bet · FW01KU20 · 1973-12-31 00:00:00 — Maj:t (statsrådet ) beslöt 8/9 1972 lämnaansökningen utan bifall, eftersom sökanden inte uppfyllde hemvistvUlkoretenligt 6 § MbL. b) ärenden i vilka ifrågasatts uppfyllandet avvandelsvillkoret (MbL 6 § första st. Exempel 102 (4/2 1971 nr 49): Ang. två jugoslaviska medborgare(mannen och hustmn ), vUka vistats i . överlämnade med skrivelse 27/7 1971 jämUkt9a§ MbL ansökningar om svenskt medborgarskap till Konungen för avgörande.Verket hänvisade härvid till yttrande av 1P 1971. Av dettaframgår bl. a. att styrelsen ej tillstyrkt medborgarskap för mannen, "medbeaktande av de inträffade händelserna och med hänsyn tillde skärpta bestämmelserna för olaga vapeninnehav", för vilket mannen dömtstUl 40 dagsböter . Beträffande hustruns ansökan anfördes ingeninvändnUig. Kungl Maj:t (statsrådet ) beslöt 4/2 1972 lämnabåda ansökningarna utan bifall; ingen motivering lämnades i beslutet. Anm. av akten framgår ytterUgare att klagandena i gemensamskrivelse rill Konungen 29/3 anhållit om "ändring av invandrarverketsbeslut". Som svar på denna skrivelse har 10/4meddelat att eftersom Kungl. Maj:t prövat ärendet och något avslagsbeslut fråninvandrarverket inte förelåg kunde skrivelsen av formella skäl inte tas upptill behandUng. Eventuell ny ansökan om svenskt medborgarskap skulle enligtdepartementet ställas till invandrarverket. Exempel 103 (26/5 1972 nr 52 och 16/6 1972 nr 77): 32-årig statslös man (f. d.ungersk medborgare), som vistats i och sedan elva ärvar gift med svensk medborgare. 39-årig statslös man (f. d. jugoslavisk medborgare),som vistats i och var gift mednaturaUserad svensk medborgare. överlämnade med skrivelse 11/4 1972jämlikt 9a § MbL tUl Konungen för avgörande två ansökningar om svensktmedborgarskap från personer som, efter det att föreskriven vUlkorstid gått ut,inkommit till verket med beslut av vederbörande utländska myndigheter ombefrielse från sina utländska medborgarskap. hade de dömtsför brott och uppfyllde därför enUgt verkets mening inte längrevandelsvillkoret i 6 § MbL. Verket anförde bl. a. att när villkorstiden gått ut utanatt villkoret uppfyUts, förföU vUlkorligt beslut om svenskt medborgarskap. ansökan blev i praxis föremål för viss sakprövning, oavsett om den innehöllyrkande om förlängning av villkorstiden eller om att bU upptagen tUl svenskmedborgare, därför att befrielse från utländskt medborgarskap erhållits. Förbedömning av vandelsvUlkoret infordrades utdrag av rikspoUsregistret. Om detvisade sig att sökanden lagförts för brott kunde, enligt verket, den nyaansökningen avslås; avgörande om så skulle ske var mestadels straffmätningen. Beträffande de aktuella ärendena hänvisade invandrarverkettill två bilagda promemorior. Av dessa framgår bl. a. beträffande A. att denneshustru och ett barn var svenska medborgare, medan han själv och yngsta barnet () var statslösa. Eftersom sistnämndabarn i princip betraktades som biperson till fadern blev hon svensk medborgareom fadern naturaliserades. I och för sig var det, framhöll verket, dock möjligtatt med undantag från nämnda huvudregel på gemensam ansökan av föräldrarna taupp enbart barnet till svensk medborgare. Sökanden (A.) hade enUgt promemorianefter vUlkorstidens utgång dömts för grov stöld (tvåtillfällen), medhjälp tUl grovt tillgrepp av fortskaff-ningsmedel, grovt häleri(åtta fall) och häleriförseelse (tvä fall) till fängelse . Han hadevillkorUgt frigivits med en