudprincipen ombiståndets koncentration åsidosätts, kan de växande planeringsramarna för detsvenska utvecklingsbiståndet redan nu aktualisera frågan om biståndsinsatser inya mottagarländer. har tidigare förordat (SU 1969:82) att enpragmatisk handlingslinje därvid bör följas, så att biståndsmyndigheten till enbörjan .försöksvis engagerar sig i nya länder i samarbete med FN-organ somredan är verksamma där. kan därigenom successivt vinnaerfarenheter av lämpligheten av direkta svenska insatser i större skala, utanatt man fördenskull hos vederbörande regering väcker förväntningar om altSverige skall binda sig för ett omfattande långsiktigt bistånd. Ett sådantengagemang måste nödvändigtvis föregås av grundliga utredningar och analysersom i praktiken endast kan utföras av statliga myndigheter. Det är emellertid angeläget att i lämpligaformer delges en helhetsbild av den planering som pågår för att, medtillämpning av de tidigare fastställda principerna, utvidga kretsen av ländersom mottar svenskt bistånd. På grundval av en sådan redovisning av planeringenkommer att kunna ta ställning till konkreta förslag om utvidgning avmottagarkretsen. sålunda anfört bör ges Kungl. Maj:t till känna. riksdag (UU 1972:6) uttalade följande: Med ökande biståndsanslag ochgynnsammare förutsättningar för fruktbara utvecklingsinsatser i enlighet medFN-strategin kan det bli fråga om ett gradvis ändrat mönster för det svenskabiståndet, genom utvidgning av länderkretsen eller på annat sätt. Beslut somväsentligen påverkar det svenska utvecklingssamarbetets inriktning utgörviktiga utrikespolitiska ärenden, som självfallet måste ta ställningtill. Detta förutsätter att erhåller fyllig och fortlöpande informationi dessa frågor. Här må vidare erinras om attgrundlagberedningen i sitt betänkanden "Ny regeringsform, nyriksdagsordning" (SOU 1972:15) föreslagit att inflytande ifråga om förhållandet till andra stater skall ytterligare befästas. Utskottetanser önskvärt att det kommer till stånd ett förfarande som ger utskottetkvalificerad insyn i länderplaneringen på ett tidigt stadium utan att samtidigtaktualisera formella ställningstaganden från sida. En motsvarandeordning tillämpas som bekant i fråga om medverkan iförsvarsplaneringen (FöU 1972:23). att med avslag påmotionen 1973:625 ger Kungl. Maj:t till känna vad anfört i fråga omriksdagens medverkan i länderplaneringen. Svenska insatser i enskilda mottagarländer Propositionen(s, 17, 33-44) En i propositionen intagen tabellöver bl, a. indikativa planeringsbelopp för /74 avseende detbilaterala biståndet återfinns under punkten 21 här nedan. 1 propositionen redogörs för vissa pågående eller planerade svenska Redogörelsen avser , , ,, Östafrikanska gemenskapen, , , , ,, (flyktingar och befrielserörelser), , ,Demokratiska Republiken , , , Sri Länka, ,, , och . Andelen svenskt direkt bistånd tillde minst utvecklade , år 197 1, är väsentligt större ängenomsnittet för i-landsgruppen som helhet. Härtill kommer betydandeåteruppbyggnadsstöd till , som antas komma att innefattas i gruppen. Ett huvudskäl till vårt i jämförelse med andra ländermycket omfattande direkta stöd till de minst utvecklade är den klaraboskillnad som görs mellan kommersiella transaktioner och biståndsinsatser.Andra i-länders bistånd är i betydande utsträckning knutet till kommersielltintressanta projekt, och dessa finns i regel i andra länder än de minst utvecklade.Detta förhållande belyser också de svårigheter som ligger i vägen för enbetydande ökning av DAC-ländernas direkta bistånd till de minst utveckladeu-länderna. Den av FN definierade gruppen av minst utvecklade u-länderinnefattar länder i vilka den sociala och ekonomiska politiken utformas påolika sätt. I denna grupp finns sålunda vilkas utvecklingspolitikklart