prot · FV0978 · 1972-12-31 00:00:00 — För att del infe skall råda nägon som helst meningsskiljaktighetbeträffande arten av förseelsen vill jag nämna att anledningen till att jag härgjorde en liten distinktion mellan brott och förseelse var att när jagutarbetade min motion , tillråddes jag på det bestämdaste avspeciella jurister all undvika atf använda ordet böter därför att def härnormall inte betraktades som ett brott för vilket man Nr 78 betalade böter, utan det var frågaom etl botbelopp. Det kanhända att jag Måndagenden 'it alltför stort intryck av vad sådana jurister tillrådde mig i det 15 maj1972 sammanhanget, -------- ;---------- Sedan har jag den bestämdauppfattningen atf en handling som strider eivran e a\> gällande bestämmelser naturiigtvis skall beivras. parkeriiigsförseel- handling skallockså betala det belopp som är åsätt en sådan förseelse. Vi behöver därmed intediskutera själva begreppet brott eller arten av brott. Men när vi strävar efteratt få brottsligheten minskad i vårt samhälle och när vi hoppas att den skallkunna minskas, är vi väl på det klara med all vi kommer att fä drasmed elt mycket stort antal förseelser mot parkeringsbeslämmelserna ifortsättningen också. Den ökade bilismen och bristen på parkeringsmöjligheterkommer naturligtvis alt medföra sådana besvärligheter i en betydandeomfattning. När kommunikationsministern nu kan ställa i utsikt att det relativtsnart skall kunna läggas fram etl förslag, får vi väl ta det som elt positivttecken. Jag har här bara velat göra klart för kommunikationsministern att denrådande opinionen i samhället allt starkare hävdar alt man skall användaresurserna inom polisväsendet och ordningsmakten till att bekämpa väsentligaresaker än just parkeringsförseelser. Man bör här naturiigtvis försöka få sådanaformer för kontroll av laglydnaden att man kan klara denna uppgifl utan altalltför mycket anstränga de personella resurserna. När kommunikationsministern sedan påpekade att det inte ärfråga om polismän, så behövde han inte framhålla det för mig, för jag haraldrig sagt att det är 90 poliser som användes för detta arbete. Men jag kan junämna atl när jag skrev min motion så var del två inspektörer, sex polismän och20 kontorister vid i . I proportion till helaantalet 90 var det alltså då en betydligt större del polisutbildad personal somanvändes. Atl det sedan har skett en ökning av antalet heltidsanställda ändaupp lill 90 personer, även om det i stor utsträckning rör sig om kontoristeroch andra fiänstemän, är bara elt tydligt exempel på att här finns ell problematt bemästra. Jag tror att det finns en möjlighet att komma lill rätta med det. Inom har man ju nu gått över till altbegära att ansvaret för parkeringsförseelser skall övervältras på fordonelsägare, vilket man förut inte har varit böjd atl göra. Anledningen härtill ärförmodligen att man inte anser att del går atl få en lösning på annat sätt.Annars har ocksä jag den uppfattningen atl den som gör sig skyldig till en förseelseskall svara för den. Jag är medveten om att om man lägger ansvaret på fordonetsägare så kan det ibland komma atl drabba en människa som inle har begåttförseelsen i fråga. Men om det inte går att komma till rätta med problemet påannat sätt får man naturligtvis ta denna lösning. Överläggningen var härmed slutad. § 6Ang, organisationen vid SJ:s driftsavdelningar Herr kommunikationsministernNORLING erhöll ordet för atl besvara i (c) den 27 aprilframställda interpeUation, nr 1 29, och anförde: i har frågat mig om jag ärberedd medverka lill att omorganisationer inom SJ:s driflavdelningar planerasbättre än vad som tycks vara fallet, SJ strävar efter att anpassa den geografiska indelningenav de regionala och lokala förvaltningsenheterna så all överensstämmelse nåsmed de geografiska gränserna för läns-och kommunförvaltningen. Därvid uppnåsfördelar bl. a. i fråga om trafikplaneringen. Länsmyndigheterna får på detta sätt endast enförvaltningsenhet vid Si] somkontaktorgan. För de kommunala myndigheterna