prot · FV09130 · 1972-12-31 00:00:00 — Det är ju mycket svårare för dessa ledamöter att fåförslaget genomfört, även om man har en känsla av att det ute bland folkethåller på att svänga åt motionärernas håll. Jag tror att ett annat år får vifler med oss, , om vi försöker väcka en motion. Då det gäller glesbygderna och kostnaderna, så tror jagatt man kan åka med samma skolskjuts även om man skulle råka gå i olika skolor.Vi har hemma i ett par tre skolor som alla är statens men ligger påolika platser i samhället. Barnen kommer dit från byarna, men de åker i .sammaskolbil. Och jag tror att även om barnen skulle ha olika skolsalar går det attordna samordning på den punkten. Det finns andra samhällskostnader som är större och meravärda att beakta. Vad kostar skolket, vad kostar det att så många elever, fastvi i alla faU har en sådan fin skola, inte går till skolan? De åker in till samhället som det står i i reportaget om en bok som har kommit ut- men går i kyrkan, går till och inte till skolan. Vad kostar detatt skolan genom oro och annat misslyckas i sin fostran? Vad beträffar detta med en ateistisk skola, så menade jaginte att skolans lärare var ateistiska och inte heller eleverna, utan jagmenade att skolan faktiskt har skapats av människor som har en syn på ochpå det gudomliga som närmast motsvarar ateismen. Jag har i andra kammaren mångagånger hört SteUan . Han är en duktig och förnämUg författare, men hanssyn är ateistisk, och han har betytt mycket då det gäller utformandet av dennya svenska skolan - det kan inte statsrådet förneka. Jag sade alltså inte att det var lärarna som varateistiska, men jag menar att de i det system som skapats och med de läromedelsom finns och med de svårigheter som faktiskt givit sig tUl känna har enhopplös kamp, om de skuUe försöka personligen gå in här. Jag vet - jag skallinte Ang. möjligheterna att driva enskilda skolor Ang. möjligheterna att driva enskilda skolor försökaexemplifiera att det finns radioprogram för skolan och läromedel som liggerklart ateistiskt - det är inget tvivel om det. Att sedan en god lärare kanskekan avstyra sådana här saker och att en skolstyrelse kan se till att läromedelav det här slaget inte kommer till skolan är sant. Men tänk vilka bekymmer ochvUka kostnader det också innebär! Jag tror inte att skall lyckas med sittpåstående att jag skulle ha sagt att lärarna är ateistiska. Det finnssäkerligen sådana också -en del har jag träffat. En av flickorna som skrivitden här boken säger: Lärarinnan hatade mig och var min fiende därför att jagtrodde på , Det var alltså en 15-årig flickas uppfattning. Nog finns sådant,men jag tror att det är en mycket, mycket liten del som har den uppfattningen.Att det kan förekomma är emellertid klart. HerrHENMARK (fp): Jag hade egentligen inte tänkt yttra mig iden här debatten, men det var ett par uttryck som gör att jag finner skäl attsäga några ord. Jag tror det var statsrådet som sade att vi harförsökt finna en kompromiss så att vi skall kunna ha en enhetlig skola. Jag hartidigare förklarat att jag är mycket angelägen om att vi skulle kunna få enskola som vore en hela folkets skola, och det bör väl i så fall vara enkompromiss. Men då gäller det att få den kompromissen så formad att den kanaccepteras av alla. Jag har tidigare pekat på vad somkännetecknar undervisningen i religionskunskap. Det finns mycket vackra ord omdetta i läroplanen. Där står exempelvis att skall vara grundboken då detgäller att undervisa i kristendomskunskap, och det skall sålunda vara lärarenangeläget att tala om syn. Men då man går till en hel del av detläroboksmaterial som finns visar det sig att det innehåller värderingar just avsanningsenligheten hos det som står i . Detta är alltså påtalat tidigare, och såvitt jag vet hardet inte ändrats. Sådant här sårar djupt alla dem som har en tro på ochdess sanningar. Därför vill jag ställa den frågan till herr statsrådet, om detinte vore skäl i att undanröja sådana påtagliga fel mot objektiviteten iundervisningen. Jag