prot · FV0964 · 1972-12-31 00:00:00 — den 24 aprU 1972 Ang. busstrafiken oä landsbygden FörhandUngarna leddes liU en början av herr tredje vicetalmannen. § 1 Justerades protokoUet för den 14 innevarande månad. § 2 Herr tredje vice talmannen meddelade att enligt tillkammaren inkomna läkarintyg dels var sjukskriven den 18aprU , dels hen var sjukskriven den 19 april 14maj. och beviljades erforderligledighet från riksdagsgöromålen. § 3 Ang, busstrafiken på landsbygden Herr kommunikationsministernNORLING erhöU ordet för atl i ett sammanhang besvara dels iÖrebro (fp) framställda interpeUation, nr 46, dels herrFågelsbos (c) framställda interpellation, nr 69, och anförde: i har frågat om jag ärberedd att arbetet med den regionala trafikplaneringen pågår ochi avvaktan på statsmaktemas behandUng av bussbidragsutredningens förslaganmoda SJ att ajournera förhandlingarna i frågor som rör bidrag tiU olönsambusstrafik. har frågat om jag är beredd medverka tUlupphävande av beslut om nedläggningar av landsvägsbusslinjerna ÖstervålaTierp,TärnsjöHebySala samt delar av berörda genomgående turer Gävle TärnsjöSala, Jag ber, herr talman, att få besvara bådainterpellationerna . Vid flera tUlfällen har jag här iriksdagen framhållit att för SJ;s busstrafik gäller, liksom föraffärsbanenätet, att verksamheten skaU ge kostnadstäckning, I den mån dettainte är möjligt kan SJ på samma vUlkor som privata och kommunala trafikföretagfå statsbidrag för driften. Systemet för den statliga bidragsgivningen är underöversyn, och avsikten är att förslag tUl nytt bidragssystem skall föreläggashöstriksdagen , I vad gäUer den kommunala bidragsgivningen tUl olönsambusstrafik förekommer sådan vid sidan av den statUgabidragsgivningen. Den omfattar såväl privata och kommunala som statligatrafikföretag. Kommunerna har befogenhet att lämna sådana bidrag inom ramen förden kommunala kompetensen enligt 3 § kommunallagen. Att av principiella skäl utestänga SJ eUer andra statligatrafikföretag från möjligheten att med bidragsgivning ombesörja sådantrafik som kommunerna själva vUl behälla eUer anordna skulle kunna få deneffekten att trafikförsörjningen blev jämförelsevis svagare och mindre ändamålsenligtanordnad. Eftersom kommunerna själva kan avväga bidragens storlekmot den önskade trafikens omfattning och kostnaderna härför samt träffa deöverenskommelser som man finner påkallade, utgör kommunerna aktiva parter närdet gäller att praktiskt påverka trafikens utformning med hänsyn tiU kommunensbästa. Det ter sig därför rimligt att SJ - Uksom privata och kommunalatrafikföretag - skaU kunna motta kommunala bidrag för olönsam busstrafik, 1 sammanhanget vUI jag erinra om att i fråga ombusslinjetrafik, som med hänsyn tUI linjesträckningen och trafikförhållandena iövrigt har en regional karaktär genom att i icke oväsentlig utsträckningtillgodose behov av persontransporter meUan centralorter i olika kommunblock,Kungl, Maj;t föreskrivit, att tUls vidare skalliaktta återhåUsamhet i fråga om begränsningar av trafiken som påtagligtförsämrar resemöjligheterna mellan sådana orter. Detta beslut avser de mera regionalt betonade busslinjer,som det finns anledning att överväga i samband med det fortsatta arbetet på denhela landet omfattande regionala trafikplaneringen. Den mera lokalt betonadetrafUcen berörs däremot inte av beslutet. Här får de överläggningar som kankomma att föras mellan SJ och de berörda kommunerna givetvis med beaktande avde statsbidrag som utgår enligt gällande bidragssystem - bli avgörande för hurden önskade trafiken skaU tUlgodoses, i (fp); Jag får tacka för svaret på mininterpellation. Något besked beträffande den fråga jag stäUde iinterpellationen kan jag tyvärr inte utläsa i svaret. Sedan jag ställde min interpellation harju statsrådet här i kammaren givit svar på två enkla frågor som tar upp ungefärlikartade problem. Det var frågor av i och iKalmar, Men härefter några kommentarer tUl det svar jag fått.Statsrådet redogör först för den statliga bidragsgivningen tUl