bet · FW01KU20 · 1973-12-31 00:00:00 — Maj:t (statsrådet ) beslöt 21/4 1972 upphävainvand rarverkets beslut och visa ärendet äter till verket för ny behandling, eftersom särskilda skäl förelåg att redan nu upptaga klaganden tUl svensk medborgare. Maj:t erinrade dock om innehållet i 6 § tredje st. MbL. ' f) dispensgrund: nordisk medborgare (6 § andra st.) Exempel 33 (24/3 1972 nr 63): Ang. två finländska medborgare(mannen och hustrun 27 är), vilka vistats i sedan tvä är och tremånader. avslog genom skilda beslut 11/2 1972ansökningar om svenskt medborgarskap, eftersom sökandena inte uppfylldehemvistvillkoret enligt 6 § MbL. Besvär inkom tiU 22/2. I dessaanförde klagandena att mannen var kvalificerad att delta för i iMUnchen, vUket han förberett sig för under ett flertal år; medhänsyn till hans ålder ansågs detta vara hans enda olympiska chans. Beträffandemöjligheterna tUl god placering vid Olympiaden hänvisades till bifogadskrivelse från i vilken även hänvisades tillKungl. Maj:ts beslut redovisat ovan i exempel 12. fann i yttrande 3/3 det tveksamt om deskäl som klagandena anfört var tillräckliga för dispens frän hemvistvUlkoret.Vid bifall till mannens besvär ville verket inte motsätta sig att även hustrunupptogs till svensk medborgare. Av handlingarna i akten framgår bl. a. att hustrun varfödd i men hade flyttat tUl . Maj.t (statsrådet ) beslöt 24/3 1972 upphävainvandrarverkets beslut och visa ärendet åter till verket för ny behandling,eftersom särskilda skäl förelåg att redan nu upptaga klagandena tUl svenskamedborgare. Besvären lämnade utan bifall av Kungl. a) ej hemvist i riket Exempel 34 (5112 1969 nr 36): Ang. 32-årig brittisk medborgare(född tysk medborgare), som tidigare vistats i under sammanlagt och var gift med svensk medborgare. avslog 26/9 1969 ansökan om svensktmedborgarskap; ingen motivering lämnades i beslutet. Besvär inkom tUl lO/ll. I dessaanförde klaganden bl. a. att hon var gift med svenskmedborgare och hade tvä barn (nio och sju är), som var svenska medborgare.Vidare anfördes att famUjen flyttat in i nybyggt radhus iStockholm men fr. o. m. , då maken blivit försäljningschef vid ettstörre tyskt företag, flyttat tUl . Familjen avsåg dock att flyttatnibaka till sitt radhus i i juU 1970, då maken skulle bli företagetsförsäljningschef för . Slutligen anfördes att hon talade och skrevsvenska bra och kände sig som svenska. avstyrkte i yttrande 19/11 1969 bifalltill besvären, då klaganden utflyttat ur riket och sålunda inte uppfylldehemvistvillkoret enligt 6 § MbL och då vad hon anfört i besvären enligthittillsvarande praxis inte kunde läggas till grund för dispens frän nämndavillkor. Härvid framhölls fömtom ovan redovisade uppgifter att klagandenvar född tysk medborgare och i samband med tidigare äktenskap med numeraavliden brittisk medborgare förvärvat brittiskt medborgarskap. Maj:t (statsrådet ) beslöt 5/12 1969 lämnabesvären utan bifall, eftersom klaganden ej uppfyllde villkoret om hemvist iriket enligt 6 § MbL. Exempel 35 (U12 1970 nr 27): Ang. 23-årig dansk medborgare, somtidigare vistats i och 1959-68. avslog l/l 1 1969ansökan om svenskt medborgarskap, då hemvistvUlkoret enligt 6 § MbL ejuppfylldes. Besvär inkom tUl 10/12. I dessa(anförda av klagandens mor enUgt fullmakt) framhölls bl. a. att klaganden varfödd i och vistats i 1949-1959, men attfamiljen flyttat hem tUl igen 1959. Därefter hade hon gått i svenskaskolor från 6:e klass och till studentexamen . Efter studentexamen hadehon studerat språk vid tUl , då hon avbmtitstudierna för att resa tUl och studera språk på platsen. Sedanspråkstudierna där avslutats avsåg klaganden att här hemma åtemppta sinastudier vid . Hon ansåg sålunda att hon haft hemvist i Sverigesedan 1959 och fortfarande, "trots att hon för vistas iutlandet". avstyrkte i yttrande 14/1 1970 bifall tillbesvären, då klaganden var bosatt i ocharbetade där vid ett spanskt flygbolag och på gmnd härav inte uppfyUde hemvistvUlkoretenligt 6 § MbL. Vad hon anfört i besvären kunde, enligt verkets mening, inteläggas tiU grund för dispens från nämnda vUlkor. Maj:t (statsrådet ) beslöt 13/2 1970 lämnabesvären utan bifall; ingen motivering lämnades i beslutet. Exempel 36 (1511 1970 nr 16): 28-årig ungersk medborgare,som tidigare vistats i men vistatsutomlands för studier. avslog 17/4 1970 ansökan om svensktmedborgarskap, då sökanden inte uppfyllde vUlkoret om hemvist i riket enligt 6§ MbL. Besvär inkom till 1/6. I dessaanförde klagandens far (enligt fullmakt) dels att sonen f. n. studerade i LosAngeles och skulle återvända tUl , dels att sonen vid svenska konsulateti fått uppgift om att hans studier i inte skulle lägga någothinder i vägen för ett svenskt medborgarskap. avstyrkte i yttrande 18/6 bifall tillbesvären, då klaganden inte uppfyllde hemvistvillkoret enligt 6 § MbL och dåvad han anfört, enligt verkets mening, inte kunde läggas tUl gmnd för dispensfrån nämnda vUlkor. Härvid anfördes att klaganden kommit till i oktober1957, lämnat landet och därefter med undantag för besök här ijuli 1969 - vistats utomlands. vistades han i för studieroch, jämsides därmed, förvärvsarbete. Maj:t (t. f. regering) beslöt 15/7 1970 lämnabesvären utan bifall; ingen motivering lämnades i beslutet. Exempel 37 (2211 1971 nr 62): Ang. 48-årig tysk medborgare, somtidigare vistats i i sammanlagt . avslog 1 1/9 1970 ansökan om svenskt medborgarskap,eftersom sökanden inte uppfyUde hemvistvillkoret enligt 6 § MbL. Besvärinkom till 30/10. 1 dessa anförde klagan- a. att hon redan kommit tillSverige och uppfostrats i morfaderns hem, tills hon måståtervända tUl för att börja i skolan. Hon hade då endast kunnatsvenska, vUket alltid talats i hennes föräldrahem (tysk far, svensk mor), dåmodern ej lärt sig tyska. Även sedan klaganden börjat i skolan hade hontUlbringat sina ferier hos sina svenska släktingar. Efter krigsslutet hade honflyttat tUl , där hon 1958 arbetat som sjuksköterskapå lasarettet i . Modern hade följt med henne dit, men dä fadern, varsöde de svävat i fullständig ovisshet om, 195 5 återvänt frän fångenskap iSibirien hade båda föräldrarna bosatt sig i . hade klagandenhaft anstäUning med internationell anknytning vid i ,där hon tillhörde den svenska kolonin och av alla betraktades som svenska. Tillupplysning om sin ställning bifogade klaganden en skrivelse från den svenskesjömanspastorn i , som bl. framhöll att klaganden även av de tyska myndigheternaansågs som svenska - hon var skriven i och kyrkoskatten tUlföll svenskaGustav i , vUket beviljades endast svenska medborgare.Klaganden framhöll vidare att hon, så fort hon hade ledigt, besökte sitt hem iKalmar, där hon sedan är 1945 var mantalsskriven. Även hennes föräldrar brukadebo där nästan halva året. Enligt klagandens mening hade hon sin verkligahemvist i . I varje faU var hennes anknytning dit sä stark, att honsjälv kände sig såsom svenska. AUa hennes släktingar var