prot · FV0981 · 1972-12-31 00:00:00 — egenfastighet inte blev beskattat, molionen 1972:635 av m, fl, (m) vari hemställtsalt beslutade att ved frän egen fastighet ej behövde upptas somnaturaförmån vid deklaration av inkomst från jordbruksfastighet, motionen 1972:836 av i m, fl, (fp)vari hemställts att hos Kungl. Maj;t begärde revidering av riksskattenämndensanvisningar innebärande att bränsle från egen skog ej beskattades samt motionen 1972:891 av herrar () och Antby (fp)vari hemstäUts atl beslutade att uttag av ved ur egen skog vidfamiljejordbruk icke längre betraktades som naturaförmån och således utgick sominkomst vid beskattningen. Utskottet hemställde att skulle avslå 4. motionen1972:891. Reservation hade avgivits av herrarEriksson i Bäckmora (c). Josefson i Arrie (c), i (fp), (), i Trobro (m), () och (), som ansett atlutskottet bort hemställa, alt med anledning avmotionerna 1972:211, 1972:635, 1972:836 och 1972:891 hos Kungl. Maj:t skulleanhålla om förslag till sådan ändfing i skattelagstiftningen, all bränsle frånegen fastighet inte beskattades. HerrSUNDKVIST (c): Vissa frågor som vi behandlar här i riksdagenhar likt galten Särimner en viss förmåga att ständigt återkomma. Den fråga sombehandlas i skalteutskollets betänkande nr 28, beskattningen av fritt bränsle,är just en fråga som har behandlats åriigen . Vi känner argumenten rätt bra. Jag vet mycket väl attutskotlsmajoritetens talesman kommer alt framföra de synpunkterna alt det ioch för sig inte är bränslet som beskattas, ty del har inget värde, utan det ärresultatet av det arbete som nedläggs som beskattas. Jag kan hålla med om atlde synpunkterna i och för sig är rikliga och att det då med hänsyn till vårskattelagstiftning är principiellt riktigt att bränslet beskattas. Det finns emellertid en hel del orsaker till attbeskattningen av fritt bränsle från egen fastighet bör slopas. Jag väljer atlta upp en enda synpunkt, och jag misstänker att någon annan talare kommer attuppehålla sig vid andra orsaker som är väsentliga för reservationskravet. Utskottethar skrivit etl par meningar som jag vill citera; "Gällande regler av beskattning av värde avnaturaprodukler för eget bruk har tillkommit för att i möjligaste mån undvikaorättvisor vid beskattningen. Några omständigheter som bör föranleda undantagbeträf- fandebränsle kan enligt utskottets mening inle anses föreligga." Jag tycker nog att det kan anses föreligga vissaomständigheter. Del är nämligen inte bara den som har egen skogsmark som harmöjlighet at( få fritt bränsle. Jag vill påstå att vilket hushåll som helst kan få fritt bränsle - del är bara att fråga en skogsägare, så får man detalldeles säkert. Jag kan ta ett exempel från min egen verksamhet somjordbrukare. arrenderade jag en gård. Från skogen somtillhörde den jordbruksfastigheten fick ungefär 15 hushåll fritt vedbränsle. Avde 15 hushållen var del ett som skattade för det, nämligen jag som var arrendator.De andra 14 blev inle beskattade för det. Den nuvarande ordningen innebär alltså en orättvisa.Bestämmelsen är inte, som ulskottsmajoriteten säger, till för att ta bortorättvisor; i stället skapar den och vidmakthåller orättvisor. Jag tycker därföratt det kan finnas anledning att nu ta bort beskattningen av fritt bränsle. Jag yrkarbifall till resei-vationen. Slopande av beskattningen av fritt bränsle från egenfastighet nämnde galten Särimner, somständigt kom tillbaka. Vid utskottsbehandlingen av denna fråga uppgavs att denlär vara en av de äldsta i historia - den har varit uppe tillbehandling i . Frågan bör alltså bli föremål för envördnadsfull behandling, och fillbörlig respekt för den höga åldern bör visas. kan man säga atf moderniseringen av vårabostäder har fortskridit så att de stalsfinansiella aspekterna på fördelen avfritt bränsle praktiskt taget har försvunnit. Man torde alltså helt kunnanegligera de aspekterna . Av samma skäl kan man inte längretala om orättvisor vid beskattningen med samma motivering som . Kvar står,som jag ser