bet · FW01KU29 · 1973-12-31 00:00:00 — Konstitutionsutskottetsbetänkande nr 1973 KU 1973:29 betänkande med anledning av motionom vidgad besvärsrätt för kommunalt anställda m. fl. I motionen 1973:120 av herrarPetersson i (fp) och i (fp) hemställs "attriksdagen hos Kungl. Maj:t begär utredning och förslag thl besvärsrätt, så atträttstryggheten för kommunalt anställda och sökande av kommunala anställningarsom ej är kommunmedlemmar blir likvärdig med kommunmedlemmars i vad gäller egentjänstetillsättning, entledigande, disciplinära åtgärder m. Med hänvisning till de nu gällande kommunalabesvärsreglerna anför motionärerna bl. a. att rättstryggheten ännu ej ärtillfredsställande för de kategorier av kommunall anställda och sökande avkommunala anställningar som ej är kommunmedlemmar. Enligt motionärernas meningbör alla kommunalt anställda befattningshavare eller sökande till kommunalabefattningar ha samma rättigheter i vad gäller "deras egensituation". Beträffande de närmare motiveringarna hänvisas till motionen. Gällande rätt m. m. Besvär över beslut av kommunalamyndigheter kan anföras antingen som kommunalbesvär eller somförvaltningsbesvär. Beslämmelserna om förvaltningsbesvär, vilka kan anförasinom området för kommunernas specialreglerade förvaltning och endast av den somberörs av ifrågavarande kommunala organs beslut, behandlas inte närmare idetta sammanhang. Bestämmelserna om kommunalbesvär finns i 76 §kommunallagen (1953:753), 80 § kommunallagen (1957:50) för och 78 §landstingslagen (1954:319). Reglernas innebörd kan i korthet beskrivas sålunda,att endast kommunmedlem har besvärsrätt, att besluten endast kan angripas påvissa i lag bestämda grunder - besvärsprövningen avser beslutets laglighet,inte dess lämplighet - samt att besvärsmyndighelen visseriigen kan undanröjadet kommunala beslutet, om detta visas behäftat med någon av nämnda brister,men inte har rätt att sätta annat beslut i det undanröjdas ställe. Kommunmedlem är enligt 2 § kommunallagen "envar, somär där mantalsskriven, ävensom var och en, vilken, utan att vara mantalsskriveni kommunen, därstädes äger eller brukar fast egendom eller är taxerad lillallmän kommunalskatt". Samma definition ges i 2 § kommunallagen förStockholm, medan enligt 3 § landstingslagen medlem av landstingskommun är "envar, som är medlem av kommun inom landstings- 1 1973.4 saml. kommunens område". Från regeln om kommunmedlems exklusiva besvärsrätt görsemellertid ett undantag för det fall all besvärsnämnd inrättats. Bestämmelserhärom finns i resp. 76 § 3 mom. kommunallagen, 80 § 3 mom. kommunallagen förStockholm och 78 § 3 mom. landstingslagen. Besvärsrätt i mål som faller undersådan nämnds prövning dvs. rörande vissa beslut om tjänstetillsättning, förordnande,entledigande eller disciplinär åtgärd tillkommer nämligen enligt nyssnämndastadganden den som är missnöjd med beslutet, oavsett om han är kommunmedlemeller inte. Motivet för denna avvikelse från kommunalbesvärsreglerna är attklagan hos besvärsnämnden endast avser att påkalla ingripande från ett rentkommunalt kontrollorgan och inte att utlösa den statliga legalitets-kontrollenöver kommunen. Vid talan mot besvärsnämndens utslag gäller emellertidhuvudreglerna atl icke-kommunmedlem saknar klagorält, att kommunmedlem varsbesvär ogillats av nämnden har fullföljdsrätt samt att varje kommunmedlem harrätt att överklaga beslut varigenom nämnden har ändrat det ursprungligabeslutet. Del bör även nämnas alt besvärsprövningen hos besvärsnämndomfattar inte endast beslutets laglighel utan även dess lämplighet. 