prot · FV09107 · 1972-12-31 00:00:00 — Det är aUdeles uppenbart att på det statliga och det kommunalaområdet går det inte. Där är det en tjänsteorganisationsfräga, och den är inteförhandhngsbar. Därför kan parterna inte medverka till att lösa problemen.Svårigheterna med deltidstjänster eller obefintligheten av deltidstjänster -är särskilt uppenbara inom exempelvis vårdsektorn. För sjuksköterskor ochannan värdpersonal skulle det vara av stor betydelse, om ja, även pä allvar tog upp frågan om inrättandet avdeltidstjänster. Det här är som sagt frågor som har med tjänsteorganisationensutformning att göra och därför inte kan tas upp förhandlingsvägen utan vidare.Det måste bh en lagändring för att det skall kunna genomföras. Lät mig, herr talman, ytterligare citera något ur vårpartimotion: "Vi tror dock att staten skulle kunna göra en betydelsefull insats genom att kartlägga möjligheterna att inrätta deltidsarbeten inom olika områden och i samband härmed också utreda hur de deltidsanställda i fråga om sociala förmåner m. m. skall bli jämställda med heltidsanställda ." 1 motionen, som har nr 281, konkretiserar vi kraven på följandesätt; "Därför bör den ovan nämnda utredningen undersöka förutsättningarnaför införande av begreppet rätt till deltid, hur en reform i så fall skulleorganiseras och vilka kostnader som skulle uppstå. Även frågan om rätt för enanställd att dela sin tjänst med någon annan person, som han kan träffaöverenskommelse med och som i övrigt är acceptabel för arbetsgivaren, börutredas." Utöver det här kräver vi att åtgärder skall vidtagas föratt jämställa deltidsarbete med heltidsarbete beträffande sociala förmåner. Vihar därvid pekat på några förhållanden: på ATP-systemets uppbyggnad, som inteär helt anpassad till deltidsarbetet, på statens allmänna pensionsreglemente,som fömtsätter att man skall ha minst halvtid, och även pä semesterlagen, sominte ger semesterrätt för den som arbetar eller mindre . Slutligen kräver vi att man skall se över de statligabestämmelserna när det gäller tjänstetillsättning. Där är det ju sä attordinarie fiänster bara kan inrättas som heltidstjänster. Deltidsarbetekan beredas, som det Deltidsarbete samt flexibel arbetstid inom den statligasektorn m.m. Deltidsarbete samt flexibel arbetstid inom den statligasektorn m.m. heter,redan anställd ordinarie tjänsteman genom partiell ledighet. Extra ordinarieoch extra tjänst fär inrättas för halvtid eller längre tjänstgöring. Helt lakoniskt säger utskottet att det anser att denstatliga tjänsteorganisationens utformning ger "tillräckhga möjligheterför att tillgodose" våra krav i motionen. Jag tycker att det närmast ärofattbart att man kan uttrycka sig pä det sättet. Här är det ändå fråga om attdeltidsarbete kan beredas den som redan har en ordinarie anställning. Det gåralltså inte att mrätta ordinarie halvtidsanställningar, som vi vet. Likaså säger utskottet att "önskemålen hosdeltidsarbetande i allmänhet snarare gått i riktning mot förlängd tjänstgöringstid".Även på den punkten har man bara sett pä dem som redan har en tjänst. Det äralldeles uppenbart att när det gäller de många som efterfrågar en tjänstgår inte önskemålen i riktning mot fö flängd fiänstgöringstid, utan snarare åtmotsatta hållet. Men utskottet ser bara tiU dem som redan har en tjänst. Tankenpä att flera skulle kunna beredas arbete om man vidgade möjligheterna attinrätta deltidstjänster - även med mindre tid än halvtid har tydligen intealls föresvävat utskottsmajoriteten. Utskottet redovisar i stort behovet av de åtgärder som vihar föreslagit i vår motion men anger alltså inte något sätt att lösa frågorna.Man hänvisar bara till att statsministern har för avsikt att i kanslihusettillsätta en samrädsgrapp för kvinnofrågor. Jag menar att en sådan arbetsgruppinte kan få den allmänna funktion som bör eftersträvas, om dess arbete intebygger pä uppdrag av och Kungl. Maj :t. Mot den här bakgrunden skall jag inte närmaregå in på de olika reservationer som är knutna till