olönsammabussföretag, vare sig det gäUer SJ eller privata eUer kommunala trafikföretag,och går därefter över tiU de möjligheter som föreligger tUl kommunalt stöd idetta sammanhang. Statsrådet tar därvid upp den principiella frågan om SJ skaUutestängas frän det kommunala stödet. Det är rikligt som statsrådet säger attSJ självfallet inte skaU utestängas från det kommunala stödet. Jag tycker attdet är rimligt att också SJ får sådana bidrag. Statsrådetsäger dock i sitt svar bl. "Eftersom kommunerna själva kan a-wäga bidragensstorlek mot den önskade trafikens omfattning och kostnaderna härför samt träffade överenskommelser som man finner påkallade, utgör kommunerna aktiva parternär det gäller att praktiskt påverka trafikens utformning med hänsyn tillkommunens bästa," Kan de verkligen det , herr statsråd, närtrafikproblemet i länet håller på att utredas av en kommitté som försöker lösadenna alltmer tUltrasslade fråga? Utredningen ingår ju egentligen som ett led iden större statliga trafikutredningen på riksplanet och omfattar såvälperson-som busstrafik. Men har i län erhålUt civildepartementetstUlstånd att bryta loss den kollektiva persontrafiken ur det storasammanhanget. kan således snabbutreda problemen kring denkoUektiva trafiken, och man räknar med att kunna presentera ett fuUt utarbetatförslag . Målet är ju att få tiU stånd en samordning avkoUektivtrafiken möjligt, vUket innebär 1973-1974, Länstrafikgruppengår ut med oUka konkreta frågor tUl kommunerna, I vår skaU ocksåresandefrekvensen på bussarna räknas och skall inhämtasvaren från kommunerna. Länstrafikgruppens arbete syftar givetvis tUl att skapaen samordning av den kollektiva trafiken i länet. Och först då får man ju klartför sig vUken persontrafik som kommuner och landsting skall stå för. Det är medhänsyn tiU denna utredningsverksamhet som just påbörjats i länet och tillbussbidragsutredningens arbete ytterligt befogat att iakttaga stor försiktighetbl, a, med nedläggning av bussUnjer och indragning av turer. Mot denna bakgrund är det svårförståeligt att statensjärnvägar, innan utredningen är klar, i sina förhandlingar om busstrafiken påVästernärke ställer krav på kommun om kommunalt bidrag. Jag anser därföratt det, eftersom länstrafikutredningen snabbutreder problemen kring denkoUektiva trafiken och beräknas vara klar , är otillfredsställande attstatens järnvägar ställer krav på kommunen, vilka kan komma att helt förändra förutsättningarnaför den trafikförsörjningsplan som den regionala trafikplaneringen skaUutmynna i. Och nog måste väl herr statsrådet tUlstå att det efter denuppgörelse, som träffades meUan regeringen respektiveKommunförbundet och angående oförändrat skatteuttag under1973, är angeläget att kommun och landsting får överbUcka vUka möjUgheter manhar att ikläda sig ett ekonomiskt ansvar för den koUektiva trafiken med ettoförändrat skatteuttag. Den preliminära utredning som jag har tagit del av visaratt vi på landstingssidan får ikläda oss betydande utgifter för att kunnaupprätthålla en acceptabel trafik. Men i det pressmeddelande som statsrådetNorling utfärdade säger statsrådet, att det i planeringsarbetetpå länsnivå också är avsikten att kommunerna skaU komma in i ett samspel och ien dialog med länsmyndigheterna. För kommunerna bör det vara angeläget att fåtUlfäUe att ge synpunkter på exempelvis samordningen av de regionala ochkommunala trafikförsörjningsplanerna. Jag instämmer tUl fullo i desynpunkterna, och det är därför jag har ansett det angeläget att SJ i avbidanpå utredningens förslag inte skuUe stäUa krav på kommuner, bl, a, Örebrokommun, om bidrag för viss olönsam busstrafik på Västernärke, Därför framstår min fråga i interpellationen den 10februari, som jag över huvud taget inte fick något svar på, minst lika aktuelli dag, nämligen om statsrådet är beredd att arbetet pågår med den 24 aprU 1972 Ang. busstrafiken pä landsbygden den 24 aprU 1972 Ang. busstrafiken pä landsbygden denregionala trafikutredningen anmoda SJ att ajournera förhandUngar