1 förarbetena till kommunallag behandlades bl. a.frågan om en generell besvärsrätt för annan än kommunmedlem med avseende påbeslut om tjänstetillsättning, vissa entreprenadfrågor m. m. En dylikutomkommunal besvärsrätt avvisades emellertid, då den ansågs innebära ett visstinkräktande på den kommunala självbestämmanderätten. Enligt vaddepartementschefen närmare utvecklade i propositionen (1953:210) var detkommunala besvärsinslitutets funktion närmast att möjliggöra en omprövning avstatlig myndighet av kommunala besluts överensstämmelse med lag ellerförfattning. Departementschefen ansåg att det i princip var riktigt att låtakommunmedlemmarna i varje särskilt fall ensamma avgöra om ett kommunalt organsbeslut vid sidan av den specialreglerade förvaltningen skulle underkastassådan kontroll (prop. s. 196). (KU 1953:22) anslöt sigtill denna uppfattning och förordade därför att regeln om kommunmedlemsexklusiva besvärsrätt bibehölls orubbad. Utskottet ville dock härmed intebestrida "atl i vissa situationer besvärsrätt även för annan änkommunmedlem kan te sig berättigad, t. ex. beträffande beslut om disciplinäråtgärd mot befattningshavare, som är bosatt utom kommunen" (KU s.60). Med hänvisning till bl. a. de skäl som departementschefen hade utvecklat ipropositionen borde dock enligt utskottets mening en dylik vidgning avbesvärsrätlen inte tagas under övervägande i detta sammanhang. Utskottetanförde vidare att "överhuvud torde de fall, där besvärsrätl för annan änkommunmedlem undantagsvis kan komma ifråga, lämpa sig bättre för en reglering ispecialförfattning än i kommunallag" (KU s. 60). En särställning intog enligt utskottet dock frågan ombesvärsrätt hos den särskilda besvärsnämnd som kommunerna skulle få möjlighetatt inrätta för ärenden angående tjänstetillsättningar m. m. Med hänvisninglill utskottets uttalanden vid tidigare tillfällen, då fråga väckts i om beredande av möjlighet till materiell omprövning avkommunala tjänstetillsättningsbeslut ansåg utskottet att det inte kunde komma ifråga att förlägga en sådan prövning rill en statlig besvärsinstans. Då besvärsnämndenutformats som ett rent kommunalt organ och dess inrättande helt berodde påkommunens beslut ansåg utskottet att några invändningar mot den föreslagnaordningen inte kunde göras frän den kommunala självstyrelsens synpunkt. Eftersomklagan hos besvärsnämnden ej åsyftade en prövning av statlig myndighet hadeutskottet från principiella synpunkter sålunda inte någon erinran mot en tilläven icke-kommunmedlem som berördes av beslutet vidgad besvärsrätl (KU s.63-64). I sitt utlåtande (KU 1967:43) med anledning av motioner omobligatorisk besvärsnämnd anförde att bärandeskäl ej anförts för att frångå ordningen med besvärsnämnd somfakultativt organ, vars inrättande beror på beslut av den ifrågavarandekommunen. Utskottet beaktade härvid särskilt att det fortfarande fanns ettstort antal mindre kommuner där beslut av beskaffenhet att kunna överprövas avbesvärsnämnd sällan förekom och framhöll att inte heller i åtskilliga störrekommuner något praktiskt behov av besvärsnämnd torde ha gjort sig gällande. Ettåläggande för kommunerna att inrätta besvärsnämnd skulle enligt utskottetsmening också innebära ett visst avsteg från den allmänna principen omkommunernas självbestämmanderätt. 