prot · FV09103 · 1972-12-31 00:00:00 — Beträffande fröken på frågan huruvida straffet för illegala aborter när det gällerkvinnan har någon preventiv effekt vUl jag till en början säga att antaletillegala aborter, såvitt vi känner till, har gått ner mycket kraftigt så att denumera förekommer i mycket liten omfattning. Den straffbestämmelse som finns idetta sammanhang när det gäller kvinnan har säkert inte någon störrebetydelse. Men denna fråga har ett direkt samband med den föreståendelagstiftningen, och därför bör den behandlas som vi tar ställning tiUen ny abortlagstiftning. FrökenELIASSON (c): 1 och för sig är det värdefullt att enarbetsgrupp nu ser över den preventiva åtgärdssidan, men det är inte etttillräckligt skäl för att dröja längre med en reformering avabortlagstiftningen. och remissyttrandena, som tiUfört fråganmycket av värde, borde utgöra tiUräckligt material för ett departement attgrunda ett propositionsarbete på. En reformering av abortlagen och en i lagskyddad rätt till abort mäste väl också innebära en stimulans till landstingoch kommuner Ang. fördelningen av anslaget till upplysning omalkohol-och narkotikaproblemen att byggaut rådgivningsarbetet, även om det inte nu skulle finnas möjhgheter att genomföraönskemål om mera omfattande förändringar av de statliga insatserna på området. Vi är väl alla överens om att det är de förebyggandeätgärderna vi skall satsa på i första hand. Abort är en sista utväg, ocherkänner vi det bör vi också se tiU att abort, när den tillgrips, kan ske undersä humana förhållanden som möjligt. Även om man på sina håll helst föredrar att blunda förrealiteter på det här området, måste det vara en uppgift för pohtiker - och isynnerhet för en justitieminister att reformera en lagstiftning sombygger pä en förlegad syn på kvinnans förmåga tiU ansvarstagande, enlagstiftning som upplevs som förödmjukande, som utsätter kvinnor förytterligare onödig psykisk press och som i stäUet för att skydda riktar sin uddmot de resurssvagaste kvinnorna som har svårast att klara sig i den trängdasituation de befinner sig i. Jag kan inte förstå att den sammankopphng man vUl göra medökade insatser i form av förebyggande åtgärder skall vara ett skäl att dröjaytterligare med en avkriminalisering Om jag har tolkat de tungaremissinstansernas yttranden rätt . - sähar de inte i sitt remissarbete påvisat några bärande skäl för att vänta med enreformering av abortlagstiftningen av den orsaken; tvärtom har de velatpåskynda en reformering. Överläggningen var härmed slutad. §15 Ang. fördelningen av anslaget till upplysning om alkohol- ochnarkotikaproblemen Statsrådet fra ODHNOFF erhöll ordet för att besvara herrStåthammars (fp) i kammarens protokoU för intagna fråga, nr240, och anförde; har frågat mig efter vUkaprinciper det med ändringen i ölförsäljningsförordningen anvisadeanslaget till upplysning om alkohol- och narkotikaproblemen fördelats. Det åligger att på grundval avriksdagens beslut (propositionen 1972, skatteutskottets betänkande nr 30och skrivelse nr 214) svara för fördelningen av medlen. I sininformation till ungdomsorganisationer m.fl. angav rådet vissakonkreta riktlinjer för prövningen av bidragsfrågorna. Rådet fattade beslut ombidrag med sammanlagt . Enligt vad jag inhämtat har rådet vid fördelningen avmedlen lagt särkild vikt vid att organisationerna i ansökningarna visat att denplanerade verksamheten utformats med hänsyn till statsmakternas syfte medinformation. Rådet har därvid tagit hänsyn till att verksamheten skulle bh avriksomfattande karaktär, att den syftade till att nå grupper utanför den egnamedlemskadern samt att utvärdering planerades. Vidare har det särskilt beaktatsom det varit fråga om samarbetsprojekt meUan Hänsyn har även tagits tUl den sökande organisationensallmänna verksamhet och möjligheterna att genomföra planerat projekt. Rådet harockså eftersträvat att fördela bidragen mellan organisationerna på sådant sättatt skUda uppfattnmgar skuUe komma tUl uttryck om