inriktas på en utveckling präglad av social och ekonomisk utjämning likaväl som länder där dessa strävanden helt saknas, I linje med de allmännaprinciperna för bilaterala utvecklingssamarbete med harvårt direkta bistånd också till gruppen minst utvecklade i första handinriktats på länder vilkas regeringar för en ekonomisk och social utvecklingspolitikpräglad av utjämningssträvanden. I detta sammanhang har utskottet behandlat dels motionen 1973:72 av herrHermansson m, fl. (vpk), vari hemställs att beslutar inrätta enstatlig Forskningsfond för , varvid fondens medel skall användas isamarbete med myndigheterna i , dels för finansiering av uppbyggnaden av basresurser förvetenskaplig forskning och teknisk utveckling i DRV, i synnerhet av sådanainstitutioner, bibliotek och andra vetenskapliga inrättningar, som skadatseller förstörts av :s bombningar, dels förinköp av vetenskapliga instrument och annan utrustning, dels för forskning och teknisk utveckling i ,utförd av vietnamesiska vetenskapsmän och tekniker, och dels som stöd till de svenska forskare och tekniker som isamarbete med vietnamesiska kolleger själva bedriver forskning för Vietnameller på annat sätt, exempelvis genom sammanställningar av vetenskapliga rapporter,stöder den vietnamesiska forskningen (första att-satsen), samt att för budgetåret1973/74 till denna Forskningsfond för anvisar 25 milj. kronor (andraatt-satsen), dels motionen 1973:275 av herrarAhlmark och i (), vari föreslås att uttalar att denplanerade utbyggnaden av det svenska biståndet till snabbt bör uppnå enbiståndsvolym av minst 60 milj. dels motionen 1973:413 av herrHellström och (), vari hemställs att uttalar attde närmaste årens planeringsramar för återuppbyggnadsbistånd till DemokratiskaRepubliken bör höjas utöver tidigare avsedda nivåer, med hänsyn till dekraftigt ökade återuppbyggnadsbehov som uppstått till följd av den ödeläggelsesom orsakats av bombningar, dels motionen 1973:624 av herrAdolfsson (m), vari hemställs att hos Kungl. Maj:t uttalar att detstatliga svenska biståndet till skall användas för humanitär hjälpverksamhetoch kanaliseras via Svenska och Internationella röda korset, dels motionen 1973:625 av herrBohman m. fl. (m), i vad avser hemställan att hos Kungl. Maj:tuttalar att svenskt biståndsarbete framför allt bör inrikta sig på de fattigasteländerna (punkt I), att hos Kungl. Maj:t uttalar att anslaget tillCuba och överförs till verkligt behövande länder (punkt 2), attriksdagen hos Kungl, Maj:t hemställer att inom ramen för beviljade anslag ettbelopp om 40 milj. kr. skall utgå till /74 och att SIDAfår i uppdrag att planera för vidgade biståndsinsatser i landet (punkt 3), attriksdagen hos Kungl. Maj:t uttalar att det humanitära biståndet skall ges tillhela folk (punkt 9), dels motionen 1973:628 av herrHermansson m, fl. (vpk), vari föreslås att under tredje huvudtitelnpunkten C 2 anvisar . till Demokratiska Republiken och150 , till Republiken , dels motionen 1973:1100 av . (s), vari hemställs atr det materiella biståndet till RepublikenSydvietnams Provisoriska Revolutionära Regering (PRR) och/eller denbiståndsmottagare i södra , som kan komma till stånd som ett resultat aven politisk lösning grundad pä principen om nationellt oberoende och friaallmänna val, kraftigt ökas samt att måtte uttala att sammaprinciper som tillämpas för det direkta svenska biståndets inriktning ochfördelning skall tillämpas även för sådant statligt svenskt bistånd som kankomma att förmedlas via frivilliga organisationer eller internationella organoch aktioner, dels motionen 1973:1101 av herrarHelén (fp) och (), i vad avser hemställan att begär, att SriLänka () i fortsättningen kommer att ingå bland programländerna för svenskt bistånd (punkt 6), att beslutar om en