prot · FV0915 · 1972-12-31 00:00:00 — Det är inte så, , att vi har en offentligsektor laddad med improduktiva människor, som äter lunch och skriverblanketter, såsom i citat av författaren . Han gjordedet väl inte bara för att han tyckte det var roligt. Han tyckte väl att dennaförfattare var ett språkrör för hans egna uppfattningar på den här punkten. Vi mästeklara kostnadsstegringen det var ett annat inlägg från herr Dåhar han hittat på en verkligt fin formulering. Man bmkar beskylla mig för attvara fabrikant av fina formuleringar, men jag erkänner mig slagen på förhand.Här säger ungefär sä här: Man skulle nog kunna komma till rätta meddenna kostnadsstegring om man angrep indexregleringen på transfereringarnasområde. Vad är det för transfereringar som avser?Statsministern bemötte det tiU en del. Det gäller de här transfereringarna frånde produktiva grupperna till våra folkpensionärer. Jag skulle kunna utveckladet vidare. Det är våra transfereringar från de produktiva grupperna till våraungdomar under utbUdning. Studiemedlen är indexreglerad transferering, somherr väl känner till. Vi har en uppgörelse med jordbrukarna som innebär attde har sin kompensation via index. Det är också ett slags transferering. Vi harförsvarskostnader reglerade efter index. Vi har en skatteutjämning somfungerar på det sättet, att när kommunerna höjer sin utdebitering sä ökar ocksådet statliga skatteutjämningsbidraget en indexreglerad transferering till defattigaste kommunerna. Skall vi angripa det, ? Det här är ju i klarspråk vad uttrycker iunderliga formuleringar. Jag är rätt säker pä att inte tar dessakonsekvenser. Jag vore nästan beredd att ta gift på att han inte gör det. Slutligen några ord till ! Mervärdeskattenpå matvaror bör bort därför att den skatten drabbar de små inkomsttagarna; detfinns inga tekniska hinder för detta, säger . Jo, det är enteknisk komplikation. Hänvisar man sedan tiU att det förekommer liknandeförhållanden i andra länder så finns det någonting av en förklaring däri att viär mera noggranna i detta land. Vi har större anspråk på en korrekt skatteredovisningän vad man har i många andra länder. Självfallet är det också en komphkationatt börja diskutera om vad som är matvaror och vad som inte är matvaror. Det ärsjälvfallet en komplikation för handlaren att selektera ut det i sina dagsnotorvid sidan om andra ting. Det är dock inte det väsentliga. Det väsentliga är attherr tar av finansministern 3,7 miljarder och bortåt 4miljarder tämligen snart. Ja, men det kan man ju ta igen på andra områden,säger ; man kan ju ta igen det på en skärpt förmögenhetsskatt.Ja, även om man dubblar förmögenhetsskatten så räcker det inte till mer änkanske 400500 miljoner - om man över huvud taget får behålla de förmögna, omde är beredda att betala den dubbla förmögenhetsskatten utan att göra sinaspeciella arrangemang för att slippa undan. Man kan ta tillbaka det genom en höjd bolagsskatt, sägerherr . Ja, vi har en 52-procentig bolagsskatt - tillstaten och tUl kommunen varav hälften är avdragsgUl. Denbolagsskatten är internationellt sett hög. Den kan också vara rätt hög; det ärjag beredd att säga. Företagen är nämligen väl behandlade i andra avseenden.Jag tänker närmast på avskrivningssidan, lagervärde ringssidan ochinvesteringsfondssidan. Men där har man inte heUer - något som man inser om manär medveten om hur det hela fungerar - någon möjlighet att ta ut några pengar. Reklamskatten,säger vidare, den kommer väl att ge Jag hoppas kunna redovisa ett klokt och förståndigt förslag förriksdagen litet längre fram om en reklamskatt. Men det värsta är att depengarna redan är intecknade. Om vi skall ha en press av något så när nyanseradnatur i det här landet måste den politiska dagspressen ha mera pengar, och jaghar inte kunnat tänka mig någon lämphgare väg än att finansiera detta med vaden eventuellt förbättrad eller utbyggd reklamskatt och annonsskatt kan ge. Vi har ränteavdragen som är för generösa, sade herrHermansson, Det får väl klara ut litet närmare, ty