bet · FW01TU13 · 1973-12-31 00:00:00 — Trafikutskottetsbetänkande nr 1973 TU 1973:13 Trafikutskottetsbetänkande i anledning av propositionen 1973: 53 angående bidrag till vissbusstrafik, m. m. jämte motioner. Maj:t i propositionen 1973: 1 bilaga 8under punkten (s. 172173) beräknat medel för nedannämnda ändamål harKungl. Maj:t i propositionen 1973: 53 () föreslagitriksdagen att 1) godkänna de i propositionenredovisade riktlinjerna för ett reviderat bussbidragssystem, 2) godkänna att enbussbidragsnämnd med de uppgifter som angetts i propositionen inrättas den 1juli 1973, 3) till för drift av icke lönsamma busslinjer för /74anvisa ett reservationsanslag av , att avräknas motautomobilskattemedlen, 4) till /74 under sjätte huvudtiteln anvisa ett förslagsanslag av , att avräknas mot automobilskattemedlen. I propositionen föreslås ändrade bestämmelser förbidrag till olönsam linjetrafik med buss m. m. på landsbygden. Innebörden avförslaget är att bidragsgivningen i fortsättningen skall avse sådan linjetrafiksom ingår i en i fråga om trafikens omfattning och inriktning preciserad lokaleller regional trafikförsörjningsplan. Med hänsyn till den pågående regionalatrafikplaneringen avses den ändrade ordningen genomföras i två etapper, varavden första avser stödet till lokal trafikservice och den andra etappen stödettill regional trafikservice. Ifråga om bidragsgivningen avseende den lokala trafikservicen som närmare behandlasi förevarande proposition föreslås att inom ramen för anvisade medel bidragutgår till högst två dagliga dubbelturer på en landsbygdslinje med högst 35procent av underskottet under förutsättning att lägst 60 procentkostnadstäckning uppnås i trafiken. Tilllokal trafikservice i kommuner inom det inre stödområdet föreslås ett iförhållande till landet i övrigt förstärkt stöd innebärande att kravet påkostnadstäckning sänks till lägst och att bidrag kan utgå av underskottet. Därsynnerliga skäl föreligger kan härutöver bidrag utgå inom ramen för anvisademedel. 1 1973.15 saml. Framställningar om bidrag till lokal trafikserviceskall inlämnas till vederbörande länsstyrelser. Dessa har också att besluta ombidrag, därvid utrymmet för bidragsgivning följer av de regionala medelsramarsom Kungl. Maj:t med anlitande av ifrågavarande riksstatsanslag ställertill resp. länsstyrelsers förfogande. Förerforderlig samordning, rådgivning och uppföljning av bidragssystemet, förhandläggning av anslagsfrågor m. m. föreslås inrättandet av en central nämnd,bussbidragsnämnden. Deändrade bestämmelserna för bidrag till lokal trafikservice föreslås gälla fr.o. m. trafikåret 19741975. Denna tidpunkt för ikraftträdandet har valts medhänsyn till de från kommunalt håll uttalade önskemålen om tillräckligförberedelsetid för arbetet med upprättandet av lokalatrafikförsörjningsplaner. Framtill angivna trafikår gäller nuvarande bidragsordning i sin helhet. Fr. o. m.angivna trafikår då alltså de nya bidragsbestämmelserna tillämpas för denlokala trafikservicen begränsas bidragsgivningen enligt nuvarande ordningtill den trafik som ej omfattas av de lokala trafikplanerna. I anslutning tillsärskild proposition avseende det statliga stödet till regional trafikservicebedöms härefter nuvarande bidragssystem i sin helhet kunna avvecklas. Medelsbehovetför bidragsgivningen under trafikåret 19741975 beräknas till 28 milj. kr.,varav 21 milj. kr. avser bidrag till lokal trafikservice samt 7 milj. kr.bidrag enligt i huvudsak nuvarande bidragsordning till övrig trafikservice. Isenare fallet förutsätts härvid viss höjning av den i bidragsförfattningenangivna vagnmilsersättningen. I motionen 1973: 1747 av m. fl. (s)hemställs att i anslutning till sin behandling av propositionenuttalar, att utvecklingsregion utgörande primärt centrum, om de ingående kommunernasä önskar, får i sin helhet, oberoende av bidragsbestämmelsema, planeras somlokalt trafikområde. I motionen 1973: 1781 av herrar () ochHelén (fp) hemställs att vid sin behandling av propositionen 1.beslutar att