prövotid pä ett är. Beträffande B.framgår bl. a. att dennes hustru och fem barn (19, 16, 15, 12 och 9 är) samtUgabUvit svenska medborgare . Denne sökande hade efter viUkorstidensslut dömts för rattonykterhet till 75 dagsböter och i februari1972 för rattonykterhet och olovlig körning till fängelse en månad. Sistnämndadom hade överklagats men fastställts av hovrätten . Sökanden (B. )hade i särskild skrivelse till Konungen ) hemställt om attfängelsestraffet mätte av nåd förvandlas rill ett kännbart bötesstraff för attmöjliggöra förvärv av svenskt medborgarskap. Kopia av denna skrivelse inkomtill 14/7. I sin skrivelse 11/4 1972 förordade invandrarverket attbåda sökandena skulle beviljas dispens från vandelsvillkoret. Verket hänvisadehärvid till att enligt om begränsning av statslöshetsådan borde undvikas och att det, enligt verkets mening, var önskvärt attundvika att medlemmar i samma familj hade ohka medborgarskap. Verket framhölläven att fr. o. m. 1/1 1972 villkorstiden regelmässigt bestäms till mottidigare som i förevarande fall , och att om sökandena haft påsig att uppfylla det föreskrivna villkoret, nuvarande situation sannoUkt ejuppstått. En av de i handläggningen deltagande byråcheferna anmälde avvikandemening rörande sökanden A. och ansåg att denne ej borde medges dispens frånvandelsvillkoret med hänsyn till att han efter villkorstidens utgång ådömts ettlängre frihetsstraff för upprepad grov brottsUghet. Kungl Maj:t (statsrådet ) beslöt 26/5 och 16/6 1972att lämna båda ansökningarna utan bifall, eftersom sökandena inte uppfyUdevandelsvillkoret enUgt 6 § MbL. a) ärenden i vilka ifrågasatts uppfyllandet avförsörjningsviUkoret (MbL 6 § första st. Exempel 104 (27/5 1970 nr 104-110): Två ungerska medborgare(mannen och hustrun ), som vistats i sedan nästan trettonår; 57-årig ungersk medborgare (änka), som vistats iSverige ; Två ungerska medborgare (mannen och hustrun 56år), som vistats i ; 39-årig jugoslavisk medborgare (ogift), som vistats iSverige ; 34-årig jugoslavisk medborgare (gift med jugoslaviskmedborgare), som vistats i . Invandrarverketöverlämnade med skrivelse 26/2 1970 jämlikt 9a § MbL ansökningar från ovannämnda personer om svensktmedborgarskap till Konungen för avgörande. Verket tillstyrkte bifall tillansökningarna med villkor jämUkt 6 § tredje st. MbL och anförde därvid ihuvudsak följande: Ärendet gäller ansökningar omsvenskt medborgarskap av ungerska och jugoslaviska medborgare som under åren19561960 uttagits i flyktingläger utan att de av förklarats varapolitiska flyktingar. Enligt hittillsvarande praxis uppfyller de inteförsörjningsvillkoret i 6 § MbL. Flyktingar kommer till genom reglerad ochenskild invandring. Den reglerade flyktinginvandringen äger rum med stöd avsärskilda beslut av Kungl. Maj:t om mottagande av flyktingar för varaktigvistelse i riket. Bemyndigandena har i allmänhet ärligenomfattat ett tusental personer. Bland flyktingarna må handikappade ingå i denutsträckning de kan få erforderlig vård här. Den enskilda invandringen avflyktingar är f. n. begränsad. Bland dessa har emellertid ingått en del socialthandikappade. Vid ankomsten är flyktingar beroende av bistånd tilluppehälle m. m. De arbetsföra blir som regel relativt snabbt självförsörjandeunder det att handikappade och ofta även deras anhöriga blirberoende av understöd. En del av de handikappade rehabUiteras och återfårförsörjningsförmågan. Ändra åter, särskilt de äldre, blir