det, nästan bara miljövårdsaspeklerna, och eftersom intresset förmiljövård nu har vaknat och är så stort som det är tycker jag att det finnsanledning att i mUjövårdens tidevarv kunna låta den här gamla frågan få avförasfrån dagordningen i . Det kan enklast ske genom ett bifall till denreservation som är fogad lill utskollets betänkande. Jag ber att få yrka bifalltill reservationen. HerrWIKNER (s): Det ärende vi nu behandlar gäller ingen storfråga, men trots delta har här väckts fyra motioner. Frågan har behandlats iriksdagen i följd , och därför kan jag väl fatta mig ganskakort. Jag kan väl hålla med om all det kan synas orättvist atten del får hugga ved gratis och slipper skatta, medan jordbrukarna skall betalaskatt för fritt bränsle. Men del är inte detta som saken gäller. Det här är enprincipfråga. Om man från beskattning undantog värdet av hushållsbränsle,skulle man bryta mot en viktig princip vid beskattningen samtidigt som manskapade betydande orättvisa mellan skilda kategorier skattskyldiga, 2 protokoll 1972. Slopande av beskattningen av fritt bränsle från egenfastighet Till intäkt av jordbruksfastighet räknas enligt 21 §kommunalskattelagen bl. a. värdel av vad skaltskyldig kan ha tillgodogjort sigav jordbrukets och skogsbrukets avkastning för sin, sin familjs eller övrigahushållsmedlemmars räkning. 1 42 § kommunalskatlelagen stadgas att värdet avprodukter, varor eller andra naturaförmåner skall beräknas efter ortens pris.Värdel av bränsle från egen jordbruksfastighet skall upptas till beloppmotsvarande vedens värde i upphugget och hemkört skick. Resultatet av det arbete en skattskyldig nedlagt i sin förvärvsverksamhetanses således som skattepliktig inkomst, även till den del avkastningenanvänts för egen konsumtion. Om man utför arbete ät sig själv och på detta sättminskar sina levnadskostnader skall man beskattas för denna besparing, om denuppkommit i näringsverksamhet. Detta gäller för alla. De här principerna tillämpas genomgående vid beskattningnär det gäller uttag av naturaprodukter m. m. för eget bruk. Därför bör även enjordbrukare beskattas för värdet av fritt bränsle, i upphugget och hemkörtskick, till ortens pris, delta oavsett om virket utvunnits från egen skog ellersom binäring till jordbruket, medan däremot den som utan samband med någonförvärvsverksamhet åtnjuter motsvarande förmån i regel bör gå fri frånbeskattning. Motioniirerna har åberopat angelägenheten av att främjaskogs- och miljövård. Den här aktuella frågan an.ser jag dock urskogsvårdssynpunkt och för den enskilde ha ganska liten betydelse. Vi vet attenligt skogsvårdsiagen måste alla sköta sin skog rationellt genom röjningar ochgallringar. Sedan har man möjlighet i samband med arbetslöshet att av AMS fåbidrag till de här röjningarna med ända . Där har såledesäven skogsägarna en förmån. : Utskottet framhöll vid föregående års riksdagatl flera skäl talar för att en viss försiktighet är påkallad när det gälleratt i det enskilda fallet uppskatta värdet av fritt bränsle. Utskottet sägeräven att såvitt man kan bedöma har ocksä sä långt möjligtiakttagit försiktighet vid fastställande av de normer som skall tillämpas iskilda delar av landet. De av fastställda anvisningarna idenna fråga torde således, rält tillämpade, inte kunna anses leda till för högavärden. Orn man skulle bifalla motionsyrkandena kan detta medföra opåkalladeförmåner vid beskattningen för jordbrukarna. Då jag anser att det inte framkommit något nytt i dennafråga från motionärernas sida, så ber jag kort och gott att få yrka bifall tillskatteutskottets hemställan i betänkandet nr 28. HerrSUNDKVIST (c) kort genmäle: Det är bara en punkt i anförandesom jag vUl påtala. Han fortsätter att hävda att det skulle vara störrerättvisa att behålla denna beskattning än alt slopa den. Jag vill bestämt hävdaatt det är tvärtom. Utan atl kunna belysa del med något statistiskt materialvill jag påstå att del är fler hushåll här i landet som tar ut och nytfiarfritt bränsle utan att