det gårnaturligtvis inte att sköta det här landet, om man skaU sätta något slags takvid 100 000 för aUa ränteavdrag. Industrin, företagsamheten, allesammans,arbetar ju med lånemedel och måste ha möjligheter att i sina redovisningar göraavdrag för räntorna i vanlig ordning. Beträffande de stora hyresfastigheternaär det ju på samma sätt. Får vederbörande inte göra avdrag för sinaräntekostnader, får han ju på ett eller annat sätt föra över den här kostnadenpä hyresgästerna, och det är väl inte lämpligare. Jag vet inte om det hos något slags föreställning om att man skulle begränsa det här till någotspeciellt avsnitt av samhällslivet, närmast villorna eUer egnahemmen eller omhan över huvud taget inte har tänkt igenom aUa konsekvenserna. Personligenbetraktar jag den finansieringskällan som obefintlig. Så slutade med att säga: Om nu inte de härbesparingarna räcker till och jag garanterar honom att de inte i något somhelst avseende kommer att göra det så får man väl höja den statligalånefinansieringen. Det är inget populärt besked för lånesökande kommuner, sompinade av den höjda kommunalskatten är ytterst angelägna om att få del av detsparande och den kapitalmarknad vi har. Det går inte heller ihop med våraambitioner att vilja ge den svenska industrin en möjlighet att finansieralånevägen när inte vinstfinansieringen räcker tUl. Låt mig ta upp ytterligare en sak. Jag tror det var herrHermansson som - när han kom in på hyresfrågorna - i förbifarten gjordegällande att den höga räntan är en av anledningarna till de höga hyrorna inyproduktionen. Det där är inte riktigt. Ätt jag tar upp saken beror heltenkelt på att jag möter resonemanget så ofta, jag vet inte varför. Vi har förnärvarande ett paritetslånesystem på den svenska bostadsmarknaden. De tioårgångar som ligger , då vi införde paritetslånesystemet, ärbeträffande sin kapitalkostnad anpassade till paritetslänesystemets regler. Detinnebär att man har en ärlig belastning finansiellt fram till på 5,1procent på kapitalkostnaden och fr. o. m. . Det skall juenligt reglerna dels vara täckning för den länga räntan, dels också innebära enamortering. är den kapitalkostnad på vilken dagens hyreslägebaserar sig, och jag tror inte att man, om man vill ta allvarligt på den härfrågan, kan göra gällande att det således skulle vara någon hög ränta som äranledning till höga hyreskostnader eller att kapitalmarknadsräntan, som intehar någonting med det här att göra, skulle vara anledningen därtill. Jag är denförsta att erkänna att det kan bli väldigt besvärligt längre fram, när den härunderbetalningen skall kompenseras med en överbetalning över framtidens långaränta. möjligenherr ha anledning att kritisera bostadsfinansieringen. Men det ärinte dagens problem - det kommer att bli morgondagens; det är jag helt pä detklara med. Som finansminister får man en benägenhet attvUja granska och försöka analysera de problemställningar som läggs fram för en.Det betyder att man aldrig får bli så särdeles imponerad av klatschiga slogansoch klatschiga tal, även om de kommer från partiledarna. Jag har försöktanalysera en del av de aUmänna påståenden som förts fram i debatten här i dagoch bedöma problemen utifrån detta mitt försök till analys. Personligen är jagrätt oskyldig om jag vid behandlingen av oppositionens förslag kommit fram tilluppfattningen att det är litet som bär och mycket som brister. Med detta, herr talman, blev det tyvärr ett något långtfinansministeranförande även denna gäng. Under detta anförande övertog herr talmannen ledningen avkammarens förhandlingar. HerrFÄLLDIN (c) kort genmäle; Jag tvingas konstatera att det inte går attta en diskussion med finansministern om budgetgranskningen på de sex minutersom står till mitt förfogande. Det får anstå tUl finansdebatten. Får jag i stället ta upp vårt förslag somfinansministern återkommer till. Dä var finansministern och andrasocialdemokrater misslynta med att vi arbetade tUlsammans. ärfinansministern och andra socialdemokrater uppenbarligen irriterade över att viinte har gemensamma motioner. Ni får bestämma hur ni egentligen ser på detta.Får jag för min del säga att vi gick ut med våra motioner var för sig.Det gör vi nu också. Jag tycker att exemplet frän beträffandeinnehållet inte stämde särskUt bra med vad oppositionen föreslog i höstas.Varför hade vi inte kuraget att säga nej till regeringens förslag? Vi har juhela tiden sagt att vår utgångspunkt var att vi skuUe arbeta med både generellaoch selektiva åtgärder. När finansministern säger att regeringens förslag varså väl avvägt att det inte tålde någonting vid sin sida, tycker jag attverkligheten har korrigerat honom. Det gick inte längre än över helgerna förränfinansministern kom och bad om mera pengar på tUläggsstat för selektiva åtgärder.Här kommer en framstäUning igen om ytterligare en halv mUjard kronor för attklara det. Men trots detta Ugger arbetslösheten på högre nivå än någon gångtidigare . Det bör man ändå lägga märke tUl. Jag uppreparvad jag sade till statsministern. Det finns inte någon anledning för regeringenatt slå sig för bröstet och säga: Se hur lagom vårt förslag var; det varonödigt av oppositionen att komma med förslag och det var bara överbud! Får jagfråga finansministern: man säga att de åtgärder som vi föreslog skulle haften prisdrivande verkan just nu? Har inte också finansministern denuppfattningen att det vore bra att ha detta lediga finanspolitiska utrymme närkonjunkturen vänder? Finansministernvar uppenbarligen irtiterad över vad jag sagt om de mindre ochmedelstora företagen. Får jag fråga; VUl finansministern bestrida att de mindreoch medelstora företagen under högkonjunktur-åren 1969 och 1970 måste skära nersina investeringar? Vill finansministern bestrida att det var resultatet avden hårda kreditpolitik som då fördes? VUl finansministern bestrida att demindre företagen har svårare att ordna sina kreditfrågor än de större företagenhar? VUl finansministern bestrida att t, ex, konjunkturmedelsavsättningar ärförbehållna aktiebolag och ekonomiska föreningar? De företag och det ärväldigt många av de mindre företagen som i juridiskt avseende inte är organiseradepä det sättet har inte denna möjlighet, VUl finansministern bestrida att närdet gäUer de verkligt små företagen är det en upprörande skiUnad ibeskattningen av de enskUda människorna? Jag talar här om den faktiskasambeskattningen, VUl finansministern bestrida att det förhåller sig så att omtvä makar gemensamt tjänar i ett eget företag skattar de 3 000kronor mer än om de hade tjänat var såsom anställda hos någonannan? Det är detta som ligger bakom mitt påstående att den mindreföretagsamhetens intressen inte har tUlgodosetts i samma utsträckning som denstörre företagsamhetens. Finansministern kom över på ett intressant resonemang omdet riskvilliga kapitalet och hänvisade tUl affärsbankerna. Men är detegentligen den typen av krediter vi tänker på? Det rådde ju stor enighet iriksdagen om att inrätta investeringsbanken för att den skulle ta risker somaffärsbankerna enligt banklagen inte kan ta. anser mänga att det ärotillräckligt. LO har kastat fram förslaget att man skuUe fä riskvUligt kapitalvia AP-fonderna. För egen del vUl jag säga: Diskutera gärna formerna härför ochlåt oss få förslag om hur det skulle gä tUl! Men nog är väl det primärariskkapitalet av typen egenkapital i företagen man tänker på. () kort genmäle; Finansministern hoppades att åtminstonepartiledarna läste finansplanen. Det gör vi - jag har den med mig här, och omjag hinner skall jag läsa upp några rader ur den. När jag läste den förstagången slog det mig att det var ett ganska förnuftigt resonemang som fördes. Vikunde läsa om 1971 och i beskrivningen nära nog ord för ord känna igen vad vihade sagt från oppositionen om det året. i efterhand erkännerfinansministern i finansplanen och även här i kväU att 197 1 var ettdystert år, och den beskrivning som vi gav som bakgrund för våra förslag tiUstimulansåtgärder har han verifierat. Jag tyckte visserligen att det ifinansplanen fanns