bet · FW01SfU20 · 1973-12-31 00:00:00 — Det i--- (=utskottet)----- kunna biträda. dels att utskottet under punkten 13 bort hemställa att med bifall tUlmotionen 1973:1741 i motsvarande del samt med avslag på motionerna 1973:1768,1973:1742, 1973:1753, 1973:1755 och 1973:1756, sistnämnda fyra motioner imotsvarande del, ger Kungl. Maj:t till känna vad utskottet anfört i fråga omfri arvodessättning; XIV av i (c), frökenPehrsson (c) och i (c), vilka under åberopande av motiveringen i reservationen IXansett 1. att i förstastycket av utskottets yttrande på s. 24 "1973:1753" bort utgå, 2. att utskottetunder punkten 13 bort hemställa att med bifall tillmotionen 1973:1753 i motsvarande del och med avslag pä motionerna 1973:1741,1973:1742, 1973:1755 och 1973:1756, samtliga i motsvarande del samt motionen1973:1768 ger Kungl. Maj:t tUl känna vad i motionen anförts om tandvårdstaxan; XV av (vpk) som ansett dels att det avsnitt av utskottetsyttrande som börjar på s. 23 med "Den tandvårdstaxa" och slutar iförsta stycket på s. 24 med "föreslagna taxesystemet" bort haföljande lydelse: Den i propositionen föreslagna tandvårdstaxan bygger påett ersättningssystem som tUlämpas av de privatpraktiserandetandläkarna. Utskottet delar den i motionen 1973:1756 företrädda meningen attett system som huvudsakligast bygger på styckeprisidén kommer att inbjuda sänkning av vårdens kvalitet. Motionärerna åberopar kända odontologer vidGöteborgs universitet vilka i Landstingens tidskrift nr 2, 1973, ger ettstarkt underlag för den uttalade oron att ett sådant taxesystem kan medföra enförsämrad kvalitet av tandvården. I sak samma synpunkter har även anförts avrepresentanter för de odontologiska fakulteterna vid universiteten i vid uppvaktning inför utskottet. Dessa välgrundade farhågor motiveraratt ett annat avgiftssystem bör komma i fråga, nämligen ett indexreglerattirriarvode. Landets tandläkare bör därmed inte komma i en sämre belägenhet änläkare inom den övriga sjukvärden respektive inom folktandvården.Patientintresset och intresset att slå vakt om en kvalitativt högtståendetandvård bör enligt utskottets mening vara utslagsgivande vid ställningstagandetiU tandvårdstaxans utformning. Utskottet tillstyrker därför bifaU tiUyrkandet i motionen 1973:1756 i motsvarande del. Förslaget i propositionen om att tandläkare, som sägskunna styrka att de har en omkostnadsnivå som överstiger den som ligger tiUgrund för försäkringens tandvårdstaxa etc. skall tillerkännas rätt attöverskrida tandvårdstaxans belopp med mellan finner utskottetvara betänkligt. Utskottet anser att erfarenheter om den till . normeradetimarvodestaxan först bör vinnas innan det bör bli tal om en summariskuppräkning av denna på grund av tidigare förekommande högre taxenivå än dengenomsnittliga, vilken inte alltid varit betingad av hög omkostnadsnivå.Utskottet är därför inte berett att nu tUlstyrka propositionens förslag idenna del. dels att utskottet under punkten 13 bort hemställa att med bifall tillmotionen 1973:1756 och med anledning av motionen 1973:1742, båda motionerna imotsvarande del, med avslag på motionerna 1973:1768, 1973: 1741, 1973:1753 och1973:1755, sistnämnda tre motioner i motsvarande del, uttalar atttandvårdstaxan skall grundas pä ett indexreglerat timarvode för all slagsbehandling; beträffande tandläkarnas förhandlingsrätt och rätt tillöverläggningar XVI av herrar i (fp), Ringaby (m), frökenBergström (fp) och i () vilka ansett dels att det avsnitt av utskottetsyttrande på s. 25 som börjar med "Vad härefter" och slutar med"dessa motionsyrkanden." bort ha följande lydelse: Vad härefter angår den i motionerna 1973:1741, 1973:1755och 1973:1757 aktualiserade frågan om tandläkarnas förhandlingsrätt respektiverätt tUl överläggningar när det gäller