skatta för det än det är hushåll som nytfiar bränslefrån egen fastighet och skattar för det. Därmed är orättvisan större om manbibehåller beskattningen än om man slopar den. Sedan harjag absolut inte någon tanke på att vi skall försöka göra någotdeleklivarbete och leta reda på de hushåll som lyckas få de här förmånernaskattefritt. Det allra enklaste är naturiigtvis att gå på samma väg sommotionerna och reservationen och slopa beskattningen. Jag tror att det medförstörre rättvisa än det som hävdar. () kort genmäle; Till vill jag säga att jagpåtalar de här orättvisorna med hänsyn till andra näringsidkare. Det är frågaom orättvisor gentemot andra, som beskattas för det arbete de nedlägger på sinrörelse, som således är till nytta även för familjen. Det åberopas här att det är många skogsägare som får frittbränsle. Jag tycker atl det nästan är litet förmätet av en skogsägare alt sägadetta. Det borde ändå vara bättre, tycker jag, att en skogsägare går i sin egenskog och röjer och gallrar än att han t. ex. hjälper skogsbolagen, kanske baraav snålhet, att få fritt bränsle. Slopande av beskattningen av fritt bränsle från egenfastigiiet Hert () kort genmäle: Jag känner mig väldigl hedrad av atl herrWikner utnämner mig till skogsägare. Jag har aldrig ägt en kvadratmeterskogsmark; jag nämnde i mitt första anförande atl jag var arrendator. När det sedan sägs atl man skalljämföra, så skall man naturligtvis göra jämförelsen där den egentligen skallgöras, och då blir den sådan som jag här talat om. Det är dock just förmånen avfritt bränsle vi diskuterar och ingenting annat, och då måste man jämföra olikakategorier som har tillgång till fritt bränsle. HerrWIKNER (s) kort genmäle: Fru talman! Jag ber om ursäkt arrendator . jag menade skogsägarna och inte HerrCARLSSON i (c): Efter alla turer skulle mankanske inte ta till orda i den här frågan. Men också jag har diskuterat dennågon gång tidigare, och det finns ytterligare ett par synpunkter på ärendet. sade att detta inte var någon stor sak. Menherr såg detta ärende som en principiell fråga, nämligen värdet avnaturaförmåner. Får jag påminna , som ändock har ägnat vissuppmärksamhet åt vad skattelagstiftningen stadgar, om atl i anvisningarna frånriksskattenämnden sägs det ut att förmån av ringa värde skall inte beskattasför vissa grupper i det här landet. Dessa förmåner av ringa värde kan gällavaror till rabatterat pris som anställd får ta ut i det förelag där hanarbetar, de kan gälla subventionerad lunch osv. Man har angivit som en gränsatt värdet icke bör överstiga , men det kan vara högre. När gör detta till en principfråga frågar jag:Vad är det för skillnad, om den ena åtnjuter sådana här förmåner av ringa värdeoch är skattefri för dessa, och den andra åtnjuter skattefrihet för bränslefrån egen skog? Hur kan detta med bränslet på en gång få så stort värde, herrWikner? Del vore tacknämligt om klarade ul den delen av Slopande av beskattningen av fritt bränsle från egenfastighet Sedan blandade in ochskogs-vårdslyrelsen och deras insatser för röjning. A la bonne heure - där harman gjort en god insats. Men vi kan ju tänka oss att en skogsägare, som harsådant här röjningsvirke liggande utefter vägen, tycker att det inte seralltför vackert ut och säger: "hugger jag upp det här och tar del someget bränsle." Då gör han ju en röjningsinsals och en uppsnyggningsinsatssom ur naturvårdssynpunkt är värdefull. Kan mena atl delta bränsle har större värde ände förmåner av ringa värde som man diskuterar i annal sammanhang? gör också angrepp på skogsägarna. Detskall jag lämna därhän - det får stå för egen räkning. Jag äregentligen litet förvånad över atl , som sysslar med dessa saker isin praktiska verksamhet, gör sådana uttalanden om skogsägarna som han hargjorl tidigare och även här . gjorde ytteriigare ett uttalande som jag skallbe att få en förklaring på. har faktiskt isina anvisningar gett en någol generösare tolkning än tidigare av hur man skallbedöma frågan om värdet av "fritt bränsle". Utskottet skriver:"De av fastställda anvisningarna i ämnet torde, rätttillämpade, inte kunnaanses leda till för höga värden, ." om herrWikner - lill ledning för taxeringsnämnderna - ville ge en närmare definitionpå vad man avser med "rätt tillämpade". Jag tror alt detta skullevara värdefullt i den praktiska handläggningen, både för de deklaranter somvill åtnjuta det särskilda avdraget och för de laxerings-nämnder som har atlpröva deklarationerna. I klarhetens inlresse ber jag alltså atl geen definition på vad man menar med "rätt tillämpade". Det är väl på det viset, att om en jordbrukareanvänder mindervärdigt bränsle, så har han möjlighet att få bränslevärdelnedsatt hos taxeringsnämnden och framför allt hos riksskattenämnden. De tar juhänsyn till delta. De uttalanden som jag har gjort här står jag faktiskt för- jag tror inte att jag behöver skämmas för dem - och tycker jag att vi kanavsluta den här diskussionen. i (c): Jag fick inte svar på min fråga, ville ha en tolkning av uttrycket "rätt tillämpade". bör ändå som den skalteexperl han utnämnersig till här veta att om en taxeringsnämnd skall fatta beslut, så vill man haklara definitioner att utgå från. Sådana klara definitioner har inte herrWikner givil i sitt senaste inlägg. Hert (): Jag anser att man borde kunna läsa innantUloch följa anvisningarna. Dessa kan inte jag utantill, men det är bara att följadem. Överläg,gningen var härmed slutad. Propositioner gavs på bifall fiU dels utskottetshemställan, dels reservationen av i Bäckmora m, fl,, ochförklarades den förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedanherr begärt votering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Den som vill att kammaren bifaller skatteutskottels hemställan i betänkandetnr 28 röstar ja, den del ejvUl röstar nej. Vinner nej har kammaren bifallit reservationen av i Bäckmoram, fl. Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-proposilionen. Dåherr begärde rösträkning verkställdes votering medomröstningsapparal. Denna omröstning gav följande resullat: Förslag till skadeståndslag, m. m. §17 Förslag till skadeståndslag, m, m. Föredrogs lagutskottets belänkande nr 10 i anledning avKungl, Maj:ls proposition 1972:5 med förslag till skadeståndslag,m, m, jämtemotioner. Genom en den 14 januari 1972dagtecknad proposition, 1972:5, hade Kungl, Maj:t, under åberopande av utdragav stalsrådsprolokoUel över justitieärenden och lagrådets protokoll, föreslagitriksdagen atl anta de vid propositionen fogade förslagen till 1) skadeståndslag, 2) lag om ändringi sjölagen (1891 ;35 s, 1), 3) lag om ändringi sjömanslagen (195 2:5 30), 4) lagom ändring iluftfartslagen (1957:297), 5) lag om ändringi lagen (1948:451) angående införande av lagen om ändring i strafflagen m. m., 6) lag om ändringi lagen (1944:705) om aktiebolag, 7) lagom ändring ilagen (1948:433) om försäkringsrörelse, 8) lag om ändringi lagen (1951:308) om ekonomiska föreningar, 9) lag om ändringi lagen (1955:183) om bankrörelse, 10) lag om ändringi lagen (1955:416) om sparbanker, 11) lagom ändring ilagen (1916:312) angående ansvarighet för skada i följd av automobUtrafUc, 12) lag om ändringi , 13) lag om ändringi lagen (1927:77) om försäkringsavtal. Beträffande propositionens huvudsakliga innehåll anfördesföljande: "Genom proposilionen läggs fram förslag till skadeståndslagjämte förslag tUl vissa följdändringar i annan lagstiftning. Förslag till skadeståndslag, tn. Förslaget innebär, att motsvarighet till de nuvarandeallmänna skadeståndsbestämmelserna i 6 kap, strafflagen (SL) tas upp i ensärskild skadeståndslag, I dessa hänseenden innebär förslaget sakliga ändringarav betydelse endast såvitt gäller barns skadeståndsansvar. Regeln i 6 kap, 6 §SL om att skadeståndsansvaret för barn skall bestämmas på grundvalav en skälighetsprövning utsträcks alt gälla barn . Vid bestämmandeav skadestånd för barn eller psykiskt sjuka personer skall det enligt förslageti framtiden tas större hänsyn än hiltills till förekomsten