prot · FV0933 · 1972-12-31 00:00:00 — Det gär inte att ändra partierna genom nägon sorts lag, somblir tekniskt svårhanterlig och principiellt ytterst betänklig. Men problemetmåste diskuteras och belysas bättre än . Kampen mot mångsyssleriet betyder inte heller att viförnekar att en viss typ av önskvärd samordning kan leda till att åtskUligauppdrag hamnar hos en och samma person. Vi har tvärtom sugt ifrän, att det voreav värde att fä reda pä hur mycket av mångsyssleriet som är just praktisksamordning och hur mycket som är en onödig maktkoncentration. Ingen av deundersökningar som mun hänvisut till i utskottet tur upp sådanafrågeställningar. Vad linje innebär har vi gäng pä gångförklarat i motioner, reservationer och inlägg i kammaren. Mångsyssleri betyderofta skadlig maktkoncentration. Det betyder att människor som skulle kunnasköta ett politiskt uppdrag i stat, landsting och kommun inte får den chansendärför att andra lägger beslag på alltför många uppdrag. Mångsysslerietförsvårur ocksä för mångsysslaren själv att effektivt sköta sina uppdrag. Haneller hon tvingas hasta frän sammanträde till sammanträde. Han får intetillräckligt med tid att ställa följdfrågor, överblicka, ta kontakter och tänkaefter. Mångsysslaren är ofta ett hot mot det politiska livets vitalitet. I min modon nr 49 har jag preciserat en del problemsom inte blir belysta genom några undersökningar. Hurfördelar politiker sin tid mellan olika uppdrag? Hur mycket hinner de följa med i fucklitteratur ochdebuttlitteratur på de områden där de är med och beslutar? Vad görpartierna självu för utt sprida uppdragen? Hur mycket tid har mångsysslaren att hålla kontakt medväljarna som han skall företräda? Går utvecklingenmot mer eller mindre av mångsyssleri? Svaren på de frågorna har vi inte . begärdärför att en kompletterande kartläggning, sammanställning och analys görs ommångsyssleriets omfattning och verkningar i svensk politik för att få svar påde frågor som jag här helt kort har refererat. Mot det säger utskottet utt de statsvetenskapligainstitutionerna kommer att behandla de här sakerna i sitt forskningsarbete. Dethar vi inga som helst garantier för. Det man har gjort har inte gettsvar på särskilt mänga intressanta frågor om mångsyssleriet. Och liksomriksdagen har beställt utredningar, t. ex. om hur nomineringsarbetetgår till i partierna, utan att därför kräva lagstiftning kan vi ocksä nubeställa en utredning om mångsyssleriet utan att det betyder att vi längre framskall lagstifta mot det. är majoritet utföriigare änförra året. Man säger att mångsyssleriet är en "praktiskavvägningsfråga". Ja, visst är det ofta det. Men ocksä praktiskaavvägningsfrågor kan belysas med kartläggningar och analyser. Och ingen skallinbilla mig att inte principerna om maktspridning och breddning av inflytandetpåverkar de praktiska avvägningar som utskottet talar om. Utskottet säger också att det bör "ankomma pä depolitiska partierna att göra de bedömningar som erfordras i sammanhanget".Ja visst det håller vireservanter med om. Men frågan är om partierna skall fatta de besluten utan enökad insyn. Jag tycker att partierna mer än nu bör ställas tUl svars för sittsätt att fördela de politiska uppdragen. Det kan bH en del som bhr tilltufsade i debatten närsädana undersökningar kommer. Det vore alls ingen olycka om så skedde. Jag troratt mycket av den känsla av avstånd meUan väljare och valda som finns i vårtsamhäUe beror på att för få människor har fått politiskaförtroendeuppdrag. Och det problemet har skärpts, inte minst efterkommunsammanslagningarna, som visade i den förra diskussionen.Kontaktytan ut mot människorna är mindre än den borde vara, och vi politikerbör ha modet att erkänna det. Jag yrkarbifall till reservation. i Luttra (c): är kritisk mot mångsysslerietinom den politiska verksamheten, och han är säkert ute i ett angeläget ochvällovligt ärende. Vad gäller sakfrågan är det i första hand väljarna, dvs.partigrupperna, som skall se tiU att inte för många uppgifter lägges på enperson. Men att göra någon inskränkning i partigmppernas fria rätt att nomineraden som man bedömer vara bäst för uppgiften vill självfallet ingen vara med om.Nu gäller inte motionen detta; motionen och reservationen går ut på att enkompletterande kartläggning, sammanställning och analys av mångsysslerietsomfattning och verkningar i svensk politik skall ske. Utskottet har pekat på att åtskUligt material tiUbelysning av frågan redan finns. Ytterligare undersökningar av intresse isammanhanget pågår. Utskottet har också den uppfattningen att de i motionenaktualiserude frågeställningarna fortlöpande kommer att behandlas inom ramenför de olika statsvetenskapliga institutionernas forskningsarbete. Nägotinitiativ från sida behövs alltså inte för att tiUmötesgåmotionärernas önskemål. I sitt anförande här har sagt att de nupågående undersökningarna inte klarlägger vad som är samordning och somalltså kan fylla ett visst nyttigt syfte och vad som är maktkoncentration. mån detta inte sker fär det väl anses vara en angelägen uppgift för depolitiska partierna och för pressen att bekämpa de oarter som finns på dettaområde. Med detta,herr talman, ber jag fä yrka bifall till utskottets hemställan. Kartläggning av det politiska mångsyssleriet i (s): Den fråga som behandlas ikonstitutionsutskottets betänkande nr 7 diskuterades i sä sent somden . Motionären då var densamme som . Motionskravet var dådetsamma som . Argumenteringen då var i stort sett densamma som . Utskottetavstyrkte då som motionskravet, och biföU för mindre än fyramånader sedan med stor majoritet utskottets avslagsyrkande. Det kan därför kanske synas som en överloppsgärning att nuupprepa fjolårets debatt. Och, herr talman, de allt oftare upprepade debatternai 2 protokoll 1972. Kartläggning av det poHtiska mångsyssleriet sammaämne, utan att sakläget ändrats, tUl följd av det växande antaletmotionsföHetonger från oppositionens sida, kommer snart att försätta också denriksdagsman som bara har ett enda uppdrag i samma predikament som en delmångsysslare hamnat i, nämligen att tiden inte räcker tiH för att hålla kontaktmed väljarna, följa facklitteraturen, sätta sig in i framtidsfrågorna osv. Detfinns faktiskt, herr talman, de i den här kammaren som menar att dessa riskerför riksdagsmännen avsevärt skulle minska om kunde övertalafolkpartiet att göra till mångsysslare. Jag skall nu bara upprepa utskottets huvudmotiveringar föravslag, nämligen att forskning redan pågår och framför aUt det är det viktiga att även utan den forskningen vet partierna tillräckhgt mycket nu för attkunna handla. Partierna, som nominerar folk tiU de olika uppdragen, bär juansvaret för att uppdragen sprids och att mångsyssleriets avigsidor motarbetas. Så långt är antagHgen motionären och jag överens. Men jagtycker uppriktigt sagt att motionären liksom har redovisat enensidig syn på problemet mångsyssleri. Han utgår ifrån att riskerna- dvs. dålig kontakt osv. växer med antalet uppdrag, att det finns någotslags fast matematiskt samband. Vi som jobbar praktiskt med de här problemenvet emellertid att han då bortser från att de här svårigheterna - den dåligakontakten osv. - ofta uppstår just därför att poHtikern har för få uppdrag, förfå kontaktytor. är det alltså önskvärt att flera uppdrag läggs på sammaperson. Jag skall anföra ett enda exempel. Ta ledamötema iskoldirektionen i - och det gäller sannolikt ledamöterna iskolstyrelser mnt om i landet. De har ett viktigt, ett maktpåliggande ochmycket tidskrävande uppdrag, och det kunde räcka med det, tycker man, om maninte tänker längre än så. Men ändå åtar de sig ofta att sitta med i de olUcaföretagsnämnderna. Är det av oförstånd eller kanske av maktlystnad?Nej, naturhgtvis inte, utan därför att de anställda kräver och har rätt attkräva att arbetsgivarpartens representanter i företagsnämnderna har makt ochmyndighet, kan besluta i enlighet med sm uppfattning, för det ökar deanställdas inflytande. Det är som vi ser det nödvändigt att ledamöterna iskoldirektionen får en chans att fortlöpande följa och ta del av skolans inrearbete. Det kan inte ske bättre än genom att de sätter sig som ledamöter i desärskilda styrelser som finns för de olika skolorna, och det ger ett ellerflera uppdrag tiU. Ett liknande resonemang kan föras i fråga om mångauppdrag, både kommunala och andra. Det är ibland önskvärt med uppdragskombinationerjust för att man skall få tillfälle att sätta sig in i komplicerade frågor ochför att man skall klara kontakten med väljama. har tidigare, då vi diskuterat den härfrägan, nämnt ett par exempel på mångsysslare, ett par varnande exempel. Avnägon outgmndHg anledning har det båda gångerna slumpat sig så, att det är ensocialdemokrat med många uppdrag som nämnts. Någon har för all del, herrtalman, misstänkt att det låg en politisk tanke bakom det urvalet, men denmisstanken delar inte jag. Intressantare att få belyst är den ensidigamatematiska synen som redovisar i sina exempel. Han räknade underdebatten här upp 61 uppdrag som innehades av en person och utropadesedan indignerat: Det är orimhat att ha 61 uppdrag av detta slag! "Av detta slag", sade han som om uppdragenvore av samma slag! Han sade ingenting om att en del av uppdragen krävde bådemycket tid och mycket arbete och att andra just inte krävde nägon tid alls ochinte heller något arbete. Äv de 61 angivna uppdragen var några och inte så få ordförandeskap i s. k. pappersbolag. Detta kräver det arbete och den tid somdet tar att skriva sitt namn på ett papper det vet alla som sysslur medsådant. Av detta slags uppdrag kan man ha några tusen utan att fördenskull varasärskilt arbetstyngd. Jag skaU nu inte falla för frestelsen - även om det liggernära till hands att med utgångspunkt i exempel diskuteraönskvärdheten av de uppdragskombinationer som ledde tUl anhopningen av uppdragpå den person anförde som ett avskräckande exempel. Jag nöjer migmed att konstatera att både han och den socialdemokrat nämnde i1970 års debatt skötte vaqe uppdrag de hade föredömligt och utan att för den sakensskull förlora kontakten vare sig med väljarna eller med framtidsfrågorna. Därmed har jag också sagt att det antal uppdrag som manutan större risk kan lägga pä en person inte bara varierar med uppdragens artoch innehåll utan ocksä med olika individers kvaliteter och kvalifikutioner.Men för att undvika missförstånd och eventuella vantolkningar vUl jag betonaatt mångsyssleriet naturligtvis kan innebära sådana risker och medföra deaUvarliga olägenheter som motionären påtalar. Och är det partierna som bärdet främsta ansvaret för att riskerna undanröjs och uppdragen sprids. Detta är ett problem som vi inom det socialdemokratiskapartiet diskuterar inför praktiskt taget varje nominering, och vi tycker att vihar kommit ett stycke på väg. Låt mig på nytt ta ett exempel från . Enundersökning som gjordes 1970 visar att det då fanns 5 136 kommunulu uppdrag.Av dem innehades 2 449 av socialdemokrater. Och uppdragen var fördelade på 2048 personer, dvs. i genomsnitt 1,2 uppdrag per person. De socialdemokratiskafullmäktigeledamöterna hade 2,4 uppdrag i genomsnitt per person, och desocialdemokratiska ledmöter i nämnder och styrelser som inte varfullmäktigeledamöter hade 1,1 uppdrag per person. Det är som sagt partierna som bär ansvaret. Jag påstårinte att det parti jag tillhör har undanröjt det mångsyssleri som innebärolägenheter och att vi har löst dessa problem en gång för alla. Nej, detta ärnågot som vi ständigt har uppmärksamheten på. Men jag tycker ändå att vi ganskahyggligt har burit vår del av ansvaret för att problemen löses. Som alla vet har tagit upp dessa frågor tvågånger tidigare i , och båda gångerna har han av utskottets talesmanuppmanats att redovisa pä vad sätt bär sin del av ansvaret. Någonsädan redovisning fick vi inte höra , men jag utgår från att den kommer inågot av de många följande inlägg som jag förutsätter att kommeratt göra. Men svara då också på en annan fråga, herr Kartläggning av det politiska mångsyssleriet Kartläggning av det politiska mångsyssleriet Ahlmark.Den socialdemokrat som nämnde som ett avskräckande exempel närdenna fråga diskuterades i förra gången har avgått från sina uppdragoch ersatts med en folkpartist, som har övertagit de flesta av de kommunalauppdragen och som dessutom har ett ansenligt antal andra uppdrag. Av skäl somjag tidigare nämnt utgår jag för min del från att denna uppdragsanhopning ärväl motiverad, men har tidigare med emfas utslungat sinförkastelsedom över att så mänga uppdrag samlats pä en hand, då de innehades aven socialdemokrat. Berätta nu för , den kommer säkertatt lyssna spänt - vad och har gjort för att undanröjavad kullude en orimlig och i dug en skudlig unhopningav uppdrag! Det är bra, sade , om partierna och politikerna ställstiU svars. är nu ställd till svars. Svara då, ! Jag ber att få yrka bifall tiU utskottets avslagsyrkande. Jag försökte i mitt förra anförande visa att det här ärett allmänt demokratiskt problem, som finns i alla partier. Mångsyssleriet ären oerhört viktig fråga för alla partigmpper, i kommuner och landsting och iriksdagen. Vi skall försöka sprida uppdragen till många människor. Om man ökarkontaktytan ut till människorna, så breddar man makten och ansvaret. Dä ökarman också insynen i politiken. Jag sade ocksä klart ifrån - jag började t. o.m. med det, så att inte ens borde kunna missuppfatta mig attjag inte tror att allting är felfritt i den Hberala rörelsen. Detta är ettproblem för alla partier. I debatten tog jag upp ett fall, förrefinansborgarrådet i , som hade 61 olika uppdrag. Ett antal av dem varnaturligtvis inte uppdrag som tog mycket tid, men andra tog väldigt mycket tid.Det vet mycket väl. Det finns en hel rad av dessa uppdrag medlem av , medlem av kapitalmarknadsutredning,medlem av lokaliseringsberedningen och en del andra uppdrag som tar tid ochbör ta tid. Det är klart att det är bra om partierna kan se till attde mest arbetstyngda politikerna sprider sina uppdrag. Det är just den idé jagdriver i och som jag driver här i . Jag tror attfolkpartiet hunnit rätt längt på den vägen. Jag vet inte precis vilken persondet är som syftar på. Men jag kan försäkra honom att skulle viräkna samman hans uppdrag och se hur mycket tid de tar, så inte skulle det blisamma imponerande kvantitet som när det gällde den person jag talade om förknappt sedan. säger , med rätta, att antalet uppdraginte säger aUt. Nej, just det. Men det är egentligen bara antalet uppdrag somde utredningar utskottet hänvisar till har lyckats skaffa fram. Vad folkpartietbegär är en kartläggning och en analys av vilken typ av uppdragssamordning somär önskvärd och nödvändig och vilken som innebär en onödig maktkoncentration.Men det är ju vi som viU gå längre, medan ni viH stanna vid de, ganska få,utredningar som redan har gjorts. säger att vi haft två debatter tidigare i om mångsyssleriet,en 1970 och en 1971. Han tycker inte vi skaU fortsätta att debattera det. Antagatt vi i under lät oss säga hade resonerat pådet viset i författningsfrågor och närdet gällt viktiga problem om demokratinsfördjupning i ! Då hade vi inte haft det här huset och den härenkammaren. Det var just genom att är , vid flera tiUfällenvid varje riksdag, tog upp t. ex. enkammarkravet och drev kravet på direktvaldriksdag, vald i sin helhet i ett och samma tUlfälle, som vi lyckades driva herrAnderssons konservativa parti tiU att acceptera författningsreformen. Det finns en hel rad förslag i vårt närdemokratiskaprogram - om kommundelsråd, om spridning av makt på oHka sätt, om ökad insyn iutskottens arbete, om att fler människor skall få mera att säga tiU om när detgäller den kommunala politiken och insyn i t. ex. kommunala bolag som vikommer att ta upp år tUls reformema har genomförts. Varför gör vi det?Jo, därför att vi tycker att reformerna är utomordentligt viktiga. Enda sättetatt få att acceptera dem är att bilda opinion för dem. Enda sättetatt bilda opinion för dem är att dra fram dagens nackdelar och visa att vårareformförslag skulle kunna bättra en del. Vi kommer att fortsätta även om herrAndersson reagerar litet surt. Med sin statistik från - som jag naturligtvisinte kan kontrollera antydde , fastän han kom med enliten reservation efteråt, att det mesta är bra i hans parti. I förra debattensade den socialdemokratiske företrädaren att praktiskt taget allt var bra ihans parti. Efter den debatten kom det två repliker i den socialdemokratiskapressen. Jag skall gärna citera dem för i . VärmlandsFolkblad skrev : "Under debatten förklaradesocialdemokraten i , att han inte funnit påtagligamångsyssleriproblem i sitt eget parti. Han kanske inte haft tid att leta efterdem." skrev så här: "Ju flerauppdrag han (mångsysslaren) har dess mera i händerna på administratörerna ochteknikerna blir han. Mycket är bagatellfrågor, kan det sägas. radbagatellfrågor bildar snart en linje. begär ettmisstag om de av partinit och ideologiska skäl inte säger ifrän sig uppdrag. Omde har ambitionen att sköta dem aUa sliter de bara ut sig utan att kunnauträtta så mycket de vill. Är de nöjda är det fel. Självbelåtna politiker utgören fara." