prot · FV0962 · 1972-12-31 00:00:00 — Vid avvägningen av de framställningar som har inkommit omanslag ur fonden har det inte gått att öka antalet bidrag från 19 till 20. Detär som vi vet inte det enda anslagsäskande som inle har blivit tillstyrkt. Utskottet har Uka klart för sig som reservanterna att detär en värdefull verksamhet som bedriver iLiverpool, alt där görs många besök av svenska fartyg och att besättningarna pådessa fartyg ofta besöker platsen där nubedriver sin sjömansvårdande verksamhet. Där finns det möjligheter tillavkoppling och rekreation. Del är säkerligen också alldeles rikligt som fruFraenkel här har sagt, att där bedrivs en betydande kurativ verksamhet. Att kammarkollegiet har tillstyrkt är givetvis något somkan åberopas och tillmätas stor betydelse. Men del ger ju ändå inga pengar; demskaU vi besluta om här i . Utskottet anser att med hänsyn till denåterhållsamhet med utgiftsökningar som är ofrånkomlig kan vi inte tUlstyrka attantalet bidrag till avlöning av sjömanspräster ökar. Med detta ber jag, herr talman, att få yrka bifall tiUutskottets hemställan. i Ägnas (m): Jag känner behov av alt få säga några ordhär, eftersom jag har varit anställd just i och givetvis inser värdet av det arbete som stiftelsenhar ulfört också i svenska i . Det finns väl ingen iSverige som sätter i fräga värdet av sjömansprästernas arbete någonstansi världen. Det är ju inte bara för sjömännen utan även för deras anhörigamycket värdefullt att denna verksamhet finns. Särskilt på mycket avlägsnaplatser, där sjömanskyrkor också finns, har del visat sig all prästerna fåtttjänstgöra som kanske enda svenska kontakt för människor pä resor av olikaslag. När jag nu ändå inte stöder reservationen, hänger delsamman med att jag har inhämtat uppgifter om att det, sedan de i betänkandet redovisade framställningarna skrevs, har träffals vissa överenskommelser som gör att läget är helt nytt. Verksamheten i kommer att skötas av en annan skandinavisk kyrka. För övrigt har frekvensen av anlöpande fartyg starkt gått ned i - vad det nu beror på skall jag inte säga - och liggetiden är kort där. ämnar under alla förhåUanden avsluta sitt arbete i sjömansvårdens tjänst runt om i världen. vårdsstyrelsen har däremot intresse av en annan tjänst, i , som enligt uppgift kommer att inrättas . Utan att pä något sätt invända mol det som skrivs i sak i motionen och reservationen stödjer jag dock utskottet. Överläggningen var härmed slutad. den 20 aprU 1972 Ang. samordningen mellan arbetsmarknadspolitiken, lokaliseringspolitikenoch näringspolitiken Utskollets hemställan bifölls. Propositioner gavs på bifall till dels utskottetshemställan, dels reservationen av herrar Källstad och , och förklaradesden förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Punkterna 3 och 4 Kammaren biföll vad utskottet i dessa punkter hemställt. § 18 Föredrogs jordbruksutskottets betänkanden: Nr 14 ianledning av motioner om åtgärder tUl stöd för laxfisket Nr 1 6 ianledning av motion om reglering av läkt inom vattenområde Kammaren biföll vad utskottet i dessa betänkandenhemställt. § 19 Ang, samordningen mellan arbetsmarknadspolitiken,lokaliseringspolitiken och näringspolitiken Herr inrikesministern ordet för att besvara () framställdainterpellation, nr 90, och anförde: har frågat mig dels om jagavser att vidta åtgärder för att uppnå en bättre konjunktur- och marknadsmässiganpassning vid nyetablering av företag drivna av ellermed dess stöd, dels om jag instämmer i den principiella synen att förbranscherna gällande priser skall tillämpas vid marknadsföringen av produkterfrån i interpellationen angivna företag och dels om jag avser att vidtaåtgärder för att samordna åtgärder inom arbetsmarknadspolitik,lokaliseringspolitik och näringspolitik. Vid planläggningen av industriella beredskapsarbeten ochskyddade verkstäder tar AMS hänsyn till sådana konjunktur- och marknadsmässigaförhållanden som interpellanten berör i sin första delfråga. Det gällersärskilt branscher