bet · FW01JoU48 · 1973-12-31 00:00:00 — Jordbruksutskottetsbetänkande nr 1973 JoU 1973:48 betänkande i anledning av motionerangående skydd mot nedskräpning. I motionen 1973:90 av herrarBörjesson i (c) och i Bäckmora (c) hemställs att riksdagenhos Kungl. Maj:t anhåller om förslag tUl åtgärder för att avlägsna maktuellaanslag och affischer i enlighet med vad i motionen anförts. I motionen 1973:337 av herrStrömberg m. fl. (fp) hemställs att hos Kungl. Maj:t begär attnaturvårdsverket får i uppdrag att utfärda direktiv i syfte att åtgärda ochförebygga nedskräpning längs stränder som förorsakas av vattenreglering,flottning m. m. I motionen 1973:935 av herrarSvanström (c) och GUmnér (c) föreslås att beslutar att hos Kungl.Maj:t hemställa om utredning och förslag om särskilt statligt stöd förgenomförande av kampanjer mot nedskräpning av naturen vid kuster och iskärgårdar. I motionen 1973:90 påtalas denstörande inverkan på landskapsbilden som uppstår genom att gamla inaktuellaanslag och affischer hänger kvar och skräpar på anslagstavlor e. d.Motionärerna anser att det borde vara en absolut skyldighet för den somanbringar ett anslag på en anslagstavla eUer sätter upp en affisch att ocksånedtaga densamma. EnUgt motionärernas mening borde det finnas en ansvarigutgivare för meddelanden i form av anslag eller affischer. Uppgift om vem somsålunda var ansvarig skuUe stå angivet på ifrågavarande meddelande.Motionärerna, som anför att ett genomförande av ett sådant system skulleverksamt bidra till att förbättra förhäUandena i nu förevarande avseende,föreslår att hos Kungl. Maj:t anhåller om förslag till åtgärder iangivna syfte. Enligt 22 § första stycket naturvårdslagen får tavla,skylt, inskrift eller därmed jämförlig anordning för reklam, propaganda ellerliknande ändamål ej finnas varaktigt anbringad utomhus utan länsstyrelsenstillstånd. Enligt andra stycket samma paragraf gäller vissa undantagsreglerrörande bl. a. anslagstavla för meddelanden om kommunala angelägenheter m. m.samt anordning som tjänar till upplysning om på stället bedriven affärsrörelseeller annan verksamhet. Dock må hos sökas tillstånd jämvälbeträfffande här avsedd anordning. Om densamma anbringas utan eller i strid motgivet tillstånd och befinns vara uppenbart vanprydande i landskapsbUden, målänsstyrelsen meddela föreläggande 16 saml Nr 48 om att anordningen skall avlägsnas eller att annanerforderlig åtgärd skall vidtas. EnUgt 37 § naturvårdslagen kan den somuppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot 22 § första stycket dömas till bötereller fängelse . Vid meddelande om föreläggande enligt 22 §andra stycket får enligt 39 § utsätta vite. Till de i 22 § första stycket avsedda anordningarna räknasi princip även affischer på träd, plank, bergväggar o. d., men i praktikentorde de mera sällan uppfylla bestämmelsens krav på varaktighet. En affisch kannämligen inte anses varaktigt anbringad, när den är av vanhgt förgängUgtpappersmaterial och ej heller då den avser någon snart förestående tUldragelse.Har däremot en affisch, som anbringats annorstädes än på en vederbörligentillåten annonstavla eUer liknande anordning, gjorts mera beständig genomplastbehandling e. d., och avser den ej en snart förestående händelse, tordeaffischören böra anses ha brutit mot förevarande bestämmelse, om han inteutverkat tillstånd för affischeringen. Detsamma gäller, om en sådan affisch avbeständigt material visserligen avsett en bestämd tilldragelse men kvarsitteravsevärd tid därefter. I övrigt gäller att kvarlämnade och trasiga affischer isamma mån som annat pappersavfaU faller under naturvårdslagens särskUdabestämmelser tUl skydd mot nedskräpning. Utskottet viU erinra om att utskottet ianledning av en motion i hithörande fråga framhöll angelägenheten av att kommatill rätta med det alltmera utbredda oskicket att genom otillåten affischeringorsaka skadegörelse och nedskräpning i landskapet. Som redovisats anvisade bl.a. naturvårdslagen vissa möjligheter härtill. Utskottet utgick från att berördamyndigheter och organ hade sin uppmärksamhet riktad på problemet och vidtog deåtgärder som var möjliga härvidlag. Med hänsyn härtill och jämväl mot bakgrundav att naturvårdskommittén vid sin översyn av naturvårdslagen bl. a. hade attpröva huruvida nuvarande skyddsformer var ändamålsenUga fann sig utskottet dockinte böra påkalla någon åtgärd i anledning av motionsyrkandet. Riksdagenbeslöt i enlighet med utskottets förslag (JoU 1972:31). Enligt utskottets mening får de uttalanden som gjordes vidföregående års riksdag i frågan anses alltjämt äga giltighet. I vad gäUer den i motionen 1973:90 berörda frågan omangivande av ansvarig utgivare på en affisch e. d. vill utskottet nämna attnaturskyddsutredningen, vars förslag låg tUl grund årsnaturskyddslag, berörde närliggande spörsmål i sitt betänkande SOU 1951:5.Utredningen anförde att det ur bevisningssynpunkt givetvis skulle vara av värdeom en affisch upptog