svenskar och hon hadeständig kontakt med dem. Däremot var hennes far ende sonen och hon hade intenågon som helst släkt på hans sida. avstyrkte i yttrande 15/12 1970 bifall tUlbesvären, då klaganden inte uppfyllde hemvistvUlkoret enligt 6 § MbL och dä deskäl hon anfört i besvären, enligt verket, inte kunde läggas till gmnd fördispens frän nämnda villkor. Härvid framhöll verket bl. a. att klagandenvistats i 1922-1928, 1945-1958 och /61 samt tUlbringat sinasemestrar och viss annan fritid här. Hon var fortfarande kyrkobokförd i Sverigeoch hade bostadslägenhet här. Övrig tid hade hon vistats i , där ävenföräldrarna var bosatta. erinrade också om att klaganden ihändelse av bifall till besvären enligt tysk medborgarskapslag inte förloradetyskt medborgarskap, eftersom hon var bosatt i ; därigenom skulle hon,enligt verket, få dubbelt medborgarskap. Maj:t (statsrådet ) beslöt 22/1 1971 lämnabesvären utan bifall; ingen motivering lämnades i beslutet. Exempel 38 (115 1971 nr 78): Ang. 25-årig rumänsk medborgare,som tidigare vistats i . avslog 7/12 1970 ansökan om svensktmedborgarskap eftersom sökanden inte uppfyUde villkoret om hemvist i riketenligt 6 § MbL. Besvär inkom tUl ll/l 1971. I dessaanförde klaganden bl. a. att han efter ingenjörsexamen ej kunnat få någongod praktik i utan nödgats söka skaffa sig dylik utomlands för att sedan kunna bygga sig en tryggare fram rid iSverige. Han förklarade sig dock beredd att komma hem, om detta var nödvändigtför att få medborgarskapet. Han var emellertid övertygad om att han i så fallej skulle få något arbete utan behöva genomgå omskolningskurser. avstyrkte i yttrande 22/3 bifall tUlbesvären, dä klaganden enligt gällande praxis inte uppfyllde vUlkoret omhemvist i riket enligt 6 § MbL och då de skäl han anfört, enligt verketsmening, inte kunde läggas till gmnd för dispens från nämnda vUlkor. Härvidframhöll verket att klaganden kommit tUl , avlagtingenjörsexamen och arbetat vid en av störstabyggnadsfirmor. Av handlingarna i akten framgår ytterligare dels attföräldrarna på gmnd av läget i väntade hem klaganden ,dels att en f. d. övervakare för klaganden i skrivelse tUl Konungen hemställtatt förevarande medborgarskapsansökan skulle beviljas för att möjliggöra förklaganden att få arbete i . Några uppgifter om den tidigarebrottsligheten redovisas ej i departementsakten. Av invandrarverkets akt iärendet framgår dock att klaganden dömts 1964 till villkorlig dom för stöld och1967 tUl skyddstUlsyn för stöld m. m. Maj:t (statsrådet ) beslöt 7/5 1971 lämnabesvären utan bifall; ingen motivering lämnades i beslutet. Exempel 39 (1414 1972 nr 46): Ang. 29-årig jordansk medborgare,gift med svensk medborgare och utan hemvist i riket. avslog 15/10 1971 ansökan om svensktmedborgarskap, eftersom sökanden inte uppfyUde villkoret om hemvist i riketenligt 6 § MbL och tillräckliga skäl för dispens från nämnda vUlkor inteförelåg. Besvär inkom till 6/12. 1 dessaanförde klaganden att hon i nuvarande läge av israelisk administration avtidigare jordanska områden hade betydande svårigheter att förena sitt jordanskamedborgarskap med sina plikter som hustru till den svenske konsuln i Jerusalemoch som medarbetare i den svenska hjälpverksamheten där. Hon framhöll även attsvårigheterna kunde väntas öka, om det politiska läget i landet skärptes.Svenske ambassadören i tillstyrkte 25/11 och 1/12 - med hänvisning tUlde speciella skäl som förelåg - bifall till besvären. avstyrkte 