bidragsmöjlighet skall föreligga om busslinje till mer än halvasin längd är belägen utanför stadsplanelagt område, 2. beslutar att krav påviss kostnadstäckning inte skall uppställas som villkor för att statsbidragskall utgå för busstrafik, 3. beslutar att statsbidrag skall utgå med 50procent av det verkliga underskottet, dock till kommunblock/kommuni inre stödområdet samt till , 4. hos Kungl. Maj;t anhåller attreferenstaxan utformas i samarbete med på i motionenangivna grunder, 5. hos Kungl. Maj:tanhåller att utvärdering av det nya systemet kommer till stånd och attresultatet härav förelägges , 6. hos Kungl. Maj:t anhåller om förslagtill höstriksdagen angående stöd till kollektivtrafiken i skärgårdarna enligtgrunder liknande dem som kommer att gälla för busstrafiken, 7. a) uttalar attmaximigränsen för bidrag till icke lönsam busstrafik må höjas till 3: 50 kr.per vagnmil bidragsgrundande trafikarbete, b) till för drift av icke lönsamma busslinjer under sjätte huvudtitelnför /74 anvisar ett reservationsanslag av , attavräknas mot automobilskattemedlen. I motionen 1973: 1782 av m. fl. (m)hemställs att beslutar 1. att krav på viss kostnadstäckning inteskall uppställas som villkor för att statsbidrag skall utgå, 2. attstatsbidrag skall utgå av underskottet, dock inominre stödområdet samt till , 3. anhålla hos Kungl. Maj:t attden s. k. referenstaxan utformas efter förhandlingar med Svenska kommunförbundeti enlighet med vad i motionen anförts, 4. anhålla hos Kungl. Maj;t om attriksdagen föreläggs en sammanställning av erfarenheterna av det nya systemet,5. uttala att den s. k. vagnmilsersättningen bör utgå med högst 3: . mil,6. till Ersättning till trafikföretag för drift av ickelönsamma busslinjer under sjätte huvudtiteln för /74, attavräknas mot automobilskattemedlen. I motionen 1973; 1783 av iKristinehamn m. fl. (vpk) föreslås att med anledning av propositionenmåtte besluta 1. att avslå propositionens förslag angående krav om viss kostnadstäckningsom förutsättning för statsbidrag, 2. att måtte uttala att bidragetbör uppgå till av underskottet, i inre stödområdet , 3.att hos regeringen hemställa att frågan om referenstaxans storlek tas upp tillförnyat övervägande i enlighet med i motionen framförda synpunkter. I motionen 1973: 1784 av herrar () ochHenmark (fp) hemställs att vid behandlingen av propositionen måtteuttala, att primärt centrum, omfattande två eller flera kommuner, får trafikplanerassom lokalt trafikområde utan att detta inverkar på bestämmelserna om bidrag. Departementschefen erinrar inledningsvis omtillkomsten av det nuvarande bidragssystemet och det stöd åt trafikföretagenpå landsbygden som bidragsgivningen inneburit.Utglesningen avden kollektiva trafiken har därmed motverkats och trafikservicen för den del avallmänheten som alltjämt är beroende av de kollektiva trafikmedlen har kunnatvidmakthållas på ett sätt som eljest inte varit möjligt. som dettakonstateras framhålles dock att systemet på en rad närmare angivna punkter ärbehäftat med brister som det är angeläget att komma till rätta med. Utskottet,som delar departementschefens uppfattning härvidlag, har tidigare i skildasammanhang understrukit vikten av att en tillfredsställande kollektivtrafikförsörjning upprätthålls i våra landsbygds- och glesbygdsområden. Att såsker har också bedömts vara en viktig förutsättning för att de av riksdagenuppställda regionalpolitiska målsättningarna skall kunna uppnås. a. härav har inom den s. k. bussbidragsutredningen ettutredningsarbete bedrivits i syfte att genom ett ändrat bidragssystem fåtill stånd en rationellare trafik och en förstärkning av stödet till denkollektiva trafikförsörjningen på landsbygden. Sedan utredningen numeraslutförts har på grundval av dess betänkande i frågan (Ds K 1972: 7) och eftervederbörlig remissbehandling i förevarande proposition lagts fram förslag revidering och förstärkning av bidragssystemet. Beträffandede sålunda framlagda förslagen samt de i anslutning till propositionen väcktamotionerna får