som är utsatta för en stark strukturomvandling. Styrelsen ärsålunda inställd på att iaktta den största försiktighet vid utbyggnaden avskyddad sysselsättning inom den grafiska branschen som interpellanten särskilthar åberopat. Ett nära samråd förekommer här mellan AMS, ,och Bokbindareför-bundel. När det gäller den av interpellanten uppmärksammadetillverkningen av träskor har AMS, enligt vad jag har inhämtat från styrelsen,strävat efter atl tillverkningen inte skall medföra skadlig konkurrens.Produkterna säljs vid de industriella beredskapsarbetena helt på export och ide flesta fall till andra länder än dem som övriga fabrikanter exporterar till.Också i fråga om avsättningen från de skyddade verkstäderna har åtgärdervidtagits för att hindra direkt konkurrenseffekt på den öppna marknaden. En grundläggande princip för verksamheten vid skyddadeverkstäder och industriella beredskapsarbeten är att produkterna saluförs påsamma villkor som gäller på den öppna marknaden, I enlighet härmed har AMS somtillsynsmyndighet för de skyddade verkstäderna föreskrivit, att verkstädernamåste kalkylera och prissätta sina produkter efter den öppna marknadensbetingelser. Styrelsen tillämpar samma princip förde industriellaberedskapsarbetena, I anslutning till interpellantens tredje delfråga vill jagunderstryka att det har varit en kontinuerlig strävan från regeringens sida attsamordna sysselsättningspolitiken i vid mening. I fråga omarbetsmarknadspolitiken och lokaliseringspolitiken har behovet av enhelhetsbedömning tillgodo-setts genom samordnad handläggning på bådeverksplanet och departementsplanet. Arbetsmarknadspolitiken,lokaliseringspolitiken och industripolitiken samordnas på det centrala planetgenom att frågor av större vikt bereds av finans-, inrikes- ochindustriministrarna gemensamt. Härutöver förekommer fortlöpande s;iniarbetemellan berörda departement, bl. a. i gemensamma arbetsgrupper. 1 syfte attförbättra samordningen på verksplanet och det regionala planet görs förnärvarande en utredning om olika möjligheter till effektivisering, förenklingoch samordning. 1 samband med beredningen av kommerskollegieutred-ningensförslag om ett nytt centralt näringspolitiskt verk aktualiseras bl. a. fråganom den regionala organisationen för olika regionalpolitiska ochindustripolitiska insatser. den 20 aprU 1972 Ang. samordningen mellan arbetsmarknadspolitiken, lokaliseringspolitikenoch näringspolitiken HerrÄNGSTRÖM (fp): Jag tackar inrikesministern för svaret på mininterpellation. Då det gäller den principiella inställningen till deproblem och samordningsfrågor som jag berört i interpellationen konstaterar jagalt inrikesministerns åsikter har en mycket nära samstämmighet med mina egna.Inrikesministern anger i sill svar följande policy: hänsyn skall tas tillkonjunktur- och marknadsmässiga förhållanden vid startandet av tillverkningar iAMS:s regi, ifrågavarande verkstäder skall kalkylera och prissätta sinaprodukter efter den öppna marknadens betingelser, och regeringen syftar tillatt samordna sysselsättningspolitiken i vid mening. Dessa målsättningar är bra,och jag tror att denna deklaration är ytterst värdefull. Det råder nämligeninom vida kretsar av mindre och medelstora företag en uttalad oro på grund avatt man känner sin existens hotad av den konkurrens som uppträtt på olikamarknader från AMS-företagens sida, en konkurrens som företagarna uppfattat somicke baserad pä lika villkor. Detta är alltså en målsättning som är deklarerad, och jagkonstaterar då atl det råder en viss skillnad mellan den målsättningen ochverkligheten. Samordningen mellan statens olika instanser på arbetsmarknadenfungerar inte heller som den skall. Jag vill här klargöra det med någraexempel. interpellation har jag berört situationen inom dengrafiska branschen. Där råder en markant överproduktion. Fleraföretag är nedläggningshotade, och en stor procent av de anställda är Ang. samordningen mellan arbetsmarknadspolitiken,lo-kaliseringspo litiken och