bet · FW01SkU41 · 1973-12-31 00:00:00 — Departementschefenförordar i det avsnitt som gäller den internationella trafiken och somutskottet återkommer till senare en särskild behandling av brännoljedrivnapersonbilar i ett annat avseende. föreslog att allakilometerskattepliktiga motorfordon som brukas utomlands fr. o. m. 1974 skullekunna få återbetalning av fordonsskatt och avräkning av kilometerskatt genomett särskilt avstämp-lingsförfarande och genom utnyttjande av detdatamaskinella debite- Departementschefen godtar detta förslagutom i vad det gäller personbilar. Motiveringen för detta undantag är att dethär i många fall gäller privata resor, att skatten är låg och att det kan uppståkontrollsvårigheter. Med anledning härav yrkas i motionen 1973: 1935 attutredningens förslag skall genomföras. Motionärerna anser inte att detföreligger kon trollsvårigheter och kan inte heller acceptera att man dennaväg infört en form av turistskatt som bara drabbar en liten kategori bilägare. Som utskottet ovan framhållit åtnjuter de brännoljedrivnapersonbilarna skatteförmåner jämfört med de bensindrivna. Enligt utskottets meningfinns det därför motiv för att tills vidare inte medge skattebefrielse förbrännoljedrivna personbilar vid utrikes resa. Om man däremot fr. o. m. 1975genomför en skärpning av kilometerbeskattningen på det sätt utskottetförutsatt, bortfaller huvudmotivet för att särbehandla dessa bilar vid utrikesresa. Under sådana förutsättningar bör bilskatteutredningens förslag kunna tasupp till förnyad prövning och genomföras med den ovan förordadeändringen i beskattningen av dessa bilar. Därigenom skulle yrkandet i motionen1973: 1935 i huvudsak bli tillgodosett. Huvudregeln i fråga ombetalningsansvaret för såväl fordonsskatt som kilometerskatt är attskattepliktigt fordon inte får användas om till betalning förfallen skatt förinnevarande och närmast föregående skatteår inte erlagts. Det är alltsåfordonets registrerade ägare som skall svara för skatten. Utredningen hadeföreslagit det undantaget från denna regel att ny ägare av fordon inte skallansvara för skatt som den gamle ägaren skall betala efter ägarbytet.Departementschefen förordar emellertid att undantaget bara skall avse skatt somfastställts genom efterbeskattning och som skulle ha betalts av den gamle ägaren.Han motiverar detta med att skatteindrivningen kan väntas bli väsentligteffektivare än f. n. genom det nya bilregistersystemet. Med anledning av denna ändring av utredningens förslagyrkas i motionen 1973: 1934 att bestämmelsen skall få den av utredningenföreslagna lydelsen. Motionären åberopar att en ny ägare inte kan gardera sigmot förekomsten av skatteskulder som förfaller till betalning först efteröverlåtelsen. Utskottet vill för sin del framhålla att köparen iköpeavtalet bör gardera sig mot betalningsansvaret för skatt som belöper på dentid fordonet innehafts av den förre ägaren. Om så sker löper köparen normaltingen risk att bli avkrävd skatt som åvilar den förre ägaren. Det kanemellertid i enstaka fall inträffa att ett fordon säljs under en förfallomånadoch att köparen trots att han garderat sig genom en sådan bestämmelse iavtalet ändå blir krävd på skatt genom att säljaren råkat i obestånd och inte kunnat fullgöra sina åtaganden. I ettsådant läge kan det framstå som oskäligt att den nye ägaren skall behövaerlägga skatten. Utskottet förutsätter att Kungl. Maj:t med stöd av dispensbestämmelsernai vägtrafikskatteförordningen kan medge befrielse från skatten om den nye köpareni sådant fall kan visa att den tidigare ägaren enligt köpeavtalet åtagit sigbetalningsansvaret härför. Med det anförda har utskottet besvarat motionen1973: 1934. Inbetalning av automobilskatt vid nyregistrering av fordon I propositionen redovisas enframställning från som påtalat att systemet medbetalning