utskottet anföra följande. Den grundläggande principen bör somdepartementschefen framhållit även i fortsättningen vara att linjetrafik pålandsbygden primärt skall erbjudas i den omfattning som är möjlig frånföretagsmässiga utgångspunkter och som alltså kan drivas utan underskott ochdå givetvis i rationella former och med en väl avvägd taxa. I de fall där detinte är möjligt att vidmakthålla en rimlig trafikförsörjning med tillgodoseendeav kravet på kostnadstäckning bör bidrag kunna utgå av allmänna medel. Liksomhittills bör vidare bidrag kunna utgå till såväl lokalt som regionalt betonadlandsbygdstrafik. Det är emellertid angeläget att skapa ett system som gertillräckliga garantier för att bidragen kommer sådan trafik till godo somgrundas på en genomtänkt planering. Med den utveckling som skett avplaneringsinstrumenten har också förutsättningarnaväsentligt förbättrats för en plane-ringsanknuten bidragsgivning. I fråga omden regionalt betonade trafiken pågår sålunda vid landets länsstyrelser enregional trafikplanering, som till avses resultera iutarbetade förslag till trafikplaner. I fråga om den lokalt betonade trafiken för vilken kommunerna har ett primärt ansvar gäller att dessa i ökadutsträckning vidtagit åtgärder för att åstadkomma en tillfredsställandetrafikförsörjning. Det kan i sammanhanget erinras om att i en cirkulärskrivelse till kommunerna betonat vikten av atttrafikförsörjningsplaner upprättas som underlag för bedömning av kommunala ekonomiskaengagemang i den kollektiva trafiken. Bidragsgivningen bör som departementschefenföreslagit i fortsättningen avse sådan linjetrafik som ingår i en i fråga omtrafikens omfattning och inriktning preciserad lokal eller regionaltrafikförsörjningsplan. Utskottet tillstyrker också med hänsyn tilltidsprogrammet för den regionala trafikplaneringen att den revideradebidragsgivningen genomförs i två etapper, varav den första avser stödet tillden lokala och den andra etappen stödet till den regionala trafiken. Denföreslagna avgränsningen av den lokala resp. den regionala trafiken motsvararenligt propositionen den avgränsning vilken lagts till grund för den regionalatrafikplaneringen. Det innebär i korthet att till lokal trafik hänförs trafikinom ett och samma kommunblock eller efter kommunsammahläggning inom en ochsamma kommun. Till lokal trafik hänförs också sådan trafik mellan angränsandekommunblock/kommuner, som inte är att hänföra till regional trafik. Som exempelnämns närtrafik över kommunblocksgränserna. Som regional trafik avses i sin turnärmast trafik mellan olika kommunblocks-/kom-muncentra inom i första hand ettoch samma län. Med sådana centra jämställs persontrafikterminaler i olikakommunblock/kommuner, vilka för särskilda trafikslag kan utgör betydelsefullaknutpunkter. I vad mån modifikationer i den ena eller andra riktningen senarekan bli aktuella i den i och för sig naturliga gränsdragningen anges bl. a. bliberoende av de erfarenheter som successivt erhålls av såväl den regionala somden lokala trafikplaneringen och det inbördes samspel sorii denria bygger på. Utskottetkan för siii del godta att man t. v. utgår från den sålunda föreslagnaavgränsningen. Såsom i motionen 1973:1781 framhållits bör dock frågan om hiirlokaltrafiken bör avgränsas från den regionala trafiken ytterligare övervägas.Med hänsyn till den storlek som vissa kommuner får kan det nämligenifrågasättas om det är rimligt att beteckna all trafik inom en kommun somlokal. Den föreslagna översynen bör lämpligen företas i anslutning tillprövningen av frågan om stödet till den regionala trafiken. 