tycker att en objektiv undervisning - speciellt om detdessutom har sagts att en viss bok skall ligga tiU grund för den måsteinnebära att man undervisar i vad som står i den boken. Det borde inte ligga iförfattarnas och inte heller i regeringens intresse att göra någon värdering avvad som står i läroboken, framför allt om det gäller en sådan grundbok somBibeln, med sin historia, sin tradition och sitt urspmng. I stället bör manföra fram budskapet så som det förkunnas i den boken. Jag tror att just läroböckerna varit ett av de moment sommånga föräldrar har reagerat hårt emot. Det finns emellertid också en del andra moment i vårundervisning som har varit föremål för mycken debatt och som upplevts sårandeoch störande, inte minst då kanske det som sagts om undervisningen isamlevnadskunskap, där möjligen nya värderingar har fått aUtför stort Som jag sagt vill jag gärna att skolan får bh enenhetsskola och en skola som kan accepteras av alla. Men om vi skall nå dithänär det väsentligt att man tar tid att gå igenom vilka detaljer i det nuvarandeundervisningsmaterialet som är så sårande och besvärande för dem som har enlevande tro. Många människor här i landet bär ändå på kristnavärderingar, även om de kanske inte direkt bekänner sig tUl en levande kristentro. Därför tycker jag att det vore bra om vi fick klargjort vUka detaljer detär som gör att de människorna känner det svårt att skicka sina barn tUl ensådan skola. Sedan bör vi också pröva om vi inte kan ändra på dedetaljerna och rensa ut vissa för själva utbildningen egentligen ganskaoväsentliga saker. Om man läser så som texten lyder, så är ju inget avdet som där står negativt för någon. Men det ställs heUer inga krav på attvederbörande för aU framtid skall omfatta vad där står skrivet. Han eUer honfår naturligtvis med utgångspunkt i all övrig livserfarenhet och vad man lär iskolan sedan ta sin personliga ställning. Men det skadar inte att man frånbörjan får lära att så står det i , så har man lärt under århundraden ochårtusenden som gått; sedan får var och en ta personlig ställning tUl det. Jag skulle alltså som ett positivt bidrag vilja föreslåatt en överläggning mellan de kristna skolorna och den vanliga skolan kommertill stånd och att man ser efter vUka detaljer det egentligen är som skiljerskolorna åt. Kan man sedan åstadkomma en kompromiss, så att skolan kan omfattasav alla, då har vi vunnit ett verkligt positivt resultat i svenskt skolväsende. Ang. möjligheterna att driva enskilda skolor Det är inte svårt för mig att principielltkomma på samma linje som när det gäUer hur vi bör angripa de problemsom finns på detta område. Jag tror också att det fortfarande finns brister iämnet rehgionskunskap, både i läroböckerna och i den metodik vi använder iklassrummen, och att vi bör försöka rätta till dem. Kanske är det heller inteså märkvärdigt att det finns sädana brister, eftersom det är ett så pass svårtområde vi här rör oss på. Jag kan nämna för att en av de böcker som jagtror har varit föremål för debatt här i kammaren sedermera har avförts frånlistan därför att den uppfattades som fientlig mot kristendomen. Den intogalltså inte en rent objektivt redogörande inställning till kristendomsämnet,utan inställningen kunde uppfattas som ett angrepp på tron, och därmed var denicke förenlig med läroplanen. Det gäller att kunna ge en redogörelse för t. ex. Bibelnsinnehåll. Däremot är det inte meningen att man genom tolkning av skall,såsom här antydde, ifrågasätta vad som där står. Självfalletkommer man sedan, vid studiet av andra religioner, in på även andra uppfattningar,som icke har som utgångspunkt. Även dem måste ju skolan redogöra för, omvi skall ha en objektiv religionskunskap. Jag tror dock inte att det därvidlagmeUan oss förehgger så särskilt stora skillnader i uppfattning, utan det bhrmera fråga om en praktisk bedömning av hur vi bäst skall klara situationen. Ang. möjligheterna att driva enskilda skolor Däremot tycker jag fortfarande att i Agnasangrep skolan på ett våldsamt och orättfärdigt sätt. sadehan att det var en ateistisk skola. Det går inte att kasta ur sig ett sådantpåstående utan att det träffar de många lärare som verkligen gör sitt bästa föratt skapa en objektiv religionskunskap. 1 sitt andra inlägg sade i Agnas att vi har enskola som är ungefär som . Jag tycker inte att en sådanargumentationsteknik är värdig den svenska . Vi har fattat de allraviktigaste besluten om den svenska skolan i stor enighet, och jag vill påståatt vi i detta land har en demokratisk skola, som visserligen inte är fulländadmen som heller icke förtjänar angrepp av det slag som i Agnasägnar sig åt. Den kompromiss vi har gjort när det gäUer ämnetreligionskunskap innebär att vi - detta tror jag de flesta kristna är bereddaatt erkänna -har gett ett mycket stort utrymme åt religionskunskapen, och genomden förlängda skolplikten i själva verket också utökad tid och ökat utrymme förundervisning om kristendomen. Detta är ett faktum som jag tror mycket oftaförbises av allmänheten, kanske på grund av inlägg av det slag som här har gjort. i Agnas påstår att skolan har skapats avateister. Det vill jag bemöta med att vår skola har skapats av den svenskariksdagen, genom enskilda riksdagsmäns arbete och i sista omgången genomvoteringar i denna riksdag. Vad tjänar det tUl att med svepande formuleringarpå detta sätt klassa ut ett i demokratisk ordning fattat beslut och ledamöterav denna riksdag tillhörande en viss åskådning? Jag känner inte till den exaktafördelningen, men jag vet i varje fall att i Agnas påstående intehåller inför en verklig granskning. Om sedan en enskild lärare skulle ha, somherr i Agnas återgav det, hatat en elev för att hon trodde på , görsig den läraren skyldig till ett aUvarligt tjänstefel, vilket skaU påsedvanligt sätt beivras; men detta kan självfallet inte användas som ettargument mot det system för den svenska utbildningen som vi har åstadkommit. Jag tror trots allt att de beslut som här fattats och somåberopats har fattats efter moget övervägande och långvarigadiskussioner. Det är väl då inte så märkvärdigt om jag både av denprincipiella övertygelse som jag har redovisat och av hänsyn till attriksdagen klart har uttalat sin mening - tvekar att komma igen med enproposition i ämnet. HerrNILSSON i Agnas (m): Jag märker hos utbUdningsministern enmedveten önskan att liksom tolka vissa ord som jag säger i en viss riktning ochandra i en annan riktning. När jag nämnde , var det inte fråga om skolansom skola utan det gällde systemet med bara en skola. I hela den friavästvärlden finns möjlighet att starta enskUda skolor och där har man denprincipen erkänd. 1 däremot finns ett skolmonopol med bara en endaskola där en enda tankegång får framföras. Jag vet, att herr statsrådet hållermed mig om detta. 1 den västliga världen har man, som sagt, möjlighet attstarta privata skolor och har därvidlag ett helt annat stöd än vi kan fåi . Detta var vad jag menade när jag drog in i sammanhanget. När det gäller kan jag gärna säga att derasskola lyckats mycket bra när det gäller ordning och kunskaper. Vi kan intenedvärdera den, och jag riktar ingen kritik mot skolorna i ochPolen som jag sett dem på resor. Deras ungdomar är trevUga och snygga. Men deblir indoktrinerade precis på det sätt som staten vUl, och det var detta jagtänkte på. Statsrådet talar om att vi har en demokratisk skola iSverige. Ja, det är riktigt att den formellt är genomförd i demokratins namn.Men om man som en bakgrund till min interpellation tar upp systemet tiUgranskning, är det då demokratiskt att skolsystemet slår på sådant sätt att detär omöjligt eller nästan omöjligt för dem att komma någonstans, som vUl ha enskola vid sidan om med en särskUd stil, särskild idé och särskild målsättning,en skola som lämnar kunskaper, utbildning och fostran jämförliga meddet som lämnas i den vanliga skolan? Jag menar att här brister det i demokrati. Med begreppet ateister menade jag inte något gruvligt iden meningen att de inte i och för sig skulle kunna vara