hur alkohol- ochnarkotikaproblemen bör lösas. Jag ber att få tacka statsrådet svaret pä min fråga. När beviljade 5 mUjoner kronor tillstatens ungdomsråd för en informationskampanj om alkohol- och narkotika, vardet naturligtvis med den förhoppningen att kampanjen skulle inriktas på dessagifter och de skador de medför både för individen och för samhället. Det varmånga som i debatten varnade för att den uppläggning av verksamheten sompropositionen förordade lätt skulle kunna leda till att pengarna kom attanvändas som ett allmänt aktivitetsstöd i stället för till en mera målinriktadinformationsverksamhet som vi hade tänkt oss. Sådana farhågor viftades bort avbl. a. i , som sade att organisationerna skulle användassom instrument för att nå ut med den här informationen, och av ;han talade för kulturutskottet och sade att det gäUer att göra människomamedvetna om de risker mellanölet och andra gifter i samhället utgör förpersoner som på olUca sätt befinner sig i ett svaghetstillstånd. I de anvisningar som skickade ut tiUorganisationerna kunde man läsa att stor frihet skaU ges organisationerna ochatt medel kan utgå dels tUl reguljär verksamhet, dels tiU specieUa kampanjer.Då bhr alltså frågan: Om vi nu har som skall användas för eninformationskampanj för att kornma till rätta med - eller åtminstone försökakomma till rätta med alkohol- och narkotikamissbruk och upplysa omskadeverkningarna, hur skall man fördela de pengarna för att de skaU görastörsta möjhga nytta? har 2,6 miljoner delats ut. 800 000 av dessa 2,6miljoner har gått till - jag citerar tidskrift "arbetarrörelsens organisationer". Det sätt pä vUket statensungdomsråd har bedömt detta problem har väckt både förvåning och irritation,för att inte ta till starkare ord. SSUH, som arbetar i skolan och som har erfarenhet av enframgångsrik verksamhet, har inte fått något bidrag aUs. ,som begärt pengar för att anställa ytterligare instruktörer som skuUe kunnastarta nya grupper av helnyktra ungdomar, fick inte några pengar, liksom inte heUerRiksförbundet samhälle. Däremot fick RFHL , KRUM30 . och SSU , för attbara nämna några. Jag menar inte - jag vill betona det - attnykterhetsrörelsen på något vis skulle ha monopol pä den här verksamheten, mendet behöver väl ändå inte betraktas som en belastning att man harsysslat med arbete av det här slaget, när det nu finns mera medel att stäUa tUlförfogande! Om man sedan går vidare och ser på vad pengarna använtstUl, blir man verkligen förvånad över den mängd av aktiviteter som tydligen kan Ang. fördelningen av anslaget tiU upplysning omalkohol-och narkotikaproblemen Ang. fördelningen av anslaget tiU upplysning omalkohol-och narkotikaproblemen karakteriserassom information om alkohol och narkotika. , och går ut med en gemensamkampanj som kallas "Nej till utbildningsfabriker". Om man följtintentionerna i målen som talar om att sätta in alkohol- och narkotikaproblemeni deras sammanhang, så innebär det tydligen att man har gjort nya,revolutionerande rön som visar på ett samband meUan utbildningsfabriker, dvs.storskolor, och alkohol- och narkotUcamissbruk. och skola har fått pengar för att gå utmed en kampanj om mobbning i skolan - en vUctig fråga i och för sig, men inte idetta sammanhang. Anser verkligen statsrådet att de medel som delats uthar fördelats på det sätt som var avsikten med de 5 miljoner som riksdagenanslår tiU ? är rädd för att pengarna somhär har delats ut har använts som ett allmänt aktivitetsstöd. Jag tycker det ärvUctigt att framhåUa att principerna för den utdelning som skedde hadediskuterats med företrädare för bl. a. , alkoholpo-htiskautredningen och CAN. Dä diskuterade man de bedömningsgrunder som ungdomsrådetavsåg att använda vid bedömningen av ansökningarna. Där framkom ingainvändningar mot de kriterier som presenterades. Det är ungdomsrådets avsiktatt hålla en liknande överläggning inför fördelningen av bidrag på grundval avhöstens ansökningar. Man har nämUgen ytterligare en ansökningstid, som