1 motionerna 1973: 1747 och 1973: 1784 har uttalatsfarhågor för att den i propositionen föreslagna avgränsningen kan förorsakaproblem för de bidragsberättigade kommunerna och det samarbete dem emellan somkan erfordras för trafikuppgifternas lösning. Motionärerna begär därför ettsärskilt uttalande från riksd|agens sida att två eller flera kommuner bör fåtrafikplaneras som lokalt trafikornråde utan att detta inverkar påbidragsbestämmelserna. Något-sådant uttalande finner utskottet emellertid intemotiverat. Såvitt utskottet kan finna medger nämligen det föreslagnabidragssystemet i och för sig att närliggande kommuner gemensamt svarar förupprätthållande av sådan bidragsberätti-gad trafik varom i propositionen ärfråga men var för sig uppbär dem tillkommande andelar av utgående statsbidrag.En förutsättning härför torde dock vara att i dylika fall liksom eljest vederbörande länsstyrelser prövat frågan om trafikens planering m. m. Underhänvisning till det anförda avstyrks motionerna i fråga. Viktiga drag hos det reviderade bidragssystemet äratt bidrag skall kunna utgå oberoende av traflkföretagens ägareförhållanden ochoberoende av fordonsstorlek olika slag av större eller mindre bussar samtpersonbilar förutsatt att det är fråga om personbefordran eller kombineradperson- och godsbefordran i linjetrafik eller kompletteringstrafik. Väsentligtär också att bidraget till lokal trafikservicc tillhandahålls kommunerna, somhar möjlighet att i anslutning till planeringen på ett samordnat sättupphandla de ifrågavarande transporttjänsterna. I fråga om vad som skall vara att hänföra tilllandsbygdslinjetrafik har som redovisats i bussbidragsutredningens betänkande vissa olägenheter följt med det nuvarande sättet att i bidragssammanhang avgränsasådan trafik. Det gäller kravet att inte bara fyra femtedelar av enlandsbygdslinje skall ligga utanför stadsplanelagt område för ätt få bidragutan även fyra femtedelar av det ifrågavarande trafikföretagets helalinjelängd. Det kan exempelvis inträffa att ett större trafikföretag med sintrafikrörelse i huvudsak knuten till stadsplanelagt område är berett att övertakringliggande landsbygdslmjer. Vid ett övertagande kan emellertid somframhållits inträffa att tidigare utgående statsbidrag upphör beroende påatt grundkravet på den totala trafikrörelsens landsbygdsanknytning inte längreär uppfyllt. Med hänsyn härtill har departementschefen i propositionenföreslagit att bidragsmöjlighet i fortsättningen skall föreligga, om enbusslinje till mer än två tredjedelar av sin linjelängd är belägen utanförstadsplanelagt område och om transportarbetet på linjen räknat i personkm till större delen avser resor som utgår från och/eller avslutas vidhållplatser på landsbygdsdelen av linjen. Särskiltmed hänsyn till införande av kravet på transportarbetets fördelning synesemellertid kravet på linjelängdens belägenhet till två tredjedelar utanförstadsplanelagt område vara alltför långtgående. Rimligare synes vara att, såsomi motionen 1973: 1781 yrkats, begränsa kravet i denna del till att gälla halvalinjelängdens belägenhet utanför stadsplanelagt område. Utskottet tillstyrkerdärför nämnda motion i denna del. I propositionen har departementschefen liksombussbidragsutredningen framhållit vikten av att visst krav påkostnadstäckning uppställs, detta för att man skall nå en rimlig avvägningmellan trafikbehov och trafikresurser och för att man genom bidragsgivningenskall tillgodose de särskilt angelägna behoven. Mot ett kostnadstäckningskravhar flertalet remissinstanser inte haft pågot att erinra. Med ledning av det avbussbidragsutredningen redovisade faktamaterialet som tyder på attkostnadstäckningsgraden i bidragsgrundande trafik igenomsnitt för landet i dess helhet legat kring med regionala avvikelser kring detta genomsnittstal hardepartementschefen förordat, att kostnadstäckningsgraden bestäms till lägst 60procent. I fråga om det inre stödområdet för vilket departementschefenföreslagit ett förstärkt stöd till den lokala trafikservicen har förutsattsen kostnadstäckningsgrad om . 