tandvårdstaxan vill utskottet försterinra om att tandvårdstaxan enligt propositionens förslag skall beredas i dentidigare nämnda tandvårdsdelegationen där såväl tandläkarnas somtandteknikernas organisationer skall vara representerade. Detta är enligtutskottets mening i och för sig värdefuUt men kan inte sägas innebära sådanförhandlingsrätt som normalt tillkommer andra grupper på den svenskaarbetsmarknaden. Utskottet anser det fuUt rimligt att tandläkarna ochtandteknikerna, liksom andra grupper i samhället, får rätt att förhandla omsina villkor. Vad utskottet sålunda anfört bör ges Kungl. Maj:t till känna. Meddet anförda torde dessa motionsyrkanden vara tillgodosedda. dels att utskottet under punkten 14 bort hemstäUa att med bifall tillmotionerna 1973:1741 och 1973: 1755 samt med anlednmg av motionen 1973:1757,samtliga motioner i motsvarande del, ger Kungl. Maj:t tillkänna vad utskottetanfört angående tandläkarnas och tandteknikernas förhandhngsrätt; XVII av herrar Ringaby (m) och i () vilkaansett dels att det avsnitt av utskottetsyttrande pä s. 26 som börjar med "Yrkandet i" och slutar med"procent förfallit" bort ha följande lydelse: Den i motionen 1973:1741 föreslagna, av utskottet biträddaersättningsregeln, att återbäringen från tandvårdsförsäkringen skall vara 75 %av faststäUd taxa oavsett behandlingskostnad medför en kostnadsökning jämförtmed propositionens förslag. Denna ökning bör enligt motionärerna finansierasgenom en i jämförelse med propositionen relativt obetydlig ytterligare höjningav de försäkrades egenavgifter eller av den taxerade inkomsten.Utskottet delar motionärernas mening. Med tanke på att avgift inte uttas förden del av inkomst som överstiger 7,5 gånger basbeloppet samt attsjukförsäkringsavgiften är avdragsgill vid taxeringen bör den ytterligarehöjningen av avgiften beräknas tUl av den sjukpenninggrundande inkomsten.Det innebär att avgiften i olika inkomstlägen med nuvarande penningvärde kommeratt variera mellan O och 170 - avdragsgilla kronor och höjningenkommer således inte i större utsträckning att påverka avgifterna för dem,som har låga inkomster. dels att utskottet under punkten 17 bort hemställa att med anledning avmotionen 1973:1741 i motsvarande del och under förutsättning att riksdagenbifaUer reservationen VIII i skrivelse till Kungl. Maj.t begär förslag tUl 1973års höstriksdag om höjning av de försäkrades egenavgifter avavgiftsunderlaget; beträffande frågan om regelbunden tandhälsovård XVIII av herrar Ringaby (m) och i ()vilka ansett dels att sista meningen i nästsista stycket på s. 27 bort ersättas med text av följande lydelse: I motionen 1973:1741 påpekas att propositionen intenärmare går in på frågan om systematisk tandhälsovård. Inte hellerfolktandvärdsutred-ningen eller försäkringsutredningen har gjort det. Utskottetanser i likhet med motionärerna att systematisk tandhälsovård är av sä centralbetydelse för möjligheterna att upprätthålla en för alla tillgänglig, godtandvård till rimliga kostnader, att frågan inte kan förbigås då tandvårdsförsäkringinförs. bör därför inom rimlig framtid underställas förslag syftandetill regelbunden tandvård med effektiva, förebyggande åtgärder omfattande såvälbarn som vuxna. Utskottet tillstyrker aUtså bifall till motionen 1973:1741 idenna del och anser sig härmed ha besvarat också yrkandet i motionen 1973:1756. dels att utskottet under punkten 19 bort hemställa att med anledning avmotionen 1973:1741 i motsvarande del ger Kungl. Maj:t tUl känna vad utskottetanfört angående systematisk tandhälsovärd; beträffande kostnadsfri tilldelning av fluortabletter inombarntandvården XIX av (vpk) som ansett dels att det avsnitt av utskottetsyttrande på s. 28 som börjar med "Utskottet förutsätter" och slutar med"denna