går utden . När det gäUer själva fördelningen var det ett enigtungdomsråd som föreslog den fördelning som skedde . Det är kanske inte urvägen att nämna att ett av de borgerliga pohtiska ungdomsförbunden var representerati detta ungdomsråd och att även representant var med ochbiträdde beslutet. Jag tycker att det är förvånande att misstänkliggöra arbetarrörelsens goda uppsåt, när den går ut i enomfattande kampanj mot alkohol och narkotika. Är det fel att SSU satsar på informationsverksamhet bland sina drygt 70 000 medlemmar och någrahundratusen fackföreningsungdomar? Är det fult att arbetarungdom har ambitionatt hålla sig nykter? Är det mera klandervärt än att t. ex. idrottsungdomen görstora ansträngningar pä denna punkt? Det i särklass största anslaget gick . Det har rUctats invändningar mot fördelningen, inte baraav , och det viU jag gärna redovisa här. blevanmält för JO just pä den granden att det ansågs att man hade avsatt för storamedel för arbetarrörelsens ungdomsverksamhet. Jag vUl bara tala om att JO vidsin granskning av ungdomsrådets handläggning av denna fråga icke funnit stödför misstankar som skuUe motivera ett ingripande, och JO ämnar således ickevidta några ytteriigare åtgärder. HertSTÄLHAMMAR (fp); Jag tycker det är en ganska dåligargumentering, när statsrådet säger att jag försöker misstänkhggöraarbetarrörelsens ambitioner när det gäller denna fråga. Det har jag visst integjort. Om någon misstänkliggör någon, så är det kontranykterhetsorganisationerna. Sedan tycker jag också att statsrådet skulle ha en egenuppfattning i denna fråga, inte bara tala om vad , , SÖoch APU har kommit fram till. Man bör kunna vänta sig att statsrådet somansvarig för den organisation det här gäller själv tycker någonting. Vad jag vänt mig emot är att de pengar som vi här talar omtenderar att användas för sådant som i och för sig är vällovligt men som intekan rubriceras som information om alkohol- och narkotikaproblem. Vad sedan kampanjen beträffar kan man läsa följande i elevförbundetstidning nr 3; "Nej till utbildningsfabriker. Detta är namnet päelevförbundets stora aktion . Aktionen sker i samarbetemed RFHL och . RFHL och är socialpohtiska organisationer.Samarbetet med RFHL och innebär att elevförbundet kan ge ensocialpolitisk information i alkohol- och narkotikafrågan. Detta är ett av devUctigaste inslagen, för att kunna föra ut frågan om utstötning i skolan." Då frågar jag: Vad är det som är viktigt? Är denalkoholpohtiska informationen viktig i och för sig, eller är den vUctig enbartsom ett medel att få pengar till en kampanj för att föra ut frågan om utstötningi skolan? Man bhr verkhgen misstänksam, när man studerar den ledarpärm somdessa organisationer har givit ut. Den innehåller nio avdelningar. 1 en avdessa talas det om alkohol och narkotika. Där finns också ett specialnummer avSocialnytt, som handlar om det. Under de övriga åtta nUcarna i pärmen hittarman exempel pä hur man skall föra kampanjen mot utbildningsfabrikerna, hur manskall författa protestskrivelser, ordna demonstrationer, författa brev tiUhälsovårdsnämnden om buUer, samar-betsnämndens beslutanderätt etc. Är detsådant som dessa pengar skall användas till? använder i sin stora kampanj tillsammans med Ungaörnar och SSU, den s. k. A-kampanjen, sin gamla bok . Den utsattes som bekant för en totaltnedgörande kritik av experter. Min fråga kvarstår alltså: Anser verkhgen statsrådet fruOdhnoff som ansvarig för ungdomsverksamheten i vårt land - när vi nu har ettenormt mellanöls- och narkotikamissbruk att detta är bästa sättet att användade som har anslagit till denna information? Jagupplever det sä att många människor ser det som ett svek, eftersom vi i vårasfick den uppfattningen att | nu vUle staten och göra något definitivt.Det upplevs som ett svek mot allmänheten, som ett svek mot de ungdomar som hardrabbats av alkohol- och narkotikaberoende på grund av vår oförmåga att kommatill rätta med dessa problem. Ang. fördelningen av anslaget till