av automobilskatten genom lösen av postförskottsförsändelse, somsänds ut först sedan registrering skett, medför att förflyter innanett nytt fordon kan brukas. Bilregistemämnden har i yttrande överframställningen förordat att fordon får brukas mellan registreringstillfälletoch betalningen av skatten. Departementschefen avvisar framställningen ochhänvisar bl. a. till möjligheterna att betala skatten genom insättning påsärskilt postgirokonto. Han anser vidare att det finris möjlighet att omproblemet kvarstår rätta till det i samband med utfärdandet av kungörelserörande uppbörden av vägtrafikskatt. De av motorbranschen åberopade synpunkterna anförs också imotionen 1973: 1936 vari motionärerna begär att Kungl. Maj:t lägger framförslag om att förregistrerade, avställda bilar skall få användas i avvaktanpå den slutliga registreringen. Utskottet är i likhet med departementschefen medvetet omatt det förekommit vissa initialsvårigheter i samband med införandet av den nyabilregistreringen. Det får emellertid förutsättas att dessa svårigheter är avövergående natur och att väntetiderna kan förkortas avsevärt. Det fiims ocksåmöjligheter att i väsentliga hänseenden rätta till förhållandena då den nyalagstiftningen träder i kraft. Enligt förslaget till vägtrafikskatteförordninggäller nyttjandeförbud för skattepliktiga fordon om till betalning förfallenskatt inte erlagts. Avsikten är emellertid att nyregistrerade fordon skallkunna användas efter registreringen. Enligt i administrativ ordningutfärdade bestämmelser skall nämligen skatten inte förfalla till betalningförrän viss efter registreringen. Härigenom torde ihotionäremas yrkandebli i huvudsak tillgodosett. Vissa kvarstående problem kan möjligen föreliggai fråga om nyregistreringar under den återstående delen av detta år, men idessa fall finns alltså möjligheten att utnyttja inbetalning över särskiltpostgirokonto. Ett av de viktigare avsnitten ibilskatteutredningens betänkande och i propositionen behandlar deninternationella trafiken, som erbjuder åt- skilliga problem i beskattningshänseende. Utskottet harredan berör; frågan om skatteavlyftning vid utlandsresa med dieseldrivenpersonbil De väsentligaste frågorna i detta sammanhang gäller denyrkesmässiga trafikens problem på grund av de beskattningsregler som tillämpasi andra länder, bl. a. och . Utredningen föreslog att en schabloniserad dagskatt,kallad dagskatt II, skulletas ut av brännoljedrivna motorfordon från sådana länder i vilka svenskafordon inte åtnjuter skattefrihet. Departementschefen förordar i stället attskatten skall utgå efter den beräknade körsträckan hät i landet, dock medskattefrihet för kortare sträckor, förslagsvis högst feir mil. Dagskatten äremellertid avsedd att svara endast mot kilometerskatten, vilket skulleinnebära att de norska fordonen i inte kommer att belastas med någonmotsvarighet tUl fordonsskatten. I syfte att uppnå konkurrensneutralitetförordar departementschefen att förhandlingar tas upp med för attåstadkomma en snar lösning av frågan. Med anledning härav begärs ettbemyndigande för Kungl. Maj:t att införa skatt på norskalastbilar och släpvagnar som körs i . Frågan om den norska konkurrensen på transportområdet haruppmärksammats i två motioner. I den vid början väckta motionen1973:256 begärs att kilometerskatt skall utgå för utländska fordon.Motionärerna hänvisar till att transporterna på svenska fordon inom vissagränsområden minskat på ett oroväckande sätt och anser attskälet härtill främst är att de svenska åkarna inte kan konkurrera med denorska på lika villkor. I motionen 1973: 1924 påpekas att de norska reglernamedger skattefrihet endast för sträckor under . Med hänsyn härtill ansermotionärerna, som begär ett uttalande om att de planerade svensk-norskaförhandlingarna bör syfta till full konkurrensneutralitet, att