del" bort ha följande lydelse: Det intresse som inom barntandvården visaskariesbekämpningen måste få ett vederbörligt stöd och verksamheten ges starkareresurser. Utskottet delar därför motionäremas uppfattning att en kostnadsfritilldelning av fluortabletter inom barntandvården utan tidsutdräkt bör kommatill stånd. Därmed ges ökade föratsättningar för ett fullföljande avambitionerna hos de för barntandvården ansvariga inom folktandvården attförstärka den förebyggande tandvården. Utskottet biträder därför yrkandet häromi motionen 1973:422. dels att utskottet under punkten 21 bort hemställa att med bifall tillmotionen 1973:422 i motsvarande del uttalar sig för en kostnadsfri tilldelningav fluortabletter inom barntandvården, vUken kostnad skall bestridas av delokala försäkringskassorna inom tandvårdsförsäkringens ram; beträffande frågan om fortbildning inom folktandvården XX av (vpk) som ansett dels att det avsnitt av utskottetsyttrande på s. 28 som börjar med "Vad angår" och slutar med"berörda del" bort ha följande lydelse: 1 ett tidigare läge då folktandvården hade besvärligavakansproblem hade många landsting en lovvärd ambition att utvecklautbildningsverksamheten för sina tandläkare. Den omständigheten att allanyutexaminerade tandläkare anvisas tjänst inom folktandvården gör inte behovetav en motsvarande ambition mindre. Den utbyggnad av folktandvården som föreslåsi propositionen-gör en fortsatt och utvidgad utbildningsverksamhet nödvändig.Riksdagen bör ge denna sin mening till känna liksom att ett införande i ökadutsträckning av personliga tjänster m. m. inom folktandvården i än högre gradkunde bidra till att göra tjänst inom folktandvården attraktiv. dels att utskottet under punkten 22 bort hemställa att med anledning avmotionen 1973:422 i motsvarande del ger till känna vad utskottet anfört; beträffande frågan om bamtandvårdare och tandhygienister XXI av (vpk) som ansett dels att det avsnitt av utskottetsyttrande pä s. 28 som börjar med "De i" och slutar med "ochÖrebro" bort ha följande lydelse: Inom flera landsting har beräkningar gjorts om de ökadeuppgifter som uppgiften att svara för barn- och ungdomstandvården kommer attställa pä folktandvården. Av uppgifter i pressen att döma förutser huvudmännenen betydande ökad arbetsbelastning. Det är i detta läge synnerligen angelägetatt öka utbildningens hjälpkrafter. Detta understryks bl. a. av UKÄ:sremissyttrande till tandvärdsutredningen, där det heter: "Enligt UKÄ:suppfattning finns det starka skäl att utvidga utbildningen av hjälpkrafter inomtandvården. Detta synes mer än angeläget mot bakgrunden av de synpunkter sominledningsvis framförts rörande behovet av förebyggande tandvård. "Utskottet ansluter sig till denna uppfattning Uksom till förslaget i motionen1973:458 om utbildandet av en kår av bamtandvårdare jämte tandhygienister. Motionärernaanför att denna kår skulle ha samma grundutbildning som de fuUständigtutbildade tandläkarna, men därefter skulle utbildningen helt inriktas på ochbegränsas till den speciella uppgiften. Utskottet tillstyrker därför ett bifalltill motionsyrkandet härom. dels att utskottet under punkten 23 bort hemställa attriksdagen med bifall till motionen 1973:458 a. uttalarsig för utbUdandet av en kår av bamtandvårdare, som skall erhålla grundutbildning Ukvärdig tandläkares, men som därefter utbildas speciellt med inriktning på uppgifterna inom barntandvården i syfte att förstärka folktandvårdens resurser att kunna uppfylla väntade ökade anspråk vid uppfyllandet av barntandvårdens uppgifter, varvid denna verksamhet även ges anknytning tUl mödra- och barnavårds centralerna, b. hosriksdagen begär prövning av frågan om ökad använd ning av tandhygienister inom tandvården och" att frågan om ökad utbildning av sädana tas upp till skyndsam prövning. 