upplysning omalkohol-och narkotikaproblemen Ang. omhändertagandet av giftiga avfallsprodukter Det är viktigt att här tala om att syftet meddenna upplysningskampanj helt klarlades i Kungl. Maj:ts proposition medformuleringen att "upplysningen bör syfta till att dels sätta inalkohol-och narkotikaproblemen i deras sociala sammanhang, dels vidga medvetenhetenom att människors sociala svårigheter måste mötas med öppenhet och vUja tiUsolidariska insatser, dels medverka till en sädan förändring i synen pä dealkohol- och narkotikaskadade att deras delaktighet i den samhälleligagemenskapen tryggas". I denna upplysningsverksamhet har man nu kunnat åstadkommabredare kontaktytor än tidigare i informationen i dessa frågor. Därigenom ökasmöjligheterna att komma i kontakt med grupper som har haft känning avproblemen men till vUka man inte har kunnat nå fram med sin information. Därförtycker jag att det är en ganska onödig debatt som här dragitupp. Det finns också ett klart uttalande av JO om att ungdomsrådetshandläggning av denna fråga har varit helt riktig. Om vill höramin värdering, så kan jag gärna säga att jag ansluter mig till JO pä denpunkten. Med detta borde debatten kunna vara slutförd. Jag noterar med glädje att i dettasammanhang använt ett betydligt sobrare språk än han tycks ha gjort vidBläbands-tinget i . Det enda som återstår är att nu tartiUbaka de smädelser och obefogade beskyllningar mot somlagts i hans mun i ett referat. Överläggningen var härmed slutad. omhändertagandet av giftiga avfallsprodukter Herr jordbruksministern erhöll ordet för attbesvara () i kammarens protokoll för intagna fråga,nr 231, och anförde: har frägat vilka omedelbara åtgärderjag ämnar vidta för att förhindra att giftiga avfallsprodukter dumpas päsoptippar etc. eller förs utomlands utan garanti för att avfallet där behandlaseller destrueras på tiUfredsställande sätt. Enligt den kommunala renhållningslagen kan kommun i lokalhälsovårdsordning föreskriva att industriavfall o. d. skaU tas om hand avkommunen. Därvid kan en industri åläggas att till kommunen anmäla art och mängdav farligt avfaU. Förbud mot att tippa avfall i naturen finns inaturvårdslagens bestämmelser rörande nedskräpning. Frän svenska fartyg fårdumpning av farligt avfall i vatten inte ske. Det är vidare förbjudet att frånSverige föra ut farligt avfall som är avsett att dumpas i det fria havet. Till anläggningar för behandUng av giftigt avfall kanstatsbidrag utgå av investeringskostnaderna. Vissatyper av giftigt avfall kan emellertid inte behandlas på ettfrån miljösynpunkt godtagbart sätt. Staten kan lämna garanti för de förlustersom kan uppkommavid lagringen av sådant avfaU. Genom lagstiftning och ekonomiska stimulansåtgärder har visåledes sökt se tiU att hanteringen av giftigt avfaU sker i godtagbara former.Ytterligare åtgärder kan bh aktueUa först sedan utredningen rörandeomhändertagande och behandling av kemiskt avfall m, m. har framlagt sinaförslag. Under detta anförande övertog herrtalmannen ledningen av kammarens förhandlingar. Hert (); I frånvaro har det fallit på minlott att ta emot svaret, och jag tackar jordbruksministern för svaret. Det har i svensk press förekommit mer ellermindre klara antydningar om att giftigt svenskt avfaU förts utomlands och därdumpats pä upplag och soptippar utan att först ha behandlats på något sätt. Dethar också förekommit skildringar av hur man i vårt land med lastbil körtomkring giftigt avfall för att försöka hitta någon lämplig soptipp att slängadet på. Det är utomordentligt beklagligt att sådant förekommer. Blottamisstanken om att sådant skulle förekomma är nog för att man skall fråga sig omman inte på ett eller annat sätt kan ingripa. Jag är väl medveten om - och detvar också dä hon ställde frågan att det pågår en utredning på dettaområde. Normalt borde man kanske invänta vad den har att säga. Jag tyckeremellertid att det finns en lucka i lagen här. Vi fär inte från det här landetföra ut giftigt avfall och dumpa det i