bet · FW01LU15 · 1973-12-31 00:00:00 — Av intresse är framför allt tre avgörandenav regeringsrätten, 1965 ref. 25, 1969 ref. 11 och 1971 ref. 15. Samtliga fallrörde utlämnande av uppgifter som lagrats på magnetband. I fallet från år 1971uttalade regeringsrätten bl. a. att en upptagning på mekanisk eller elektriskväg liksom det skriftliga meddelandet var en form för att lagra och bevaraupplysningar och att ordet handling ej behövde ges en så begränsad betydelseatt det inte omfattade även sådan upptagning. Med hänsyn till det sagda ansågregeringsrätten att det magnetbandsregister som det i fallet var fråga om fickanses som handling i TF:s mening. Regeringsrätten gick dock inte in på fråganpå vad sätt magnetbandsregistrets uppgifter skulle lämnas ut. Regeringsrättensavgörande står i överensstämmelse med vad som föreslagits avoffentlighetskommittén i betänkandet (SOU 1966: 60) Offentlighet ochsekretess. Enligt kommittén borde i TF föras in en uttrycklig föreskrift attsom handling skulle anses inte bara framställning i skrift eller bild utan ävenupptagning som måste återges för att kunna läsas eller avlyssnas. Ipropositionen 1973: 33 har Kungl. a. för prövning i grundlagsenligordning förelagt förslag till ändringar i 2 kap. TF. Propositionenhar godkänts av (KU 1973: 19). Förslagettill ändringar i TF syftar till att undanröja den oklarhet som harrått i frågan hur offentlighetsprincipen, dvs. allmänhetens rätt att få tillgångtill det material som finns hos myndigheterna, skall tillämpas påADB-upptagningar och andra upptagningar av teknisk natur, t. ex. mikrofilm ochfonogram. Förslaget innebär att samma regler som f. n. gäller om handlingar sålångt möjligt skall tillämpas också på tekniska upptagningar. Vissa särskildaregler föreslås dock när det gäller på vilket sätt myndigheterna skalltillhandahålla sådana upptagningar som är offentliga. Upptagningarna skallalltid tillhandahållas i läsbar resp. avlyssningsbar form, vilket i fråga omADB-upptagning innebär att upptagningen måste antingen visas på bildskärm ellertillhandahållas i utskrift så att den kan läsas. Detta slag avtillhandahållande skall i princip alltid ske utan avgift for den enskilde. Denenskilde skall vidare ha rätt att mot avgift erhålla en särskild utskrift avteknisk upptagning. Myndigheterna skall däremot, såvitt gällerADB-upptagningar, inte vara skyldiga att lämna ut kopia av själva datamediet,t. Kopior av andra tekniska medier än datamedier, t. ex.ljudband, berörs inte av denna undantagsbestämmelse. Enligt förslaget skall TFtillämpas i sin nya lydelse fr. o. m. den 1 juh 1974. Imotionen 1973: 1667 yrkas att den föreslagna 24 a § URL ändras därhän att det istadgandet omtalade tillhandahållandet utan hinder av upphovsrätt endast fårske på sätt nu anges i 2 kap. 8 § TF. Därmed avser motionärerna huvudsakligenatt förebygga att offentlighetsprinci- pen görs tillämplig på de inspelningar som förvaras hosDialekt- och ortnamnsarkiven samt svenskt visarkiv (DOVA), som sedan den 1 juli1970 är statlig myndighet. Att den föreslagna 24 a § därmed får betydelse förbl. a. dessa inspelningar har uttryckligen berörts i propositionen (se ovan s.34). Det skyddsbehov för ifrågavarande arkivs fonogramsamlingarsom motionärerna vill tillgodose har närmare utvecklats inför utskottet avföreträdare för . Därvid har bl. a. följande framkommit. Dialekt- och ortnamnsarkiven har alltsedan mitten av1930-talet gjort inspelningar av svenska dialekter och folkminnen pågrammofonskivor, tråd och band. Syftet med dessa inspelningar har varit rentvetenskapligt. Inspelningarna möjliggör undersökningar av ordförråd, syntax,formlära och Ijudlära i de enskUda målen. Likaså innehåller inspelningarna upplysningarav stort etnologiskt/folkloristiskt källvärde. Med hänsyn tillspråksociologiska och traditionsvetenskapliga aspekter förs noggrannaanteckningar om sagesmannens (informantemas) namn, ålder, hemvist och socialabakgrund. Innan