bet · FW01SkU54 · 1973-12-31 00:00:00 — Skatteutskottetsbetänkande nr 1973 SkU 1973:54 betänkande i anledning av motion om höjning av försäkringsavdraget vid inkomsttaxeringen m. m. 1 motionen 1973:251 av herrarJosefson i Arrie (c) och i Haiplinge (c) hemställs att riksdagenhos Kungl. Maj:t anhåller om utredning och förslag beträffande den skattemässigabehandlingen av egenavgifter till gruppliv- och gruppsjukförsäkringar ienlighet med vad som anförts i motionen. Gällande bestämmelser m. m. Enligt principerna förförsäkringsbeskaaningen medges avdrag för avgift för sjuk- och olyckfallsförsäkring,som tagits i samband med tjänst, och för pensionsförsäkring med erlagt belopputan maximering (33 § 1 mom. 2 st. och 46 § 2 mom. 1 st. 2 KL). Ä andra sidanbeskattas utfallande försäkringsbelopp i full utsträckning, med undantag förersättning för sjukvårds- och läkarkostnader. Avgifter för andra försäkringar- kapitalförsäkring, arbetslöshetsförsäkring och sjuk- eller olyckfallsförsäkringsamt avgift till sjukkassa för begravningshjälp - är i princip ej avdragsgillaoch utfallande försäkringsbelopp beskattas i regel ej. Från dessa huvudreglerförekommer vissa avvikelser, bl. a. i avdragshänseende. För sädana i princip ej avdragsgilla försäkringsavgiftersom nämnts medges enligt 46 § 2 mom. 1 st. 3 och sista stycket KL avdragmed visst maximibelopp, ursprungligen . För makar höjdes gränsen 1951till . Dessa maximibelopp höjdes 1955 till . för ensamstående och600 kr. för makar och för ogift med barn samt 1961 till 400 resp. . Är 1963 konstruerades avdraget om. Alltsedan dess medgesavdrag för allmän sjukförsäkringsavgift med debiterat belopp utan maximering.Avdragsgränsen för övriga försäkringar av denna kategori bestämdes till 250 kr.för ensamstående och . för makar för att frivilliga avgifter och premierskulle inrymmas i avdraget i samma utsträckning som tidigare, en beloppsgränssom fortfarande gäller. Reglerna innebar också att avdragetför allmän sjukförsäkringsavgift skulle beräknas till . Detta schablonavdrag har slopats årstaxering. ändringar ingick som ett led i en samtidigtgenomförd enhetlig skattemässig reglering av tjänstegrupplivförsäkringar ochliknande förmåner. Reformen innebar att samma bestämmelser som i fråga om vanliga kapitalförsäkringar skulle gälla inte endast för statens grupplivförsäkring samt jämförbara av ellerenskild arbetsgivare tecknade grupplivförsäkringar utan även för motsvarandeförmåner från kommun, som icke tecknat försäkring i försäkringsbolag utan stods. I förenklingssyfte bestämdes vidare att av arbetsgivareerlagda och försäkringsavgifter för tjänstegrupplivförsäkring i motsatstill tidigare i princip inte skulle utgöra skattepliktig inkomst förarbetstagaren. Fri grupplivförsäkring i enskild tjänst efter väsentligtförmånligare grunder än som gäller för statsanställd skulle emellertid delviskunna bli föremål för beskattning (31 § 3 mom. KL). Skattefriheten för premieförmåner medförde givetvis attlöntagare med sådan premieförmån fick ett i förhållande till andra kategorierskattskyldiga ökat utrymme för försäkringsavdrag. Den ovan angivna uppdelningenav försäkringsavdraget skall ses mot denna bakgrund och genomfördes för attbereda andra än löntagare möjlighet att med bibehållen avdragsrätt öka sittförsäkringsskydd i en mot de vanliga tjänstegrupplivförsäkringarna svarande män(prop. 1963:24, BeU 12). Härigenom tillgodosågs företagarna, för vilkaavgifterna till den allmänna sjukförsäkringen i regel var större än föranställda. tillstyrkte det i propositionen framlagdaförslaget till en sådan lösning men ansåg att maximibeloppet för det frivilligaförsäkringsavdraget borde bestämmas till 400 resp. . Enligt utskottetsmening skulle dessa maximibelopp medföra större rättvisa mellan olikakategorier skattskyldiga, stimulera till försäkringssparande och utgörakompensation för det lägre penningvärdet. En till betänkandet fogadreservation, som godtogs av , anslöt sig emellertid helt tillpropositionen. 1 reservationen anfördes bl. a. att företagarnas situationenligt förslaget i propositionen skulle förbättras i åtskilliga fall och att detej heller i övrigt förelåg tillräckliga skäl att uppräkna de i propositionenföreslagna beloppsgränserna. Reservanterna framhöll vidare att utvidgadeavdragsregler allvarligt skulle försvåra möjligheterna till en lösning av deti olika sammanhang framförda önskemålet om en definitiv källskatt. 1 sitt betänkande Förenklad löntagarbeskattning-FLB (SOU1972:1 1) uttalade utredningen om definitiv källskatt viss kritik motförsäkringsavdraget. Enligt utredningens undersökningkan vid taxering ca 2,8 milj. inkomsttagare beräknas åtnjuta avdragför försäkringspremier med sammanlagt ca 600 milj. kr. För ca 1,5 milj. avdessa torde avdraget understiga . och det beräknas i medeltal utgöra ca215 kr. förväntas komma att utnyttjas avsammanlagt ca 500 000 skattskyldiga. Försäkringsavdragets bibehållande har efter hand alltstarkare ifrågasatts. Skälet härför är i första hand att premierna i fråga iprincip är att hänföra till sådan privat levnadskostnad som eljest inte äravdragsgill vid beskattningen. Det har vidare gjorts gällande, att medutvecklingen det "socialt" betingade skälet för att medskattelagstiftningens hjälp stimulera ifrågavarande försäkringssparandealltmer mist sin tyngd. Frän de för utredningen aktuella synpunkterna är ettslopande av försäkringsavdraget till betydande fördel. visserligen att konstruera ett system för löntagaresbeskattning, som inte kräver ändrade materiella regler för inkomstberäkningen.Med hänsyn till att motiven för avdragsrätten denna saknar i och för signämnvärd betydelse för skattebördans fördelning numera måste anses svaga,synes dock, då avdragets tillgodoförande är ägnat att kompliceralöntagarbeskattningen, dess bibehållande med fog kunna ifrågasättas. 1972:77 föreslogs ändradebeskattningsregler för vissa gruppsjukförsäkringar (AGS) enligt kollektivavtalmellan SAF och LO. Som framgår av vad som anförts ovan jämställssjukförsäkring som tagits i samband med tjänst i princip medpensionsförsäkring, dvs. avdrag medges för premierna och utfallande beloppbeskattas. För att försäkringen skall anses tagen i samband med tjänst fordrasatt arbetsgivaren är skyldig att ha försäkringen enligt anställningsavtaleteller att han eventuellt tillsammans med arbetstagaren erlägger premiernaför försäkringen. Beträffande sjuk- eller olyckfallsförsäkring skall dessutomanmälan om försäkringens karaktär ha lämnats till försäkringsanstalten. Har anmälan inte lämnats till försäkringsanstalten, skallförsäkringen således inte anses tagen i samband med tjänst. Försäkringen följerdä de regler som gäller för kapitalförsäkring. Detta innebär att de premierarbetsgivaren erlagt för försäkringen betraktas som en avlöningsförmän för denanställde, och den anställde får - under förutsättning att han ägerförsäkringen avdrag för premierna inom ramen för försäkringsavdraget.Utfallande försäkringsbelopp beskattas ej. AGS har anordnats såsomgruppsjukförsäkring av detta slag. Förslaget i propositionen innebar motsvarande förenklingbeträffande AGS som för grupplivförsäkring, så att förmånen av fri försäkringinte skulle beskattas. Förslaget betecknades som ett provisorium i avvaktan påsjukpenningutredningens (S 1970:39) förslag. Departementschefen anförde bl.a: Jag är medveten om att en ordningmed skattefrihet för innebär att skattskyldiga med sådanförsäkringsförmån i själva verket får ett ökat utrymme för försäkringar medavdragsgilla i förhällande till andra kategorier skattskyldiga. Dessasenare måste erlägga väsentligt högre , om de genom frivillig försäkringvill skaffa sig motsvarande försäkringsskydd. Deras möjlighet till avdrag förprenrierna beror då pä det utrymme som står till buds genom det s. k. socialaförsäkringsavdraget. Ett par remissinstanser har med hänsyn till denna effektav skattefriheten ifrågasatt en höjning av detta avdrag. Med tanke på den omprövningav beskatlningssystemet som kan föranledas av sjukpenningutredningens kommandeförslag är jag emellertid inte beredd att nu ta upp frågan omförsäkringsavdraget. Man torde kunna utgä från att ett stort antalskattskyldiga inte i full utsträckning utnyttjar möjligheten