havet. Men det är tydligen möjligt attföra ut giftigt avfall tUl ett annat land utan att ha garantier för att det därpå något sätt omhändertages. Även om vi här i har ett absolut förbudmot att tippa avfall i naturen, så följs det inte alltid; det är väldigt svårtatt ta hand om sådana produkter. Jag undrar därför om statsrådet tror att detskuUe finnas fömtsättningar att, innan utredningen är färdig, på någotprovisoriskt sätt ta hand om de farligaste av dessa gifter för att därmedförhindra en upprepning av sådana historier som det förekommit antydningar om isommar. Den frågan vill jag ställa till jordbruksministern. Ang, omhändertagandet av giftiga avfallsprodukter Jag skall gärna besvara den fråga herrStrömberg stäUde - svaret fanns för övrigt egentligen redan i mitt förstainlägg. Vi är medvetna om att det finns giftiga avfaU som mantyvärr inte kan destruera pä ett tillfredsställande sätt. Det innebär emeUertidinte att företagen fär göra sig kvitt det avfallet genom att slänga det på ensoptipp, dumpa det i haven eller på annat sätt göra sig av med det sä att detåstadkommer skada. Medvetna om detta har vi sagt att företagen av ekonomiskaskäl inte skaU frestas att företa olagliga handlingar. Därför har företagen,som framgår av mitt svar, möjligheter att få ekonomisk gottgörelse för dekostnader som lagringen medför. Avsikten är att företagen skall lagra avfallettill dess vi kan erbjuda dem en möjlighet att bh av med det. Ang, representationen i utredningen om ökad demokratiför statsanställda När genom ansvarigt organ tar upp förhandlingarmed företag i andra länder i om omhändertagande av giftigt avfall stäUervi två absoluta vUlkor. Det ena är att avfaUet inte får dumpas i havet, och detandra är att det inte får stjälpas på soptippar. Vi har inte kunnat fågarantier härför, och därför har vi inte medverkat till några sådana affärer. Det är alltså rätt mycket på gång. Allt det som herrStrömberg och jag har läst om i tidningarna är olagliga handhngar. Det finnsaUtså redan möjligheter att ingripa enligt de lagar vi har. Vad vi behöveråstadkomma är naturU,gtvis bättre möjligheter att ta hand om detta avfall, ochi det avseendet pågår en rätt intensiv verksamhet både inom naturvärdsverketoch annorstädes. Hert (): Jag noterar med tacksamhet ochtillfredsställelse den positiva syn som jordbruksministern nu lade . Jagförstår att detta är ett utomordentligt besvärligt problem. Uppenbarligen ärdet sä att man satt sig över de lagar och förordningar somfinns. Jag uttalar den förhoppningen att jordbruksministern nuvUl driva på den här utredningen ordentligt, sä att man snabbt fär entiUfredsställande kontroU över detta giftiga avfall. Överläggningenvar härmed slutad. utredningen om ökad demokrati för Herr statsrådet erhöll ordet för att besvara herrWennerfors' (m) i kammarens protokoll för intagna fråga, nr242, och anförde: har frågat mig om jag anseratt det är förenat med landets demokratiska principer att en mycket stor gruppav de statsanställda inte blivit representerade i den tillsattautredningen om ökad demokrati för de statligt anstäUda. Jag förutsätter att frågan avser den s. k.styrelserepresentationsutred-ningen. Efter bemyndigande av Kungl. Maj.t tillkaUade jag den 26maj fyra sakkunniga med uppdrag att utreda frågor om representation för deanställda i statliga myndigheters styrelser m. m. Med hänsyn tiU frågansbrådskande natur föreskrevs i direktiven för utredningen att arbetet bordebedrivas så att förslag till genomförande av representation för de anställda ide statliga myndigheternas styrelser skulle kunna läggas fram under är 1973. En så skyndsam utredning förutsatte bl. a. att antaletsakkunniga starkt begränsades. Utredningen kom därför att bestå av fyrasakkunniga, därav två företrädare för de statsanställda. Antalet sakkunniga ficki detta speciella fall således avvägas mot önskemålet om en skyndsam utredning.Jag anser att resultatet av denna avvägning vilar på fast demokratisk grund. HerrWENNERFORS (m): Jag