sådanomdisponering av medlen under "Bilateralt utvecklingssamarbete" attEtiopien /74 får en i förhällande till Kungl. Maj:ts förslag med3 milj. kr. förhöjd anslagsram på 33 milj. kr. (punkt 7), att gerKungl. Maj:t till känna vad i övrigt anförs i motionen under avsnittet Biståndetsländerinriktning (punkt 8), att uttalar sig för att biståndet tillZambia ökar till i motionen angiven nivå (punkt 9), attriksdagen begär att länderprogram utarbetas för det svenska biståndet tillLesotho och (punkt 10), dels motionen 1973:1103 av herrHermansson m. fl. (vpk) vari hemställs att under tredje . 1973:1, bilaga 5) anvisar 50 milj. kr. till i Cambodja samt 50milj. Motionerna 1973:625 (punkterna 1och 2) samt 1973:1101 (punkterna 6, 8 och 10) berör frågan om urvalet avstörre mottagare av svenskt bistånd, s. k. programländer, I motionen 1973:625 begärs sålunda att ånyoskall slå fast att svenskt biståndsarbete framför allt bör inrikta sig på defattigaste samt att i enlighet med denna uppfattning och Chileinte bör betraktas som mottagarländer för större svenska insatser. Vid 1971 och riksdagar förekom liknandemotionsyrkanden, riksdag erinrade (UU 1972:6) om att det från allmänutjämningssynpunkt ställer sig naturligt att utvälja särskilt fattiga ländersom mottagare av svenskt bistånd, men att detta inte innebär att biståndetendast skall vara förbehållet dessa länder. Det framhölls att inte hellerFN-strategin har en så snäv syftning. har hösten 1971antagit en resolution om de minst utvecklade länderna och rekommenderat att deinternationella programmen för utvecklingssamarbete skall kompletteras medsärskilda insatser för dessa länder. Det framgår av propositionen 1973:1 att iinternationella förhandlingar har yrkat på mera konkreta åtgärder till förmånför de minst utvecklade länderna. Detta gäller bl. a, Sverigesställningstaganden i . Vidare framgår att de minst utveckladeländernas relativa andel av det direkta biståndet är väsentligt större förSverige än för i-landsgruppen som helhet. Med hänvisning till det som här anförts avstyrkerutskottet motionen 1973:625 i denna del. 1 motionen 1973:1101 förordas att Sri Länka ifortsättningen betraktas som ett svenskt programland med hänsyn till deavsevärda biståndsinsatser som planeras där. Av propositionen framgår att under /72utbetalades 9,1 milj. kr, som svenskt bistånd till Sri Laiika, 1 det närmastesamma belopp kan beräknas för innevarande budgetårs program. 1973/74 räknas med en viss utvidgning avutvecklingssamarbetet med Sri Länka, De svenska insatserna avser bl, a.familjeplanering, varubiständ, kooperation, exportfrämjande och stöd till ettseminavelsprojekt. I motionen 1973:1101 föreslås även att ochSwaziland skall bli svenska programländer. Ett ökat flöde av bistånd till dessabåda länder svarar inte bara mot väsentliga ekonomiska och sociala behov, sägermotionärerna, utan skulle även bidra till att öka förutsättningarna för störresjälvständighet gentemot . Utbetalningarna av svenskt bistånd till /72 till 0,9 mUj. Under budgetåren 1972/73 och 1973/74förutses en viss ökning av biståndet till , Utbetalningarna av svensktbistånd till uppgick /72 till ca 4 milj, kr. /73 förutses utbetalningarom 6,7 milj. kr. /74 kan enny insats på utbildningsområdet bli aktuell. Utskottet konstaterar att de svenska insatserna i SriLänka, och gradvis har utvidgats. Biståndet har emellertidännu inte nått den omfattningen att det kan vara motiverat att upprättasärskilda länderprogram. I motionen 1973:1101 understryks vidare bl. a. att det urbiständs-synpunkt är en fördel av få erfarenhet av utvecklingssamarbete medländer som har olika politiska förhållanden och olika ekonomiska system, varfördet svenska biståndet borde gå till ytterligare ett mottagarland iLatinamerika. har tidigare