i frågor somrör bidrag tiU olönsam busstrafik. Jag tycker' att det är en väsentlig fråga isammanhanget, och jag anser det viktigt att vi får en totalbUd klar av i vilkenomfattning SJ, kommuner och landsting eller staten skaU gå in med olikastödåtgärder. Det måste i den långsiktiga planeringen vara av ytterst stortvärde för aUa parter att det bUr ett gott resultat. Samordning, samarbete ochsamråd brukar ge det bästa resultatet. Jag ber att tiU kommunikationsministern få framföraett tack för att jag har fått min interpellation besvarad. En oroande nedläggning av järnvägstrafik har länge pågåtti vårt land, och skälet är att trafiken är olönsam. Som ersättning förjärnvägstrafiken vid nedläggning erbjuder SJ att busslinjer skall upprättas.Bl, a, på grund av nedläggning av järnvägen försvagas emellertid näringslivetytterligare i en bygd, och så bUr trafikunderlaget ännu svagare. Resultatetblir att SJ beslutar att upphöra även med linjebusstrafiken som sattes in dåjärnvägen lades ner, 1 östra län finns ett sådant exempel.Järnvägen mellan och lades ner, och landsvägsbussar sattes in istäUet, SJ framhöU då att för aUmänheten skulle det inte bli någon försämring ikommunikationshänseende. Men har det meddelats att SJ beslutat att den 10juni upphöra med linjebusstrafiken inom detta område, SJ har erbjudit Hebykommun lokal busstrafik till Sala mot en ersättning av . i sände för några dagarsedan en skrivelse tUl chefen för i vilken anförsbl. a.: "Genom skrivelse från till statensjärnvägar har Kungl. Maj :t lämnat vissa föreskrifter avseende statensjärnvägars busstrafik. Av föreskrifterna framgår att i fråga ombusslinje-trafiken, som med hänsyn tUl linjesträckningen och trafikförhåUandenai övrigt har en regional karaktär genom att i icke oväsentlig utsträckningtUlgodose behovet av persontransporter mellan centralorter i ohka kommunblock,föreskriver Kungl. Maj;t, med giltighet tills vidare, att statens järnvägariakttar återhåUsamhet i fråga om begränsningar av trafiken som påtagligtförsämrar resemöjligheterna mellan sådana orter. Då det trots skrivelsenförekommer att vid förhandlingar om kommunala bidrag hotaratt lägga ned busslinjer om inte berörda kommuner går med på väsentligahöjningar är oroad när det gäUer statens järnvägars tolkning avskrivelsen. Enligt mening bör inga väsentliga förändringar fåvidtas då regional trafikplanering pågår. Länsstyrelsenhemställer att Kungl, Maj :t förtydligar och vid behov skärper föreskriften tiUstatens järnvägar så att den får avsedd verkan," 1 svaret heter det att den statliga bidragsgivningen ärunder översyn och att avsikten är att förslag tUl nytt bidragssystem skallföreläggas höstriksdagen . Jag vill därför komma med två följdfrågor tiUstatsrådet: För det första: Gäller här som vid andra tillfällen dåöversyn och utredning pågår att ingenting ändras förrän utredningen är klar?Och för det andra: Om svaret blir ja, kommer då att omprövabeslutet att lägga ned busslinjetrafiken som är beslutat på härberörda trafikområde? i kom bland annat in påkommunernas ansvar i dessa frågor. Han citerade en del av mitt svar, som taladeom att kommunerna själva kan avväga bidragens storlek mot den önskade trafikensomfattning och kostnaderna för detta, och menade att detta inte var relevanteftersom det i verkligheten egentligen är så att vad kommunerna än vill, sådrar in busstrafiken i många fall. Därför skulle det enligt herrAnderssons mening inte föreligga någon valsituation för kommunerna. Del är viktigt att vi klarar ut detta, ty i aUadiskussioner om dessa ting kommer man ganska snabbt i ett sådant härmeningsutbyte med varann. Ett faktum är att den lokala trafikförsörjningen -och jag tror att i och jag skaU kunna vara ganska överensom den definitionen - och dess planering primärt måste framstå som en uppgiftför kommunerna. Den regionala trafiken och den interregionala trafiken, omvilka definitioner vi knappast heller behöver tvista, skall naturligtvis varaen uppgift bl, a, för samhället. Är vi överens