1 motionerna 1973; 1781, 1973: 1782 och 1973; 1783 har ianledning härav yrkats att kravet på viss kostnadstäckning som förutsättningför statsbidrag skall utgå. Utskottet anser emellertid för sin del övervägande skältala för att som grundregel tillämpa ett kostnadstäckningskrav. Därigenom åstadkommesen planeringsmässig avvägning mellan trafikunderlag och trafikresurser på ettsätt som främjar en rationellt utformad trafik. Det torde också med fog kunnahävdas att det i de allra flesta fall inte föreligger några svårigheter att istort uppnå de uppställda kostnadstäckningskraven. Det gäller särskilt ommöjligheterna verkligen tillvaratas att samordna den allmänna resandetrafikenmed särskilda transportuppdrag, exempelvis skolskjutsningarna. Viktigt ärockså att valet av transportmedel större eller mindre bussar, eventuelltpersonbilar bestäms utifrån föreliggande trafikunderlag. Utskottet tillstyrker därför förslaget omkostnadstäckningskrav med minst de angivna procenttalen och avstyrkerföljaktligen motionerna i berörda delar. finner utskottet det dockinte vara uteslutet att det i speciella fall och det torde då gälla kommunerav mera utpräglad glesbygdstyp kan tänkas föreligga svårigheter att även meden rationell utformning av trafiken uppnå kostnadstäckningsgraden utan att detfår icke önskvärda återverkningar på trafikförsörjningen. I sådana fall bördet enligt utskottet finnas en möjlighet att efter särskild prövning medgeavvikelse från de angivna kostnadstäckningsnivåerna. Utskottet delar departementschefensuppfattning att bidrag skall kunna utgå till högst två dagliga dubbelturer påen landsbygdslinje. I fråga om det statliga bidragetsstorlek har departementschefen föreslagit, att bidrag normalt skall kunna utgåmed högst av underskottet. För lokal trafikservice inom det inrestödområdet har förordats ett förstärkt stöd med normalt högst avunderskottet. 1 motionerna 1973: 1781, 1973; 1782 och 1973: 1783 haryrkats att bidrag skall utgå med 50 resp. . Utskottet har vid sina överväganden i denna fråga beaktatde återverkningar som de av departementschefen föreslagna statliga bidragsandelarnaskulle få för kommunerna i kostnadshänseende och då även med hänsyn till denmöjlighet som departementschefen förutsatt att då synnerliga skäl föreligger medge avvikelser. Med hänsyn härtill har utskottet ansett sig böra biträdamotionsyrkandena så till vida att statsbidrag inom ramen för anvisade medel skall kunna utgå med högst och förlokal trafikservice i det inre stödområdet med högst . Detta ligger iprincip också i linje med vad bussbidragsutredningen föreslagit. Det i motionerna 1973: 1781 och 1973: 1782framförda yrkandet att det högre bidraget skall utgå även för trafikserviceinom har utskottet med hänsyn till de faktorer som ansettsböra bestämma det förstärkta stödet inte funnit sig kunna tillstyrka. I fråga om beräkningen av resultatet itrafikrörelse gäller enligt nuvarande bidragssystem att man som trafikintäktgodtar vad trafikföretaget redovisar med tillämpning av sina resp. taxor. Detinnebär enligt bussbidragsutredningen att bidragsgivningen påverkas av olikaföretags större eller mindre benägenhet att genom taxeåtgärder täcka inträffadekostnadshöjningar. Vidare kan den påverkas av olika kommuners skiftandebenägenhet att subventionera busstaxoma. Såsomi propositionen framhållits måste det emellertid vara i hög grad angeläget attbidragsgivningen tillämpas på ett för olika områden likartat och rättvistsätt. Detta förutsätter i sin tur gemensamma normer för bestämning avintäkterna i trafikrörelsen. Sådan enhetlighet kan nås genom anknytning tilllämplig referenstaxa. De remissinstanser som yttrat sig över utredningensbetänkande har i allmänhet hyst uppfattningen att en sådan behövs, och liknandesynpunkter har framförts i motionerna 1973: 1781, 1973; 1782 och 1973: 1783.Olika uppfattningar har dock kommit till uttryck i fråga om referenstaxansutformning, i första hand med hänsyn till den lämpliga taxenivån. Allmäntförhåller det sig så att taxesättningen varierar hos olika trafikföretag,vilket sammanhänger med en varierande kostnadsstruktur. gäller somockså framhålls i propositionen att skillnaderna i kostnadsstrukturen hostrafikföretag, som har någon omfattning på sin trafikrörelse och som i sinkalkylering och taxesättning arbetar med en mera långsiktig målsättning, ärförhållandevis begränsade. Det anses också