för framtiden helteller delvis beroende av hjälp för att kunna klara uppehället. Flyktingarna harantingen uttagits för varaktig vistelse i landet eller vad gäller den enskildainvandringen - efter särskild prövning i varje enskilt fall beviljatsuppehållstillstånd av den centrala utlänningsmyndigheten. Staten har därför iprincip iklätt sig ansvaret för de kostnader som är förenade med deras vistelsei landet. Sociala förmåner i utgår i stor utsträckningoberoende av medborgarskap. Så är t. ex. fallet med det bistånd som utgårjämlikt socialhjälpslagen. Nödställd person som vistas här och är i behov avsocialhjälp är enligt denna lag berättigad därtill. Biståndet är antingenobligatoriskt eller frivilligt. Svenska medborgares understöd bekostas iprincip helt med kommunala medel. När det gäller icke svenska medborgaresvarar staten för kostnaderna för den obligatoriska hjälpen medan kostnadernaför den frivUliga hjälpen vilar på kommunerna. 1 fråga om flyktingar ersätterstaten jämlikt särskilda föreskrifter kommunerna deras utgifter både förobligatorisk och frivillig socialhjälp. Kommunernas rätt till ersättning idetta sammanhang upphör bl. a. när flykting naturaUseras. En del förmåner jämlikt lagen om allmän försäkring äremellertid knutna till medborgarskapet. Sä är fallet med folkpensionen, sominnefattar bl. a. ålderspension, förtidspension och det tidsbegränsadesjukbidraget. På gmnd av ingångna konventioner kan emellertid även här boendeutlänningar komma i åtnjutande av folkpension. Sådan konvention föreligger t.ex. mellan och men inte mellan och . Det i MbL 6 § 4. som villkor för naturaUsation angivnaförsörjningsvillkoret uppfylls inte alltid av dem som är handikappade. Dispenskan ges från försörjningsvUlkoret. Enligt gällande praxis anses försörjningen varatryggad för person som fyUt och alltså blir berättigad tiU ålderspension,om han blir svensk medborgare. Likaledes anses försörjningsvillkoret uppfylltför person, som enligt särskilt yttrande från försäkringskassa eller riksförsäkringsverketkommer att fä förtidspension, om han erhåller svenskt medborgarskap. Däremothar enligt gällande praxis person som endast beviljats sjukbidrag inte ansetts uppfyllaförsörjningsvillkoret. har underhand inhämtat synpunkter frän endel socialnämnder. Härvid har det ofta framhållits att flertalet nämnder numeraav ekonomiska skäl knappast torde ha något att invända mot bifall tillansökningar om medborgarskap av handikappade flyktingar.Socialhjälpskostnaderna för sådana fall utgör nämligen endast en ringa del avkommunernas totala socialvårdsutgifter. framhöll vidare attav den utförligare redogörelsen, vilken bifogades ärendet men ej här redovisas,framgår att de aktueUa sökandena överförts till från flyktingläger förvaraktig vistelse. De saknade av hälsoskäl helt eller delvis förmåga attförsörja sig genom eget arbete däremot var medborgarskapslagens övrigavillkor enligt gällande praxis uppfyllda. Enligt verkets mening taladehumanitära skäl för att kravet på försörjningsförmåga särskilt när det gälldepersoner som överförts från flyktingläger borde bedömas mindre strikt ändittillsvarande praxis medgav. hade det visserUgen hänt att dispensbeviljats från försörjningsvillkoret av sådana skäl och att enstaka ansökningardärför bifallits, men detta hade enhgt invandrarverkets åsikt inte förekommit isådan utsträckning att därav kunde utläsas någon klar praxis. Verketöverlämnade med stöd av