den skattefriakörningen inom bör begränsas på motsvarande sätt. Utskottet, som tidigare uttalat oro för problemen med densvensknorska gränstrafiken, finner det angeläget att en snar lösning kommertill stånd. Utskottet vill även understryka att strävandena därvid bör vara attsåvitt möjligt uppnå full konkurrensneutralitet. Departementschefen anser att de väsentligasteolägenheterna skulle kunna undanröjas genom införande av den modifieradedagskatt IIhan förordar. Det äremellertid som framgår av propositionen knappast möjligt att så länge Sverigebiträder trafikkonventioner få till stånd en beskattning av de norskatransporterna som helt svarar mot den svenska fordonsskatten. Utskottetförutsätter därför att Kungl. Maj:t också prövar möjligheten att frånträdadessa konventioner och att ersätta dem med bilaterala trafikbeskattningsavtal,om förhandlingarna med inte ger ett tillfredsställande resultat. Det råderalltså inte några delade meningar om att de kommande för- SkU1973: 41 28 handlingarna syftar till att såvitt möjligt skapa fullkonkurrensneutralitet. Huruvida de korta sträckor, som skall undantas frånbeskattning, skall begränsas till fem eller eller annan lämplig sådansträcka bör även kunna fastställas förhandlingsvägen. Utskottet tolkar departementschefensuttalande om en sträcka under närmast som den längsta sträcka som börkunna komma i fråga när det gäller skattefrihet och inte som ett erbjudandesom skulle vara bindande för förhandlarna. Med det anförda torde ävenmotionerna 1973: 256 och 1973: 1924 kunna anses besvarade. Utskottet behandlar vidare en frågasom närmast hänger samman med föregående års höstriksdags beslut angåendebestridandet av kostnaderna för kilometerräknarapparaluren. Detta beslutinnebar att fordonsägarna i princip skulle svara för dessa kostnader. Fråganom med vilket belopp staten i vissa fall i samband med övergången tillkilometerskatt skall återbetala sådana kostnader behandlas i propositionen,men på denna punkt har inte några invändningar rests. I den vid början väckta motionen 1973: 12hemställs att begär sådana tillämpningsföreskrifter att fordonsägareinte tillfogas förluster på grund av bristande funktionsduglighet hoskilometer-räknarapparaturen. Motionären syftar främst på det fallet atträknar-apparaturen måste bytas ut på grund av fabrikationsfel.Utskottet vill med anledning härav framhålla att i det avsedda fallet föreliggermöjligheter för köparen att i vanlig ordning kräva ersättning från leverantörenför de förluster han åsamkas genom att apparaturen inte uppfyller de krav somfastställts. Vidare kan Kungl. Maj:t dispensvägen medge befrielse från denfordonsskatt som på grund av sådana omständigheter kommit att utgå med förhögt belopp. Det finns också anledning förutsätta att kilometerskattenämndennoga följer frågan om apparaturens tillförlitlighet och föreslår de åtgärdersom kan betingas av sådana omständigheter som motionären anför. Utskottetförutsätter alltså att motionärens önskemål skall kunna tillgodoses vid denpraktiska tillämpningen av kilometerskattesystemet och anser härmed motionenbesvarad. Utskottet vUl slutligen erinra omen detalj som närmast berör ikraft-trädandebestämmelsema för den nyalagstiftningen. I samband med ikraftträdandet av tidigare beskattningsreglerför motorcyklar har undantag från fordonsskatt för s. k. lättviktsmotorcyklarmeddelats i övergångsbestämmelserna. I och med att automobilskatteförordningennu upphävs i sin helhet kommer de tidigare gällande övergångsbestämmelsernainte att få fortsatt giltighet. Avsikten har inte varit att nu beskatta det förhållandevis blygsamma antalet kvarvarandelättviktsmotorcyklar, och utskottet förutsätter därför att Kungl. Maj:t medstöd av dispensreglerna i vägtrafikskatteförordningen meddelar bestämmelser omfortsatt skattebefrielse