om det, måste det väl ändå varaså att man genom att kommunerna kan avväga bidragens storlek mot den önskadetrafikens omfattning och genom att man kan träffa den överenskommelse som manfinner påkaUad, som jag sagt i mitt svar, bör kunna nå en tiUfredsstäUandetrafikförsörjning till relativt sett lägsta transportpriser, som man ser delfrån kommunens sida. Kommunerna har också möjlighet att genom lämpligsamordning av Unjetrafiken med andra transporttjänster jag erinrar om aUadiskussioner jag har haft här i kammaren om kombination av skolskjutstrafik ochannan lokaltrafik skapa förutsättningar för en rationeU trafikservice. Det måste naturligtvis vara en kommuns uppgift alt påverkaden utvecklingen, och då ökar också möjligheterna för det ifrågavarandelinjetrafikföretaget vilket det nu är, om det är SJ eller någon privat somsköter delta åt kommunen att handha persontransporterna på ett ekonomisktsätt inom kommunen. Vad jag här sagt om kommunernas primäransvar för den lokalatrafikförsörjningen utesluter inte statliga insatser. Jag är angelägen att sägadet på nytt, I särskUd form kan statliga stödinsatser gå in även här. i och jag vet vad det är frågan om. Det är närmastbussbidraget, och det är de extra skatteutjämningsmedlen. Och här kan ävenfrågor som dem sedan kom in på delvis få sitt svar,Skatteutjämningsmedlen är ju en form av stöd som är specieUt inriktad påskatlesvaga kommuner, inle minst glesbygdskommuner. Detta om det kommunala ansvaret för den lokalatrafikförsörjningen. Jag vill vidhålla att kommunerna kan påverka trafikensomfattning utifrån sina befogenheter att besluta över kommunens angelägenheteräven i dessa frågor. Ang. busstrafiken på landsbygden Ang. busstrafiken pä landsbygden Både i och tar uppfrågan huruvida det ändå inte just nu skulle vara av stort värde att iakttaförsiktighet under planeringsarbetets gäng. Det gör vi ju, 1 slutet av mittsvar har jag sagt, vUket och också refererat, attKungl. Maj :t uppmanat att iaktta försiktighet i fråga ombegränsning av trafiken med regionala busslinjer som vi kan ha behov av iframtiden och som "i icke oväsentlig utsträckning" tUlgodoser behovetav persontransporter mellan centralorter i olika kommunblock. Vi har ansett detså viktigt att få möjlighet att påverka det framtida regionala bussnätet att vifunnit dessa åtgärder försvarbara. Sedan kan man naturligtvis om man vUl - och varför intepassa på här anknyta tiU en annan frågestäUning, Om regeringen , som herrAndersson har sagt i sin direkta fråga i interpellationen, skulle anmodastatens järnvägar att ajournera förhandlingarna i dessa skeden kan mannaturligtvis vidga frågestäUningen något. Ger man, vUket jag anser att vi hargjort så långt det varit möjligt, SJ föreskrifter om att iaktta återhåUsamhetmed indragningar är väl frågan varför man skall stanna vid SJ, 1 många områdenav landet har man aldrig någonsin sett en utan trafiken ombesörjs avprivata bussföretag. Jag har svårt att förstå varför låt oss kaUa det tvångetatt upprätthåUa olönsam trafik skulle vara förbehållet SJ, För människor sombor i bygder där trafikunderlaget är dåligt måste det vara fuUständigt hkgUtigtvem som är huvudman för trafiken, om det är SJ eller något privat företag. Förde människorna är det viktiga att kommunikationerna finns kvar. Jag viU inte göra detta tUl en stor fråga utan vUl ställaupp som ett utropstecken i denna diskussion att vi trots aUt det vet herrAndersson i och lika bra som jag har många områden somär helt beroende av busstrafik som ombesörjs inte av SJ utan av privatabussföretag. delar regeringens uppfattning att SJ lUcsomandra företag skall kunna söka sitt åter i förhandUngar, Det är viktigt att denprincipen slås fast i denna interpellationsdebatt. Man blir inte alltid överensom den heller, och det är därför värt att notera att vi är överens pä denpunkten. Låt mig sedan bara litet grand beröra den trafik som herrFågelsbo talar om. återkommer tiU spörsmålet om bussUnjernaÖstervåla-Tierp och Gävle-Sala, för vUka SJ aviserat