vad sålunda anförts jämlikt 9 a § MbL ifrågavarandeansökningar till Konungen för avgörande och tillstyrkte på sätt inledningsvissagts bifall tUl samtliga dessa. tog avslutningsvis även upp frågan omexpeditionsavgift för medborgarskapsbevis i dessa ärenden. Verket ansåg att med undantag för den under D. upptagna jugoslaviska medborgaren samtligasökande med hänsyn till att de helt eller delvis var beroende av understöd försitt uppehälle, vid bifall till sina ansökningar om svenskt medborgarskap,fyllde kravet för befrielse från skyldigheten att erlägga föreskrivenexpeditionsavgift. Vad däremot angick den under D. upptagna sökanden var dettill honom utgående sjukbidraget av sådan storlek att han borde betalaexpeditionsavgiften. Av handungarna i den rörande förevarande ansökningargemensamma akten framgår bl. a. följande beträffande de sökandes ev.förekommande skulder, oguldna skatter, socialhjälp samt brott och förseelser: Inga skulder, oguldna skatter eller brott ochförseelser men socialhjälp. Inga skulder, oguldna skatter eller brott ochförseelser men viss socialhjälp 1966-1969. 1 huvudsak inga skulder, oguldna skatter (hustrun hadefått avskri vet belopp pä . 1965) eller socialhjälp (mannen hade fått okänt belopp ca en månad 1958). Mannen hade dömts 1959 till sex månaders straffarbete för otukt med fosterdotter och 1966 tiU böter för fylleri. Inga skulder eller oguldna skatter, men 195859 visssocialhjälp. Han hade i hemlandet avtjänat 22 månaders fängelse för flyktförsök 1949 och 1953. Inga skulder eller oguldna skatter, men 1965 och 1966socialhjälp med mindre belopp. Dömd 1962 till 20 dagsböter (för att inte ha stannat vid stoppskylt), 1963 till 20 dagsböter (för att ha tillåtit olovlig körning), 1965 till skyddstillsyn med övervakning (för urkundsförfalskning) och 1965 till . böter (för felparkering). Vederbörande KB hade yttrat sigöver samtliga ansökningar och därvid ej tUlstyrkt de båda sistnämnda (under D.och E.) Kungl Maj:t (statsrådet ) beslöt 27/5 1970 upptagade sex under A.D. redovisade sökandena till svenska medborgare med i 6 §tredje st. MbL omförmält villkor, eftersom med hänsyn till vad i ärendenablivit upplyst om dessa sökandes förhållanden särskilda skäl förelåg för derasupptagande till svenska medborgare. Maj:t uppdrog åtinvandrarverket att utfärda bevis härom. Beträffande den under E. redovisadesökanden beslöt Kungl. Maj:t att lämna ansökningen utan bifall, eftersom han ejuppfyUde villkoret om försörjningsförmåga enligt 6 § MbL och med hänsyn tillhans förhållanden särskUda skäl ej förelåg för hans upptagande till svenskmedborgare. Exempel 105 (2/4 1971 nr 39): Ang, 30-årig ungersk medborgare,som vistats i . överlämnade med skrivelse 28/1 1971jämlikt 9a § MbL ansökan om svenskt medborgarskap till Konungen för avgörande.Verket, som i samma skrivelse behandlade även sex andra hknande ansökningar,tillstyrkte bifall till förevarande ansökan. Verket anförde därvid beträffandeprincipfrågan följande: Ärendet gäller ansökningar frånpersoner, som på gmnd av sjukdom inte kan arbeta. De försörjer sig päsjukpenning eller sjukbidrag, som utgår jämlikt lagen om allmän försäkring(AfL), Det i 6 § I st, 4, medborgarskapslagen (MbL) uppställdaförsörjningsvUlkoret har enligt gällande praxis inte ansetts varauppfyllt i sådana fall, Utlänningar har i i stortsett samma sociala förmåner som svenska medborgare. Viss inskränkning gällerdock inom den allmänna