ber att fä tacka statsrådet för svaret.Jag har ställt frågan för att ge statsrådet tillfäUe att införkammarens ledamöter tala om vad som egentligen ligger bakom den här uppseendeväckandefadäsen i är. Det var som löneministern tillkallade enutredning, som skuUe utarbeta rikthnjer för styrelserepresentation m. m. föranstäUda hos statliga myndigheter. chef blev ordförande. Departementetfick en representant. LO fick en representant, och TCO fick en representant.Men tvä andra stora organisationer pä det statliga området - med 120 000medlemmar och SR med 18 000 medlemmar -fick inte vara med i dettautredningsarbete. SR och representerar dessutom tillsammans det skall manveta om ungefär fyra femtedelar av de statstjänstemän som har en lönenivåöver A 21. Organisationerna protesterade förstås kraftigt. Endelegation gjorde en uppvaktning för statsrådet, och i massmedia kommenteradesstatsrådets handhngssätt mycket kritiskt. Var detta ett slags hämndaktion från regeringen på grundav förra årets konflikt? Nej, säger statsrådet i en hörnartikel i . Regermgen har i stället eftersträvat att normahsera förhållandet medSACO och SR. Såvitt jag förstår har detta motsatt effekt, herr statsråd. Något annat skäl? Ja, utredningsarbetet skulle ta så långtid, menar statsrådet, och det är vad han huvudsakligen säger i svaret.Utredningar med mänga ledamöter drar ut pä tiden. Ja, argumenteringen är pinsamt svag, herr statsråd. Det ärett svepskäl. Ingen av oss kan övertygas om att en utredning på fem eller sexpersoner skulle bedriva sitt arbete eUer snabbare, om antaletledamöter minskade med en eller tvä personer. Tidsätgängen för en utredningberor på andra faktorer. För resten, varför är det så bråttom? Är det för attdet är val nästa är? Är det nog skäl för att diskriminera stora organisationer? Statsrådets handhngssätt är i hög grad odemokratiskt, ochkammarledamöterna torde observera att det är detta statsråd som har ansvaretför det företagsdemokratiska utvecklingsarbetet på det statliga området. Hosavsevärt fler än vad kammarens ledamöter anar har tiUtron minskat tillstatsrådets och regeringens verkliga intresse för det företagsdemokratiska utvecklingsarbetet. Tvåfrågor: Vad ligger egentligen bakom? Varför inte rätta till detta? Ang, representationen i utredningen om ökad demokratiför statsanställda tar i ordentligt. Han talarom uppseendeväckande fadäs och svepskäl. Jag tillbakavisar sådana anklagelser.Han ställer vidare en del frågor, bl. a. varför det var så bråttom. Ja, jag vill gärna framhåUa att orsaken till att dennautredning bröts ut ur det s. k. DEFF-arbetet, som syftar till att bedrivaförsöksverksamhet med fördjupad företagsdemokrati, var att regeringensignalerade en proposition om lagstiftning om styrelserepresentation på denprivata arbetsmarknaden. Vi ville samordna denna åtgärd med en representationockså på det statliga området. Ang, representationen i utredningen om ökad demokrati förstatsanställda finns det specieUa problem på det statliga området. Vihar olika typer av styrelser och myndigheter. Därför vUle jag se över det helaoch tillsatte aUtsä en utredning, som emellertid mot den bakgrunden bordearbeta snabbt. säger : Det är svepskäl; om det är femeller sex personer kan väl inte spela någon roU. En eUer två personer mer eUermindre kan inte betyda något. Vad vet om det? Vad vet herrWennerfors om vilket antal det skulle ha blivit om jag tagit med också de andratvä organisationerna i bilden? menar att SR och skulle ha fått enrepresentant var. Men vet någonting om huruvida de tvä andraorganisationerna dä skulle ha accepterat en sådan fördelning, som innebär attden lilla organisationen med 18 000 medlemmarskuUe få lUca många representanter som TCO-S med 180 000 medlemmar? Nej, dåhade jag kunnat hamna i samma situation som jag gjort i andra sådana sammanhang,att jag hade fått två representanter från var och en av de två storaorganisationerna som deltar i utredningen och som representerar avsamtliga statsanställda.