dessa inspelningar har gjorts, har infor-manterna hittillsunderrättats om att inspelningarna endast skall användas för vetenskapligtsyfte. Det har ofta ställts som villkor från sagesmannens sida att obehöriga personericke skall få ta del av inspelningarna. S'ärskilt har man varit angelägen omatt inspelningama icke skall sändas i radio, men man har mycket ofta ocksåställt som bestämt villkor att inspelningarna icke skall kunna avlyssnas iinformantemas hembygd. A andra sidan har endast i rena undantagsfallersättning utgått till informanterna. Inspelningarna görs i formav fria intervjuer, och förutsättningarna för ett gott resultat är attsagesmannen hyser fullt förtroende för den intervjuande arkivtjänstemannen.Det förekommer att sagesmannen stundom lämnar indiskreta upplysningar rörandeförhållandena i deras närmaste omgivning. Likaså kan dialekten som sådan oftate sig löjeväckande för dem som icke har förståelse för dialekternas värde, ochmotsvarande gäller för informantemas uppgifter om vissa folktroföreställningarde på allvar ansluter sig till samt om vissa "vidskepliga" brak depraktiserar. Arkivens ledning har därför iakttagit mycket stordiskretion vid tillhandahållande av inspelningar till allmänheten. Besökandehembygdsforskare har tillåtits att lyssna på inspelningar avicke-kontroversiellt innehåll. Kopior av inspelningar har som regel baratillställts sagesmannen själva och deras allra närmaste anhöriga (make, barn,barnbarn). Däremot har inspelningar med endast mycket få inskränkningar hållitstillgängliga för den vetenskapliga forskningen vid universiteten. Svenskt visarkiv (SVA) har gjort inspelningarav folkliga visor och instrumental folkmusik och förfogar nu över denojämförligt största samlingen svensk folkmusik i landet. Materialet omfattar f.n. cirka 15 000 musikinslag, varav hälften är vokalmusik (visor) och hälf- ten instrumentalmusik (se Fonogrammen i musiklivet, SOU1971: 73 s. 61). Inspelningarna görs för forsknings- och studieändamål och föratt bevara ett värdefullt kulturarv åt nutid och eftervärld. Materialet kommeratt göras tillgängligt t. ex. genom utgivning på grammofonskivor, varvid SVAsamarbetar med , och genom att större,representativa urval från de olika landskapen kommer att i kopia erbjudas bl.a. länsmuseerna och skilda lokala kulturorgan. I mån av tillgång tillerforderliga lokal-, apparatur- och personalmässiga resurser kommer band attkunna avlyssnas i arkivet eller därifrån erhållas i kopior också på begäran avenskilda. Ingen kopiering görs emellertid utan att respektive traditionsbärare(den som sjungit visan eller spelat låten) lämnat sitt tillstånd därtill; i detfall materialet används i offentliga sammanhang, såsom grammofonskivor ocksåSVA:s egna och i radio, utbetalas enligt överenskommelse ekonomisk ersättningtill traditionsbärarna. För sin insats vid själva inspelningen erhåller de sistnämndaen ytterst blygsam ersättning. Många av de traditionsbärare som förfogar överdet mest värdefulla materialet tycker själva, stundom med och stundom utan fog,att de kan sjunga eller spela på ett sådant sätt att de vill ha sitteget framförande offentligt uppspelat. A andra sidan finns t. ex. blandfiolspelmännen personer som tillhör landets bästa instrumentalmusiker överhuvud taget och som är mycket medvetna om sitt konstnärskap; dessa är avnaturliga skäl måna om att deras framföranden icke används kommersiellt ellerpå annat sätt sprids utan deras medgivande. Vad som sagts om SVA gäller övriga DOVA-arkiv i denutsträckning även de ägnar sig åt inspelning av folkmusik. Omvänt gäller förde intervjuer som åtföljer SVA:s folkmusikinspelningar vad som sagtsom dialekt- och folkminnesinspelningarna. inspelade material är, med undantag förvissa musikinspelningar, inte föremål för upphovsrätt. Majoriteten avmusikinspcl-ningarna utgörs nämligen av traditionellt material och saknar, ilikhet med praktiskt taget alla