kunna förutses att skillnaderna påsikt med hänsyn till en alltmer likartad löne- och kostnadsutveckling blirän mindre. Det är här fråga om företag som svarar för huvuddelen avtrafikarbetet inom busslinjetrafiken på landsbygden. Medhänsyn till att de ifrågavarande trafikföretagen i stort ligger inom enförhållandevis snäv latitud, där den övre gränsen i huvudsak motsvarar de taxorsom f. n. tillämpas av SJ och vissa andra trafikföretag och den undre gränsenligger på en lägre nivå, förordar utskottet som allmän riktpunktatt man vid den konkreta utformningen av referenstaxan åtminstone t. v.anknyter denna till den lägre nivån. Det torde få ankomma på Kungl. Maj;t att ihuvudsaklig överensstämmelse härmed meddela närmare bestämmelser i detta hänseende. vill utskottet understryka vikten av attKungl. Maj:t följer upp referensfrågan så att Kungl. Maj;t efter något årserfarenhet kan bedöma behovet av viss anpassning av referenstaxan. En sådanskulle närmast då motiveras av lämpligheten att inom referensnivån inrymmaeventuella seriösa trafikföretag med någon omfattning på sin rörelse, som tilläventyrs skulle visa sig ha en något lägre nivå trots att de i likhet mednyssnämnda företag arbetar med en mera långsiktig målsättning och med ett socialtansvar för de anställda. Det bör ankomma på Kungl. Maj;t att besluta om sådananpassning. Medde angivna riktlinjerna för utformningen av referenstaxan anser utskottetsyftet med de angivna motionerna såvitt nu är i fråga i väsentlig mån beaktat.Motionerna synes därför i denna del inte påkalla någon särskild åtgärd frånriksdagens sida. I fråga om kostnaderna skall i bidragssammanhang enutgångspunkt vara de verkliga kostnaderna. Härvidlag får det ankomma på det idet följande omnämnda centrala organet att utfärda anvisningar. Dessa börexempelvis ge vägledning i fråga om kostnadernas beräkning och fördelning vidett samordnat utnyttjande av transportresurseir för flera transportuppgifter. Vad i propositionen föreslagits i fråga om bidragssystemetsutformning med sikte på att främja en samordning av den allmänna resandetrafikenmed andra transporttjänster, exempelvis skolskjutsning, kan utskottettillstyrka. Utskottet kan också biträda förslagen ipropositionen om anknytning av bidragsgivningen till ett trafikår som sträckersig det ena året till augusti påföljande år. Med en sådanutgångspunkt och för att ge kommunerna erforderlig förberedelsetid framstår detsom rimligt att tillämpa en tidtabell, som innebär att bidragen till den lokalatrafikservicen första gången utgår fr. o. m. trafikåret augusti 1974augusti1975. Därigenom får kommunerna den tid som begärts vid remissbehandlingen föratt utarbeta de lokala trafikplaner till vilka bidragsgivningen skall anknyta.Härmed följer vidare att fram till angivna trafikår nuvarande bidragsordning isin helhet gäller. Fr. o. m. angivna trafikår, då de nya bidragsbestämmelsernatillämpas för den lokala trafikservicen, begränsas bidragsgivningen enligtnuvarande ordning till den trafik som ej omfattas av de lokalatrafikförsörjningsplanerna. I propositionen förutsätts att arbetet med denregionala trafikplaneringen i de skilda länen hunnit så långt attpropositionen då kan föreläggas om förutsättningarna för bidrag tillregional busstrafik. Efter lämplig förberedelsetid kan sedan denna andra etappgenomföras, varvid nuvarande bidragssystem i sin helhet kanavvecklas. Utskottet förutsätter att denna andra etapp genomförs utan onödigtdröjsmål. Utskottet tillstyrker vidaredepartementschefens förslag att en central nämnd lämpligen benämndbussbidragsnämnden inrättas med i huvudsak de uppgifter, den sammansättningoch de resurser som angetts i propositionen. Nämnden skall bl. a. verka för enöver hela landet enhetlig tillämpning av bidragssystemet, meddelatillämpningsföreskrifter och anvisningar till vägledning för kommunernas ochlänsstyrelsernas beredning och handläggning av bidragsfrägorna samt i övrigtstå till förfogande för rådgivning avseende tillämpning avbidrags-bestämmelserna.