1. av herrar () och i (s)vUka anfört. Det är av stor betydelse att tandvårdsförsäkringenkombineras med en omfattande utbyggnad av folktandvården och att olika åtgärdervidtas för att stärka folktandvårdens ställning. Mot denna bakgrund måsteskapas starka garantier för att försäkringen inte får negativa följder förfolktandvården och dess möjligheter att rekrytera tandläkare och övrigpersonal. Vikten av en effektiv tillämpning av den i propositionen föreslagnaetableringsregeln, som skall begränsa öppnande av privatpraktik efterförsäkringens ikraftträdande, bör därför kraftigt understrykas. Enligt vår mening finns betydande risk för att den avförsäkringsutredningen föreslagna tandvårdstaxan kan ge ett för högt utfallför de privatpraktiserande tandläkarna. Det bör därför med skärpa understrykasatt noggranna kontrollåtgärder införs beträffande taxans effekter påprivattandläkarnas inkomstnivå. Detta kontrollsystem bör införas omedelbartvid försäkringens ikraftträdande och utformas på ett sådant sätt attnedjustering av taxebeloppen kan genomföras om resultatet visar atttaxans belopp helt eller delvis ligger för högt. Av här angivna skäl finns det också anledning att uttalafarhågor beträffande införandet av möjligheten till individueU taxebindning förprivattandläkare, vilkas kostnader ligger över den kostnadsnivå som använts vidberäkning av tandvårdstaxan. Enligt vår mening finns inte skäl för en sådananordning. Om den ändock införs måste stor restriktivitet iakttas vid dennärmare utformningen av bestämmelserna som endast bör ha begränsadgiltighetstid. 2. av herrar Ringaby (m) och i () vilkaanfört. I motionen 1973:1740 föreslås att arvodesnivån för vissaarbeten som utförs av tandhygienister skall sänkas från . Utskottet säger för sin del att arvodet "ligger väl högt" ochförutsätter att det omprövas. Varken i tandvårdsutredningens betänkandeeller i propositionen finns någon redogörelse för hur beloppet framräknats,varför utskottets uttalande får ses som ett allmänt tyckande. Vi förutsätteremellertid att arvodet förhandlats fram pä gängse sätt och kan inte nu ha någonuppfattning om skäligheten i beloppet. Vi anser det dock märkligt attutskottet, som varit i total avsaknad av beslutsmaterial i denna fråga ändåansett sig kunna göra ett uttalande om arvodet. 3. av (vpk) som anfört. Det framlagda förslaget om aUmän tandvårdsförsäkring, somäven förutser en kraftig utbyggnad av folktandvården, kan utgöra inledningentill förverkligandet av den i vida kretsar som synnerligen angelägen betraktademålsättningen att också inordna tandvården i samhällets sjuk-och hälsovård.Steget dithän är emellertid fortfarande långt. För dem som varit hänvisade tillprivatpraktiserande tandläkare betyder förslaget en välbehövlig ekonomisklättnad. Barn- och ungdomstandvården förbättras. Men fortfarande kommertandvården att inta en särställning i jämförelse med sjuk- och hälsovården iövrigt. Principen om en kostnadsfri sjuk- och hälsovård, som bör inbegripa äventandvården, står således alltjämt som en angelägen målsättning. Konstaterandetbör enligt min mening göras därför att tandvårdskostnaden fortfarande kommeratt bli en betungande utgift för många, exempelvis för dem som kunnatutnyttja folktandvården. Jag anser mig dock i huvudsak kunna ansluta mig tUlden i inledningen till utskottets yttrande gjorda bedömningen av reformens innebördoch syfte. GOTAB 733793 S 1973 Skatteutskottetsyttrande över motion i anledning av propositionen 1973:45 om allmän tandvårdsförsäkring. Genom beslut harsocialförsäkringsutskottet anhållit om skatteutskottets yttrande över motionen1973; 1683 av herrar () och i (fp) i vad motioneninnehåller yrkande om punktbeskattning av vissa sockerhaltiga