bra, duktiga ochdugUga människor. Men det är fråga om människor, vUka helt lagt av synoch målsättningar då det gäller tro. Detta framkommer särskUt då detgäUer undervisningen i religionskunskap. En del av dem, som varit med om attforma skolan, har målmedvetet velat misstänkliggöra tro. Jag nämndeförra gången namnet på en av dem, SteUan . Jag vet att han står försina åsikter och att han inte skäms om jag säger hans namn. Trots att så mångaandra hade en annan uppfattning har sådana män som han enligt min meninglyckats sätta outplånUga spår. Det är helt enkelt så. Att jag sedan påstår atten del lärare är ateister, har inget med saken att göra. Det är inte lärarnadet gäller; det gäUer systemet och hur detta slår i praktiken. Det gäller attkristendomen kommer i bakgrunden och får spela en underordnad roll. 1 vissafall kommer den rent av att uppfattas som mindervärdig. Ett enskilt fall är relaterat på s. 25 i dagens nummer avDagens Nyheter. Jag tar inte stäUning till om det är sant eller inte sant, menjag tror att det är riktigt att det finns sådana fall. Jag sade också, att jagtror att det är få fall. Det är riktigt att man röstade för en skola i demokratiskordning, men man måste ställa sig frågan hur det sedan kunde slå så att 70procent av föräldrarna i vårt samhälle kan säga att de gärna vUl ha enreligiöst präglad undervisning. De säger det därför att de inte tycker attreligiositet och kristendom präglar den nuvarande undervisningen. Om de fått ensådan uppfattning, är det motsatsen tUl kristendomen som präglarundervisningen, nämhgen ateism. Kristendomens motsats är ateismen. Jag står fördetta och tar ingenting tillbaka. Ang. möjligheterna att driva enskilda skolor HerrHENMARK(fp): Det var välgörande att få bevittnautbildningsministerns generositet i bedömningen av de tankar jag framförde. Förungefär gick jag systematiskt igenom alla de läroböcker som dåfanns möjligheterna att ta del av regionala TV-program fastställda.Jag hade gjort samma arbete ungefär . var en bok försvunnen.Om detta skedde genom högsta skolledningens försorg är jag mycket tacksam fördetta. Då jag nu gick igenom böckerna, fann jag att ett betydligtstörre antal behövde en korrektion. Jag kan nu inte säga den exakta siffran,men jag tror att det rörde sig om ett 60-tal böcker från och upptill gymnasiet, Alla dessa fanns med som tillåtna läroböcker i olika årskurser.De allra flesta var utomordentligt fint utformade från den synpunkt vi nubehandlar - jag kan inte bedöma deras värde från pedagogisk synpunkt. Jag komfram till att i av böckerna fanns det uttryck som ur minsynpunkt sett var stötande, I en bok står det exempelvis att berättelserna ompatriarkerna är sagor eller sägner. Det ger en värdering åt vad som står iBibeln, och det tycker jag är onödigt. Den läroboken bhr inte ett dugg sämre omden satsen försvinner. Om undren står det att ingen nutida naturvetare kan tropå någonting sådant. Det är också en värdering av vad som står i , ochinte heUer den boken skulle bli ett dugg sämre om den värderingen togs bort ochman bara talade om att det står så i . Vi vet att lärarna har suveränitet att bedöma vad somskall läras ut. För min del anser jag att sådana här uttryck icke borde behövaförekomma i läroböckerna. Hur bra en lärobok än är i övrigt blir den inte sämreav att sådana här värderande uttryck försvinner. Därför skulle jag vUja manatUl och föreslå att det saneringsarbete som utbUdningsministern tydligen ärfullt öppen för i dessa frågor med hans redobogenhet att försöka ta bort deirritationsmoment och stötestenar som finns fortsätter med om möjligt ökadintensitet så att det åtminstone på detta område kan sägas att det har bliviten sådan förbättring att vi kan samsas om en skola som inte stöter någon. Överläggningenvar härmed slutad. 