prot · FV0957 · 1972-12-31 00:00:00 — Med nuvarande reglering harhyresgästen inte någon möjUghet att komma ifrån en sådan hyra utan att lämnalokalen. På den punkten finns det anledning att överväga en ändring som görhyresgästen delaktig av det indirekta besittningsskyddet även i fall när det ärhan själv som säger upp och viU ha en ändring i gällande hyresvUlkor. Ettförslag med denna innebörd utarbetas i ochkommer att sändas ut på remiss. Proposition på grundval av dettaförslag kommer att kunna föreläggas i så god tid att den kanbehandlas som rUcsdagen prövar vissa andra förslag om ändring ihyreslagstiftningen som är aktuella. Siktet är här inställt på . Om åtgärder för att förhindra oskäliga hyreshöjningar, m.m. Om åtgärder för att förhindra oskäliga hyreshöjningar, m.m. Med anledning av fråga om de kapitalvinstersom vissa fastighetsägare kan komma att göra viU jag erinra om att ökadehyresintäkter självfallet blir föremål för inkomstbeskattning. I den mån denökade avkastningen leder tUI höjda fastighetsvärden kommer dessa att påverkataxeringsvärdena. När vinsten tas ut i samband med försäljning av fastigheten,blir bestämmelserna om realisationsvinstbeskattning tillämpUga. Några särskUdaändringar övervägs inte i skattelagstiftningen i syfte att dra in tillsamhäUet just sådana inkomst- och förmögenhetsökningar som har uppkommit förfastighetsägare i samband med avvecklingen av hyresregleringen för lokaler. Under detta anförande övertog herrtalmannen ledningen av kammarens förhandlingar. Jag ber att få tacka för svaret på minmterpeUation. Det är givet att svaret måste tolkas som positivt. När jag tog del av svaret, fick jag en känsla av attjustitiedepartementet när det gäUer det verkliga läget på hyresmarknadenbekräftat de farhågor som jag och en del andra uttalade, inte minst i fråga omlokalerna, under den debatt som föregick beslut. Det är aUdelesuppenbart att det inom hyresmarknaden över huvud taget finns förhåUanden som ärhelt enkelt odrägliga. Det är ett misslyckande. Vi har byggt många bostäder,men vi glömde bort att ge människor med begränsade inkomster eUer mindreföretag möjUghet att nyttja de nybyggda fastigheterna eller industriverken. Det har varit fråga om en akademisk-teoretisk bedömning,som jag måste beklaga. Det förefaller som om de som utformat det mesta av helavår hyres- eUer bostadspolitik icke har haft den kontakt med vanliga människorsom är nödvändig i det här sammanhanget. Därför har vi fått hyreshöjningar pålöpande band. Detta är sorgligt, även om man talar om marknadsmässiga hyrorutan att definiera vad man menar. Jag är tacksam för uttalandet från statsrådetatt man skaU ingripa i någon form. Tyvärr har jag inte fått reda på hur dessaingripanden skall göras för att bli effektiva. Förhållandena här i är helt enkelt odrägliga förmindre företagare och affärsidkare och för de många andra människor som harbehov av en liten lokal. Man har utnyttjat företagens nödläge. Man vet att en Utenföretagare som tvingas flytta blir arbetslös och utan inkomst. Vi vet att hyranför kontors- och affärslokaler, läkarpraktik m. m. höjs på ett sätt som utantvekan kan betecknas som ocker. Man utnyttjar alltså ett nödläge som ettkulturland aldrig borde försätta så många medborgare i. Det är ringa tröst att man talar om att fastighetsägarnahar rätt att ta ut även oskäliga hyror och att man kan tvingas att acceptera enhöjning av hyrorna . Det är klart att man kan säga; Varför skall samhälletskydda småföretagarna? De får väl finna sig i att bli utslagna av de storaföretagen, att tvingas flytta från centrum till utkanterna. I utkanterna bygger vi de stora vamhusen, som drar handelnfrån mittområdena. Därmed ställer man pensionärer och partiellt arbetsföra ochsådana som saknar bU utanför möjligheterna att få tUlgång tUl en närbutik somskuUe klara deras behov. Men inte nog med det: pensionären eller den partielltarbetsföre får betala mera för varan än vad man tar i exempelvis destora varuhusen. Han är tvingad att finna sig i