en del underliga formuleringar av typen att utvecklingenblir uppåtriktad , men bortsett från det verkade det hela såresonabelt att jag tänkte att man kanske kunde inskränka sig till att lyckönskafinansministern och oss alla till att det ända tUls , närdet började snöa, hade varit en ovanligt mUd och torr vinter som gjort attbyggnads- och anläggningsarbetena hade hållits bra i gång. Och så hadearbetstidsförkortningen inträffat, den största , just ifas med sysselsättningsläget. Men närman i kväU hör finansministern bubbla fram sin skrytvals går det inteatt vara så snäll som man hade tänkt sig. Det är många som tycker, när de hörfinansministern: Det var som sjutton vad har hunnit med under ! När kommer fram tUl dagsläget måste han emeUertid rörasig med en rad bortförklaringar. Mot dessa bortförklaringar står det faktum attvi trots den ända tills osedvanligt mUda och torravintern och trots den väldiga arbetstidsförkortningen har en mycket högarbetslöshet och att vi, som så riktigt påpekade, bara för någradagar sedan fick en ny begäran från AMS om ytterligare förberedskapsarbeten utöver vad som var planerat. Verkligheten seralltså annorlunda ut an den skUdring som gav. Att självsöker efter ljuspunkter är naturligtvis lättförklarligt. Och ingen skulle varabelåtnare än vi om det verkligen vore så, att arbetslösheten småningom börjadesjunka. Men man kan inte göra som regeringen: vara nöjd med att bara hjälpa demsom redan är arbetslösa och säga att det är bra med de selektiva insatserna.För att förebygga arbetslösheten krävs det generella insatser, och vi beklagaratt regeringen inte vUle inse det . Den här skuggdebatten som finansministern , och tidigarestatsministern, har fört om varför vi inte upprepar våra förslag är det juinte värt mödan att gå in på. Finansministern vet mycket väl att sådanaåtgärder skaU passas in tidsmässigt så att de slår rätt och så att man, somherr sade, kan ha det rätta finanspolitiska utrymmet när konjunkturenbörjar vända igen. Några av finansministerns siffror var faktiskt ganska lösai köttet. De siffror som finansministern tog fram om investeringsökningarna påsenare år kommer ju i en helt annan dager om man gör som finansministern självbrukar förorda; Ta , ryck inte loss en siffra för en kortperiod! Ta perioden 19661971 och vad visar sig? Jo, att investeringsökningamainte är i industrin under den tiden. Detär väl verkligen ingenting att skryta med, internationellt sett. Det var också häpnadsväckande att man i den politiskadebatten inte skulle kunna göra en uppdelning mellan den mindre och medelstoraindustrin å ena sidan och den stora å den andra. Just i finansplanen på s. 161delar man upp industrin efter denna hnje och påpekar att särskilt de medelstoraföretagen med meUan 50 och 200 anställda tycks ha minskat sina investeringarbetydhgt. Sä nog fanns det grund för det resonemanget, som finansministern heltbestred. Man måste kunna föra konjunkturpolitik efter hela hnjen,Finansmmistern tycks mena att det bara går att reglera konjunkturen medutgifter, men det går också att sätta fart pä efterfrågan genom att reglerainkomsterna. Och det var den enkla innebörden i vår meningsskiljaktighet ihöstas. Det finns en teoretisk grundval för den här politiken som vi harrekommenderat i en nyligen utkommen bok av , där en rad experter iflera mtressanta uppsatser just med utgångspunkt i förra årets efterfråganvisar upp hur man kan reglera med förändringar i utgiftsskatten. Så tiUsist, herr talman, bara ett par ord om märkliga evangeliumom makt och maktfördelning. Det är klart att den som anses som Sverigesmäktigaste man har htet svårt att sätta sig in i att det finns andra människorsom kan tycka att makten är för centralt placerad. Visst känns det svårt attsäga någonting hårt åt , som är ett sådant bubblande charmtroll närhan står här och vänder ut och in pä utländska ord, men i själva verket är detett ganska aUvarligt problem att inte inser att det är fråga om ettläge där människorna vUl ha det annorlunda än nu med makten