11/2 1972 bifall till besvären,eftersom de skäl klaganden anfört inte föranledde verket att frångå sittställningstagande. Härvid framhölls att klaganden enligt varandepraxis inte uppfyUde vUlkoret om hemvist enligt 6 § MbL. Enligt denna praxiskunde, framhöll verket, utländsk kvinna som är gift med utomlands bosatt svenskmedborgare naturaUseras utan krav på hemvist. Äktenskapet skulle dock i sådantfall ha varat minst Uka som lagen kräver hemvisttid och makarna skullevara bosatta utanför hustruns hemland. Maj:t (statsrådet ) beslöt 14/4 1972 lämnabesvären utan bifall; ingen motivering lämnades i beslutet. Exempel 40 (6/10 1972 nr 36): Ang. 21-ärig dansk medborgare, föddi av svensk mor och dansk far, och bosatt här tiU medvissa avbrott. avslog 20/12 1971 ansökan om svensktmedborgarskap, eftersom sökanden inte uppfyllde villkoret om hemvist i riketenligt 6 § MbL. Besvär inkom tUl 3/2 1972. I dessaanförde klaganden bl. a. att han bortovaro återflyttat tUl och vistats i landet med undantag för kortareperioder av skollov, då han varit i sitt föräldrahem i Ärhus. TUl följd avvissa svårigheter på den svenska arbetsmarknaden hade han tagit anstäUning viden dansk-svensk veckotidning med redaktion i . Han hade emellertidfortfarande kvar sin lägenhet i . avstyrkte i yttrande 15/6 bifaU tillbesvären, eftersom klaganden saknade hemvist i riket. Härvid framhölls även attklaganden varit bosatt i från födelsen till samt undertiden augusti 1967juni 1968, och februarislutet avsommaren 1971. Han var dock, enligt verket, alltjämt kyrkoskriven i . Maj:t (statsrådet ) beslöt 6/10 1972 lämnabesvären utan bifaU; mgen motivering lämnades i beslutet. Enligt upplysning från departementet har klagandensjälv uppgett att han mestadels vistades i och att han personligen ejvar särskUt intresserad av att fä svenskt medborgarskap. b) ej tillräckligt lång tids hemvist i riket Exempel 41(5/12 1969 nr 33): Ang. 33-ärig ungersk medborgare,som vistats i och var gift mednaturaliserad svensk medborgare. avslog 19/9 1969 ansökan om svensktmedborgarskap; ingen motivering lämnades i beslutet. Besvär inkom tUl 20/10. 1 dessaanförde klaganden bl. a. att hennes make var svensk medborgare, liksom det häri landet födda barnet, och att hon ej tänkte återvända tUl sitt gamla hemland. avstyrkte i yttrande 13/11 bifall tiUbesvären, då klaganden enligt hittUlsvarande praxis ej uppfyUde hemvistvUlkoretenligt 6 § MbL. Maj:t (statsrådet ) beslöt 5/12 1969 lämnabesvären utan bifall, eftersom klaganden ej uppfyllde villkoret om viss tidshemvist i riket enligt 6 § MbL. Exempel 42 (1014 1970 nr 62): 44-årig rumänsk medborgare,som vistats i och sedan ungefär lika vargift med svensk medborgare. avslog 5/12 1969 ansökan om svensktmedborgarskap, eftersom sökanden inte uppfyUde villkoret om sju års hemvist iriket enligt 6 § MbL. Besvärinkom tUl 19/1 1970. 7 1973.4 saml. a. att hon var gift med svensk medborgareoch studerade vid samt därjämte var språklärare vidMedborgarskolan och ABF. Hon framhöll att hon hade anpassat sig väl tUlsvenska förhållanden och hade för avsikt att för alltid kvarstanna i Sverige.Vidare framhöUs att hon i samband med äktenskapets ingående lämnat sinanstäUning som domare i och även avvecklat sin advokatverksamhet där.Dä hon avsåg att idka juridisk verksamhet här i riket behövde hon svensktmedborgarskap. avstyrkte i yttrande 26/2 1970 bifaU tUlbesvären. Härvid framhöU verket att klaganden, som tagit hemvist