7 Ang. möjligheterna att ta del av regionala TV-program Herr utbildningsministern erhöll ordet för attbesvara () framställda interpellation, nr 232,och anförde: har frågat mig om jaguppmärksammat att det vid sändning av regionala TV-program förekommer att detpå grund av sändarnätets dimensionering inte är möjligt för invånarna i vissadelar av landet, t. ex. västra , att ta del av det lokala TV-programsom är avsett för området och som respektive redaktion har i uppgift attbevaka, och om jag i så fall har för avsikt att vidtaga åtgärder innebärandeantingen en snabb utbyggnad av sändarmöjligheterna så att västra kanta del av Örebroprogrammen eller en överflyttning av arbetsuppgifter så attNorrköpingsredaktionen får tUl uppgift att bevaka även västra . regionala indelning överensstämmer intehelt med TV-sändarnas täckningsområden. De regionala TV-sändningar som för närvarandepågår försöksvis täcker därför inte helt berörda regioner. harbeaktat detta problem genom att låta de redaktionella bevakningsområdenaöverlappa varandra. Sålunda skall både Örebro- och Norrköpingsregionenredaktionellt bevaka . Resultatet och erfarenheterna av de närmaste årensförsöksverksamhet bör enligt min mening avvaktas innan eventuella åtgärdervidtas i den av interpellanten antydda riktningen. I sammanhanget vill jagockså peka på det arbete som pågår inom 1969 års radioutredning. Jag tackar utbildningsministern för detkortfattade svaret på min interpeUation. Uppfatta det inte som någon kritik,men jag hade heller inte väntat mig något annat. Jag skall också vara kortfattad, men vill ändå lägga endel principiella och praktiska synpunkter på de problem som jag har tagit upp imin interpellation. Exemplet i interpellationen, som var hämtat från Sörmlandoch framför allt från västra där jag verkligen känner tUlförhållandena eftersom jag bor där, är bara ett av många exempel som hadekunnat anföras i det här sammanhanget. Jag skulle t. ex. ha kunnat citerafackliga centralorganisationens sydöstra distrikt som i en skrivelse tUlradioutredningens ordförande har påtalat vissa problem i län, alltså detområde som ligger mellan och Växjösändarna. Jag skulle ha kunnatpåtala problemen i , där man är hänvisad tUl bevakningen frånÖrebroredaktionen och där man bara har möjlighet att se från sändaren iNacka. Att man nu bygger ut försöksverksamheten och sänderprogram och bevakar ett område från en redaktion som inte harsändningsmöjligheter på det området har naturligtvis i rätt stor utsträckningupprört TV-konsumenterna i de här områdena. Jag har full förståelse för det.Orsaken tUl den upprördheten kan vi kanske i någon mån söka i att som jagockså har nämnt i min interpellation regionalradion har varit i verksamhetunder . Den regionala radion har fungerat bra. Man har den vägen kunnatge lokala nyheter över vissa områden. Den har i varje fall fungerat alldelesutomordentligt där de regionala redaktionerna har haft bevakningen över ett ochsamma län. Då har man fått lokala nyheter från hela länet. Det har varit mycketgod service. TV kan alldeles säkert bli lika bra, men det fordras att vi dåverkligen har det som målsättning i det fortsatta arbetet. Önskemålet förframtiden måste som jag ser det och som jag är säker på att politiker överhuvud taget och samhäUsarbetare ser det vara att hålla samman länen. Detkommer kanske inte att finnas ekonomiska resurser att ha en regional redaktionoch en sändare för varje län, men man bör i varje fall inte dela på länen. Omman har en redaktion som bevakar hela länet bör man kunna ge god upplysning.Man kan få en god nyhetsförmedling via de regionala programmen för det län somman lever och verkar i. För att gå tUlbaka tUl exemplet som jag har nämnt iinterpellationen så säger statsrådet mycket riktigt att på grundav för få sändare har lappat över med Örebro- och Norrköpingssändarna.Det är rUctigt. Det har jag också påpekat i min interpellation. 