för dessa motorfordon. Mot de delar av propositionen som utskottet inte tagit upptill särskild behandling har utskottet inte funnit anledning till erinran. A. att med bifall tillpropositionen 1973: 94 antar de vid propositionen fogade förslagen till 1. vägtrafikskatteförordning, 2. förordning omsärskild vägtrafikskatt, 3. förordning omändring i förordningen (1957: 262) om allmän energiskatt, 4. förordning omändring i förordningen (1966: 21) om särskild skatt på motorbränslen, 5. lag om ändringi skattebrottslagen (1971: 69), 6. lag om ändringi lagen (1971: 1972) om förmånsberättigade skattefordringar m. m.; B. att godkänner vad ipropositionen förordas i fråga om beskattning av viss internationell trafik och beträffande kompensation för kostnader för installation av kilometerräknarapparatur i vissa fall; C. attriksdagen avslår 1. motionen 1973:12 2. motionen 1973:67 3. motionen 1973:249 4. motionen 1973:256 5. motionen 1973:1924 6. motionen 1973:1934 7. motionen 1973:1935 8. motionen 1973:1936 9. motionen 1973:1937 10. motionen 1973: 1965 11. motionen 1973: 1966, i den månmotionerna inte kan anses besvarade genom vad utskottet anfört. SkU 1973: 41 30 Närvarande:herrar (), (), (), herrar (),Josefson i Arrie (c), i (fp), Carlstein (s), (), Stadling(s). i (s), i (c), (),(). i (c) och (). Beträffandekilometerskatt i stället för fordonsskatt 1. av herrar iUmeå (fp) och () som ansett dels att utskottet i sista meningen i andra stycketav yttrandet inte bort uttala sin anslutning till departementschefens uttalandeom behovet av en prövotid utan i stället under ovan angivna rubrik på s. 22bort uttala följande: Bilskatteutredningenhar övertygande visat att en övergäng till fullständig kilometerskatt är enbetydelsefull åtgärd om man på ett rättvist och konsekvent sätt vill genomförakostnadsansvarighetsprincipen, särskilt vid beskattningen av den tungatrafiken. Utredningen har också utarbetat detaljerade förslag för genomförandeav en sådan reform fr. o. m. Departementschefen vill emellertid bara gåmed på att brännoljeskatten ersätts av kilometerskatt fr. o. m. 1974 ochförordar att frågan i övrigt skjuts . Skatteutskottetliksom tidigare bevillningsutskottet har i olika sammanhang, som framgår av vadutskottet inledningsvis anfört, bestämt uttalat sig för att såvälbrännoljeskatt som fordonsskatt bör ersättas med kilometerskatt. Utskottet, sominte finner anledning frånträda denna uppfattning, ansluter sig därför till detförslag som framförs i motionen 1973: 1965 om att nu bör fattaprincipbeslut om att ersätta även fordonsskatten för brännoljedrivnamotorfordon med kilometerskatt fr. o. m. Härigenom skulle man få två årserfarenheter av kilometerskattesystemet att bygga på innan den slutliga utbyggnadenverkställs. Utskottet delar också den i motionen framförda uppfattningen attdenna reform bör kompletteras med förslag om en successivt nedtrappadmängdrabatt i enlighet med något av de alternativ som bilskatteutredningenutarbetat. Härigenom skulle övergången för de fordon som har det intensivastevägutnyttjandet och för vilka en renodlad kilometerskatt skulle innebära enchockhöjning på lämpligt sätt kunna mildras. delsatt utskottet under punkterna A och C 10 bort hemställa att inte godtar propositionen 1973: 94 ivad den innehåller uttalanden om när fordonsskatten för brännoljedrivnamotorfordon bör ersättas med kilometerskatt utan med bifall till motionen 1973:1965 beslutar att fordonsskatten för bränn- oljedrivna motorfordon ersätts med kilometerskatt fr. o.m. 1976 och hemställer att Kungl. Maj:t framlägger förslag för genomförande avdenna reform, som bör kompletteras med regler om mängdrabatt i enlighet med vadutskottet ovan anfört. 