så hårtcentralstyrd tiU en socialdemokratisk regering och en mäktig finansminister.Det är inte bara fråga om blanketter på den punkten blev väl htetvilseledd utan det är fråga om människors känsla av att få vara med ochbestämma i sin egen värld. Landsting och kommuner, människor på arbetsplatserna alla har de rätt till och alla kräver de mera av medbestämmande. så Ula om de unga författarnas sätt att uttrycka det här, men herrSträng läste väl pä sin tid "Kranholm tar makten"? Det ärett tänkvärt exempel. Det gick Ula för Kranholm. Det kanske det tyvärt gör förherr Sträng också. HerrBOHMAN (m) kort genmäle: Jag hoppas att jag inte gör det svårt förfinansministern i regeringen om jag säger att det obestridligen är trevligt attlyssna på honom och debattera med honom. Vi har visserligen olikauppfattningar, men vi talar ofta om samma saker och vi vet ungefär varmeningarna bryter sig. gäller det här berömmet framför allt första delen avfinansministerns anförande. Sedan blev han ju litet mer burlesk, men inte destomindre lika roande som alltid. Låt mig först rätta till ett missförstånd. Jag talade om ägandets tUlfredsstäUelse, om den trygghet som enskilt ägande ger imotsats till kollektivt ägande. Jag sade att jag liksom svenska folket, somäger SJ och , inte fördenskull känner särskUd "delaktighet" i dehär företagen. Vi känner oss inte som delägare det var det jag sade, herrfinansminister. Att vi har intresse av att SJ och går bra är en helt annansak. Sedan gick finansministern, liksom ,tillbaka till 1930-talet, och och gav en missvisandeskUdring av den politik som vi har drivit. Ledmotivet för var atthögern, som det hette, har lärt om med tiden, och det är ju bra att vi tydligenär läraktiga. Är det då inga andra som har lärt om? Har inte socialdemokraternalärt om, har inte finansministern lärt om? Läs direktiven till den kommunalaskatteutredningen, läs finansplanen för förrförra året, och !Det framgår alldeles klart av de varningar som finansministern uttalar förframtiden att även socialdemokraterna nu har lärt om, att ävensocialdemokraterna begriper att man mäste hushälla med resurserna, att det intei längden går att öka den offentliga sektorn på det sätt man har gjort. Icke desto mindre berömde sig finansministern för en stundsedan av att den enskilda konsumtionsökningen blir ungefär 4 procent.Ja, vad består den av? Minskat sparande , och resten ärtransfereringar och bidrag. Det är förstås inget fel att man för över inkomsteroch bidrag till dem som har det besväriigt. Men nog skulle man i alla fall idetta "rika" land kunna begära att de enskilda arbetstagarna skuUe fåbehålla någon del i genomsnitt av det de arbetar ihop. Men det får de inte. Skattesänkningarna skulle enligt det förslag somoppositionen har lagt fram kosta miljarder kronor, påstod . För nästa budgetår, herr finansminister, kostar vårt förslag om man nuskall tala om "kostar" - . Jag vill fråga;När kommer finansministern att sänka skatterna? Får vi ingetskattesänkningsförslag ? Det vore mtressant att fä ett uttalande fränherr Sträng om den saken, eftersom statsrådet stod uppe iBoden och talade om att måste nog regeringen sänka skatterna. Om haninte var fel citerad. Vi blir tydligen felciterade här och var i tidningarna nuför tiden. Jag tycker inte att finansministern skall ta i fullt såhårt när herr finansministern ironiserar över de skattesänkningar som vi behöveri detta land. Det blir dä svårare att byta skinn den dag finansministern förmodligen lägger fram ett eget förslag för att minska skatten fördem som har det besvärligt. När man befinner sig i ett läge där barnfamiljer med eninkomst inte kan genom ökat arbete förbättrasin standard därför att marginalskatterna, prisstegringarna och bortfall avsociala bidrag lägger beslag pä allt som de förtjänar mer, då är det någontingsom är galet. Vad man än må säga om finansminister - och jag harberömt honom sund och klok är finansministern, och innerst inne vetfinansministern att det inte går, att det är helt uteslutet att fortsätta pådet här sättet. Central maktkoncentration, ja, det har vi i dagenssamhälle. Det gamla bondesamhället, som stod still, hägrar kanske fortfarandeför många, men vi kan aldrig komma tillbaka dit. Vi möter en rad nya problem ivårt samhälle. Det reses nya krav på samhäUet från alla håU - även från vårthåll. Detta gör att vi måste "bevaka" samhäUet. Vi måste ha förmågaatt bedöma vad som är viktigt, vad som samhället absolut måste ta på sig ochvad som kan föras över till de enskilda för att bryta den cirkel som vi är innei. Vad har moderata samlingspartiet då gjort? Vi har sagt;Eftersom det inte går att fortsätta på det här sättet det har finansministerni varje fall indirekt medgivit, och det har herr statsministern också indirekterkänt så måste man undersöka vad man kan åstadkomma. Vi har föreslagit attpartierna tillsammans skulle sätta sig ned för att se vUka uppgifter som viskulle delegera, decentralisera och föra över på den enskUde. Om vi är ense omatt vi nu har slagit huvudet i taket och att vi behöver decentralisera, varförvill inte socialdemokraterna vara med och undersöka vad vi kan åstadkomma föratt bryta utvecklingen? Varför slår man bakut? Varför vägrar man att vara med,att göra någonting? Vi vet att det är nödvändigt att nu försöka göra en annangränsdragning mellan den enskilda och den offentliga sektorn. För de enskildaarbetstagarnas skull, för barnfamiljernas skull, för pensionärernas skull,vilkas grundtrygghet vi måste slå vakt om den skaU inte få förtäras av penningförsämringar.Vi kan inte gå på längre. Och när mitt parti då begär att man skall sätta och tillsammans undersöka var gränsen skall dras, dä vägrarsocialdemokraterna. (vpk) kort genmäle; Finansministern gjorde ett erkännande idebatten som jag tycker var bra. Han sade att vi har för hög arbetslöshet justnu. Men då måste man ju också göra mera för att bringa nerarbetslösheten, och för att kunna göra det på ett riktigt sätt måste man haklart för sig vad arbetslösheten beror på. nämnde bara två orsaker till den högaarbetslösheten. Det var den långt utdragna avtalsrörelsen , och detvar den egendomliga ökningen av sparandet bland konsumenterna, dvs, att detyckte att priserna steg sä kraftigt att de föredrog att någotuppskjuta sina inköp. Men jag tror att inte har nämnt de avgörandeorsakerna tUl arbetslösheten och den ekonomiska krisen. Vi har delvis att göra med en kapitalistisk kris avnormalt slag. Vi har att göra med följder av den regionala krisen. Vi har attgöra med följder av företagens politik - de har investerat mycket i nyamaskiner, men de har inte gjort tillräckligt med nyinvesteringar för att skapanya arbetstiUfällen, Vi har vidare att göra med följder av regeringens politiksom mycket länge var felaktig. Vi har också att göra medverkningarna av kommunernas pohtik och nedskärningen av bostadsbyggandet. Jag tror att man måste erkänna detta för att kunna sevilka åtgärder man skall sätta in när det gäller att bota arbetslösheten,därför att där måste man gä betydligt längre och ställa upp den målsättningen,att det enda man kan acceptera är ingen arbetslöshet alls. Finansministern ansåg att det måste vara uttryck för enbetydande känsla av lättsinne om man skulle bjuda över på den budget somregeringen lagt fram. Men jag tror inte man behöver vara så förfärligtlättsinnig för att tycka att det borde finnas utrymme för nya utgifter som varnågot större än de av statsbudgeten som regeringen föreslår.Jag erkänner villigt att de här i ökning är betydligt mera än 1promUle av statsbudgeten som vill ändra pä. Det är en väldig skUlnadmellan regeringens och återhållsamhet i det här avseendet. Men detär ändå, tycker jag, otUlräckligt, Och man behöver inte vara särskUt lyhörd förvad som behöver göras pä olika områden när det gäller arbetsmUjön, när detgäUer en sänkning av pensionsåldern och när det gäUer andra viktiga reformer för att vilja ställa större krav. Då frågar finansministern aUdeles riktigt: ViUca skatterskaU höjas hur skall man klara finansieringen?