näringspolitiken arbetslösa.I det läget är det självklart att det bland både företagare och anställda harskapat ytterligare irritation och oro att de skyddade verkstäderna och en delandra företag i AMS:s regi förbereder eller har under etablering en ökadproduktionskapacitet. Typografer och andra anställda i den grafiska branschenhar också uppvaktat AMS och påtalat förhållandet samt protesterat mot denbristande kontakten. Ett nytt inslag i denna bild är också dekontorsarbetscentraler som har upprättats inom arbetsförmedlingarna. Från börjanvar det meningen att dessa centraler enbart skulle syssla med internt tryck förarbetsförmedlingarna, men på flera håll har verksamheten svällt, ochcentralerna har börjat gå ut på öppna marknaden och konkurrera med de redanetablerade tryckerierna. Detta har de fackliga organisationerna reagerat mot.Jag kan här citera vad sekreteraren i 34säger i en tidningsintervju : "Vi reagerar motarbetsförmedlingens uttalande att den inte kan ta hänsyn till någon speciellbransch när det gäller att skapa nya sysselsättningar. Beklagligt är också attvi typografer inte fick komma till tals och säga vår mening närkontorscentralen inrättades. Den berör ju vår arbetssituation." Sammatongångar går igen i facktidskriften som också klagar på denbristande kontakten och samordningen. Inrikesministern säger i sitt interpellationssvarbeträffande den grafiska branschen att det förekommer ett nära samråd mellanAMS, , och . Jag tror attdet finns skäl att kontrollera hur detta samråd fungerar i verkligheten. Jaghar följt händelserna inom den grafiska branschen rätt noga under sista tiden,och det råder uppenbara brister när det gäller samrådet. Men jag vill ocksåbeteckna det som positivt att AMS faktiskt tagit intryck av de framställningaroch uppvaktningar som gjorts i ärendet och avsevärt modifierat sinautbyggnadsplaner. Detta gäller också den beslutsfunktion som landstingenlikaväl som vissa kommuner har då det gäller skapandet av nya skyddadeverkstäder. Prisfrågorna är också ett problem inom den grafiskabranschen. Ett exempel: stad skulle köpa en omslagsmapp för ett visständamål. Det lägsta anbudet från en privat företagare låg på drygt 2 000kronor. Det var ett mycket pressat bud, typiskt för branschen; bara kostnadenför kartongen i mappen gick på I . En skyddad verkstad kom med ettbud för den färdiga mappen med tryck som var lika med kostnaden för kartongen.Det är klart att det inte gär att konkurrera mot en sådan prissättning. Även i träskobranschen som helhet är läget utomordentligtkärvt. Inrikesministern säger att tillverkningen från AMS-företagen i stortsett .säljs på export. Den inriktningen har också de övriga företagen ibranschen, och de har stora bekymmer för framtiden därför att de på deninternationella marknaden har stött på konkurrens från . Deär bekymrade för den konkurrens det innebär och den överproduktion det medför.De har stora svårigheter att bli av med vad de producerar. Detta är enbranschbild just . Jag har i min interpellation berört två speciella företagi , ett i och ett i . De har fått lokaliseringsstödi olika former avsamhället, både lokalt och centralt. Företaget i fick helt nyligenstatsbidrag för att öka sin lagerhållning. Det tycker jag var bra med hänsyntill det marknadsläge som råder, men det är inte bra att denna ökadelagerhållning är framtvingad av den överproduktion på marknaden som jag nyssskisserade. Här tycker jag att man med visst fog kan konstatera attsamordningen inte fungerar. inom träskobranschen har också varitkallad till ett extra sammanträde med anledning av arbetsmarknadsstyrelsensagerande i branschen, och man har begärt och - förmodar jag nu inlettförhandlingar med AMS. Träskofabrikationen sysselsätter närmare 3 000 personer,och exporten av träskor uppgår till den aktningsvärda summan av 39 miljonerkronor . Det säger en del om träskofabrikationens betydelse, attexporlvolymen för övriga skoindustrier stannade på . I min egen hemkommun hade vi för en del år