försäkringen. Försäkrad är svensk medborgare och personsom utan att vara svensk medborgare är bosatt här i landet. Enligt AfL ärfolkpensionen i motsats till sjukpensionen och tilläggspensionen (ATP) i principknuten till det svenska medborgarskapet. Genom konventioner mellan ochvissa andra länder kan dessa länders medborgare få folkpension. Sådankonvention gäller exempelvis mellan och , Sjukförsäkringen består av sjukvärdsersättning samtsjukpenning och moderskapspenning. Aktuell i detta sammanhang är sjukpenningen(kap, 3), Denna utgår efter sjukpenningklasser grundade på årsinkomst avförvärvsarbete. Beloppet är f, n, lägst och högst per dag.Det kompletteras genom tillägg för den försäkrades eller makens hemmavarandebarn . Hemmavarande make är också berättigad till sjukpenning. Placering i sjukpenningklass bestäms med ledning avförsäkringstagarens årsinkomst av anställning. Sjukpenningen är skattefri. Denavses ersätta inkomstbortfallet vid sjukdom pä sådant sätt att den försäkradeslevnadsstandard i största möjliga utsträckning bibehålls. Sjukpenningklassen ändras ellerupphör som regel inte under pågående sjukskrivningsperiod. I allmänhet medförinte försök att rehabUitera den försäkrade att han placeras i lägresjukpenningklass än den han tUlhörde då arbetsvärden började. Rätt tillsjukpenning kan dock upphöra t. ex. om den försäkrade blir berättigad tillförtidspension. Förtidspension ingår både i folkpensioneringen och iförsäkringen för ATP (kap. 7 och 13). Försäkrad är berättigad tillförtidspension om hans arbetsförmåga på grund av sjukdom eller annannedsättning av den fysiska eller psykiska prestationsförmågan är nedsatt medminst hälften och nedsättningen kan anses varaktig. Anses nedsättningen avarbetsförmågan däremot inte varaktig men antas den bU bestående under avsevärdtid inträder rätt till sjukbidrag. Detta bidrag skall vara tidsbegränsat. Förtidspension och sjukbidrag utgår med lägst hälften avhel pension. Sjukbidrag utgår med samma belopp som förtidspension. MbL:s försörjningsvillkor och gällande praxis I 6 § 1 st. 4. MbL föreskrivs somvillkor för naturaUsation att sökande "har möjlighet att försörja sig ochsin familj". Försörjningsvillkoret är liksom övriga naturalisationsvillkorinte oeftergivligt. Enligt gällande praxis anses tryggad försörjning föreliggaför den som inte försörjer sig genom arbete men fyllt och alltså ärberättigad till ålderspension, om han blir svensk medborgare. Likaledes ansesförsörjningsvillkoret uppfyUt för person, som enligt särskilt yttrande frånförsäkringskassa eller kommer att få förtidspension, omhan blir svensk medborgare. Däremot anses person som beviljats sjukbidrag elleruppbär sjukpenning i princip inte ha försörjningsförmåga. Undantagsvis har dockdispens medgivits från detta vUlkor för sökande som inte haft annan inkomst änsjukpenning eller sjukbidrag jämlikt AfL. I dessa fall har sökandens ålder samtden tid han vistats och arbetat här i landet varit utslagsgivande för beslutet.Dessa fall är så få att någon klar praxis inte bildats. Praxis har i viss mån uppmjukats genom Kungl. Maj:tsbeslut i ett antal underställda ärenden rörande överfördaflyktingar. Dessa saknade försöqningsförmäga på grund av ålders- ellerhälsoskäl och en del av dem hade överförts hit eftersom de var handikappade.Kungl. Maj:ts beslut i dessa ärenden motiverades med att särskilda skäl förelågoch innebar således att individuell dispens gavs från försörjningsvUlkoret. Beträffande den i detta ärendeaktuelle sökanden anförde invandrarverket bl. a. att han var ogift, hadearbetat i tills han intagits på sjukhus, från1965 haft terapiarbeten och åter intagits på sjukhus. Verket ansåg sammanfattningsvis att den som normalt kundeförsörja sig på sin arbetsinkomst inte kunde anses sakna möjlighet att försörjasig, när han hade sjukpenning jämUkt lagen om allmän försäkring. Även om kostnadernaför en sådan sökandes och hans familjs uppehälle i huvudsaktäckts av utgående sjukpenning måste enligt verket MbL:s krav påförsörjningsförmåga anses vara uppfyllt, varför sökanden borde upptas tiUsvensk medborgare. Av handlingarna i akten framgår ej något som i övrigtskulle enligt gällande praxis hindra naturaUsation av sökanden. Maj:t (statsrådet ) beslöt 2/4 1971 upptagasökanden tUl svensk medborgare, eftersom med hänsyn tUl vad i ärendet blivit upplyst om hans förhållanden särskilda skäl förelåg förhans upptagande tUl svensk medborgare. Maj:t, som uppdrog åtinvandrarverket att utfärda bevis härom erinrade dock om innehållet i6 § tredje st. MbL. Exempel 106 (2/4 1971 nr 40): Ang. 30-årig ungersk medborgare, som vistats i Sverigesedan tio är. överlämnade med skrivelse 28/1 1971jämlikt 9a § MbL ansökan om svenskt medborgarskap till Konungen för avgörande.Verket, som i samma skrivelse behandlade även sex andra Uknande ansökningar,tillstyrkte bifall till förevarande ansökan. Verkets yttrande i principfråganhar redovisats i ovannämnda exempel 105. Beträffande den i förevarande ärende aktuelle sökandenanförde invandrarverket bl. a. att han var ogift, haft diverse tillfälligaarbeten tUls han sjukskrivits och intagits på sjukhus och däreftersysselsatts inom arbetsvärden. per dag) hade minskats med5 kr. per dag, då han bott pä sjukhuset. Verket ansåg att humanitära skältalade för att också denne sökande naturaUserades och förordade därför attdispens för hans del gavs från försörjningsviUkoret. Av handlingarna i akten framgår ej något som i övrigtskulle enligt gällande praxis hindra naturaUsation av sökanden. Kungl Maj.t (statsrådet ) beslöt 2/4 1971 upptagasökanden tUl svensk medborgare, eftersom rtied hänsyn tUl vad i ärendet blivitupplyst om hans förhållanden särskilda skäl förelåg för hans upptagande tUlsvensk medborgare. Maj:t, som uppdrog åt invandrarverket att utfärdabevis härom, erinrade dock om innehållet i 6 § tredje st. MbL. Exempel 107(1812 1972 nr 27): Ang. 60-årig polsk medborgare, somvistats i (med ett avbrott för nioår sedan). överlämnade med skrivelse 28/1 1971jämlikt 9a § MbL ansökan om svenskt medborgarskap till Konungen för avgörande.Verket, som i samma skrivelse behandlade även sex andra liknande ansökningar,tillstyrkte bifall till förevarande ansökan. Verkets yttrande i principfråganhar redovisats i ovannämnda exempel 105. Beträffande den i förevarande ärende aktuella sökandenanförde invandrarverket bl. a. att hon (med avbrott för ett är) arbetat rilloktober 1968, då hon sjukskrivits. Hennes sjukpenning hade varit . hade hon fått helt sjukbidrag i form av ATP med . Det uppgavs vidare att hon när hon blev svensk medborgare skuUe få ocksåfolkpensionsdelen av sjukbidraget, . Genom remiss 25/3 1971 anmodade inrikesdepartementetriksförsäkringsverket att avge yttrande i anledning av invandrarverketsovannämnda skrivelse. I yttrande 11/5 anförde följande: 1 6 § 1 st 4. medborgarskapslagenföreskrivs som villkor för naturaUsation