i iaugusti 1965, ingått äktenskap med svensk medborgare i juU 1965, men attsammanlevnaden mellan makarna upphört . Med hänsyn härtUI ansågsenligt hittUlsvarande praxis klagandens äktenskap med svensk medborgare inteutgöra skäl för dispens från villkoret om sju års hemvist enligt 6 § MbL. Vadhon anfört i besvären kunde, enligt verkets mening, inte läggas tUl grund fördispens från nämnda vUlkor. Maj:t (statsrådet ) beslöt 10/4 1970 lämnabesvären utan bifall; ingen motivering lämnades i beslutet. Exempel 43 (10/4 1970 nr 64): Ang. 63-årig ungersk medborgare,som vistats i och var gift mednaturaliserad svensk medborgare. avslog 22/1 1970 ansökan om svensktmedborgarskap, eftersom sökanden inte uppfyUde vUlkoret om viss tids hemvist iriket enligt 6 § MbL. Besvär inkom tiU 20/2. I dessaanfördes endast att naturaUsation borde kunna bevUjas trots att hemvisttiden ejvar sju är, eftersom klaganden ingått äktenskap med svensk medborgare. avstyrkte i yttrande 26/2 bifall tUlbesvären, då klaganden enUgt hittUlsvarande praxis inte uppfylldehemvistvillkoret enligt 6 § MbL. Kungl Maj:t (statsrådet ) beslöt 10/4 1970 lämnabesvären utan bifall; ingen motivering lämnades i beslutet. Exempel 44 (2115 1970 nr 112): Ang. 28-ärig grekisk medborgare,som vistats i och tidigare vistats härsammanlagt drygt ett är samt var gift med svenskmedborgare. avslog 16/1 1970 ansökan om svensktmedborgarskap, eftersom sökanden inte uppfyllde vUlkoret om viss tids hemvist iriket enligt 6 § MbL. Besvär inkom tUl 23/2. I dessaanförde klagandens hustm (enligt fuUmakt) bl. a, att de tyckte mycket om attresa och inte kände tUl att hemvisttiden kunde anses avbmten av dylika resor.Vidare hade maken en 101-årig farmor på , som det bedömdes vara riskabeltatt besöka med hänsyn till den nuvarande grekiska militärregeringen. avstyrkte iyttrande 11/3 bifall tUl besvären, då klaganden enligt hittillsvarande praxisinte uppfyllde vUlkoret om viss tids hemvist enligt 6 § MbL och då vad hananfört i besvären, enUgt verkets mening, ej kunde läggas tUl gmnd för dispensfrån nämnda villkor. Av den inom departementet upprättade akten i ärendetframgår bl. a. att klaganden kommit till , att han vargift med en svenska och att makarna hade ett barn, fött 1968.Under fyra månader 1966 och 1967 hade han vistats på , därhan hade en bar. hade han även gjort en resa tUl . Kungl Maj:t (statsrådet ) beslöt 27/5 1970 lämnabesvären utan bifall; ingen motivering lämnades i beslutet. Exempel 45 (5/6 1970 nr 77-79): Ang. tre polska medborgare (mannen53 år, hustmn och dottern 24 är), som vistats i sedan drygt sexär med visst avbrott. avslog 30/1 1970 genom tre skUda beslutansökningar om svenskt medborgarskap, eftersom sökandena inte uppfyUdevillkoret om sju års hemvist i riket enligt 6 § MbL. Besvär inkom tUl 10/3. 1 dessaanfördes att motivet för vädjan om ett tidigare beviljande av svensktmedborgarskap var att de sedan fyra och ett halvt är, dvs. från det de fåttpoUtisk asyl i , som varmaste önskan haft att "stabUiseralivet", vUket endast var möjligt genom ett svenskt medborgarskap. avstyrkte i tre yttranden 6/5 1970 bifalltUl besvären, då vad klagandena anfört i besvären, enligt verkets mening, intekunde läggas till grund för dispens från hemvistvUlkoret. I en bifogad PManförde verket bl. a. att mannen tillträtt diplomatisk tjänst iStockholm och att han och hans famUj sökt politisk asyl här iriket. 