1 enlighet med utskottets hemställan beslötriksdagen att motionerna inte skulle föranleda någon åtgärd. I motionen föreslås all kommunaltanställda och sökande av kommunala anställningar som ej är kommunmedlemmarskall få en vidgad besvärsrätt rörande tjänstetillsättning, entledigande,disciplinära åtgärder m. m. Motionärerna önskar atl hos Kungl. Maj:tbegär utredning och förslag härom. Vad först beträffar besvär inom området för kommunernasspecial-reglerade förvaltning, s. k. förvaltningsbesvär, gäller atl den somberörs av vederbörande kommunala organs beslut har besvärsrätt. Här görssålunda ingen skillnad i fråga om besvärsrätt mellan kommunmedlemmar och andra. Beträffande den icke specialreglerade förvaltningen fårendast s. k. kommunalbesvär anföras. Denna besvärsrätl tillkommer endast kommunmedlemmar.För kommunalbesvär gäller vidare att besluten endast kan angripas på vissa ikommunallagarna bestämda grunder. Från regeln om kommunmedlems exklusivabesvärsrätt i detta hänseende görs dock undantag för det fall att kommunalbesvärsnämnd har inrättats. Besvärsrätt till besvärsnämnd i mål somfaller under sådan nämnds prövning, dvs. rörande vissa beslut omtjänstetillsättning, förordnande, entledigande eller disciplinär åtgärd,tillkommer nämligen den som är missnöjd med beslutet, oavsett om han ärkommunmedlem eller inte. Denna avvikelse från kommunalbesvärsreglerna motiverasav att klagan hos besvärsnämnden endast avser alt påkalla ingripande från ettrent kommunalt kontrollorgan och inte att utlösa den statligalegalitets-kontrollen över kommunen. Med hänvisning till bl. a. principen omkommunernas självbestämmanderätt har ställt sig avvisandetill inrättande av besvärsnämnd som obligatoriskt organ. Enligt utskottets mening är det väsentligt att denkommunala självstyrelsen inte onödigtvis regleras och binds av olika slag avföreskrifter utan att kommunerna i största möjliga utsträckning får bedriva sinverksamhet i de former och på det sätt de själva finner lämpligast. Den ikommunallagarna införda möjligheten för kommun, som så önskar, att inrätta ensärskild besvärsnämnd kan ses som ett uttryck för denna princip. Även om kommun inte inrättat särskild besvärsnämnd anserutskottet att det inte är påkallat att bryta den i kommunallagarna fastlagdaprincipen om kommunmedlemskap som förutsättning för besvärsrätt. En ändringhärvidlag skulle dessutom medföra åtskilliga praktiska gränsdragningsproblem,som med nuvarande ordning kan undvikas. Med hänvisning till det ovananförda hemställer utskottet att avslår motionen 1973:1 20. Närvarande: herrar i (s), iLuttra (c). * (s), (), (), herrar (), (), i (s), i (c),(), i (s). Fiskesjö (c), i (s).Norrby i Äkersberga* (fp) och (). *Ej närvarande vid justeringen. av herrar (), (), iÄkersberga (fp) och (), vilka ansett att utskottets yttrande ochhemställan bort ha följande lydelse: I motionen föresläs atl kommunaltanställda och sökande av kommunala anställningar som ej är kommunmedlemmarskall få en vidgad besvärsrätt rörande tjänstetillsättning, entledigande,disciplinära åtgärder m. m. Motionärerna önskar att hos Kungl. Maj:tbegär utredning och förslag härom. Utskottet anser i likhet med motionärerna att nuvaranderegler i kommunallagarna inte innebär tillräcklig rättstrygghet för person sominte är medlem av kommunen, då det gäller beslut om tillsättande av, liksomentledigande från, eller disciplinär åtgärd. I aUa de kommunersom ännu inte har inrättat särskild besvärsnämnd saknar sålundaicke-kommunmedlemmar rätt att anföra kommunalbesvär mot exempelvis beslut omtilldelad varning eller annan disciplinär åtgärd. Detta är enligt utskottetsmening klart otillfredsställande. Det är t. ex. stötande att i avalltmer utvecklad demokrati och förvaltningsdemokrati den kommunalabesvärsrätten i här aktuella fall gäller för dem vilkas enda anknytning tillkommunen utgörs av fastighetsinnehav men inte för alla kommunalt anställdaeller sökande av i kommunen. att med bifall tillmotionen 1973:120 hos Kungl. Maj:t begär utredning och förslag till besvärsrättså att kommunalt anstäUda och sökande av anställning vilka ej ärkommunmedlemmar får samma rättsskydd som kommunmedlemmar i vad gäller egentjänstetillsättning, entledigande, disciplinära åtgärder m. m.