att sökande "har möjlighet attförsörja sig och sin familj". Försörjningsvillkoret är Uksom övriga naturalisationsvillkorinte oeftergiv- EnUgt av tillämpad praxis ansestryggad försörjning föreUgga för den som inte försörjer sig genom arbete menfyllt och alltså är berättigad till ålderspension om han bUr svenskmedborgare. Likaledes anses försörjningsvillkoret uppfyllt för person, somenUgt särskilt yttrande frän försäkringskassa eller riksförsäkringsverketkommer att få förtidspension, om han bUr svensk medborgare. Person, sombeviljats sjukbidrag eller uppbär sjukpenning, anses däremot i princip inte haförsörjningsförmåga. Dispens från detta villkor har dock undantagsvis medgivitsi några fä fall. uttalar i sin skrivelse sammanfattningsvisatt verket anser att den som normalt kan försörja sig på sin arbetsinkomst intekan anses sakna möjlighet att försörja sig när han uppbär sjukpenning och attsjukbidraget bör tillmätas samma betydelse som försörjningsfaktor somförtidspensionen. Enligt lagen om allmän försäkring skall hos allmänförsäkringskassa inskriven försäkrad, vars inkomst av förvärvsarbete för årräknat uppgår tiU , vara placerad i sjukpenningklass medhänsyn tUl sagda inkomst. Placeringen i sjukpennmgklass gmndar sig på den försäkradesberäknade framtida inkomst av förvärvsarbete. Normalt ändras den försäkradesplacering i sjukpenningklass inte under pågående sjukskrivning. Bortsett frånde fall då den försäkrade uppnått eller eljest uppbär aUmänålderspension finns inte någon ridsbegränsning för rätten att få sjukpenning.Denna är avsedd att skydda mot inkomstbortfall vid mera kortvariga sjukdomaroch av långvariga sjukdomstUlstånd. Kan det antas attsjukdomen kommer att resultera i varaktig invaUditet eller i vart fall beståavsevärd tid, skall försäkringens skydd mot inkomstbortfall i princip utgå iform av förtidspension eller sjukbidrag från den allmänna pensioneringen.Försäkringskassorna har därför fått befogenhet att utan ansökan eller samtyckeav den försäkrade byta ut en utgående sjukpenning mot förtidspension. Omförsäkrad, som uppburit sjukpenning, inte återfår sinarbetsförmåga eller kan rehabiUteras i någon form, utbyts sjukpenningen somregel mot pension. En förutsättning för att pension skall kunna beviljas denförsäkrade i sådant fall är dock att hans arbetsförmåga är varaktigt nedsattmed minst hälften på grund av sjukdom eller annan nedsättning av den fysiskaeller psykiska prestationsförmågan. Kan nedsättningen av arbetsförmågan intemed säkerhet bedömas varaktig men kan den antas bli bestående avsevärd tid varmed i praxis förstås utgår sjukbidrag. Sjukbidraget beräknaspå samma sätt och följer i övrigt samma regler som förtidspensionen men är alltsåen tidsbegränsad pensionsförmån och upphör i princip att utgå när bidragstidengått till ända. Är den försäkrades arbetsförmåga vid sjukbidragstidens utgångalltjämt nedsatt i sådan grad som förutsätts för rätt till pension förlängssjukbidraget eller tillerkänns den försäkrade förtidspension. Det bör dockframhållas att om en försäkrad, som uppbär förtidspension, får sinarbetsförmåga väsentligt förbättrad kan pensionen minskas eller dras in. vill ifrågasätta det meningsfulla i deresonemang om försörjningsförmåga som förts i ifrågavarande ärenden. Sjukpenning och förtidspension, inbegripet sjukbidrag,utgår när arbetsförmågan dvs. förmågan att försörja sig genom eget arbete ärnedsatt med minst hälften eller helt saknas.