trafikinskränkningar frånjuni . Jag har gått in i denna problematik genom att från SJ inhämtaföljande. Linjen , som är ca 3,5 mU lång, omfattarför närvarande två dubbelturer per dag. Den kräver insats av en buss och enförare. Medelantalet passagerare för varje tur pendlar mellan 2 och 6 personer.Förlusten uppskattas tiU ca , varför SJ inte ansersig kunna fortsätta trafiken utan kommunalt stöd. Resandestrukturen äruteslutande lokal, SJ har förelagt kommunerna en offert för bibehållande avtrafiken i fråga, och förhandlingar om detta pågår nu liksom om SJ:s medverkanvid utformningen av skolskjutstrafiken i området. På linjenGävleSala, som är drygt 11 mU lång, kör förnärvarande vardagar tre genomgående dubbelturer och därutöver cirka tredubbelturer på delsträckan från eUer mot antingen Sala ellerGävle, Ett par turer avser skolbamstransporter och någon tur arbetsresor avlokal karaktär. Den Unjen ger just nu ett totalt årsunderskott av cirka 150 000kronor, varav ungefär hälften är hänförligt till genomgångsturema. Antaletresenärer på genomgångsturerna uppgår tUl i medeltal endast ett par styckenper tur, I fråga om de turer som lokalt berör trafikavsnittetTärnsjö-Heby Sala har SJ undersökt förutsättningarna för en ny tidtabell.Denna bygger på samordning mellan den trafiken och redan befintlig trafik påsträckan för att nå fram tUl en så bUlig trafiklösning sommöjligt. Även i detta faU pågår det just nu överläggningar med kommunerna ombidrag för trafiken. Jag viU gärna framhåUa att resestrukturen här är sådan attdet i samtliga fall är fråga om olönsam lokal trafik. Trafikens omfattning ärsåledes beroende av vad parterna kan diskutera sig fram tUl allt självfaUetmed beaktande av de statsbidrag som kan utgå, vilket jag har talat om tidigare,och av de intäkter som kan påräknas för skoltransport-behoven. En ytterligare kommentar tUl frågan om just de härlinjerna kan väl vara följande: Vi tar linjen GävleSala - vid vUken herrFågelsbo uppehöll sig , eftersom han betraktar den som en regionallinje och knyter samman resonemanget om den med Kungl, Maj:ts beslut att SJskaU vidmakthålla viss regional trafik trots olönsamhet. Då är det klart att omman som genomsnitt på genomgångsturerna på en så pass lång sträcka har ett parstycken resande, kan man kanske ändå inte gärna påstå att det ligger i Unje medvad Kungl, Maj:t har menat med beslutet, som vi har talat om här, om trafik somi icke oväsentlig utsträckning tiUgodoser behoven. Som jag ser det är dettaicke alt hänföra tiU väsentlig trafik av det slag som vi har tänkt oss. På den direkta frågan i slutet av inläggvUl jag därför svara, att mot bakgrund av det som här har refererats äravsikten icke att i dessa fall påyrka någon ändring av de beslut som kan kommafram ur de förhandlingar som pågår meUan ochberörda kommuner! det område som vi nu diskuterar. Ang. busstrafiken pä landsbygden i (fp); Statsrådet frågar: Varför stanna vidSJ när det gäller de kommunala bidragen, varför inte även ta med andra företagsom ombesörjer trafik kanske i de områden där SJ inte har visat någon bussunder ? Ja, man kan väl ta in samtliga bussföretag i den här bUden,Jag tycker det är angeläget att man får en totalbUd av aU trafUcplanering, Mentrots aUt går det här arbetet, som man nu sitter och jobbar med på länsplanet iutredningsgrupperna, bl, a, ut på att man skall få fram ett förslag tillstomlinjenät, I län har man redan utarbetat och presenteratcivildepartementet principlösningen för en stomlinje, Stomlinjer skall jufinnas mellan alla större orter i länet. Staten skall ansvara för att dessatrafiklinjer fungerar, och övrig persontrafik skall kommuner och landsting ståför det är alldeles riktigt. Ang. fortsatt teknisk utveckling och tillverkning avsvensk järnvägsmateriel 1 förslaget till stomlinjer, som länsutredarna harförelagt och fått ja tUl i vad gäUer principlösningen,ingår bl, a, Unjen Örebro-VintrosaGarphyttan, och SJ har begärt att fåkommunalt stöd tUl denna linje. Det är väldigt svårt att uttala