till detta avdragenligt gällande bestämmelser och för dem kvarstår utrymme för motsvarandepremieavdrag. Med anledning av propositionenframställdes ett motionsyrkande av innebörd att företagare och andra, som intehar förmån av fri grupplivförsäkring, borde fä rätt till avdrag för erlagdapremier för motsvarande försäkringsskydd, vare sig premierna rymdes inom ramenför försäkringsavdraget eller ej. (SkU 1972:27),som redan tidigare samma är (SkU 1972:1 5) avstyrkt ett likalydandemotionsyrkande under hänvisning bl. a. till att de skäl som tidigare åberopatsmot en höjning av försäkringsavdraget alltjämt var bärande, fann i likhet meddepartementschefen att förslaget i fräga om undantag från beskattningbeträffande förmån av fri gruppsjukförsäkring inte borde inverka pä bedömningenav denna fräga. Den förordade skattefriheten för förmän av fri gruppsjukförsäkringutgjorde nämligen ett provisorium i avvaktan pä sjukpenningutredningensförslag, och det nuvarande försäkringsavdraget lämnade i allmänhet utrymme förmotsvarande premieavdrag. Begränsningen i avdragsrätten skulle vidare ses motbakgrund av att utfallande försäkringsbelopp inte beskattas. Skulle sjukpenningutredningensväntade förslag resultera i att ersättning pä grund av sjukförsäkringbeskattades, återverkade detta automatiskt på inställningen till frågan omavdragsrätten för premierna, vilket enligt utskottet givetvis skulle beaktasutan särskild utredning. 1 sitt nyssnämnda betänkande1972:15 anförde skatteutskottet följande. Motioner som innehållit yrkanden omhöjning av angivna beloppsgränser och som grundat sig pä liknande skäl som denu förevarande motionerna har vid upprepade tillfällen prövats av menalltid avslagits. Därvid har i huvudsak åberopats att en uppräkning av avdragetskulle medföra ett ej oväsentligt skattebortfall och i första hand gynnainkomsttagare med större inkomster. Mot en höjning har också anförts att genomförandetav en definitiv källskatt skulle försväras. Denna synpunkt bekräftas också idet av utredningen om definitiv källskatt numera framlagda betänkandetFörenklad löntagarbeskattning (SOU 1972:11). Utredningsmannen anför bl. a. attmotiven för försäkringsavdraget, som i och för sig saknar nämnvärd betydelseför skattebördans fördelning, numera måste anses svaga och ifrågasätter om inteavdraget bör slopas vid en förenklad löntagarbeskattning. Beträffande de rättvisesynpunkter som åberopas i motionen1972:850 vill utskottet framhålla att vissa ojämnheter vid beskattningen måsteaccepteras, om man i förenklingssyfte vill undanta vissa löneförmåner avspeciell karaktär och utan alltför stort värde frän beskattning. Betydelsen avatt förmän av fria för vissa grupplivförsäkringar (ca .) och -enligt förslag i prop. 1972:77 gruppsjukförsäkringar, AGS, (. )undantas från beskattning bör inte heller överdrivas i detta sammanhang. Detkan framhållas att förslaget i fräga om AGS utgör ett provisorium i avvaktan påsjukpenningutredningens förslag och att det nuvarande försäkringsavdraget iallmänhet är tillräckligt för de försäkringsutgifter som förekommer ipraktiken. finner de skäl som tidigare åberopats moten höjning av försäkringsavdraget alltjämt bärande, och några nyaomständigheter som bör föranleda ändrat ställningstagande till frågan har inteframkommit i motionerna. (SOU1972:60) ansåg att skatteplikt för utgående förmåner frän AGS-försäkringarborde införas som en konsekvens av sitt förslag om beskattning avsjukpenningförmäner. Ersättning från övriga enskilda sjuk- ocholycksfallsförsäkringar av kapitalförsäk- ringsnatur borde däremot enligt utredningen lämnas utanförbeskattningen med hänsyn till den begränsade omfattning de har. Vid remissbehandlingen framkom olika meningar i dettahänseende. 