2. av herrar i (fp), (), () och () som ansett dels att sista stycket under dennarubrik i utskottets yttrande på s. 2324 bort ha följande lydelse: Departementschefens invändningar mot den föreslagnaövergången till totalvikt synes inte vara sakligt grundade. Med hänsyn till depåtagliga praktiska fördelar som utredningens förslag innebär finner utskottetdet angeläget att skattevikten för personbilar bestäms efter totalvikten redanfrån och med den nu föreslagna lagstiftningens ikraftträdande. Med det anfördatillstyrker utskottet bifall till motionen 1973: 1966. dels att utskottet under punkternaA 1, Ä 2 och C 11 såvitt avser 5 § förordningen om vägtrafikskatt, bilagornatill denna förordning samt bilagan till förordningen om särskild vägtrafikskattbort hemställa attriksdagen med bifall till motionen 1973: 1966 och i aiiled-ning avpropositionen 1973: 94 antar de vid propositionen fogade förslagen med deändringar 1. att 5 § förordningen om vägtrafikskatt samt bilagorna till dennaförordning erhåller följande såsom reservanternas förslag betecknade lydelse: 5 § Med skattevikt avses den vikt efter vilken vägtrafikskattberäknas. personbil, motorcykel, tjänstevikten traktor ellermotorredskap 5 § Med skattevikt avses den vikt efter vilkenvägtrafikskatt beräknas. motorcykel,traktor tjänstevikten Bilaga 1 till vägtrafikskatteförordningen (1973: 000)Fordonsskatt tilläggsbelopp för varje helt hundratal kilogram över den lägsta vikten i klassen 01 300 1 301 Bilaga2 till vägtrafikskatteförordningen (1973: 000) Kilometerskatt tilläggsbeloppför varje helt hundratal kilogram över den lägsta vikten i klassen 2. att bilagan till förordningen omsärskild vägtrafikskatt erhåller följande såsom reservanternas förslagbetecknade lydelse: Bilaga till förordningen (1973: 000) om särskildvägtrafikskatt Särskild fordonsskatt Skatt, öre för grundbelopp tilläggsbelopp för varje helt hundratal kilogram över den lägsta vikten i klassen 0I 300 1 301 8,1 0 8,4 0,3 SkU1973: 41 33 3. av herrar i (fp) och () som ansett dels att sista stycket under dennarubrik i utskottets yttrande på s. 2526 bort ha följande lydelse: Departementschefens motiv för att skärpa ägaransvaret tillatt även avse skatt som i princip åvilar tidigare ägare av fordonet är uppenbarligenendast motiverat av rent fiskaliska synpunkter. Enligt utskottets mening harrättssäkerhetssynpunkterna därigenom kommit att åsidosättas. Om avtal träffasmellan köpare och säljare av en bil att säljaren till fullo skall betala denskatt som belöper på tid då han varit ägare till fordonet och säljaren intefullgör sina åtaganden får köparen inte nyttja fordonet innan skatten erlagts.Kungl. Maj:t kan med stöd av dispensreglerna efterskänka skatten i ett sådantfall, men behandlingen av ett sådant ärende tar sannolikt åtskilliga veckorstid, och fram till dess att befrielse meddelats måste alltså köparen om han kanbetala ligga ute med skatten men om han inte kan betala får han helt avstå frånatt använda fordonet, som kan vara hans enda utkomstmöjlighet. Enligt utskottetsmening måste sådana konsekvenser av lagstiftningen anses stötande förrättskänslan, och utskottet finner därför övervägande skäl tala för att den avbilskatteutredningen och motionären i motionen 1973: 1934 föreslagna lydelsenav här avsedda bestämmelser bör ersätta förslaget i propositionen på dennapunkt. dels att utskottet under punkternaA 1 och C 6 såvitt avser 16 och 21 §§ förslaget till vägtrafikskatteförordningbort hemställa att med bifall tillmotionen 1973: 1934 och med anledning av propositionen 1973: 94 antar det vidpropositionen fogade förslaget med den ändringen att 16 och 21 §§ vägtrafikskatteförordningenerhåller följande såsom reservanternas förslag betecknade lydelse: Utskottets förslag Reservanternas förslag 16 § Skattepliktigt fordon får ej 16§ Skattepliktigt fordon får ej brukas, om till betalning förfallen brukas,om till betalning förfallen fordonsskatt ej erlagts