aUt detta. Det är ganska märkligt att man skaU behöva ha dettavräkningshot över sig . Jag har haft möjUghet att se en del olikaskrivelser från fastighetsbolag tUl nyttjare av lägenheter. Låt mig ge någraexempel. En Uten företagare här i staden har gett i hyra per årför en liten lokal. höjs hyran tiU . Tre andra personer hargemensamt för en lokal betalat ; de har från Fastighets ABHufvudstaden fått besked om att de skaU betala . Det finnsexempel på ännu värre förhåUanden. Man kan naturligtvis säga att om de inte vUl betala får deväl flytta, men så enkelt är det inte i verkligheten. De människor som drabbasav dessa hyreshöjningar står mför något som Uknar stupstocken; de har antingenatt ställa sig under den eUer att godtaga vad som helst. Det är ganska intressant att höra att man skall vidtagaåtgärder, men dessa åtgärder måste komma . Det har funnits personer här iStockholm och annorstädes, som tvingats att under sådant hot skriva underkontrakt som är helt enkelt omänskUga. Man kan säga att de har ju ändå skrivitunder ett papper. Ja, det har de gjort, men det har skett under sådant tvångatt det enligt lag inte borde gälla. I svaret sägs att åtgärder skaU vidtagas, men att lägetinte är sådant att det finns skäl att återinföra hyresregleringen. När detgäUer t. ex. sjukvården har samhäUet ingripit och gett människorna sjukvård; påsamma sätt borde bostaden anses vara av särskilt stort värde och inte fåhandhas av spekulationsjobbare, låt vara i anonym form, som kan bära sig åt somde gör. I min interpeUation har jag sagt att snabba åtgärder börvidtagas. Även om man teoretiskt, akademiskt och statistiskt kan få frammaterial som säger vad som helst, är det väl ändå för riksdag och regeringangeläget att inte ha kvar en lagstiftning som på så har skapat sådanasvårigheter för människorna som vi har exempel på. Det krävs, som jag harsagt i min interpellation, att åtgärderna vidtas utan tidsutdräkt. Vidare börmöjUghet skapas att sätta sådana kontrakt ur funktion som tUlkommit underförhållanden som påminner om ocker och tvång samt att förhindra att nyakontrakt skrivs under sädana förhållanden. Vill vi inte göra någonting på dettaområde så sviker vi tUltron till vår sociala vilja att hjälpa människor som hardet besvärligt. Man kan visserligen peka på att det finnsett utbud av lokaler i , men vUka möjligheter har en vanlighantverkare eller handlare eller andra människor, som bara har sin egenarbetskraft att Uta tiU, att bära hyreshöjningar på inte utanpå upp till och det är nog mera vanligt 400 å ? Mininterpellation fick tUl följd att en hyresvärd, som hade höjt hyran med 500procent, på en gäng då han fick höra att skulle ta upp frågan prutade2 500 Om åtgärder för att förhindra oskäliga hyreshöjningar, m.ni. Om åtgärder för att förhindra oskäliga hyreshöjningar, m.m. Vikan inte bara Uta tUl tro på detta område när verkligheten är så dyster för såmånga människor. Jag är tacksam för statsrådets svar och tolkar detpositivt, men åtgärderna måste göras tiUräckligt hårda och måste sättas insnarast möjligt för att undanröja dessa svårigheter för människorna. De harändå, även om de sUpper dessa svårigheter, tillräckligt stora problem. i (s): Jag ber att få tacka för det svar som jag harfått av statsrådet på min interpellation om de hotande höjningarna avhyror på lokaler till följd av det beslut vi fattade . Statsrådet erkänner att man har missräknat sig på denverkan som lagen skulle ha, när hyrorna släpptes fria. Man utgick inom departementetfrån att det inte fanns någon brist på lokaler ens i de stora städernascityområden och att därför oacceptabla hyreshöjningar inte behövde befaras.Uppenbarligen har justitieministern vUseletts när han skrev ifrågavarandeproposition. , och jag väckte redan i fjolen motion där vi skrev att den föreslagna åtgärden inte var försvarbar. Viframhöll att mycket stora hyreshöjningar skuUe bU följden, om hyresregleringenpå lokaler upphävdes. Motionens förslag fick majoritet i utskottet menförlorade i kammaren. Det