bet · FW01LU5 · 1973-12-31 00:00:00 — Lagutskottetsbetänkande nr 1973 LU 1973.5 betänkande i anledning av motion angåendebesökandes tillträde till hyresfastighet som hålles låst . 1 motionen 1973:616 av frökenAndersson i m.fl. (c) hemställs att hos Kungl. Maj.t begärförslag tUl en sädan ändring i 12 kap. jordabalken - eller annan lagstiftning -att hyresvärd åläggs att göra det möjligt för besökande till boende ihyresfastighet att komma in i fastigheten. Enligt 12 kap. 9 § jordabalken (JB)skaU hyresvärden, om ej annat avtalats, tillhandahålla lägenheten i sådantskick att den enligt den allmänna uppfattningen i orten är fullt brukbar fördet avsedda ändamålet. Bestämmelser om hur de för hyresgästerna gemensammautrymmena skall vara beskaffade saknas däremot. JB innehäller vidare vissaregler om hyresgästens skyldigheter vid nyttjandet av lägenheten. Allmännaordningsregler och bestämmelser om t. ex. öppethållande av fastighetens portarfinns inte intagna i JB utan dessa förhållanden får regleras i det mellanhyresvärden och hyresgästen ingångna hyresavtalet. Standardkontrakteninnehåller vanligen en bestämmelse om att fastighetens portar skall hällaslåsta . har emeUertid denna tidutsträckts genom tidigare stängning pä kvällarna och i vissa faU håUes portarnalästa dygnet runt. Sä är t. ex. fallet om fastigheterna har porttelefon. Menäven fastigheter, som saknar sädan anläggning, hålles i vissa fall låsta heladygnet. Vid installation av porttelefon kan hyresvärden fäkompensation för installationskostnaderna. Detta sker i fastigheter, somregleras av lagen (1942:429) om hyresreglering m. m., genom en höjning avbashyran (3 §) eller genom att hyresvärden utöver bashyran träffar avtal medhyresgästen om skälig ersättning för kostnaderna (4 §). I icke hyresregleradefastigheter erhålles kompensation genom att lägenheternas bruksvärden stiger,vilket påverkar rätten till hyreshöjning (12:48 JB). I motionen framhålls att det blivitaUt vanligare att hyresvärdar häller portarna till sina fastigheter lästa underdagtid och att detta är särskilt vanligt i de större städerna. Detta förhåUandemedför enligt motionärerna ofta betydande problem för hyresgästerna ifastigheterna. Det finns mänga särskilt äldre personer - som saknar telefon.Den som vill besöka någon av dessa kan alltså inte i förväg komma i kontakt med 1 1973.8 saml. vederbörande för att överenskomma om tid för besöket ochpä sä sätt bh insläppt genom porten. Motionärerna understryker att mänga gamlabUr pä detta sätt helt isolerade från omvärlden. Vidare får ensamboende,oavsett ålder, vid sjukdom svårt att ta mot läkare, ambulans och även besök avhemsamarit, vänner och bekanta. Även för människor utan speciella probleminnebär de stängda portarna uppenbara olägenheter. Så kan t. ex. inte telegram-och expressbrevutbäring fungera tillfredsställande och hemsändning av varoromöjliggörs. Motionärerna konstaterar att det uppenbarUgen inteföreligger skyldighet för hyresvärdar att vidta sådana åtgärder att människormed ärende tUl boende i hyresfastigheter kan komma in genom porten:Motionärerna finner detta otiUfredsställande.- Om förhållandena i omgivningenär sådana att olägenheter kan befaras uppstå, om porten hålles öppen underdagtid, borde det åligga hyresvärden att installera porttelefon. Motionärernaanser det därför motiverat att i lag relgeras skyldighet för hyresvärd attmöjliggöra för besökande till boende i hyresfastighet att komma in ifastigheten . Vid riksdag väcktes enmotion (1972:653) i samma ämne som det nu ifrågavarande. Motionen, sombehandlades av lagutskottet, blev föremål för remissbehandling. En avremissinstanserna, nämligen , stödde i princip det i motionenframförda förslaget. ansäg att frågan i vilken formen lösning av problemet skulle ske borde närmare utredas. Rikspolisstyrelsenanförde att i första hand en lösning pä frivillighetens väg borde beaktas.Motionen avstyrktes av hyresnämnderna för , och länsamt av . framhöU i sitt betänkande (LU 1972:13) attdet varken i lag eUer i annan författning finns bestämmelser som reglerar närfastighets portar skall eller får håUas låsta. Däremot brukar det, påpekadeutskottet, i hyreskontrakten vanligen intas bestämmelser därom. Dessabestämmelser innebär i regel att hyresgästen förbinder sig att inte lämnafastighetens portar olästa . Utskottet framhöllvidare, att det inte heUer finns någon lagstadgad skyldighet för hyresvärd attinstallera porttelefon. I anslutning därtill erinrade utskottet om atthyresvärd, som låter instaUera sådan anordning, har möjlighet att fåkompensation för installationskostnaderna genom hyreshöjning. Utskottetförklarade sig ha kännedom om att ätskiUiga hyresvärdar låtitläsa fastigheternas portar tidigare om kvällarna eller redan undereftermiddagen för att hindra att ovälkomna personer uppehåller sig itrappuppgångar, källare eller vindskontor och där vandaliserar eller förorenar,1 enstaka faU hålls portarna låsta . Utskottet anmärkte, att dettatorde förekomma framför allt i de större städernas centrala delar pä särskiltutsatta platser exempelvis i anslutning tiU tunnelbanestationer, ölkaféer och Systembolagets affärer. hänvisade utskottet dock till att det av remissvarenframgått, att läsning av portarna ofta skett efter överenskommelsemellan hyresvärden och hyresgästerna eller flertalet av dem. Även i de fall,där sädan överenskommelse inte träffats, uttalade utskottet som sin uppfattningatt portstängningen oftast innebär en fördel för hyresgästerna. Utskottetförklarade sig emeUertid medge, att låsta portar dock medför denackdelar som påtalats i motionen. Sålunda nämnde utskottet, att socialnämndeni i remissvar pekat pä de besvär som de lästa portarna medför förhemvårdsassistenterna. Dessa gör ofta hembesök oanmälda, och om portarna ärlästa riskerar de gamla att bli utan besök som kan vara viktiga för dem. Saknarde dessutom telefon, kompliceras situationen ytterUgare eftersom det då intefinns möjlighet att lämna besked om hembesök i förväg. Utskottet anförde ibetänkandet vidare: Enligt utskottets mening är detviktigt att äldre och ensamstående inte bUr isolerade och utan nödvändig hjälppå grund av att besökande inte kan komma in i fastigheten. Utskottet delarmotionärernas uppfattning att nämnda olägenheter måste avhjälpas. Hur dettaskall ske är emellertid en komplicerad fräga. Motionärerna har pekat på enmöjlighet att komma tiU rätta med problemet, nämligen genom att hyresvärdarnaåläggs att instaUera porttelefon. En sådan installation är emellertid särskilti äldre hus kostsam. Som utskottet anfört i det föregående blir dethyresgästerna som får stå kostnaderna härför genom att hyrorna höjs. Det ärunder sädana omständigheter inte säkert att hyresgästerna önskar att porttelefoninstalleras. Härtill kommer att erfarenheterna visar att förekomsten avporttelefon ofta medför att hyresgästerna bUr störda av okynnesring-ningar.Porttelefonerna sätts ocksä ofta ur funktion genom åverkan av obehöriga. Detanförda och det förhåUandet att låsta portar synes vara enbart ettstorstadsproblem gör att utskottet anser att frågan inte lämpligen bör bliföremål för en generell lagstiftning. Enligt utskottets mening bör i stället iförsta hand en lösning pä frivillighetens väg eftersträvas. Härvid synespartsorganisationerna pä hyresmarknaden kunna medverka genom att utarbetariktlinjer för hur problemen i det enskilda fallet skall lösas. Med hänsyn tillatt frågan genom remissbehandhngen av motionen aktualiserats hosorganisationerna anser utskottet att man kan räkna med att frågan bUr föremålför överväganden och förhandlingar mellan dessa. Nägot initiativ fränriksdagens sida finner utskottet inte att frågan f. n. påkallar. Med hänsyn till det anfördaavstyrkte utskottet motionen. Utskottets betänkande, som var enhälligt,godkändes av . 