1 början av 1966 hade famUjen lämnat i avsikt att emigrera tUlUSA men återvänt hit . Maj:t (statsrådet . ) beslöt 5/6 1970lämna besvären utan bifall; ingen motivering lämnades i besluten. Exempel 46 (5/6 1970 nr 80): Ang. 30-ärig jordansk medborgare,som vistats i sedan drygt sju är, en del av tiden som SIDA-stipendiat. avslog 27/2 1970 ansökan om svensktmedborgarskap, eftersom sökanden inte uppfyllde villkoret om hemvist i riketenligt 6 § MbL. Besvär inkom till 6/4. 1 dessaanförde klaganden bl. a. att han tUl 196 7 varit SIDA-stipendiat,vUken rid ej tUlgodoräknats honom. Pä grund av krigstUlständet i hans hemlandhade han ej kunnat återvända dit. Vidare framhölls att hans familj ejlängre fanns kvar i hemlandet, då den emigrerat till , och att hanönskade kvarstanna i och få medborgarskap. Han hade arbetstillståndoch var anställd som ingenjör hos en professor och ansåg att han i hade anpassatsig väl tUl svenska förhållanden. avstyrkte i yttrande 6/5 1970 bifall tUlbesvären, då klaganden inte uppfyUde hemvistvillkoret enligt 6 § MbL. Härvidanförde verket att klaganden hade vistats i som UNRWA*-praktikantoktober 1962-september 1963 och som SIDA-stipendiat ,varefter han haft anställningar här som ingenjör. Enligt gäUande praxis ägdeSIDA-stipendiat inte tUlgodoräkna sig sin stipendiattid i såsomkvalifikationstid för förvärv av svenskt medborgarskap. För kännedom bifogade verket ett yttrande av SIDA 14/31969 i annat medborgarskapsärende, i vilket SIDA gett sin syn på frågan omnaturaUsation av SIDA-stipendiat. Av detta yttrande framgår bl. a. att SIDA:sstipendiatverksamhet hade till mål att komplettera och stödja egnaansträngningar att utbilda kvalificerad arbetskraft på områden av väsentligbetydelse för den ekonomiska och sociala utvecklingen i dessa länder. VarjeenskUt stipendiatärende fömtsatte att överenskommelse träffats meUan myndigheternai de båda länderna, vUken bl. innebar att SIDA åtog sig att verka för attden utsedda stipendiaten efter avslutad utbildning skulle återvändatill hemlandet. En SIDA-stipendiat som utbUdades i fick sålunda ansesvistas här på ansvarig hemlandsmyndighets uppdrag och ej som privatperson,vartill kom att stipendiaten såväl vid ansökningstillfället som understipendiattiden hade för avsikt att återvända till hemlandet för att därnyttiggöra sin utbUdning för hemlandets räkning. (Avsteg från det av SIDA iyttrandet närmare beskrivna förfaringssättet gjordes i princip endast för flyktingstipendiater. )I detta sammanhang erinrade SIDA även om att den som vistades i på sitthemlands uppdrag (och här åtnjöt diplomatisk immunitet) inte ansetts ägahemvist här och hävdade, att de överväganden som låg till grund för dennapraxis i inte ringa mån torde fä anses vara tiUämpliga även i fråga om SlDA:sstipendiater. Maj:t (statsrådet ) beslöt 5/6 1970 lämna besvären utan bifall; ingen motivering lämnadesi beslutet. Exempel 47 (24/7 1970 nr 33): Ang. 27-årig statslös f. d.tjeckoslovakisk medborgare, som vistats i och sedanknappt var gift med svensk medborgare. avslog 9/1 1970 ansökan om svensktmedborgarskap, eftersom sökanden - som uppgavs vara tjeckoslovakisk medborgare-inte uppfyllde vUlkoret om viss tids hemvist i riket enligt 6 § MbL. Besvär inkom till 20/2. 