skall erkännas att det inte var lätt för den somskulle skriva propositionen inom att veta hur man allmäntuppfattade ett sådant förslag. Det kom mycket splittrade svar både frånnäringslivets representanter och från den organiserade hyresgäströrelsen. Detvar alltså svårt att veta om man hade en majoritet bakom sig bland de berördanär man lade fram propositionen. Maj:t följde enligt minuppfattning en aUtför Uberal ideologi när man Utade på att de friamarknadskrafternas spel mellan tiUgång, efterfrågan och priser skulle utfallapå ett godtagbart sätt. Statsrådet framhöU dock att man, om det nu skuUebli så som motionärerna och utskottets majoritet hade fruktat, dvs. alldelesför höga hyreshöjningar, nog borde ompröva frågan. Detta är ett ovanligtlångtgående uttalande av ett statsråd, ty de bmkar säUan vara så tveksamma attde vågar medge att det kan tänkas någon ändring i det förslag som de läggerfram. Det är ju väldigt tacknämligt att så skedde. Och är vi där. Vi har sett vilka höjningar ägarna tUllokaler har varslat om i samband med uppsägningar till runt om ilandet, inte bara i och . har jag inte fått några brevfrån, men från och har jag talrika bevis för detta, och äveni andra stora tätorter har det varslats om höjningar som hyresgästerna anseroacceptabla. I departementet har man också märkt det här, men jag ärrädd för att statsrådet - om det nu är eller - kan se genomfärgade glas nu liksom och kan vUseledas, kanske av samma sagesman som , så att han anser att hyresregleringens upphörande i fråga om lokaler dockinte medfört så stora bekymmer som motionärerna befarade och somenligt vad vi interpeUanter funnit också i verkligheten har skett. Det sägs i interpellationssvaret att det inte är heltovanligt att hyrorna höjs . Jag säger som ; 100 procentär väl det lUla. nämnde , och i varje faU är 300 mycket vanUgt. Jag känner tUl att det för en expeditionshyra harvarslats om höjning från 28 000 tiU . Om en företagare får hyran för sin lokal höjd med låt migsäga I , kan det absolut överskrida den utgiftsgräns somhan tål. Hans firma behöver inte vara bankmtt för det. Det behöver inte vara enföretagare, om vUken man säger att moderna tider inte har användning för ensådan utan att det är alldeles riktigt att han rationaUseras bort. Det kan varafråga om en ordentlig rörelse, vars tjänster det finns stort behov av, meninnehavaren orkar inte med en sådan hyreshöjning. De människor som drabbashårdast är de som haft ofördelaktig känning av den ändring av affärstidslagensom företogs ganska och som jag var med på. De kan känna sig alltförmycket utsatta för att tro att de rUctigt räknas in i"familjekretsen". Fastighetsägarnas organisationer har själva skickat ut en rekommendationtill sina medlemmar om att de bör vara försiktiga, men varningen har intehjälpt. Och de bromsar som man trodde fanns för en otrevlig utveckling har intekunnat fungera. Statsrådet har talat om störningar, och vad är det förnågonting? Jo, det är att en rörelse läggs ner, att 5060-åringar som har ståtti sitt jobb länge och som sköter det bra plötsligt skall omskolas eUer bUarbetslösa eUer söka pension eller vad det nu kan vara. Det är inte så småstörningar för dem som drabbas. De störningarna har i alla faU uppmärksammatsså mycket i departementet att man där är beredd att om inte pröva om beslutethelt och stoppa hyreshöjningarna så i varje faU försöka finna en övergångsregelsom skuUe göra att inte aUtför groteska besvär uppstår. Jag vet att detta är unikt. När i aU sin dar har manprövat om en lagstiftning innan den har satts i verket? Jag tycker attdepartementet faktiskt måste ha en eloge för att det inte är meraprestigebundet än att det är berett att ta en omprövnmg. kan det sägas att i vanliga fall brukar man vilja väntatUl dess man har sett hur den nya lagstiftningen i själva verket tar sig ut,men vi har i det här fallet redan sett vilka följder det bUr. Vi vet att detinte sker på lösan sand, om vi ändrar den lagstiftning som antogs . Omdet görs en ändring, så finns det fuUt skäl för den. I många faU har fastighetsägaren inte varit benägen attjämka. Passar inte galoscherna, så tar vi nya, har han resonerat. Det var inte,det vet jag, vad man väntade sig . Man har inte avsett detta, och därförär det skäl att inte heUer låta det ske . Statsrådet skisserar en regel som skulle innebära atthyresgäster vid en abnorm hyreshöjning kan klaga och begära enövergångsjustering. Då skulle det ankomma på hyresnämnden att säga ja eUer nej,bevilja eUer avslå en sådan begäran. De marknadsmässiga hyrorna skulle man intekunna hindra utan de skuUe sättas under aUa förhållanden, men det skulle finnasen chans att trappa upp hyran till det beslutade beloppet, efter vadjag har förstått. Man skulle inte automatiskt få fallet prövat, och man skulleinte få det prövat om hyresnämnden inte Om åtgärder för att förhindra oskäliga hyreshöjningar, m.m. Om åtgärder för att förhindra oskäliga hyreshöjningar, m.m. varbenägen tUl det. Vad som skuUe ske är att man inte fick hela chocken nu tillhösten, utan man skuUe hushålla med chockverkan, Uksom kapa svansen fleragånger. Detta är naturligtvis en ljusning det kan jag inte komma ifrån -jämfört med det där absoluta beslutet som den nuvarande lagen innebär. Jag har uppfattat det så att denna lösa skiss - jagbetraktar det som statsrådet här har talat om som en löst skisserad ordning -inte är riktigt slutgUtig utan att man i departementet är lyhörd för att få enregel som skuUe kunna tjäna det syfte som både vi som interpellerar ochmotionärerna och naturUgtvis lokalhyresgästerna avser när vi och deopponerar mot den lag som finns. Förslaget skaU gå ut på remiss. Då hoppas jag att det blirrätta remissvar, att det inte bUr de som körde på och vann utan att manser att detta inte bara gäller folk som hyr på de centrala gatorna. Det gällerhela , det gäller överaUt ute på , i Bergsundsområdet och påKungsholmen. Det gäller de gamla kvarteren. Det är de gamla husen detta gäller.Det är där som dessa hyreshöjningar blir så kännbara och där man just behöverdenna service som alla de småbutiker som lever kvar ger. Det är folk som ihögsta grad är en väsentlig del av - jag tänker endast på Stockhohnmen jag vet att detta gäller även andra områden. Det är en låssmed, som jagsagt tidigare vid ett Uknande tUlfälle, det är en tapetserarverkstad, enmjölkbutik, en mangel, en liten väskaffär, en ungdomslokal kanske, en frisör.Om denna regel nu kommer att införas, hoppas jag att man inte görhyreshöjningen hur hög som helst och att man gör den etappvis. Det skullenaturligtvis bli litet lättare för alla dessa, om de fick på sig, ifaUde nu tvingas lägga ned sin verksamhet och kanske tvingas ta förtidspensioneller skaU försöka göra sig nyttiga på annat håU. Det talas om att man får betala så mycket om man skallkomma över en lokal. Överlåtelse är ju helt omöjliggjord för dem . Vet man att hyran skall höjas väsentUgt genom en ny hyrespolitik, kaningen begära så stora överlåtelsesummor för en sådan lokal. Jag tycker att deär ganska trängda. Det har sagts och säges rätt många bittra ord om regeringen,ty det är ju alltid den som får ta emot dem. Även om det kanske inte iriksdagen har höjts tUlräckUgt många röster mot detta förslag är det regeringensom får ovettet. Jag skall inte vidarebefordra alla de hårda orden, för jag vetatt departementet också hör av aUmänheten. Jag är benägen att inte vara så mörk i sinnet nu som närjag ställde min interpeUation. Den ställde jag helt enkelt för att jag varväldigt missnöjd med regeringen. Somliga tror att när man hör tUlregeringspartiet ställer man interpeUationer därför att man fått en vink omdet. Men jag har sannerligen inte fått någon vink från departementet om attställa en interpeUation för att departementet skulle få tUlfälle att komma meden hyggligare lösning. Jag fattar det så att min interpellation, andrasinterpellationer och det missnöje som funnits faktiskt har trängt fram tilldepartementets öron. Jag tycker det är föredömligt att regeringen