sedan ettföretag som konstruerat ett bra takräcke till bilar. Det hade en godavsättning, företaget gick bra och sysselsatte rätt många arbetare. Takräcketgick dock inte att patentskydda, och snart tog en skyddad verkstad upptillverkningen och sålde produkten för obetydligt över halva priset. Företageti tvingades lägga ned tillverkningen. De exempel som jag här har plockat fram visar alt denAMS-stödda produktionen i många fall inte varit anpassad till rådandebranschläge och till konjunkturen. Det är nödvändigt att branscherna som AMSavser atl etablera sig i undersöks mycket noga i fråga om marknader, priser ochlönsamhet och vUka effekter i övrigt en ökad produktion kan få. En klarriktpunkt bör naturligtvis vara att verksamheten inte leder till arbetslöshet vidredan etablerade företag. Jag har full förståelse för att problematiken i mångafall är svåriöst, men jag är inte tillfredsställd med de ansträngningar somhittills gjorts för att klara den. Det har blivit för många misstag, och mångamänniskor har kommit i kläm genom detta. Den här problematiken har jag självvarit involverad i som ansvarig för denna sektor inom länslandsting. Jag vet att det är svårt att hitta det rätta produktvalet. Detfordras också en noggrann kontroll då det gäller prissättningen, för det finnsbefattningshavare som har helt andra ambitioner än vad beslutsfattarna har. Mendär vill jag påpeka att priskontrollen och även den därmed förbundnakvalitetskontrollen är av utomordentligt stort värde. Man skall kunna få en marknadsanpassningi fråga om priser och det därmed förenade konkurrensläget. Beträffande samordningen av sysselsättningspolitiken i vidmening hälsar jag med tillfredsställelse den utredning som inrikesministernomnämner för samordningen och effektiviseringen av arbetet på verksplanet ochdet regionala planet liksom kommerskollegieutredningens förslag om ett nyttcentralt näringspolitiskt verk och de slutledningar som man kan dra ianslutning till detta arbete. Sist, herr talman, vill jag understryka vikten och värdeti stort av den insats som AMS gjort och gör för att lösasysselsättningsfrågorna. Som norrlänning har jag haft tillfälle att konstaleradetta. Men när åtgärderna slår snett och skapar nya svårigheter måste dettapåtalas och rättas till. Helhetsintrycket av inrikesministerns svar är också tillfredsställande i Ang. samordningen mellan arbetsmarknadspolitiken, lokaliseringspolitikenoch näringspolitiken Ang. samordningen mellan arbetsmarknadspolitiken, lokaliseringspolitikenoch näringspolitiken dettahänseende, och de ;iviserade åtgärderna och utredningarna för att nå fram bättre samordning inger förhoppningar. Jag vill helt kort ge några synpunkter somgäller herr inrikesministerns svar på den tredje delfrågan i interpellationen,där statsrådet talar om en kontinuerlig strävan från regeringens sida attsamordna sysselsättningspolitiken i vid mening och där det också nämns om deöverläggningar som äger rum över departementsgränserna mellan finans-, inrikes-och industriministrarna. Mina synpunkter vill j;ig framföra genom att ta en mycketenkel bild, där jag jämför Aktiebolaget ett vanligt enkelt företag.Om en företagare med många produktionsgrenar - det må gälla ett familjejordbrukeller ett storföretag skulle ägna huvudintresset åt de svaga sektorerna i sintillverkning och lämna de starka delarna så att säga åt sitt öde eller skötadem med vänster hand, finns stora risker att hela företaget kommerpå obestånd. Man kanske kan säga att den svenska näringspolitiken inågon män har hanterats på det sättet. Största intresset har ägnats åt denstatliga företagsamheten som uppenbarligen bär sig ganska dåligt och som svararför av produktionen. Därnäst har man intresserat sig förbrandkårsutryckningar, dvs. i och för sig helt nödvändiga arbelsmark-nadspolitiskaåtgärder i ÄMS:s regi som sätts in, när sysselsättningen är hotad, när enregion behöver lokaliseringsstöd eller när ett företag har kommit isvårigheter. De åtgärderna är naturligtvis