bl. a. konstaterat attbiståndsinsatser i nya mottagarländer nödvändigtvis måste föregås av grundligautredningar och analyser som i praktiken endast kan utföras av statligamyndigheter. På grundval av en redovisning av deras planering kan taställning till konkreta förslag om utvidgning av mottagarkretsen (UU 1971:2).Utskottet vill även hänvisa till att den nu tillsatta biståndspolitiskautredningen enligt sina direktiv skall pröva principerna för den framtidaavgränsningen av kretsen av länder som mottar ett mera betydande bilateraltbistånd. Mot bakgrunden av det som har anförts avstyrkerutskottet motionen 1973:1101 i berörda delar, I motionerna 1973:625 och 1101 föreslås högreplaneringssiffror för /74 än de belopp som angivits ipropositionen 1973:1. De argument som framförs i motionerna är att biståndettill inte får eftersättas, därför att landet är ett av jordensfattigaste och tillhör de som får minst bistånd per innevånare, att desvenska insatserna har stor betydelse för utvecklingsansträngningaroch att de verksamt kunnat bidra till att förbättra läget för särskilt fattigabefolkningsskikt. Av propositionen framgår att utbetalningarna av svensktbistånd till uppgick till 32,8 milj. kr, under /72.Planeringen för /74 har liksom för innevarande budgetår sinutgångspunkt i ett belopp om 30 milj. kr. Medelshehovet för /73har beräknats till 33 milj. kr, tillhör, enligt dekriterier som antagit, kretsen av de 25 minst utveckladeu-länderna, UNDP har beslutat om en extra resurstilldelning till dessa länder,och har utfäst ett särskilt bidrag på 3 milj. dollar för nästa budgetåri anledning av UNDP:s beslut. Av propositionen framgår att det pågår diskussioner om enförlängning av avtalet för skolbyggnadsprogrammet ESBU, Detta projekt harvarit framgångsrikt och lett till byggande av primärskolor över hela landet,har visat ett växande intresse för undervisningssektorn. Dess andel isåväl drifts- som kapitalbudgeten har ökat i betydande grad under senare år.Världsbanken har gjort en studie av undervisningssektorn. Inom denna sektorges möjligheter till fortsatta svenska insatser. Förutsättningarna för fortsatt stöd till det etiopiska näringsforskningsinstitutetENl prövas . Institutets verksamhet har varit värdefull, inte minst ur allmänsynpunkt. Erfarenheterna från dess arbete kan t, ex. nyttiggöras vid utvecklingav motsvarande verksamhet i , , WHO och FAO har uppmärksammatinstitutets forskningsinsatser. Mot denna bakgrund synes det rimligt med ettfortsatt stöd till detta projekt. Utskottet har erfarit att regeringen har för avsikt attfullfölja stödet till det regionala jordbruksprojektet i enlighet medgällande avtal. Någon större utvidgning av den totala biståndsvolymensynes ej befogad, ej heller har något avgörande inträffat som motiverar enminskning av biståndet till . Utskottet tillstyrker den av Kungl. Maj:tföreslagna planeringsramen för /74, vilken medger fullföljandeav nu aktuella insatser. Motionerna 1973:625 och 1973:1 101 avstyrks i berördadelar. Flera motioner berör frågan om bistånd till ochövriga . Av propositionen 1973:1 framgår beträffande bistånd tillDemokratiska Republiken (DRV) att detta under /73 kanberäknas till sammanlagt 190 milj, kr. Från vietnamesisk sida har uttrycktsönskemål om leveranser av sjukhusutrustning, mediciner, tyg, papper ochkondenserad mjölk liksom önskemål om svenskt bistånd till uppförande avsjukhus, i första hand ett barnsjukhus med 300-500 vårdplatser. Planeringen av det totala svenska biståndet för budgetåret1973/74 och 1974/75 iör DRV utgår enligt propositionen från finansiella ramarpå 100 resp. 130 milj, kr. Biståndet till den provisoriska revolutionära regeringen iSydvietnam har successivt byggts ut. Utskottet har erfarit att det innevarandebudgetår ligger på en nivå av 13,5 milj. kr. Ett belopp av 1,5 milj. kr. harnyligen anvisats för enskilda organisationers humanitära hjälpverksamhet iSydvietnam. 