inte körtfast med det som hände utan prövar om det . Så på sätt och vis ärjag nöjd. Men jaghoppas också att den lösning som kommer blir human, att man sertUl de verkUga förhåUandena, att man observerar att de som drabbas helt enkeltmister sina möjligheter att fortsätta i de jobb där de har skaffat sigyrkeskunskap och att man försämrar en service som man vet behövs. Jag seralltså i svaret en ljusning, och jag hoppas att statsrådet skall låtaövergångsregeln bli sådan att man kan stoppa aUtför stora hyreshöjningar och gehyresgästerna möjligheter att överklaga, så att de får en chans att överleva. Det vore lätt att säga att jag ogillade att man inte hargått in för ett absolut stopp. Men jag är inte så oreaUstisk att jag tror kan få igenom ett sådant beslut , när det var majoritet för ettannat beslut i . Jag är som sagt tiUfredsställd med att man harlyssnat tUl den oro som råder, och jag hoppas att man skaU försöka utforma en braregel. Det är många som följer dessa frågor med intresse och många för vUka deär väsentliga. Om åtgärder för att förhindra oskäliga hyreshöjningar, m.m. HerrBENGTSSON i (c); Eftersom i ärförhindrad att ta emot svaret på sin fråga angående hyresregleringen ochbesittningsskyddet för lokalhyresgäster ber jag att få göra det i hans ställe. Först vUl jag tacka statsrådet för svaret på deaktuella frågorna. Innan jag kommenterar svarets innehåU finns det anledningatt helt kort notera, att de politiska positionerna när det gäUer regleringenav lokalhyrorna och besittnmgsskyddet för lokaler är väl kända och klargjorda ilånga debatter . Det är glädjande att statsrådet så klart kritiserarden senaste tidens hyreshöjningar för lokalhyresgäster, främst istorstadsområdena. Nackdelarna med den nuvarande utveckUngen är flera. Oron hoslokalhyresgästerna har ökat i takt med de aviserade hyreshöjningarna. Särskiltallvarligt har det varit när hyreshöjningarna drabbat affärer med otillräckligamarginaler för att kunna bära en stor kostnadsökning eUer där innehavaren ärnågot äldre och har svårigheter att finna alternativ sysselsättning. Riskernaför fristäUningar av svårplacerad arbetskraft finns också med i bUden. 1 vissabranscher är alternativet tUl avflyttning att låta kunderna bära de ökadekostnaderna via varupriserna. Prisökningarna måste i vissa citylägen bli ganskabetydande. En annan konsekvens av hyreshöjningarna bUr i den månhyresgäster tvingas flytta och andra kommer i stäUet en ändrad fördelning avnärservicefunktionerna. Kvartersbutikerna, de mindre serviceföretagen icentrala lägen, drabbas ofta hårt. Resultatet bUr en uttunning av servicen istorstädernas inre delar som fler och fler blir på det klara med attvi måste försöka få fler bostäder i dessa stadsdelar för att göra städerna meralevande även under icke arbetstid. Troligen ökar riskerna för en förslumningav lokalbeståndet, och vi får ännu fler nöjesetablissemang av mer eller mindrestörande slag, försäljningsställen för pornografi, osv. Naturligtvis ökar ocksåandelen av storföretagens försäljningsställen - det gäller banker,försäkringsföretag, resebyråer m. m. Många ideella organisationer tvingasdessutom att byta lokal. Om åtgärder för att förhindra oskäliga hyreshöjningar, m.m. Det finns inte här anledning att i detalj kommentera deförslag som statsrådet aviserar för en senare riksdagsbehandling. Mendet är självfallet mycket positivt att regeringen tar itu med de här frågornanu när den tidigare lagstiftningen inte håller måttet. Jag noterar attstatsrådet anser det för tidigt att fälla något slutUgt omdöme om avvecklingenav hyresregleringen för affärslokaler som han avvisar att hittillsinträffade störningar skuUe vara tillräckliga skäl för en förändring av förraårets beslut. Låt oss hoppas, att de åtgärder som statsrådet aviseraroch som skaU föreläggas kommer att räcka, ochkonstatera, att de förslagen ändå utgör en reträtt inför lokalmarknadens sätt attfungera. Vad beträffar en förstärkning av besittningsskyddet förlokalhyresgäster vill statsrådet