1973:49 med förslag till beskattning av sjukpenning m.m. anförde departementschefen att bl.a. praktiska skäl talade föratt. skattefriheten behölls för AGS-förmåner och ersättning på grund av AGS-försäkring. Genom att den maximala kompensationsnivän för försäkring ladesvid av inkomstbortfallet, skulle under sjukpenningtid utgående AGS- belopp komma att bli förhållandevis små. Enligt departementschefens mening fanns det därför inte anledning att lägga fram förslag om ändrade skatteregler beträffande dessa försäkringar. (SkU 1973:30) tillstyrkte propositionen,som också godtogs av . Av direktiven förlivförsäkringsskattekommittén (Fi 1971:07) framgår att utredningens uppdragnärmast är att ompröva vissa regler, som ansetts medföra opåkallade fördelarvid beskattningen. Denna omprövning skall även innefatta en bedömning avförsäkringssparandets omfattning och betydelse för det enskildahushållssparandet. Hos livförsäkringsanstalterna samlas omkring tvåmiljarder kr. Vid jämförelse med det totala hushållssparandet, omkring tremiljarder kr., utgör försäkringssparandet en inte obetydlig faktor isamhällekonomin inte minst genom dess längtidsbundna karaktär. Utan att sökavärdera för- eller nackdelar, av försäkringssparandet skall utredningen belysaåterverkningarna av ändrade beskattningsregler. Pä liknande sätt bör enbedömning i sammanhanget föras av den inverkan en ändring päbeskattningsområdet enligt givna riktlinjer kan tänkas få påförsäkringsgivarnas verksamhet. Det står de sakkunniga fritt att utreda ochlägga fram de förslag i särskilda skattefrågor inom ramen för det aktuellabeskattningsområdet som utredningsarbetet kan föranleda. I motionen anförs att ett stortantal löntagare åtnjuter skattefria förmåner av grupplivförsäkring ochgruppsjukförsäkring medan egenföre-tagare och andra, som inte åtnjuter sådanaförmåner, har avdragsrätt för erlagda försäkringspremier endast inom ramen fördet s. k. försäkringsäv-draget, högst . för ensamstående och . förmakar..Någon skillnad föreligger emellertid inte beträffande beskattningen avutfallande försäkringsbelopp. Enligt motionärernas uppfattning är det fränrättvisesynpunkt angeläget att personer som inte åtnjuter skattefriaförsäkringsförmåner tillerkänns rätt till avdrag för egenpremier förmotsvarande försäkringar, vare sig dessa ryms inom den nämnda beloppsgränseneller ej. De yrkar därför utredning av denna fräga. Som framgår av den redogörelsen har liknandemotionsyrkanden prövats av vid upprepade tillfällen men alltidavslagits. Som skäl härför har bl, a. anförts, att man måste acceptera vissa ojämnheter om man iförenklingssyfte vill undanta vissalöneförmåner av speciell karaktär och utan större värde från beskattning, ochatt betydelsen av de skattefria försäkringsförmånerna inte borde överdrivas idetta sammanhang. Dessa uttalanden från utskottets sida får delvis ses motbakgrund av att den förmånliga behandlingen av löntagarnas friagruppsjukförsäkring sågs som ett provisorium i avvaktan pä sjukpenningutredningensförslag angående beskattning av försäkringsförmåner vid sjukdom m. m. Därtillhar kommit tekniska svårigheter att lösa problemet utan generellaåterverkningar på försäkringsavdraget. En allmän höjning av försäkringsavdragethar utskottet av flera skäl ansett olämplig. Frågan har emellertid numera kommit i ett något annorlundaläge. Eftersom den lagstiftning om beskattade sjukpenningförmåner m. m., somgenomförts under vårriksdagen, inte lett till ändringar av de provisoriskaskattereglerna angående löntagares gruppsjukförsäkringar, har yrkandet imotionen i viss mån fått större tyngd . Genom denna nya lagstiftningtorde det också bli möjligt att söka nya lösningar i fråga om egenavgifter förgruppsjukförsäkringar och därmed sammanhängande frågor. Utformningen avförsäkringsbeskattningen är emellertid redan under översyn avlivförsäkringsskattekommittén, och avdragsreglerna vid beskattningen kommeratt utredas allsidigt inom 1972 års skatteutredning. Med hänsyn till vadutskottet anfört kan det förutsättas att dessa utredningar! samråd tar uppden i motionen berörda frågan till allsidig bedömning. Utskottet finner därföratt utredningsyrkandet i motionen inte påkallar någon åtgärd,varför utskottet avstyrker bifall till densamma. attriksdagen avslår motionen 1973:25 1. Närvarande: herrar (), i (m),(), (), herrar (), Josefson i Arrie(c), (), i (fp), Caristein (s), (), *(s), Stadling (s), i (s), i (c) ochSöderström (m), * Ej närvarande vid betänkandets justering.