innebär det självfallet också enpåtaglig fördel att ha nära och täckande kontakter med SJ:s lokalaorganisationsenheter. Av denna anledning försöker man anpassa de lokalaområdena så att vafie kommun omfattas av ett lokalt förvaltningsorgan vid SJ. lar i sin interpellation upp en planeradomorganisation av vissa delar av den lokala organisationen inom sjätte ochåttonde driftdistrikten, vilken också kommer att medföra en viss justering ochdärmed en bättre länsanpassning av gränsen mellan dessa distrikt. Det ankommerprimärt på SJ att besluta om organisationsförändringar av ifrågavarande slag.Jag vill dock i sammanhanget framhålla att jag i princip finner del naturiigtatt en länsanpassning sker av distriktsgränserna - främst med hänsyn till detnära sambandet mellan SJ:s trafikplanering och den länsvis bedrivnasamhällsplaneringen. Den regionala trafikplanering som Kungl. Maj:t uppdragitåt länsstyrelserna att genomföra utgör ett särskUt skälför att låta SJ:s distriktsgränser följa länsgränserna. Ang. organisationen vid SJ.s driftsavdelningar Jag ber att få lacka statsrådet på min interpellation. Svaret kom ju ganska snabbi men var å andrasidan inte så utförligt som man kanske kunde hoppats på. I interpellationen har jag tagit upp frågan om denkommande geografiska indelningen av driftdistrikten. Man tar i det nyaorganisa-tionsförslagel stor hänsyn lill länsgränserna. säger isill svar all han lycker alt del är principiellt riktigt med en länsanpassningav distriktsgränserna. Jag tycker dock atl det vore värdefullt om man kundegöra avsteg från en sådan gränsdragning åtminstone i de fall då t. ex.Irafikslrömmar och näringsgeografiska förhållanden talar för en annangränsdragning. Många faktorer talar t. ex. för att norra , som jagberört i min interpellation, även i fortsättningen bör höra till Gävle-Dalaområdet.Många industrier i norra har dessutom sin övriga verksamhet förlagdinom Gävleregionen. Om man sedan dessutom ändå kommer att låta åttondedriftdistrikfet ha delar av sjätte distriktet på entreprenad, så understrykerdetta de funderingar man kan ha om gränsdragningen. Ang. organisationen vid SJ:s driftsavdelningar I interpellationen har jag också tagit upp frågor omtidpunkten för genomförandet av det nya förslaget. Delta är något somstatsrådet undvikit att diskutera. Från SJ:s centralförvallnings sidahar man föreslagit att genomförandet skall ske i mitten av 1972, Man kanifrågasätta om eventuella omflyttningar och förändringar på den korla tiden kanske på ett ur personalens synpunkt tillfredsställande sätt. Det förefaller varafråga om en mycket ryckig planering på mycket kort sikt. Detta kan skapa onödigosäkerhet och oro bland de anställda inom , Distriktschefen i Gävledriftdistrikl har också i sitt remissyttrande till centralförvaltningen anförtatt genomförandet bör ske först , Jag delar den uppfattningenoch anser atl man borde överväga att senarelägga genomförandet. Jag vill därförställa följande fråga lill : Är statsrådet beredd atl verka för att man uppskjuterikraftträdandet av organisationsförslaget? I min interpellation lar jag också upp några frågor somberör södra kommun har av SJ försökt få besked i vilken månden berörs av den aktuella omorganisationen. Man har skrivit till SJ och fåttsvar. Man fick en PM, Jag tycker att det är anmärkningsvärt att en kommun intekan få etl tillfredsställande besked då det gäller organisationsförändringarsom uppenbarligen berör en ort i kommunen. Jag tycker inte heller att det kanvara svårt för SJ att ge besked om det gäller 5 man eller 50 man eUer om detinte berör någon personal alls. kommun har skrivit lillkommunikationsministern, och jag hoppas atl han i lugn och ro sätter sig ochsvarar på det brevet, så att kommunen får besked. talar i sitt interpellationssvar om atl delför de kommunala myndigheterna är en påtaglig fördel att ha nära och täckandekontakter rned SJ:s lokala organisationsenheter. Jag vill därför ställa frågan:Är det inte dä lämpligt att man frän SJ :s sida är mer