1 motionen framförs önskemål ominförandet av en lagstadgad skyldighet för hyresvärd att tillse att besökandetill boende i hyresfastighet får fritt tillträde till fastigheten under dagtid.Såsom framgår av den föregående redogörelsen behandlade utskottet vidföregående års riksdag en motion i samma ämne. Denna motion blev även föremålför remissbehandling. 1 sitt av godkända betänkande ställde sigutskottet avvisande till tanken pä en reglering av frågan genom generelllagstiftning och anförde att enligt utskottets mening en lösning i ställetborde eftersträvas på frivUlighetens väg. Utskottet hänvisade till att partsorganisationernapå hyresmarknaden borde kunna medverka genom att utarbeta riktlinjer för hurproblemen i det enskUda faUet skulle lösas. Med hänsyn till att frågan genomremissbehandlingen av motionen aktualiserats hos organisationerna ansågutskottet att man kunde räkna med att frågan skulle bli föremål föröverväganden och förhandlingar mellan dessa. Nägot initiativ frän riksdagenssida fann utskottet därför att frågan inte påkallade . Motionärerna har anfört, att såvitt de kunnat inhämta harmycket litet hänt sedanriksdagen tog ställning till frågan, varförde pä nytt velat aktualisera densamma. Vad motionärerna sålunda anfört har bekräftats vidförfrågningar, som utskottet låtit företaga hos partsorganisationerna påhyresmarknaden. Såväl som har därvid uppgett, att förevarande problem ej varitföremål för förhandlingar mellan organisationerna. Enligt uppgift har frågainte heller väckts om förhandling i denna sak inför hyresmarknadskommittén, somär ett av allmännyttiga bostadsföretag () och gemensamt inrättat förhandlingsorgan, till vUket såväl tvister omhyror som om boendeförhållanden kan hänskjutas till prövning genom respektive huvudorganisation.Några rekommendationer eller cirkulär i ämnet frän förbundshäll har inteefterfrågats av respektive lokalföreningar. harvidare upplyst, att har fortsatt installation avporttelefoner ägt rum i centrala fastighetsbestånd, vUkainstallationer normalt föregåtts av samråd med hyresgästerna inom varje berördfastighet. Såväl som fastighetsägareförbundhar slutligen förklarat, att inga nya synpunkter framkommit på denna frägasedan organisationerna avgav sina remissyttranden till utskottet . De upplysningar utskottet inhämtat ger sålunda vid handen,att arbetet pä sådan lösning av frågan, som utskottet förordade i sitt tillföregående års riksdag avgivna betänkande, ännu inte påbörjats inom de berördapartsorganisationerna. Någon anledning att därför frångå den av riksdagentidigare intagna ståndpunkten, att frågan inte lämpligen bör bli föremål för engenerell lagstiftning, föreligger dock inte enligt utskottets mening. Utskottetvidhåller, att försök att på förhandlingsvägen reglera frågan under medverkanav partsorganisationerna på hyresmarknaden först lämpligen bör avvaktas.Möjligheterna att på denna väg uppnå en tUlfredsstäUande lösning kan ännu påintet sätt anses uttömda. Vid de förfrågningar utskottet låtit verkställa, haringenting framkommit som tyder pä att de olägenheter, som kan uppstå av entidigarelagd portstängning, ökat i omfattning eller blivit mer påtagliga underdet gångna året. Med hänsyn härtill och till att parterna på hyresmarknaden är mycket välorganiserade med väl fungerandeförhandlingskontakter och förhandlingsorgan synes förevarande fräga såledesäven fortsättningsvis kunna anförtros dessa organisationer. attriksdagen avslär motionen 1973:616. Närvarande: herrar i (fp), ()*, fröken i (s), herrar (), (), fruÄsbrink (s), (), (), ()*, herrarAndersson i (s), ()*, (vpk), i (c) och i (s). Ej närvarande vid betänkandets justering.