s. k.mellanmålsprodukter. Med anledning härav får skatteutskottet anföra följande. Syftet med den föreslagna punktskatten är att dentill hälften skall finansiera kostnaderna för den allmännatandvårdsförsäkringen. Genom en sådan åtgärd anser motionärerna att den ipropositionen om tandvårdsförsäkringen förutsatta höjningen avarbetsgivaravgiften kan begränsas till som konsumtionen avsockerhaltiga mellan-måisprodukter skulle minska till gagn för tandvården. Motionärernaanför att sockerhaltens storlek bör vara utslagsgivande vid beskattningen. Detframgår inte fullt klart om de menar att skatten skulle vara differentierad medhänsyn tiU sockerhalten hos varoma eller att en viss sockerhalt hos en dylikprodukt skulle konstituera skatteplikt. Det är emellertid förenat medåtskilliga praktiska svårigheter att genomföra en beskattning med sådankonstruktion. Utskottet vill erinra om att den särskilda varuskatten påchoklad- och konfektyrvaror utgår som en enhetlig viktskatt. En punktskatt, somtar hänsyn till sockerhalten, skulle medföra alltför stora kontrollproblem ochbli ohanterlig, bl. a. för importen. Motionärernalämnar inte några uppgifter om vilka varor som skall beskattas, men det fårförutsättas att de i första hand avser s. k. biscuits och wafers,konditorivaror och glass. Wienerbröd och annat sötat kaffebröd får också ansestillhöra den typiska mellanmålskonsumtionen. Gemensamt för de nämnda varornaär att de tUlverkas såväl fabriksmässigt som under rent hantverksmässigaformer. Detkan här vara skäl att erinra om att utgick särskildvaruskatt på annan glass än s. k. efterrättsglass och att man då hadesvårigheter med gränsdragningen mellan beskattad och obeskattad glass.Utskottet vill utifrån dessa erfarenheter framhålla att en skattepliktsgräns avdet slag motionärerna får antas förorda skulle skära rakt igenom sortimentetinom bageri- och konditoribranschen. gränsdragning framstår därför som ytterst svårhanterhg,särskilt när det gäller den hantverksmässiga tillverkningen av konditorivaror. Förslaget är avsett att ge närmare 350 milj. kr.Motionärerna utgår från att detta är möjligt med hänsyn till att den årligaomsättningen av de avsedda mellanmålsprodukterna enligt deras beräkningarskulle uppgå till ca 3 mUjarder kr. Det finns anledning att ifrågasättamöjligheterna att fä de önskade inkomsterna denna väg med hänsyn till att varuområdetmåste bedömas som priskänsligt. Utskottet vill erinra om att hela den särskildavaruskatten på choklad och konfektyrvaror endast beräknas ge drygt 200 milj. krnästa budgetår. försök att väsentligt öka skatteinkomsterna genomskärpt sötvarubeskattning medförde en så kraftig minskning av konsumtionen attskatteinkomsterna blev oförändrade och branschens existens allvarligt hotades.Även om motionärerna i detta fall eftersträvar en minskning av konsumtionen avde nämnda mellanmälsprodukterna måste effektema av en konsumtionsminskningsamtidigt innebära ett vikande skatteunderlag, vUket i sin tur kan äventyrafinansieringen av tandvårdsförsäkringen. Med hänvisning till det anförda finner skatteutskottetrent praktiska svårigheter tala mot förslaget om en punktskatt pä sockerhaltigamellan-mälsprodukter. Utskottet avstyrker förslaget även av principiella skäl.Principerna för värt nuvarande sjukförsäkringssystem och för dess finansieringkan inte förenas med motionäremas förslag att till viss del bestridakostnaderna för försäkringen genom en specialdestinerad punktbeskattning. Av det anförda framgår att utskottet inte anser sig kunnatillstyrka bifall till motionen 1973: 1683 i berörda del. Närvarande: herrar (), (). Josefson i Arrie (c), * (s), i (fp), (),(), i Trobro (m), Stadling* (s). i * (s), OlofJohansson i * (c). (), () och (). * Ej närvarande vid justeringen. GOTAB 73 3901 S 1973