tillmötesgående motkommuner som önskar besked, huruvida organisationsförändringar påverkar derassituation eller inte? Det är klart att man skall ställa krav påstatens järnvägar. Man skall ställa kravet på alla statliga verk ochförvaltningar atl de skall vara måna om atl informera bl, a. kommunerna omförändringar som skaU komma till stånd i den lokala eller regionalaorganisationen. Därom tror jag inte att i och jag behöver hanågra delade meningar. Frågan är närmast var gränsen skall gå. Det sista som hert tog upp föreställer jag mig rördeBollnäs, I interpellation till mig talas det om att skallmista sin platschef. Det skulle alltså framgent inte finnas någon platschefdär, Humvida det kan röra ytteriigare någon man eller några är mig obekant, menenligt de uppgifter som finns skulle det väl när det gäller röra sigom platschefen i första hand. Man kan då fråga sig vad det innebär för Bollnäsatt platschefen vid slopas. Det innebär ju inte att den lokala servicenförsämras - om det nu är servicen man tänker på. Tvärtom blir väl enförbättring möjlig genom att personal kan speciellt avdelas förkundfiänsten på de platser där det lokala kundunderlaget motiverar en sådanåtgärd. Man får genom besparingar på den administrativa sidan ekonomiskaförutsättningar att satsa bl, a, på kundfiänsten. Är det då antalet indragningar av fiänster kommunen villha besked om? Var skall gränsen gå för atl informera kommunen om enpersonalindragning? Går den vid en man, går den vid fem eller var gär gränsen?Skall vi ställa samma krav, , på all privat företagsamhet, att omett företag skall minska personalstyrkan med en man i en fabrik någonstans, såskall företaget vara skyldigt att underrätta kommunen om detta? Vi måsle varapå det klara med vad vi talar om för storheter, när vi diskuterar della. Har nuherr klart besked om att mycket folk i eller någon annanstansdras bort från den här verksamheten, då blir diskussionen en annan än om detrör sig om en, två eller tre man. Jag vill inte nonchalera självafrågeställningen, men jag ifrågasätter om vill hävda uppfattningenatt SJ skall ha skyldighet att underrätta kommunen om det rör en enstaka personi ett stationssamhälle som , som vi för ögonblicket talar om, där detfortfarande trots allt finns hundratals anställda i statlig förvaltning. Den här organisationsförändringen är planerad atl i stortsett genomföras . Det har sagt också. Men jag harinhämtat att om det skulle visa sig bli svårl atl hinna med de aktuellapersonalomflyttningarna - och det gäller inte bara - så kommer SJ attförlänga genomförandeskedet i erforderlig omfattning. Det är heller ingentingnytl för SJ, Rationaliseringar och förändringarvid SJ av den här arten hargenom åren alltid behandlats mycket generöst, sett ur personalsynpunkf, och manhar aldrig tvekat alt ge rådrum för personalen exempelvis vid omflyttningar.Jag har mig också bekant att det i denna fråga som i alla andra frågor skermycket intima kontakter med den fackliga sidan som i förhandlingar ochöverläggningar steg för steg följer dessa frågor. Genom att således läggasamman sådana arbetsuppgifter som planering, resursdimensionering, om vi fårkalla det så, ledning av den lokala driften och personaladministrativa rutinerkan man uppnå förbättringar vid SJ liksom vid alla andra företag. Det leder mig, herr talman, fram till atf knappast kunnadela uppfattning att det är fråga om en ryckig planering. I så fallmåste på något vis konkretisera vari den ryckiga planeringen beståri de.ssa sammanhang, innan vi kan föra en diskussion just ifrån dessa avsnitt. Men till de konkreta frågorna, ! Visar det sigsvårt att klara ut detta före kommer man från SJ:s sida inte att hanågon svårighet att förlänga genomförandeskedet. Är det fråga om en eller ettpar tre eller fyra man på en sådan station som eller någon annan somkan bli föremål för en framtida förflyttning har jag svårt att se hur man rentgenerellt, som tycks vilja tro, skulle ha en uppgiftsskyldighet ändaned till att del kunde gälla en enda man. Men jag kanske missuppfattade herrBjörk på den punkten. Ang. organisationen vid SJ.s driftsavdelningar Ang. en broförbindelse med Hen BJÖRKi (c): Vad frågan gällde i t. ex. varkommunens önskemål att få vela vad indragningen av platschefen innebar. Innebärdel alt han själv åker lill , eller innebär den att han tar ett antalfiänstemän med sig? Är det i så fall fem eller är det 25? Det är det kommunenbegärt av SJ att få veta. Men man har inte fått besked om i vilken omfattningdel berör kommunen. Jag menar att SJ bör kunna tala om att det berör så ellerså många människor. När det gäller tidpunkten lycker jag alt svaret varpositivt beträffande möjligheterna att förlänga tiden för genomförandet. Vad beträffar den tredje frågan om att jag skullekonkretisera mitt tal om den ryckiga planeringen, så menar jag alt om SJcentralt skickar ut ett brev och kräver svar och sägeratt det hela skall genomföras den , så är det ganska mellangenomförandet och den tidpunkt man har fått reda på det. Det var det som jagåsyftade med "ryckig planering". Det tycks inte råda så storameningsskiljaktigheter mellan i och mig. Men det sista somrörde skriftväxlingen om förändringen gör mig tvingad fråga: Vem var det somfick det där brevet, och vad var det som man kr-ävde svar på? i (c); Enligt samtal som jag haft medkommunalborgmästaren i gick brevet till SJ centralt. Man fick dåsom svar ell PM, men man nöjde sig inle med detta svar. Saken har diskuterats ikommunstyrelsen i , och man har skickat etl nytt brev tillkommunikationsministern. Överläggningen var härmed slutad. §7 Ang, en broförbindelse med Herr kommunikalionsminislern erhöll ordet för attbesvara (vpk) framställda interpellation, nr 133, ochanförde: har frågat mig om jag ärberedd atl medverka fill att brobygget till ges en så hög prioritet,atl planering och byggande snabbt kan sältas i gång. Som nämner i sin interpellation kommerunder inom vägverk och länsstyrelser att genomföras en revidering avflerårsplanerna för vägbyggandet. Därvid kommer - i enlighet med mina tidigareuttalanden bygget av bron till alt ges högsta prioritet. Dettaframstår som angeläget med hänsyn till en sådan förbindelses betydelse förbefoUcningen och näringslivet inom området. FruMARKLUND (vpk): är förhindrad atl själv ta emot statsrådetssvar på interpellationen, och han har därför bett mig atl göra det. Jag böfiar gärna med att tacka för svaret, som jag bedömersom positivt. Orden "högsta prioritet" tolkar jag så att brobygget iSeskarö skall las upp i mera konkreta planer än den behovsplan för perioden1971-1985 som upprättats av och som utgör en opriorilerad förteckningöver projekt som kan bh aktuella . Eftersom brobygget beräknas kräva byggnadstid voredet ändå av intresse att få veta hur statsrådet bedömer möjligheterna att få igång planeringen så snabbt att brobygget kan stå klart före 1970-lalets utgång.Detta är intressant inte minst med tanke på det som statsrådet säger allra sisti sitt svar om förbindelsens angelägenhet med hänsyn till den betydelse den harför befolkningen och för näringslivet inom detta område. I det sammanhangetframstår också broförbindelsen som betydelsefull för den framtida utvecklingenav den statliga industrin i området, nämligen ASSLs träindustrier. Broförbindelsens betydelse är vi alltså helt överens om.Statsrådets klart uttalade mening på den punkten finner jag mycket värdefull.Kunde statsrådet därutöver tidsmässigt precisera innehållet i orden"högsta prioritet" skulle svaret kanske ge just det besked somframför allt Seskaröborna hoppas på. Än en gångfack för det i sak positiva svaret. Ang. en broförbindelse med Vi är alltså överens i sak - bron fillSeskarö skall byggas så snart det över huvud taget är möjligt. Jag har av inhämtat att arbetet med planeringför en fast bro till redan pågår. Man har klart för sig var bro- ochvägför-bindelsen i plan bör ligga. Bron kommer emellertid atf beröra allmänfarled. Vägförvalfningen i avser att i är låta pröva frågan omfarledens bibehållande och eventuella krav på framtida fri höjd. Vägverketsönskemål är en fast bro, som frän vägtrafikens synpunkt är att föredra. Närfrågan om farleden är löst kan ett väg- och broförslag prövas enligt väglagensbestämmelser. Då återstår slutligen detaljprojek-tering med upprättande avarbetsritningar och vattendom för bron - den vanliga handläggningen. kommer man inte ifrån attåterstående planeringsarbete rrråste bedömas som relativt omfattande och därmedta i anspråk. Men på de direkta frågorna är jag ändå beredd alt sägaatt ungefär byggnadstid inklusive projektering är vad man får räkna medför närvarande. Själva byggandeliden för bron torde röra sig . FruMARKLUND (vpk): Jag tror atl de kompletterande uppgifter som kommunikationsministernnu har lämnat ger människorna i och dem som har med industri ochföretagsamhet på den platsen att göra fastare mark att stå på, och jag ärtacksam för def. Ang. ätgärderför att skapa ett mänskligare vårdsamhälle En fast broförbindelse är självklart ett önskemål även förbefolkningen, eftersom en fäfia ofta innebär svåra olägenheter, inte minst våroch höst när de boende har stora problem. Jag tackarför de kompletterande uppgifterna. Överiäggningen var härmed slutad. §8 Ang, åtgärder för att skapa ett mänskligare vårdsamhälle Herr socialministern erhöU ordet för att besvaraherr Mundebos (fp) den 14 aprU framställda interpellation, nr 119, och anförde: har frågat mig vUka åtgärder jagavser att vidta för att stimulera en utveckling mol elt mänskligarevårdsamhälle. Med anledning härav får jag anföra följande. har det framstått som alltmer angelägelatt i takt med den ökade läkarlillgången få lill stånd en omstrukturering avsjukvården. Detta kommer bl, a, till ullryck i den pågående utbyggnaden avlångtidssjukvården och den decentraliserade öppna vården utanför sjukhusenhksom hemsjukvården och den sociala hemhjälpen. Att härigenom få till slånd enbättre balans mellan sluten och öppen vård samt mellan akutsjukvård ochlångtidssjukvård är etl viktigt led i den sjukvårdspolitiska målsättningen. Genom prioriteringen av den öppna decentraliseradesjukvården har den mindre kostnadskrävande sjukvården vid läkarstationer ochvårdcentraler ställts i förgrunden på ell hell annal sätt . Basen isjukvårdsorganisationen kommer att utgöras av sådana enheter med iregel flera läkare. Vi kommer därigenom att få väsentUgt bättre möjlighetertill en närhelsservice i fråga om sjukvården. Jag vUl här också erinra om altdet fr, o, m, genom ändring i sjukvårdslagen är möjligt att anställaläkare vid sjukhus med skyldighet att helt eller delvis ha sin fiänslgöringförlagd utanför sjukhuset. Del är min avsikt alt ytterligare förslag som syftartill alt underlätta den öppna sjukvårdens utveckling skall läggas fram i enproposition till . En utbyggd öppen vård utanför sjukhusen och bättretillgäng fill kvalificerad personal bör kunna skapa förutsättningar förytterUgare förbättringar även inom den sjukhusanslutna vården. Dengenomgripande reformeringen av sjukvårdens personalutbildning är också avgrundläggande betydelse för vår framlida sjukvård. Sjukvårdshuvudmännen harhär gjort stora insatser, som del finns aU anledning att påminna om. Dessavikliga händelser på utbUdningsområdet är av stor betydelse framför allt av tvåskäl. Det ena är alt sjukvården därigenom börjar bU elt betydligt meraeftertraktat arbetsområde . Och det andra är att vi genom det nyautbildningssystemet nu på allvar är på väg ul ur den gamla tidens hårdakategoriindelning av sjukvårdspersonalen att vi här är på väg mot enufiämning av sjukvårdens personalstruktur som av många skäl är av myckel storbetydelse. När delgäller de frågor beträffande omvårdnaden av patienten som berörs iinterpellationen vUl jag understryka, atl sjukvårdshuvudmännen i hög grad harsin uppmärksamhet riktad på sådana frågor. a. har man inom vissalandstingsområden gjort särskilda undersökningar bland patienterna för alt fådel av deras synpunkter på vårdinsatserna, lokalernas utformning och utrustningm. Avsikten är att resultaten skall läggas till grund för direkta åtgärderoch beaklas i planeringsarbetet. Sjukvårdshuvudmännen har vidare satt i gängen fortlöpandeteoretisk och praktisk utbUdning i arbets- och personalledning som elt led iutvecklingen mot en bättre vårdmiljö, innefattande en aktiv medverkan frånpatienternas sida. Utbildningen omfattar all personal inom sjukvården meddirekt patienlkontakt. Den syftar bl. a. till att påvisa sådana mänskligtsociala problem som kan uppkomma i en vårdsituation. Stor vikt tillmäts delväxelspel som pågår mellan olika personalkategorier samt mellan patient ochvårdpersonal och som aktivt kan inriktas mol att tillgodose den sjukesindividuella behov. Målet för denna utbildning, som vänder sig lill läkare,sjuksköterskor, vårdbiträden, teknisk personal, terapeuter m. fl., är attpersonalen skall stärkas i sina möjligheter att förslå patientens reaktioneroch upplevelser i sjukhusmiljön, all ge patienten och hans anhöriga informationom vad som händer med honom under behandling och sjukhusvistelse. De frågor som berörts i interpellationen är således påolika sätt föremål för uppmärksamhet och åtgärder, och självfallet är jagberedd alt även i fortsättningen verka för sådana åtgärder av olika slag som ärägnade att skapa förutsättningar för en i alla avseenden god sjukvård. Ang. ätgärderför att skapa ett mänskligare värdsamhälle HerrMUNDEBO (fp): Jag vill böfia med att citera slutorden i en nyutkommenbok, "Sjukvård , Hur och hur mycket?". "De alltid alltför stora kraven och de alltid alltförbegränsade resurserna tvingar fram frågorna: Utnytfiar vi våra resursereffektivt? Satsar vi tillräckligt på hälso- och sjukvård? Har vi den hälso- ochsjukvård vi förfiänar?" Det är angelägna frågor, frägor som vi inte kan svara på.Vi talar då och då i om hälso- och sjukvården. Vi har gjort det vidett par tillfällen . Men det är debatter som rätt litet berör de allmännamålen, de konkreta avvägningarna mellan olika former av insatser, definansiella och personella prioriteringarna. Så snart vi kommer in på sådanaspörsmål bmkar det heta alt det är sjukvårdshuvudmännens uppgifl atl syssla meddetta, att det är sjukvårdsdelegafionen, , SPRI eller någonannan myndighet som sysslar med detta, en rad instanser utom just riksdagen.Enligt min mening borde det vara som debatterar och tar ansvaret förett samlat program för hälso- och sjukvården och näraliggande områden inomsocialvården, ett program som skulle ange riktlinjerna för vården, vilkaresurser vi skall satsa och till vilka sektorer, ange prioriteringar, mål ochmetoder. Jag har i min interpellation tagit upp några aspekter inomdetta stora frågeområde. Det gäller människans situation då hon är under vård,vad vi skall göra för att få ett mänskligare vårdsamhälle. Det finns en rad skäl för att nu speciellt uppmärksamma de Ang. ätgärderför att skapa ett mänskligare värdsamhälle aspekterna.Elt är atl hälso- och sjukvården trots stora ekonomiska satsningar, trots godainsatser av personal, trots bra och välutrustade sjukhus, uppenbarligen intefungerar bra. Vi möter fortfarande rapporter om otillräckliga resurser och omlånga väntetider. Det gäller speciellt vissa vårdområden. Vi möter ocksårapporter om att många av dem som får vård känner sig sakna mänsklig kontaktoch närhet på våra stora sjukhus. Detta är allvarliga rapporter. Vi måste få envård som är effektiv - i den meningen att den som behöver vård också skall fåden i rimlig tid och att den vård man får är bra, såväl medicinskt som socialtoch mänskligt, Ett annat skäl är kostnadsutvecklingen inom hälso- ochsjukvården. Kostnaderna för sjukvård och sjukförsäkring beräknas under femårsperioden1967-1972 stiga , . Det storaproblemet är, säger många, inte hur sjukvården skall kunna förbättra utanhur den skall kunna bevara sin standard med rimliga kostnader. Sjukvården harju svårare än andra att möta stigande kostnader med rationaliseringar.Sjukvårdshuvudmännen kommer atl ställas inför allt starkare krav att begränsakostnaderna.