för det in- fordonsskattej erlagts för det in nevarande och det närmast föregå- nevarandeoch det närmast föregå ende skatteåret. Detta gäller ej i endeskatteåret. Detta gäller ej i fråga om skatt som åvilar tidigare frågaom skatt som åvilar tidigare ägare av fordonet och som fast- ägare avfordonet om skatten för ställts genom beslut om efterbe- fallit tillbetalning efter ägarbytet, skattning enligt 24 §. Det gäller Detgäller ej heller i fråga om ej heller i fråga om skatt som åvi- skattsom åvilar den som innehaft lar den som innehaft fordon på fordon pågrund av avbetalnings- grund av avbetalningsköp, om for- köp,om fordonet återtages. SkU 1973: 41 34 21§ Kilometerskattepliktigt fordon--- föregående skatteåret. Vad som sägs i första stycket Vad somsägs i första stycket under 3 gäller ej i fråga om skatt under 3 gäller ej i fråga om skatt som åvilar tidigare ägare av for- som åvilar tidigare ägare av for donet och som fastställts genom donet om skatten förfallit till be beslut om efterbeskattning enligt talning efter ägarbytet. Det gäller 24 eller 25 §. Det gäller ej heller ej heller i fråga om skatt som åvi- i fråga om skatt som åvilar den lar den som innehaft fordon på som innehaft fordon på grund av grund av avbetalningsköp, om for- avbetalningsköp, om fordonet åter- donet återtages. 4.av herrar i Unieå (fp), (), (ni) och Söder-. ström(m) som ansett dels att sista stycket under denna rubrik iutskottets yttrande på s. 25 bort ha följande lydelse: Deav departementschefen åberopade motiven för att inte låta de brännoljedrivnapersonbilarna åtnjuta samma skattelättnader då de används utanför landetsgränser som han föreslår gälla för bussar och lastbilar synes knappast varabärande. Utskottet medger att det kan vara onödigt att medge avräkning avkilometerskatt och återbäring av fordonsskatt vid sådana kortare resorutomlands med dieseldriven personbil där vinsten för fordonsägaren knappastskulle stå i rimlig proportion till vad åtgärden skulle kosta i fråga omkontroll och administrativt arbete. Det bör likväl vara möjligt att genomföraen ordning sorn ger ägarna av dieseldrivna personbilar samma rättigheter somföreslås i övrigt för de kilometerskattepliktiga fordonen vid användningutoin-lands om resan överstiger viss längd, exempelvis . Genom en sådanåtgärd skulle de mest stötande effekterna av den dubbelbeskattning som eljestskulle bli fallet kunna elimineras. Den omständigheten att dieseldrivnapersonbilar är skattegynnade utgör enligt utskottets meninginte något motiv för att den del av dessa fordon som används utomlands istället skall överbeskattas. Utskottet anser alltså att syftet med motionen1973: 1935 bör tillgodoses. delsatt utskottet under piinktema A och C 8 bort hemställa att icke godkänner propositionen 1973: 94i vad den innehåller uttalanden som begränsar rätten för ägare av brännoljedrivnapersonbilar att erhålla lättnader vid beskattningen då fordonet används utomlandsutan i stället med anledning av motionen 1973: 1935 uttalar att allakilometerskattepliktiga fordon bör åtnjuta samma förmåner då de används utomlandsmen att Kungl. Maj:t av praktiska skäl bör kunna begränsa dessa rättigheterför brännoljedrivna personbilar på sätt utskottet ovan förordat. SkU 1973: 41 35 avherrar Josefson i Arrie (c), i (fp), i (c), (), (). i (c) och (): Utskottethänvisar i motiveringen för sitt avstyrkande av motionen 1973: 1937 till sittställningstagande i betänkandet SkU 1973: 28. I ett särskilt yttrande tilldetta betänkande underströk vi att vi ej kunde dela utskottets uppfattning inte genom skattelindringar borde uppmuntra användningen av mindremiljöfarliga motorbränslen utan ansåg att utredningen rörande kostnaderna förmiljövården skulle vara oförhindrad att pröva även sådana lösningar. Vi finnerinte skäl att frånträda denna uppfattning.