talinspelningar, upphovsrättsligt skydd. Församtliga musikinspelningar och för enstaka talinspelningar gäller däremoträtten för utövande konstnärer enligt 45 § URL, och arkiven äger härvidlag denfonogramframställare tillkommande rätten enligt 46 § URL. Förmusikinspelningarna kan således f. n. det erforderliga skyddet erhållas ochexekutöremas rätt tillgodoses med stöd av 45 och 46 §§ URL. Restriktivitetenvid tillhandahållandet av talinspelningar har baserats på en redan före tillkomst utbildad praxis, på de utfästelsersom informanterna krävt och fått samt på det förhållandet att stadgandet i 2kap. 8 § TF om hur allmänna handlingar skall tillhandahållas ingenting nämnerom fonogram. Om möjligheten att på detta sätt begränsa allmänhetens tillgångtill inspelningarna skulle upphöra, skulle detta enligt DOVA medföraytterst allvarliga svårigheter för inspelningsverksamheten samtdärmed sammanhängande forsknings- och studiearbete. Utskottet anser det självfallet viktigt att DOVA harpraktiska möjligheter att bedriva sitt betydelsefulla forsknings- ochstudiearbete under de former som verksamhetens speciella art förutsätter. Dessamöjligheter äventyras otvivelaktigt av den extensiva tolkning avhandlingsbegreppet som skett i praxis. Ännu större olägenheterskulle uppstå om DOVA i fråga om inspelat material skulle bli skyldigt attlämna ut kopia av själva ljudbandet i enlighet med vad som i den ovannämndapropositionen 1973: 33 föreslås gälla fr. o. m. . Detskyddsbehov för DOVA:s inspelningar som motionärema vill tillgodose finnerutskottet således mycket angeläget. Det eftersträvade skyddet kan emellertiduppenbarligen inte åstadkommas på den väg som förordas i motionen. Frågor ominskränkningar i offentlighetsprincipen faller under sekretesslagstiftningen. SekrL är föremål för översyn av offentlighets-och sekretesslagstiftningskommittén (direktiv Ju: 49, tilläggsdirektiv1972 Ju: 38). Det bör vid sådant förhållande lämpligen ankomma på kommittén altnärmare utreda vilka inskränkningar i offentlighetsprincipen som kan görasbeträffande DOVA:s samlingar av inspelningar. Skulle det tidsmässigt anses mestpraktiskt att förslag i frågan utarbetas inom departementet, bör i så fallkommittén beredas tillfälle att avge yttrande. Enligt det av såsomvilande för vidare grundlagsenlig behandling antagna förslaget till ändringar i2 kap. TF skall TF i sin nya lydelse tiiiämpas fr. o. m. . Medhänsyn härtill bör förslag om inskränkningar i offentlighetsprincipen såvittavser DOVA:s inspelningar föreläggas före nämnda tidpunkt. nu anfört bör ges Kungl. Maj:t till känna. Utskottet övergår härefter till behandling av det imotionen 1973: 1680 under 2 framförda yrkandet om att i 24 a § bör införasundantag för s. k. talböcker. Enligt 18 § andra stycket URL kan Kungl Maj:t getillstånd ät bibliotek eller organisation att på vissa villkor framställa exemplarav utgivet litterärt verk genom ljudupptagning att användas för utlåning tillblinda och andra svårt vanföra. Närmare bestämmelser härom ges i 810 §§kungörelsen (1961: 348) med tillämpningsbestämmelser till URL och FotoL. Rättatt utan upphovsmannens samtycke framställa talbok har enligt sistnämndabestämmelser tillerkänts stifts- och landsbiblioteken, centralbiblioteken ochStockholm stadsbibliotek. Såsom kompensation för talboksframställningenutbetalas ett årligt statsanslag till . Motionären framhåller att 24 a § med den tolkning avbegreppet allmän handling som görs i propositionen kommer att vara tillämpligpå talböcker. Detta anser motionären stå i direkt motsägelse till bestämmelseni 18 § andra stycket URL. Följden skulle enligt motionärens uppfattning bliatt Kungl. Maj:t inte kan uppställa några villkor för utlå- ningenav talböcker biblioteken skulle t. o. m. vara skyldiga att tillhandahållakopior av dem. Liknandesynpunkter har inför utskottet framförts av företrädare för . befarar är att reglerna om framställning ochutlåning av talböcker kringgås