avansvarsförsäkring. En viss utvidgning av tillämpningsområdet för bestämmelseni 6 kap. 3 § SL om ersättning för psykiskt lidande föreslås. I övrigt skerendast en modernisering och systematisk omarbetning av bestämmelserna i 6 kap.SL. Förslaget innehåller vidare bestämmelser om skyldighet förarbetsgivare atl ersätta skada som hans arbetstagare vållar i tjänsten (s, k,principalansvar), I förhållande tUl vad som gäller enligtgrundsatser som utbildats i rättspraxis innebär förslaget att principalansvaretutvidgas till att omfatta alla arbetstagare och inte bara dem som tillhördrifts- eller arbetsledningen eller har en ansvarsfuU ställning. Somarbetstagare skall räknas också värnpliktiga m. fl. likställda samt i vissafall interner på anstalter, elever vid skolor o. d, och andra som utför arbetsuppgifterunder anställningsliknande förhållanden. Principalansvar skall enligt förslagetkunna jämkas, om det skulle bli oskäligt betungande eller, vid sakskada, omjämkning bör ske av hänsyn till föreliggande försäkringsförhållanden. Vidare upptar förslaget bestämmelser om skadestånd ioffentlig verksamhet, vilka saknar motsvarighet i gällande rätt. Enligtförslaget skall staten eller kommun ersätta person- eller sakskada eller direkttillfogad allmän förmögenhetsskada - s, k, ren förmögenhelsskada som vållasgenom fel eller försummelse vid utövning av offentlig myndighet. Ersättningskall dock utgå endast om de krav har åsidosatts som med hänsyn tillverksamhetens art och ändamål skäligen kan ställas på dess utövning. Denskadelidande är inte heller berättigad till ersättning för skada som hadekunnat undvikas genom överklagande av felaktigt beslut. Ersättning för renförmögenhetsskada genom intrång i näringsverksamhet skall utgå endast pågrundval av en skälighetsprövning. Ersättningstalan skall enligt förslaget inlekunna föras med anledning av beslut av Kungl. Maj:t, , högstadomstolen, regeringsrätten eller försäkringsdomstolen, om inte beslutetundantagsvis har upphävts eller ändrats. Statens eller kommuns ansvar enligtdessa regler skall kunna jämkas enligt den nämnda regeln om jämkning avprincipalansvar. Slutligen innehåller förslaget en helt ny bestämmelse sombegränsar arbetstagares skadeståndsansvar. En arbetstagare skall enhgtförslaget vara skyldig att ersätta skada som han vållar genom fel ellerförsummelse i tjänsten endast i den mån det med hänsyn tUl omständigheternaföreligger synnerliga skäl. Den nyalagstiftningen föreslås träda i kraft ," 1 Kungl, Maj:ts förslag till skadeståndslag hade nedan angivna bestämmelser följande lydelse: 3 kap, 6 §:"Skadestånd enligt I eller 2 § kan jämkas, om skadeståndet finnesoskäligt betungande med hänsyn tUl den skadeslåndsskyldiges ekonomiskaförhållanden och övriga omständigheter. Vid sakskada kan jämkning också ske omdet är skäligt med hänsyn tUl föreliggande försäkringar ellerförsäkringsmöjligheler." 4 kap, 1 §:"För skada, som arbetstagare vållar genom fel eller försummelse itjänsten, är han ansvarig endast i den mån synnerliga skäl föreligger medhänsyn till handlingens beskaffenhet, arbetstagarens ställning, denskadelidandes intresse och övriga omständigheter," Förslag tiU skadeståndslag, m. m. I detta sammanhang hade behandlats I, de med anledning av proposilionen väckta motionerna: 1972:1487 av ()vari hemställts att rUcsdagen vid behandlingen av propositionen nr 5 för sin del skulle anta 4 kap, I § i den föreslagna skadeståndslagen med följande lydelse: "För skada, som arbetstagare vållar genom fel eller försummelse i fiänslen, är han ansvarig endast om och i den mån det är skäUgl med hänsyn till handlingens beskaffenhet, arbetstagarens ställning, den skadelidandes intresse och övriga omständigheter", 1972:1488 av (), 1972:1489 av m, fl. (m) varihemställts 1, i första handalt skulle uppskjuta behandlingen av proposition nr 5 så alt ensamlad bedömning av förslagen enligt propositionen och väntadekompletteringsförslag till skadeståndslagen kunde komma tUl stånd, 2, i andra hand -därest icke skulle bifalla yrkandet ovan -att rUcsdagen beslutade a. alt ge Kungl. Maj:t till känna vad i motionenprincipiellt anförts om grunderna för fortsatt lagstiftningsarbete på skadeståndsrättens område, b. atl hos Kungl. Maj:t hemställa att statlig och kommunalskadereg leringsverksamhet noga följdes och all åtgärder vidtogs mol onödig tidsutdräkt i skaderegleringssammanhang, c. att3 kap. 6 § utgick ur skadeståndslagen, d. att i 4 kap. 1 § orden "synnerliga skäl"utbyttes mot "särskilda skäl", e. att skadeståndslagen skulle träda i kraft den 1januari 1973, D. motionen 1972:1490 av i Luttra m.fl. (c) vari hemställts att vid behandlingen av proposition nr 5 1. skulleanta förslaget lill skadeståndslag med de ändringar i a) 2 kap. 2 §, b) 2 kap, 3 §, c) 4 kap. 1 §, somförordats i motionen, 2, tillkännagav för Kungl, Maj:t som sin mening vad somanförts i motionen om Förslag till skadeståndslag, m. m. a) rättssociologiskaundersökningar på skadeståndsområdet, b) redovisning avriktlinjerna för en översyn av försäkringslagstiftningen, 3, skuUe anhålla hos Kungl. Maj:t atl skadeståndskommillénfick i uppdrag att utarbeta förslag till lagregler om a) ersättning förskada genom medicinsk behandling och i följd av misslyckad tandbehandling, b) ersättning förskada på grund av brott, c) ersättning tillpolismän för kroppsskada, d) ersättning för skador på grund av naturkatastrofer m.m. i enlighet med vad som anförts i molionen. 1972:1491av i m.fl. (s) vari hemställts atl i anslutning fill behandlingen av proposition 1972:5 med förslag tUl skadeståndslag m.m. hos Kungl. Maj:l begärde alt skade ståndskommittén fick i uppdrag atl utreda och komma med förslag om en straffsariktionerad obligatorisk ansvarsförsäkring för arbetsgivaren, F. 1972:1492av () vari hemstäUts att rUcsdagen vid behandlingen av proposition 1972:5 angående skadeståndslag m, rn. beslutade om införande av strikt skadeståndsansvar avseende person skador för det allmännas verksamhet lUcsom för den verksamhet som bedrevs av fria yrkesutövare inom vårdområdet, de v)d början av riksdag väckta fristående motionerna: 1971:57av m.fl, (m, s, c, fp) vari hemställts att i skrivelse till Kungl. Maj:l skulle begära utredning och förslag till åtgärder syftande tUl att patient som i samband med sjukvård drabbades av olycksfall genom det allmänna erhöll ekonomisk gottgörelse även om någon ej kunde anses vara vållande lill olycksfallet, 1971:333herr m.fl. (fp) vari hemställts att i skrivelse till Kungl, Maj:t begärde att förslag framlades om inrättandet av en patientförsäkring med syfte atl göra patienten skadeslös vid felaktig behandling, 197 1:656 av herrJohansson i Skärstad m, fl, (c) vari hemställts alt i skrivelse tUl Kungl. Maj:l skulle anhålla att det vid pågående prövning av skadeståndsrätten beaktades frågan om det aUmännas skadeståndsansvar för oförutsedda skador vid medicinsk behandling i enlighet med motionens syfte, samt att sådant förslag möjligt förelades . 1971:657 av m. fl. (m, c, fp) varihemställts att i skrivelse till Kungl, Maj:t skulle anhålla omutredning och förslag till införande av strikt skadeståndsansvar, avseendepersonskador för del allmännas verksamhet såväl som för den verksamhet sombedrevs av fria yrkesutövare inom vårdområdet. 1971:660 av m.fl, (vpk) vari hemställtsatt i skrivelse till regeringen begärde sådan ändring av nuvarande lagstiftning att patient vid skada åsamkad under sjukvård erhöll rättmätig ekonomisk ersättning, oavsett om skadan berodde på försummelse eller ej, och att arbetsgivaren åtog sig skadeslåndsskyldighet, F. 197 1:663 av , fl, (s) vari hemställts alt hos Kungl, Maj:t begärde en utredning om att införa obligatorisk olycksfallsförsäkring för sjukvårdshuvudmän respektive privatpraktiseran de läkare och tandläkare, 1971:720 av i m. fl, (vpk)vari hemställts 1, att skulle uttala sig för att etl strUctarbetsgivaransvar för inträffade skadefall infördes och alt ansvarighetsförsäkring blev obligato risk för arbetsgivare,