namnet på den som låtit sätta upp affischen. Emellertidfann utredningen att erforderlig utredning ändå, bortsett från vissaundantagsfall, kunde förebringas utan större svårigheter. Ett stadgande iangivet syfte skulle i första hand komma att beröra tryckta affischer samtskulle därför nödvändiggöra ändring av tryckfrihetsförordningen. Utredningenansåg sig inte böra föreslå något sådant stadgande. Under hänvisning tUl vad i det föregående anförts föreslårutskottet att motionen 1973:90 inte föranleder någon åtgärd. I motionen 1973:337 berörs fråganom skärpta åtgärder mot den form av nedskräpning som uppstår till följd avutebliven eller ofullständig skogsröjning i samband med vattenregleringsföretag.Oavsett vad vattendomstol i de enskUda faUen kan ha föreskrivit visar enligtmotionärerna erfarenheten att stubbar och träd på många håll belamrarvattendrag och stränder. Företeelsen är inte bara en estetisk angelägenhet,betonar motionärerna, som pekar på att t. ex. båtar och fisknät kan skadas ochatt badplatser kan göras oanvändbara. Motionärerna anser det nödvändigt attriksdagen klart säger ut att ifrågavarande följdverkningar av vattenbyggnadsföretagoch Uknande ingrepp i vattendragen skaU motverkas kontinuerligt. Sammauttalande bör gäUa flottningsföreningarnas ansvar för städning av flottlederna.Motionen utmynnar i en hemstäUan att ges uppdrag att utfärdadirektiv i syfte att åtgärda och förebygga sådan nedskräpning varom nu ärfråga. Utskottet vill för sin del understryka angelägenheten avatt verksamma åtgärder vidtas i syfte att komma tiU rätta med de avmotionärerna påtalade olägenheterna tUl följd av bristande röjning ellerstädning vid vattenreglerings- eller flottningsföretag. Som även anförs imotionen ger emellertid vattendomstol i samband med tillåtlighetsprövningen avett regleringsföretag ofta föreskrifter om skyldighet för sökanden att vidtagaröjningsarbeten m. m. TiUsynen över hur sådana föreskrifter efterlevs synesnärmast falla inom ramen för övervakande verksamhet inom länet.I vad gäUer åtgärder mot skada eller nedskräpning i anledning av ilandflutetflottningsvirke kan under vissa förutsättningar förelägga flottningsstyrelsenatt återföra virket tUl flottleden. EnUgt utskottets mening har ej redovisats tUlräckliga skälför att i förevarande sammanhang ålägga den uppgift somåsyftas i nu behandlad motion. Utskottet föreslår att motionen lämnas utanriksdagens åtgärd. Enligt motionen 1973:935 bör Kungl.Maj:t verkställa utredning och framlägga förslag om särskilt statligt stöd förgenomförande av kampanjer mot nedskräpning av naturen vid kuster och iskärgårdar. Motionärerna framhäUer att den statliga rikskampanj som pågår ärmycket angelägen men att det trots allt sker en betydande nedskräpning. SärskUtnämns den nedskräpning som bUr en följd av det ökande antalet fritidsbåtar. Utskottet får erinra om att en motion med samma yrkandebehandlades av förra årets riksdag utan att föranleda någon åtgärd (JoU1972:55). Utskottet erinrade vid behandlingen av sagda motion bl. a. om att manfrån statens sida stött särskUda kampanjer motnedskräpning i samt och läns skärgårdar. Vidarenämndes att fritidsbåtutredningen enligt sina direktiv skuUe överväga åtgärderför att motverka förorening från fritidsbåtar. Någon omständighet som skulletala för att förevarande motionsyrkande skulle behöva föranleda någonriksdagens särskUda åtgärd har enligt utskottets uppfattning inte framkommit. 1. lämnar motionen1973:90 utan åtgärd, 2. lämnar motionen1973:337 utan åtgärd, 3. lämnar motionen1973:935 utan åtgärd. På jordbruksutskottets vägnar . Närvarande: herrar i Skegrie (c), Mossberger (s),i (s)*, (), herrar (). ()*,(), i (s), (), (), fruLindberg (s), herrar Krönmark (m), i Holmgården (c), iStorfors (s) och (). * Ej närvarande vid betänkandets justering. av och (båda fp) som anser att dels det avsnitt av utskottetsyttrande på s. 3 som börjar med "Utskottet viU" och slutar med"åtgärd" bort ha följande lydelse: Utskottet vill----------- (lika med utskottet)-------- eUer flottningsföretag.Som även anförs i motionen ger vattendomstol i samband medtillåtlighetsprövningen av ett regleringsföretag ofta föreskrifter omskyldighet för sökanden att vidtaga röjningsarbeten m. m. Oavsett detta visarsom nämnts i det föregående erfarenheten att stubbar eUer andra trädrester oftabelamrar vattenmagasin och stränder. På många håll orsakas även olägenheter avstockar och trädavfall som blivit kvar utefter stränderna efter flottning.Enligt utskottets mening talar starka skäl för att såsomföreslås i motionen 1973:337 ges uppdrag att utfärda direktiv i syfte attåtgärda och förebygga nedskräpning längs stränder efter vattenreglering,flottning m. m. dels utskottets hemstäUan under 2 bort ha följandelydelse: 2. i anledning av motionen 1973:337som sin mening ger Kungl. Maj :t tUl känna vad utskottet anfört angåendeåtgärder mot nedskräpning av stränder vid vattenreglering m. m.. GOTAB 73 5405 S 1973