utskottsbetänkandet det ärinte mindre än tre reservationer i vilka vi har yrkat pä ändringar. Jag berbara tiU sist att fä yrka bifall tiU reservationerna 1, 2 och 3 tillmrikesutskottets betänkande nr 23. I detta anförande, under vilket herr tredje vice talmannen övertog ledningen av kammarens förhandlingar,instämde i (fp). HertOSKARSON (m): I inrikesutskottets betänkande nr 23behandlas ett antal motioner som tar upp frågor om deltid, vidgad rätt tiUtjänstledighet för vård av småbarn samt flexibel arbetstid i samma syfte,nämligen att bereda föräldrar möjlighet att kombinera ett yrkesarbete medhemarbete och barntiUsyn. Utskottsmajoriteten har inte kunnat delamotionärernas uppfattning utan avstyrkt motionerna, vilket från vår sidaföranlett fyra reservationer och ett särskilt yttrande. 1 vad gäller deltid ochen rad frågor i anslutning därtill kan jag i stort instämma i vad har anfört, och jag kan även i det sammanhanget yrka bifall tillreservationerna 1, 2 och 3. Vad jag något vUl uppehålla mig vid är närmastreservationen nr 4. Jag tror att vi alla är överens om att det är mycketangeläget att bereda människor valfrihet dä det gäller arbetstidens förläggningmed hänsyn till behov och önskemål. 1 motionen 597 av m. fl. harmotionärerna pekat pä svårigheterna för förvärvsarbetande föräldrar att självata hand om sina barn under deras första levnadsår. Hemmet är, åtminstone i deallra flesta faU, den bästa miljön för barnens fostran och uppväxt, det trorjag att nästan alla är beredda att skriva under pä. Att det tyvärr finns hemsom inte fyUer detta mått fär inte undanskymma det förhällandet att hemmet i deallra flesta faU är den bästa platsen för fostran av barn och ungdom. Motionärerna föreslår ocksä en rad åtgärder för att beredaföräldrar, som själva vill ta hand om sina barn, tillfälle att göra detta. Bl.a. pekar motionärerna på de möjligheter som flexibel och individuellt avpassadarbetstid ger. I reservationen 4 föreslår vi reservanter Hans NordgrentUlsammans med mig och representanter i utskottet försöksverksamhetmed flexibel arbetstid inom den stathga sektorn. Detta förslag avvisarutskottsmajoriteten bl. a. med den motiveringen att det pågår försöksverksamhetmed flexibel arbetstid för personal vid myndigheter inom kvarteret denna försöksverksamhet har kommit tiU stånd är bra, men vi anser inte attden är till fyllest. Garnisonen är en storarbetsplats, och där finns enbartstörre ämbetsverk. Vi reservanter vill utvidga försöksverksamheten till merskiftande typer av statlig verksamhet, till mindre arbetsställen och även tillandra orter än . Dessutom viU vi ha en vidgad inriktning päindividuellt anpassad arbetstid för att, som jag har sagt tidigare, bl. a.kunna tillgodose önskemål från småbarnsföräldrar som tillsammans vUl ordnapassning och vård av sina barn. Genom att skapa flexibel arbetsvolym skulle visäkerligen tillgodose önskemål från mänga människor som inte anser sigorka eller inte har möjlighet att delta i förvärvslivet. Detta gäUer inte, somjag här har sagt tidigare, enbart förvärvsarbetande föräldrar, utan ocksä mångaandra - inte minst mänga äldre människor. Vid behandlingen i utskottet gjordes frånutskottsmajoritetens sida gällande att det är svårt, för att inte sägaomöjligt, att tiUämpa flexibel arbetstid för kollektivanställda. Det skiiUealltså vara förbehållet tjänstemannagrupperna. Visst finns det problem dä detgäller att passa in individuell arbetstid i löpandebandsystem och tempoarbeteinom näringshvet det skall inte förnekas. Men omöjligt är det inte. Jag viU i detta sammanhang peka på en konferens som höllshär i i anslutning till Tekniska mässan, dä maningående behandlade flexibel arbetstid. Där redogjorde en av deltagarna, enföretagare, för de försök med flexibel arbetstid som hade utförts inom hansföretag . Försöksverksamheten omfattade såväl kontorspersonalsom kollektivanstäUda. Erfarenheterna av försöken var goda för alla parter ökad trivsel bland de anställda, ökad effektivitet för företaget var bl. a. devinster som redovisades. Personalen inom företaget uppskattade också det ökademåttet av frihet, och de tidigare talrika permissionerna hade minskat. Det varaUtså enbart positiva erfarenheter som denne företagare kunde redovisa frånförsöken. I pressen har det också skymtat att LO ochsocialdemokraterna inte skulle vara intresserade av flexibel arbetstid. Dettarimmar, efter vad jag förstår, dåligt med vad som förekom på den nyssgenomförda socialdemokratiska partikongressen. Vid denna förelåg tre motioner med Deltidsarbete samt flexibel arbetstid inom den statligasektorn m.m. Deltidsarbete samt flexibel arbetstid inom den statligasektorn m.m. hemställanom försöksverksamhet med flexibel arbetstid både inom den offentliga sektornoch över hela arbetsmarknaden. Låt mig här citera partistyrelsens yttrande överdessa motioner: "Ätt genom flexibel arbetstid söka nå en bättre anpassningav individens och arbetsuppgiftens krav tiU varandra är därför något som börmötas positivt. Med hänsyn tiU att flexibel arbetstid ännu inte i nämnvärd gradprövats i fordras emellertid en försöksperiod för att närmare kommatill klarhet om systemet är en framkomlig väg. I det sammanhanget måstespeciellt uppmärksammas att den flexibla arbetstiden fär en sådan utformningatt den blir tiU nytta för de människor som av sociala skäl t. ex. hälsoskäl,familjeskäl eller ekonomiska skäl har särskUd anledning att välja en vissarbetstidsförläggning. Olika människors behov och önskemål att utnyttjadeltidsanställning behöver vidare beaktas vid utformning av flexibel arbetstid.En försöksverksamhet bör ske under sådana förhållanden att ingående kunskapvinns om hur systemet bör utformas för att tillgodose dessa behov ochönskemål." Sä längt den socialdemokratiska partistyrelsens yttrande,som inte kunde vara positivare. Motionerna föranledde ocksä att partistyrelsen föreslogkongressen följande: "Partistyrelsenföreslår, med hänvisning till vad som ovan anförts, att kongressen, med instämmande i syftet i motionerna beslutar uppdra åtpartistyrelsen att verka för att försöksverksamhet med flexibel arbetstidgenomförs inom den offentliga sektorn av arbetsmarknaden." 1 den tiU förevarande utskottsbetänkande fogadereservationen 4 har vi reservanter yrkat nästan exakt detsamma som förordadesav den socialdemokratiska partistyrelsen, dvs. att beträffandeförsöksverksamhet med flexibel arbetstid inom den stathga sektorn i anledningav motionerna 281 och 597 är 1972 som sin mening ger Kungl. Maj:t till kännavad utskottet anfört. Nog förefaller det mig, och jag förmodar mänga med mig,som om vi borde ha kunnat nä enighet om ett sådant förslag i utskottet, mensaken får tydligen mogna . Jag ber att fä yrka bifall tillreservationerna 1, 2, 3 och 4. I detta anförande instämde () och herrNordgren (m). Ar 1971 var det enligt gjordarbetskraftsundersökning omkring 602 000 personer som arbetade på deltid,alltså mindre än . Av dessa 602 000 var 522 000 kvinnor.Skälen tiU att så många deltidsarbetar är flera. För kvinnorna är enligt derasegna uppgifter den främsta orsaken att de är upptagna av arbete i eget hushåll.Andra orsaker är studier och arbetsmarknadsskäl. Jag tror att fler män än nu iframtiden kommer att efterfråga deltidsarbete, inte minst dåbarnen är små. Jag tror inte att män kommer att finna sig i att såmycket som avstå frän kontakter med och vård av sina barn. Mänga av de deltidstjänster som finns är emellertidosäkra. En hel del är av tillfäUig karaktär. Ofta får arbetstagarna stå tillarbetsgivarens förfogande bara när de behövs. Detta är mycket otillfredsställande,och större intresse mäste därför ägnas åt deltidsarbetet och dess villkor. är det också på det sättet att deltidsarbetare har lägre lön och sämrebefordringsmöjligheter. Kanske är det just därför som skillnaden mellan mänsoch kvinnors deltidsarbete är sä stor. Viktigt är att deltidsarbete inte blirdetsamma som lågavlönat arbete. Det bör finnas deltidsarbete också i sådanaarbeten som kräver högre kvalifikationer. När det gäller de sociala förmånerna är vidare dedeltidsarbetande i vissa avseenden missgynnade jämfört med de heltidsarbetande.Ibland är ocksä de som deltidsarbetar själva ovetande om att de har sämresociala förmåner och fär det sämre . Jag sade att männen troligtvis mer än nukommer att vilja delta i vården av sina barn, och därför finner jag det varamycket angeläget att föräldrar ges möjligheter och rätt till kortare arbetstidunder den tid dä barnen är smä. Vad sedan gäller den flexibla arbetstiden, som det hartalats utförligt om här tidigare, bör även den prövas överallt där den intemedför uppenbara nackdelar. Fördelarna är flera - jag skall bara peka pä en,och det gäller återigen småbarnsföräldrarna. Med en rörlig arbetstid gesföräldrarna möjligheter att saxa sina arbetstider och själva svara förbarntillsynen någon timme längre och någon timme tidigare päeftermiddagen. Det skulle på det sättet bli mindre jäkt för barn och föräldrar. Vi har en gammal traditionell arbetsmarknad som passadebättre dä det bara var en i familjen som hade arbete utanför hemmet. Jag ärövertygad om att vi måste börja tänka om så att människor bättre än nu kanfungera både i arbetet och inom familjen. Vi bör tänka om både när det gällerflexibiliteten i arbetstidens förläggning och när det gäller arbetstidenslängd, det senare inte minst då föräldrarna vårdar små barn. Med detta,herr talman, yrkar jag bifall till reservationerna 1, 3 och 4. Deltidsarbete samt flexibel arbetstid inom den statliga sektornm.m. HerrAHLMARK (fp); Vi har haft ett par debatter i riksdagentidigare om flexibel arbetstid. Vad den innebär konkret är del därför intenödvändigt att just nu gå in på i detalj. Från hberalt håll har vi varit positiva tUl ensådan reformering av arbetstiden för dem som kan få den. Vi har därför gettvärt stöd till de personalgrupper som förhandlat om flextid med mer ellermindre konservativa arbetsgivare. Framför allt eftersom det här är enförhandlingsfråga - har vi försökt påverka arbetsgivaren staten att inte sättakrokben för försök med flextid. Och vi har haft många skäl för en sädanhållning; och i har varit inne pä flera av dem. Flextiden ökar den personliga valfriheten, gör det lättareför människor att planera sin arbetsdag. Flextiden kan minska hetsen ochstressen för tusentals människor. Man behöver ju inte då passa en fast, i Deltidsarbete samt flexibel arbetstid inom den statligasektorn m.m. förväggiven minut dä arbetet skall börja. Flextiden hjälper ofta barnfamiljerna, somkan ha svårare än andra att passa minuterna exakt . Var och en somklätt på småbarn vet att det är att få aUa inblandade attfungera som robotar med exakt tidspassning. Mödrar och fäder med barn pä daghemoch i skolor vet det bättre än andra människor. Med flextid sprider man också ut ankomsttiderna och lättarpä sä sätt trycket på kommunikationerna, minskar trängseln i entréer, hissaroch korridorer. Vissa erfarenheter tyder redan pä att korttidsfränvaron ijobbet minskar på arbetsplatser med flextid och att effektiviteten ökar.Åtskilhga arbetsgivare som prövat flextid har blivit förtjusta, medanlöntagargrupperna i regel fått sin frän början positiva inställning bekräftad.Flextid ökar trevnaden på jobbet genom att bl. a. minska antalet anmärkningarpå grund av för sen ankomsttid. Många som fått flextid tycker att det voreotänkbart att gä tillbaka tiU det gamla systemet. Det här betyder inte att flextiden är utan problem. Förvissa yrkesgrupper kan den inte användas: tågen måste gå på bestämda tider,operationer skaU utföras när man beslutat det, telefonväxlar skall starta viden , vissa vaktmästare måste öppna portar pä vissa klockslag, i en stordel av produktionen är flextid inte möjlig eller svår att använda därför är beroende av ständig samverkan mellan mänga människor. Men skallingen fä flextid därför att alla inte kan få flextid? Det är en ideologisk fråga, och den har i är och förraåret besvarats pä olika sätt av företrädare för skilda politiska partier.Statsrådet sade iriksdagen : "---- 1 dä man strävar efter att utjämnaskillnader i arbetsförhållandena mellan olika arbetstagargrupper kan man inteutan vidare acceptera ett system som i viss utsträckning går i motsattriktning." 1 en skrivelse från finansdepartementetdominerade den synen. Flextid ger inte "garantier" för bättretrafiksituation, den kan försvåra samarbetet mellan myndigheter ochallmänheten, den kan leda tUl kostnadsökningar ja, man hopade utanargumentering en rad sura synpunkter pä varandra. Och ännu i början av det häråret, 1972, förklarade man i offentliga framträdanden från kanslihuset attflextid skulle man motarbeta. Statssekreterare sade i en intervju iDagens Nyheter att flextid kunde ses som en "klasslagstiftning" ochvar ett "jippo". Från har vi bemött den härtankegången. Jämlikhet är ju inte, har vi sagt, att hindra vissa att få detbättre därför att alla inte kan fä det bättre . En god hberal regelär: det är bra att öka en människas frihet så länge som det inte går ut övernägon annan. Och ingen skadas av att vissa personalgrupper fär flextid. Tvärtomkan reformer med flextid visa att det systemet kan användas - helt eller delvis ocksä i en produktion där man först trodde att det inte var möjligt. Ochflextid kan och bör också, vUket ombudsman från LO framhävde ien debatt , driva fram reformer av arbetstiden för dem som inte kanfå just flextid. Jag har tidigare i frägat regeringen hursamhället skulle se ut om man lät bli att reformera för en del därför att maninte genast kan genomföra samma reformer för alla. Skall aUa arbeta i bullerdärför att buUerproblem är ofrånkomliga i vissa yrken? Skall vi införanattskift på kontoren därför att vissa fabriker måste köra i nattskift? Skallvi hindra förbättringar av arbetsmiljön där det går därför att det fortfarandefinns större hälsorisker i andra jobb? Naturligtvis svarar vi nej på de här frågorna. Vi skallöka människors frihet och välfärd när det inte går ut över andra människor. Ochdärför skall vi ocksä vara positiva till försök med flextid. Därför hadestatsrådet fel när han polemiserade mot den tanken. Därförvar skrivelse om flextid föråldrad redan när den sändesut. Därför var det mUt talat uppseendeväckande när man frän finansdepartementetdömde ut flextid som "klasslagstiftning" och "jippo". har det skett en förändring i inställningen under dethär året. När personalgmpperna på flera statliga verk i införflyttningen till kontorskvarteret vUle ha försök med flextid var manförst negativ från statens sida. Men efter en skicklig argumentering frånstatstjänstemännen, efter en klarläggande artikelserie i främst ,efter kritik här i mot regeringen och efter fler och fler positivaerfarenheter av flextid har regeringen delvis tyckts ge vika. Garnisonen har fått sina försök med flextid; de började imåndags. fär vi hoppas att de genomförs pä ett sådant sätt att arbetsgivareninte försöker kompromettera tanken pä flextid, att man utnyttjar den tekniskautrustning för tidmätning som orsakar minst besvär och att man på ohka sättundviker omställningsproblem. Om det nu blir svårigheter och ompersonalgrupperna vill ha förändringar av försöket hoppas jag att staten inteställer tUl nya svårigheter. I debatten på Tekniska mässan i förra veckanfrågade jäg statssekreterare om han vUle stä för sina förklenandeomdömen om flextid. Det vUle han inte utan gled undan med formuleringar som nuvar nästan positiva. Det har alltså skett en tUlnyktring hos regeringen i synenpä flextid. Ändå vägrar socialdemoktraterna fortfarande att gå med pä denskrivning i reservationen 4, som jag yrkar bifall tUl. Där uttrycker manförhoppningen att det blir flera försök med flextid än , på andra typerav arbetsplatser inom den statliga sektorn än Garnisonen och på andra håll än iStockholm. Det är alltså ett försök från vår sida att visa att ärpositiv tUl flextid. Men det viU majoriteten i utskottet inte vara med om. Mednågra kalla meningar avfärdas motion med hänvisning tiUuppgörelsen om Garnisonen men utan att man uttrycker nägon egen uppfattningeller önskar mer av försök. Och därför kvarstår oklarheten om socialdemokraternasinställning till flextid. Har man definitivt övergett de fördömanden av flextidsom gjorts frän kanslihuset för att nu i positiv anda förhandla medpersonalgrupper som önskar flextid? Eller håller man av ideologiska skäl fastvid sin motvilja mot flextid ocksä när man tvingas till eftergifter? Jag villfråga i som företräder majoriteten i utskottet; Kan vifå en precisering, här och , av socialdemokratins svar till de grupper avanställda som vill ha flextid därför att det ökar valfriheten i det svenskasamhället? Deltidsarbete samt flexibel arbetstid inom den stadigasektorn m.m. Deltidsarbete samt flexibel arbetstid inom den statligasektorn m.m. 1 detta anförande instämde herrar , Wirmark, Norrbyi Äkersberga och Ekinge (samtliga fp). i (s): Jag kanske skaU börja med att lämna ett kortsvar till . Om han läser protokollen från partikongressen, därmotioner om flextid behandlades, fär han svar på den fråga han ställde tillmig. 1 övrigt har jag ingen tanke på att gå in i någon längre diskussion medherr . Han får väl vänta, om han kan göra det, till och denallmänna debatten för att avreagera sig mot diverse statsråd och departementstjänstemän. De frågor vi diskuterar är inga nya frågor. De harbehandlats vid såväl 1970 som riksdag, och vid båda dessa tUlfällenavstyrktes motionskraven enhälligt vid utskottsbehandlingen och avslogs av riksdagen.Jag kan därför fatta mig kort i mina kommentarer. Ocksä utskottet har den uppfattningen att frågan omtillgången på deltidsarbete bör ägnas ökad uppmärksamhet. Staten och kommunernahar gått före när det gällt att inrätta sådana arbeten, medan deltidsarbeteinom industrin förekommit i ganska begränsad omfattning. Jag vill i detsammanhanget säga mera parentetiskt att det väl inom industrin görs försök attutnyttja oorganiserad arbetskraft tUl deltidsarbeten för låg betalning. Sädanatendenser kan vi givetvis inte godkänna. Men detta är som sagt mera såsom enparentes. När det gäller den statliga sidan har två cirkulärutfärdats, där det klart sägs att tillkomsten av deltidsarbete är någotangeläget, främst av familjesociala och arbetsmarknadspoUtiska skäl. Utskottethar uppfattat detta som ett åläggande för de statliga myndigheterna. Jag bestämda uppfattningen att man även inom kommunerna och landstingen sälängt som är praktiskt möjligt försöker tillgodose efterfrågan pådeltidstjänster. har presenterat ett omfattande statistisktmaterial om de deltidsarbetande. Vidare har arbetsgruppen för låginkomstfrågorgjort en utvärdering av låginkomstutredningens material och överlämnat enrapport till . Man säger i den rapporten att en radåtgärder bör vidtas för att ge kvinnorna ökade möjligheter till förvärvsarbete.Dessa åtgärder berör barntillsynens utbyggnad, skolans arbetstider,arbetstidernas förläggning, möjligheter till deltidsarbete och de socialavillkoren i samband med deltidsarbete. Man sätter alltså in dessa frågor i ettstörre perspektiv och föreslår att kvinnornas situation pä arbetsmarknadenbevakas i särskild ordning inom en statlig delegation med representanter förstat, kommun och arbetsmarknadens parter. Genom detta anser utskottsmajoritetenatt motionärernas krav på denna punkt är tillgodosedda och yrkar avslag påreservationerna 1 och 2. I reservationen 3 krävs rätt till deltidsarbete, främstför småbarnsföräldrar. Man fär väl tolka det såsom ett krav på lagfäst rätt idetta fall. I reservationen sägs att deltidsarbete för båda föräldrarna voreett sätt att lösa problemet med en rimligare arbetsfördelning i hemmet och därmed skulle fä mera tid för omvårdnad av barnen. Men dettaär ocksä en inkomstfråga för familjen; vi får inte glömma bort det.I många familjer är det tyvärr sä att man inte kan leva enbart pä en inkomst,utan båda måste arbeta för att klara uppehället. En lagstiftning skulle utan tvivel skapa svårigheter närdet gäUer att organisera arbetet, speciellt inom vård- och serviceyrkena.