genom att envar får rätt att mot en mindreavgift erhålla kopior av de ifrågavarande magnetbanden. Utskottetvill till en början framhålla att det inte finns någonuttrycklig rätt för enskild att av myndighet erhålla kopia av magnetband.Regeringsrätten gick i sina ovannämnda avgöranden inte in på frågan på vad sättdet ifrågavarande magnetbandsregistrets uppgifter skulle lämnas ut. Myndighetär oförhindrad att lämna ut fonogram-kopia, om sökanden begär det ochutlämnandet kan ske utan olägenhet för myndigheten. Utlämnandet sker emellertidi sådant fall inte med stöd av offentlighetsprincipen utan som ett led imyndighetens serviceverksamhet. Uppenbarligen har myndigheten rätt tillersättning för att den står till tjänst på detta sätt. Några fastställda taxorfinns dock ej. Om det genom propositionen 1973: 33 framlagda förslaget tilländringar i 2 kap. TF genomförs, kommer däremot skyldighet för myndighet attutlämna kopia av ljudband att föreligga fr. o. m. . tidigare utvecklat (se ovan s. 37) kan i princip inte någrainskränkningar i offentlighetsprincipen genomföras i den upphovsrättsligalagstiftningen. Det av motionären berörda problemet synes inte heller vara avden art som bör skyddas genom bestämmelser i . Frågan om komplettering avexpeditionskungörelsen (1964: 618) med särskilda avgiftsbestämmelserbeträffande teknisk upptagning är föremål för övervägande ifinansdepartementet (se prop. 1973: 33 s. 84). Om därvid expeditionsavgiftenför kopia av ljudband, såvitt avser framställd talbok, sätts i relation tillvad motsvarande utskrift skulle kosta, synes förevarande spörsmål komma attlösas på ett för motionären och tillfredsställande sätt.Utskottet förutsätter att denna möjlighet kommer att övervägas under denpågående beredningen av hithörande frågor inom . Underhänvisning till vad sålunda anförts avstyrker utskottet bifall till motionen. A. att med avslag på det i motionen 1973:1680 under 1 framställda yrkandet antar 9 och 24 §§ i det vid proposi tionen 1973: 15 fogade förslaget till lag om ändring i lagen (1960: 729) om upphovsrätt till litterära och konstnärliga verk, B. att med avslag på motionen 1973: 1667och på det i motionen 1973: 1680 under 2 framställda yrkandet antar 24 a § i det under A ovan angivna lagförslaget, C. att med anledning avpropositionen och motionen 1973: 1667 som sin mening ger Kungl. Maj:t till känna vad utskottet ovan anfört rörande en närmare utredning av frågan om inskränkningar i offentlighetsprincipen såvitt avser vissa fonogramsamluigar, D. att antar det under Aovan angivna lagförslaget i den mån det ej omfattas av hemställan under AB ovan, E. att med förklaringatt propositionen, såvitt nu är i fråga, inte kunnat oförändrad antas med bifall till det i motionen 1973: 1680 under 3 framställda yrkandet för sin del antar det vid propositionen fogade förslaget till lag om ändring i lagen (1960: 730) om rätt till fotografisk bild med den ändringen att 22 § första stycket 3. erhåller nedan angiv na, såsom utskottets förslag betecknade lydelse: Maj:ts förslag Utskottets förslag 22 § Denna lag äger tillämpning på 1. fotografiskbild, framställd av den som är svensk medborgare eller har sin vanligavistelseort i , 2. fotografiskbild, som först utgivits i eller i och utom riket, 3. fotografiskbild som infogats 3. fotografisk bild som infogats i här belägen byggnad ellerpå an- i här belägen byggnad eller annan nat sätt är fast förenad med mar- medmarken fast förenad anord-ken. Vidtillämpning------------------------ utgivning utomlands. 1. den i den24 reviderade Bemkonventionen för skydd avlitterära och konstnärliga verk, 2. den i den24 reviderade Världskonventionen om upphovsrätt den 6 september 1952jämte tilläggsprotokoll 1 och 2. Närvarande: herrar i (fp), (),(), fröken i Leram (s), herrar (). (),(), fra ()*, fra Jonäng (c)*, herrar ().Israelsson (vpk), i (s)*, i (c), () ochfru i (s). * Ej närvarande vid betänkandets justering.