sig om - jagkan inte göra det - huruvida den Unjen, för vUken man har begärt kommunalt stödfrån kommun, kommer att i det slutgUtiga förslaget, som så småningomskall framläggas, bU en stomlinje eUer om kommunen skall stå för den. Det ärdärför jag menar att innan hela utredningen är klar skall SJ ligga lågt ochinte begära stöd så att det bUr förhastade beslut från kommunernas sida, 1 det pressmeddelande som jag tidigare citerade finns såmycket som jag skulle kunna instämma i, framför allt vad statsrådet säger på s,5 i slutorden, om förtroendefullt samarbete mellan den statliga trafikplaneringsutredningen,och kommunala organ. Statsrådet är aUtså övertygad om att vi 1974skall vara klara med denna regionala trafik, I hela den här bilden ingår juäven de olika kommunala nät där kommunerna har fått mycket större ytområdeninom vUka de skaU svara för trafiken. När vi genomförde kommunreformen fickexempelvis kommun betydligt större område där kommunen skallsvara för den kommunala trafiken. Jag skuUe tänka mig att man inte hade dettaklart för sig när beslutet fattades. Det är trots aUt så att man i kommunerna inte har enklar bUd av vad man skall svara för vad som skall bU stomlinje eller inte.Min fråga kvarstår oförändrad - om det inte vore rimligt i detta läge, aUtså iavbidan på förslag, att SJ inte kommer med krav på ersättning från kommunerna. Överläggningen var härmed slutad. §4 Ang, fortsatt teknisk utveckling och tillverkning av svensk järnvägsmateriel Herr kommunikationsministern erhöll ordet för attbesvara () framställda interpeUation, nr 76,och anförde: har frågat mig dels om jag anserdet angeläget att säkerställa en fortsatt svensk teknisk utveckUng ochtUlverkning av rullande materiel för de svenska järnvägarna och, om så ärfallet, vilka åtgärder jag avser vidta för att tUlvarata erfarenheterna hos denpersonal på konstruktions- och produktionssidan som tUl stor del hotas attskingras på grund av en befarad nedläggning av det sista ännu aktivt verksammapersonvagnslUlverkande företaget i dels om jag är bereddmedverka till att en långsiktig plan för nykonstruktion och byggande av svenskjärnvägsmateriel åstadkoms för att ge grundval för beställningar i sådanomfattning som ett i möjligaste mån jämnt tillfredsställande av ett långsiktigtbehov motiverar, I stortsett kan jag bekräfta den uppfattning som har om dagenssituation för den svenska industri som tillverkar järnvägsmateriel. Deomställningar som skett och alltjämt sker har bl, a, inneburit minskadsysselsättning i branschen, vUket bl, a, medfört krav på statUga stödbeställningar. Den svenska järnvägsindustrin har varit hänvisad tiU attarbeta nästan uteslutande på den svenska marknaden. Den utländska marknadenkännetecknas nämligen i hög grad av en protektionistisk inställning hos deolika länderna, vilket gör del svårt att få bestäUningar från utländskajärnvägsföretag, SJ har å sin sida för vana att infordra anbud päjärnvägsmateriel från såväl inhemska som utländska tUlverkare, Glädjande noghar svenska företag därvid ofta kunnat erbjuda konkurrenskraftiga anbud. Beträffande den tekniska utvecklingen inom järnvägsområdetviU jag framhåUa, att SJ är medlem av den internationeUa järnvägsunionen (UIC)och aktivt deltar i arbetet inom dess organ för forskning och utveckUng (ORE),Den svenska industrin får via SJ del av forsknings- och utvecklingsresultat somframkommer, EnUgt vad jag inhämtat torde vidare även i fortsättningenmöjligheter stå öppna för järnvägsindustrin liksom för annan industri att fåfrågor om utveckUngsstöd för speciellt intressanta projekt prövade av styrelsenför teknisk utveckUng, Vad speciellt gäUer ASJ har som bekant för sedanöverenskommelse träffats mellan detta företag och ASEA om att ASEA skallöverta den rälsfordonstUlverkning som bedrivits vid ASJ, Övertagandelinnebär - såvitt man nu kan bedöma - att en fortsatt svensk tUlverkning avrälsfordon har säkerstäUts, ASEA har varit det ledande svenskaföretaget bl, a, i fråga om tUlverkning av moderna elektrolok.