1 propositionen meddelas att 1,4 milj, kr, har anvisatsför bistånd till Cambodja och . Detta bistånd, som förmedlas genomInternationella röda kors-kommittén i , går till övervägande del till deav befrielserörelserna behärskade områdena. Av propositionen framgår slutligen att departementschefen räknar med att betydande resurser ställs till förfogande förinsatser i , när förutsättningarna föreligger för en hjälp, som nårfram till dem som drabbats hårdast av kriget. Medel för detta ändamål har ipropositionen beräknats under katastrofreserven. Utrikesministern framhöll i ett interpellationssvar den 21mars 1973 följande: Regeringen har vidare beslutatstödja återuppbyggnaden av med ett belopp om högst 10miljoner kronor. Som jag anfört i årets statsverksproposition har planeringenav utvecklingsbiståndet till DRV för budgetåren 1973/74 och 1974/75 utgåttfrån finansiella ramar på 100 respektive . Efter den tidpunkt då dessa ramar fastställdes utsattesDRV för förnyade bombningar som åsamkat civilbefolkningen nya lidanden. Mot denbakgrunden kommer regeringen att höja planeringsramarna för /74,Beredningen av detta ärende är ännu inte avslutad. Biståndet till PRR har successivt ökat i omfattning.Hittills under iimevarande budgetår har regeringen anslagit 13,5 miljonerkronor för detta ändamål. Beloppet var under budgetåret1971/72. Frågan om ytterligare stöd till PRR övervägs inom ramenför regeringens aktiva planering av ett ökat bistånd till återuppbyggnaden iIndokina, Som anfördes i årets statsverksproposition är regeringen beredd attställa betydande resurser till förfogande för detta ändamål. Planeringeninriktas främst på direkt bistånd samt, i mindre utsträckning, på bidrag tillenskilda organisationers verksamhet. Frågan om ytterligare direkt stöd till PRRkommer att kunna tas upp så snart vi vunnit någon erfarenhet av de leveransersom nu planeras. Beträffande frågan om kanaliseringav biståndet till olika delar av har utskottet erfarit att regeringenföljer utvecklingen i ifrågavarande länder och prövar möjligheterna att i denskiftande situationen finna nya och mera effektiva vägar för de svenskainsatserna, I motionen 1973:72 föreslås inrättandet av en fond förforskningssamarbete med . Utskottet har erfarit att tanken på en dylikinsats inte ingår bland de projekt som tagits upp från Demokratiska RepublikenVietnams sida i förhandlingar med de svenska myndigheterna. Motionen 1973:624 tar upp frågan om det svenskaVietnam-biståndets utformning. Motionärerna föreslår att endast humanitärtbistånd lämnas och att detta sker via Röda kors-kanaler. har tidigarefattat principbeslut om Vietnam-biståndet (SU 1970:84). Därav framgår attSverige skall lämna dels humanitärt bistånd, dels återuppbyggnadsbistånd efterkrigets slut. Av dessa skäl avstyrks motionen 1973:624. I motionen 1973:413 förordas en höjning av de närmasteårens planeringsramar för biståndet till DRV på grund av ödeläggeisen efter1972 års bombningar. Som framgår av utrikesministerns ovan redovisade interpellationssvarär regeringen beredd att överväga en höjning av ramarna för biståndet till DRVtill följd av de förnyade krigshandlingarna . Utskottet noterarmed tillfredsställelse att en planering härför avses påbörjas. Yrkandet imotionen 1973:413 får därmed anses tillgodosett. I motionen 1973:625 yrkas, underåberopande av tidigare riksdagsbeslut, att hjälpen till bör rättvistfördelas mellan och . har tidigare uttalat (SU1970:84) att biståndet skall avse både Nord- och och har förutsattatt Kungl. Maj:t söker inleda planering av återuppbyggnadsbistånd förSydvietnam , då realistiska förutsättningar härför kan ansesföreligga.