4 protokoll 19 72. Ang. möjligheterna att ta del av regionala TV-program Ang. möjligheterna att ta del av regionala TV-program har manvalt att låta bevakas av . Det är i och för sig enbra lösning. Där har man sändare och där har man möjligheter att bevaka detområdet. Men sedan har man valt att låta Örebroredaktionen bevaka den övrigadelen av . Och i har man i varje fall inga som helstmöjligheter att sända programmen tUl Katrineholms- och Vingåkersområdet, ochdet är just det som upprör TV-konsumenterna inom det området. Enligt vadSveriges Radios distriktschef i , BertU , säger har man ettalldeles för stort bevakningsområde för att i någon större utsträckning kunnalåna program från så att man kan hjälpa att sända på de härområdena. I fortsättningen får man alltså i de här Sörmlandsområdenai sina TV-apparater se program från , och . Det kanman naturligtvis stå ut med. Det tvivlar jag inte på att man kommer att göra,men jag tycker det är fel att man låtsas ha bevakning över ett område när maninte har några som helst praktiska möjligheter att sända det här programmet tUldet området. Det kan bl. a. ge tUl resultat vissa risker för felinvesteringar.De TV-konsumenter som hör talas om den här försöksverksamheten blir givetvisnyfikna på den och försöker skaffa sig TV-antenner som skall göra det möjligtatt ta in den sändare som bevakar deras område. Det visar sig emellertid varaomöjligt. Det finns exempel på att man har lagt ut förantennutrustning som ändå har visat sig helt oduglig. Jag tycker det ärrenhårigare att säga ifrån att det här området klarar vi inte. Jag kan också ha full förståelse för att statsrådet islutet av sitt svar säger att han vill avvakta resultat och erfarenheter av denförsöksverksamhet vi har innan han föreslår några genomgripande omändringar.Det är en fullt naturlig inställning. Jag syftar med min interpellation inte tUl att viomedelbart skall fä en fullständig utbyggnad av sändarverksamheten och avredaktionerna över hela landet. Jag är väl medveten om att vi helt enkelt intehar ekonomiska resurser tUl det. Men jag tycker att det då är riktigare attsäga ifrån att vi inte har dessa resurser. Det är riktigare att tala om attvissa områden inte kan få bevakning i nuvarande läge. Då kan man åtminstoneavvärja felinvesteringar av privatpersoner i det sammanhang som jag tidigarenämnde. Låt mig tiU slut, herr talman, få ställa en följdfråga,eftersom statsrådet hänvisar tUl den sittande radioutredningen. Har statsrådetnågon uppfattning om hur länge det kommer att dröja innan radioutredningen kanlägga fram sitt betänkande? Jag räknar med att radioutredningen kommeratt lägga fram sitt förslag . Det rör sig alltså omett mycket långt framskridet utredningsarbete. Jag vill i övrigt säga att har de problemsom här tagit upp under mycket noggrann uppsikt. Man kommer bl.a. att pröva möjligheten att ytterligare förstärka bevakningen från ,och jag tror för min del att läget kommer att väsentligt förbättrassedan det nya i blivit färdigställt. Mot att i dagens läge installera särskilda sändare för attavhjälpa problemet talar emellertid både frekvenstekniska och ekonomiska skäl.Vi måste ju med hänsyn tUl de ekonomiska avvägningarna i första hand se tUl attvi får en fuUständig täckning av TV-2:s rikssändningar. Det gäller enekonomiskt mycket betungande men av rättviseskäl nödvändig satsning påglesbygderna i . Jämfört med dessa landsändar är relativtväl tUlgodosett, och därför får detta tyvärr bli en andrahandsfråga. Jag noterade med tUlfredsställelse att det som herrSundkvist var ute efter var ett klarläggande av vUka områden som kan komma attdrabbas, och det tycker jag är en rimlig begäran. I övrigt, herr talman, behöver jag icke tiUägga något.Verksamheten kommer att utvärderas, och därefter blir det dags för ett meraslutgUtigt fastläggande av organisationen. Om inrättande av ett kulturarkiv Jag tackar för upplysningen beträffanderadioutredningens arbete. I övrigt är det bara att konstatera att statsrådet och jagär helt överens. Också jag anser att utbyggnaden av TV 2-nätet inom de områdensom nu inte har bör gå före när det gäller prioriteringar i dessa fall.Men vi är som sagt helt överens om att man bör göra klart för människorna attdenna försöksverksamhet inte gäller aUa. Då skall man inte heller gå ut ochförsöka göra gäUande att så är fallet.