helt nödvändiga, och vi är allatacksamma för dem. Men man måste då ha klart för sig att de inte på minsta sättminskar risken för en fortsatt tillströmning av nedläggningshotade företag sombehöver liknande stöd. Skall den tillströmningen minskas måste i ställetgenerella åtgärder sättas in för att förbättra hela det ekonomiska klimatet försvenskt näringsliv. Jag vill här i korthet nämna fyra punkter. Den första är att vårt förhållande till EEC måste klarasut. Ovissheten på den punkten har enligt min mening bidragit till att man harvilat när det gäller investeringarna, man har varit oviss, och så harresultatet blivit minskad sysselsättning. Det andra: Näringspolitiken måste gälla hela näringslivet.Förutom de selektiva arbetsmarknadspolitiska åtgärder som regeringen sätter infordras generella åtgärder. Exempel på sådana har tidigare nämnts i debatten omarbetsmarknadspolitiken, förändringar i fråga om moms och arbetsgivaravgifter ikonjunkturpolitiskt syfte, investeringsskatter respektive investeringsbidrag ihög- respektive lågkonjunktur. En tredje synpunkt: Åtgärderna måste planeras . Vivet att en konjunkturcykel, alltså liden mellan två låg- eller tvåhögkonjunkturer, i regel är fyra . Det bör då även stå ganska klart måste bekämpa konjunktursvängningarna inte i första hand genom åtgärder somsätts in när man redan är i ett bottenläge, åtgärder som kanske tar ett halvåroch mer att genomföra och vilkas verkningar inte blir effektiva förrän efterytterligare något halvår. För detfjärde; Vi vill att alla slår vakt om arbetsmarknadsparlernas förhandlingsfrihet.Men detta hindrar inte att man måste efterlysa en mer samordnad avtalsrörelse.Det har i viss mån blivit så, att den helt konkurrensoberoende offentliga.sektorn har blivit tongivande i avtalsrörelsen. I stället måste man väl frågasig vad den av konkurrens hårt pressade industrin och de industrigrenarna orkarmed. De saknar ju statens möjligheter att genom ett ökat skatteuttag finansierahögre löner. Jag nöjer mig med de här punkterna. Anledningen till att jag villföra fram dem är att jag finner det mycket värdefullt att inrikesministern härhar talat om de överläggningar som äger rum över departementsgränserna. Jagvill uttala den förhoppningen att man då tar med alla de synpunkter som är avutomordentligt stor vikt när del gäller arbetsmarknadspolitik ochsysselsättning. Den begränsning av resonemanget som man ibland tycker sig märkatror jag är den främsta orsaken till att effekterna inte blir tillräckligtgoda. den 20 aprU 1972 Ang. samordningen mellan arbetsmarknadspolitiken, lokaliseringspolitikenoch näringspolitiken Jag lyssnade med stort intresse på herr.Ängströms synpunkter. menade att mitt svar tillfredsställdehonom åtminstone i väsentligheterna, om jag förstod honom rätt. Jag vill gärnaunderstryka atl vi är mycket angelägna om att statens stöd till skyddadeverkstäder, arkivarbeten eller i form av lokaliseringsstöd till etableringarinom stödområdet skall resultera i en verksamhet som inte allvarligt störnäringslivet i övrigt. Jag vill försäkra att det, som också självkonstaterade, kan vara en grannlaga uppgift atl göra den här avvägningen. Delfinns nämligen en benägenhet hos företagen att i första hand vara intresseratav den egna situationen, alltså att företaget skall gå bra, att de anställdahar arbete, att man skall slippa konkurrens osv. Detta är begripligt. Det är emellertid inte alltid vi kanlyssna på och följa de råd som då kommer. Om man antar att det kan vara möjligtatt vidga marknaden här i landet för en viss produkt kan man ändå inte följadem som gör invändningar mot en nyetablering. Därför är det här ganska svå rt. Jag tror nog, , att man bör vara medveten omatt om vi skall få ut någon effekt av lokaliseringspolitiken och om vi skallkunna komma lill rätta med den väldiga obalans i fråga om utkomstmöjlighetersom föreligger mellan landets norra och landets sydligare delar, får vi intealltid vara så finkänsliga på den här punkten. Vi måste se det i stort ochförsöka inse betydelsen av att kunna uppnå en ökad industrialisering i norr.Jag har varit utsatt för kritik i enskilda fall när det har gällt beslut somhar haft till syfte att åstadkomma nyetablering i landets norra delar. Viförsöker så långt som möjligt följa de principer som är fastslagna, men ävenmed den utgångspunkten ställs man ibland inför ett besväriigt avgörande. Jag önskar att företagen i allmänhet visade ett störreintresse för att skapa sysselsättningsmöjligheter för de personer som av olikaskäl kan vara svårplacerade. Det skulle vara mycket bättre om vi inte hade1000011000 personer i skyddade verkstäder och bara 1500 i halvskyddadverksamhet. Det vore önskvärt att vi kunde få fler företag samordningen mellan arbetsmark-nadspolitiken, lokaliseringspolitikenoch näringspolitiken alt tavara på de möjligheter som finns att med statligt bidrag åstadkommaarbetsplatser där handikappade kan sysselsättas. Jag vill gärna se som enmöjlighet att de förbättrade bidrag vi nu ger i del avseendet kunde utnyttjasav företagen. På det viset skulle vi kunna komma ifrån åtminstone en del av denbesvärliga konkurrens som man riskerar eljest kan uppkomma. inlägg gick enligt min meningutanför ramen för vad frågan gäller. Det var ett vidare perspektiv på hela företagsamhetenssituation i landet, och jag känner mig inte frestad alt gå in på dendiskussionen , även om jag hade haft anledning att göra åtskilligainvändningar mot anförande på den punkten. HerrNORDGREN (m): Fär jag först instämma i yttrande. Sedan jag gjort det kanske jag också får berätta förinrikesministern att man, när man är ute och träffar företagare i vafie fallinom den mindre och medelstora industrin ofta får en känsla av att det - trotsalla försök som görs och trots den inställning som inrikesministern ochdepartementet och har ändå inte lyckats att skapakonkurrens på lika villkor mellan s. k, skyddade verkstäder och andra företag. Detta är tråkigt, eftersom jag tror att den goda viljanfinns hos inrikesministern. Näringslivet har en känsla av att det inte är helträttvist. Jag noterar naturligtvis med stor tillfredsställelse attbåde inrikesministern och AMS är inställda på att iakttaga försiktighet ochatt man vill ta hänsyn till olika förhållanden. Men det verkar inte i praktikenpå det viset. Vi inom näringslivet skulle vara mycket glada, om man kunde göranågot åt detta och kanske kolla upp det litet bättre än man hartillfälle till. Jag har ett alldeles dagsfärskt exempel. För en halvtimmesedan avslutade vi ett sammanträde i den arbetslöshetskassa som finns förföretagare. 1 den stora trave av ansökningar som behandlades tyvärr medflertalet från fanns två eller tre ansökningar från företagare därskälet till arbetslösheten var att AMS hade igångsatt en arbetsplats på orten.Detta hade medfört att dessa tvåtre inte hade någon sysselsättning. När ettsådant läge uppstår att man bara måste flytta från den ena platsen tUl denandra, är det inte lyckligt. Inrikesministern säger också att det är angelägetatt inte allvarligt störa det befintliga näringslivet. Tyvärr visar emellertid erfarenheten att den av AMSbedrivna verksamheten är ett irritationsmoment och att den t. o. m. medverkartill att många måste mmska eller lägga ned sin rörelse. Vid ett sammanträde, som vi skall ha iGävleborgs län, skall vi i annat sammanhang just ta upp problemet om hur manskall ordna i fråga om konkurrensen mellan de skyddade verkstäderna och detenskilda näringslivet. Vi måste lösa problemet på något sätt. Jag hoppas att viskall lyckas bättre än vi gjort . Ett liknande fall finns i . Där gäller det den grafiskabranschen, som just nu är särskilt utsatt, när den kanske också får vidkännasen extra beskattning. Där har man startat en utbUdningsverk-samhet ochsamtidigt försvårat för de övriga. Såsom inrikesministern sagt både i svaret och i ett senareanförande hoppas han att de arrangemang som AMS vidtar,i fråga om skyddadsysselsättning inte skall störa det ordinarie näringslivet.