1 dessaanförde klaganden efter en redovisning av vissa uttalanden rörande praxis idetta slag av ärenden i SOU 1966:20 s. 13 och 18 samt prop. 1968:158 s. 74 -bl.a. att enligt praxis erfordrades endast hemvist i riket samt ett årsäktenskap, dä utländsk kvinna var gift med infödd svensk man. * United Nations Relief and WorksAgency (handhar bl. a. frågor ang. Palestinaflyktingarna). upplysningar frän invandrarverket hade dock praxis skärptsoch det krävdes nu hemvist i riket samt äktenskap. Dennaskärpning vände sig klaganden mot som ologisk dä det förr, när invandrarkvinnanbetraktades som ett "bihang" tUl mannen, arbetade i hemmet ochsäkerligen var socialt isolerad, krävdes för anpassningtUl svenska förhållanden, medan det , när invandrarkvinnan blivit merasjälvständig, ofta förvärvsarbetade och hade omfattande sociala kontakter m.m., krävdes betydligt för anpassning tUl svenska förhållanden. Klagandenhävdade vidare att det starkt skärpta kravet innebar en alltför härd ochosmidig övergång och framhöll att hon inte kunnat finna något uttalande fråndepartementschefen som bekräftade invandrarverkets nya praxis. Klagandenpåpekade också att invandrarverket ej beaktat att hon varstatslös, trots att hon i febmari 1969 tUl verket översänt bevis för föriustenav sitt tjeckoslovakiska medborgarskap. Avslutningsvis hemställde hon i förstahand att Kungl. Maj:t måtte ogUtigförklara invandrarverkets beslut och förklarahenne för svensk medborgare, i andra hand att ärendet skulle återförvisas tUlinvandrarverket för prövning om naturaUsation för att undanröja statslöshetensamt i tredje hand att ärendet skulle "återpassas" tUl invandrarverketoch där vUa tUl dess kravet på hemvisttid uppfyUts, varefter invandrarverketmåtte bifalla förevarande ansökan om medborgarskap. Som formell grund föråterförvisningen tUl invandrarverket anförde klaganden att hon felaktigtbetecknats som tjeckoslovakisk medborgare. Hon hemställde även om att Kungl.Maj:t "torde utfärda instruktioner samt förklaringar av praxis tUlsamtliga utredande och handläggande myndigheter samt ålägga personal attiakttaga försiktighet i uttalanden om naturalisationsfrägor". avstyrkte i yttrande 8/4 1970 bifall tUlbesvären, då "enligt nu gällande praxis" klaganden inte uppfyUdevUlkoret om viss tids hemvist enligt 6 § MbL och dä vad hon anfört i besvären,enligt verkets mening, inte kunde läggas till gmnd för dispens från nämndavUlkor. Beträffande klagandens hänvisningar tUl tidigare redovisad praxisanförde verket, att "praxis i medborgarskapsärenden tUl följdav kvinnans allt självständigare ställning gått mot en enhetligare bedömning avmanliga och kvinnliga sökande" och att det, när det gällde kravet påhemvisttid för utländsk medborgare gift med svensk medborgare, numeratUlämpades samma dispensregler för män och kvinnor. Denna ändring av praxis,som utbildats hos Kungl. Maj:t i och som invandrarverketenligt prop. 1968:158 hade att följa, innebar att kravet på hemvisttid ochäktenskapets varaktighet skärpts betydligt för kvinnor och i motsvarande gradsänkts för män. 1 enlighet med klagandens begäran bereddes hon 29/5 1970tUlfälle att senast 8/6 inkomma med påminnelser med anledning avinvandrarverkets yttrande. Dylika påw;««e/5er inkom till inrikesdepartementet8/6. I dessa anförde klaganden bl. a. att hon förlovat sig ochvid vistelsen i kunnat tala och förstå svenska samt att honefter giftermålet kommit till . Dä maken bUvit arbetslösoch de inte längre haft någon bostad, hade hon tillfälligt återvänt till Pragoch sedan allt var klart kommit åter tUl i juU 1967. Under hela tidenhade hon studerat svenska språket och svensk samhällslära och arbetat hårt för att anpassa sig tUl svenska