inte göra detta Ukvärdigt med det skydd somgäUer för bostadshyresgäster, vUket jag beklagar, men jag vUl understrykavikten av att de förstärkningar som förutskickas kommer så snart som detta ärmöjligt. TiU sist viU jag uttrycka den förhoppningen, attstatsrådet interpellationssvar har en återhåUande effekt på defastighetsägare som försöker att kapa åt sig oskäUgt höga hyresinkomster ochsamtidigt att det förmår ge lokalhyresgästernas intresseorganisationer mer rågi ryggen för att bistå sina medlemmar framöver. Tyvärr är det förmodUgen så, att även en långsiktigthållbar marknadshyra för många lokalhyresgäster är helt omöjlig att bära. Vifår således flera av de nackdelar jag tidigare nämnde, främst i storstädernasinre delar. Men med de aviserade lagstiftningsändringarna får vi något längretid att bedöma dessa konsekvenser och vidtaga de ytterligare åtgärder som kanbli nödvändiga. Det är onekligen litet skillnad på vadstatsrådet säger och vad justitieministern sade i sitt anförandeden . Då tog justitieministern ganska lätt på de varningar förhyreshöjningar på lokaler som vi från vårt håll gav uttryck åt, bekräftarstatsrådet på flera punkter, för att inte säga på alla punkter, att defarhågorna var berättigade. Och så långt är jag för min del nöjd med detinterpellationssvar som statsrådet har gett. Men om man synar svaret litet närmare, ser man att vad somställs i utsikt inte går särskilt långt när det gäller att komma åtsvårigheterna. Man har också en bestämd känsla av att problemet med att geeffektiv hjälp åt de lokalhyresgäster som hotas av stora hyreshöjningarberor på att regeringen inte ville acceptera de alternativa lösningarför hyresregleringens avveckling som fördes fram från vårt håll, I reservation till civilutskottets betänkande krävde vi dåatt en översyn av hyreslagstiftningen skulle göras i syfte att gelokalhyresgäster ett effektivare besittningsskydd, ett besittningsskydd av iprincip samma typ som det som gäller för bostadslägenheter. Vi motiverade detmed att arbetslokalen för den som driver låt oss säga en mindre verkstad, enkemtvätt, en tobakshandel, ett kafé eller vad det kan vara ju är heltavgörande för hans eller hennes möjlighet att försörja sig. kapitalstarkareföretag som drabbas av risk för kraftiga hyreshöjningar är det här juinte något större problem. De har förhandlingskapacitet och de har pengar attsätta emot, men den möjligheten saknar den kategori hyresgäster - främst mindreföretagare, ofta i enmansföre-tag eller familjeföretag - som framför alltmotiverade vår framstöt , I deras faU kan det med fog sägas det ärvår bestämda mening -att besittningsskydd för lokaler är socialt motiverat påsamma sätt som det är för bostäder. kommer regeringen att lägga fram förslag som går ut påatt det indirekta besittningsskyddet skall kunna, om jag har fattat rätt, gällaäven om hyresgästen själv säger upp ett avtal. Det visar att regeringen hartagit delar av den kritik som har kommit på allvar. Men det är, såvitt jagförstår, ett ganska otillräckligt förslag. Det indirekta besittningsskyddetinnebär att en hyresgäst kan få viss ersättning för de förluster som handrabbas av på gmnd av en uppsägning vUken bedöms som oskälig. Det är gott ochväl att den möjligheten nu kommer att utvidgas. Men för många lokalhyresgästerkan förutsättningarna att etablera sig på annat håll vara mycket små, och isomliga fall finns kanske över huvud taget inte några sådana. Om det gäller t.ex. en liten butik, har den sin kundkrets där den ligger, och de alternativalokaliseringsmöjligheterna kanske inte alls passar för det företaget. Blir densom äger butiken, verkstaden, kaféet eller vad det nu gäller uppsagd frånlokalen, så återstår i regel ingen annan möjlighet än att verksamheten läggsned, och vi anar att vi kommer att få sådana problem på ganska mångahåll. Därför är det angeläget, tycker vi, att man försökerkonstruera ett system som ger lokalhyresgästen i princip samma besittningsskyddsom anses naturligt när det gäller bostäderna.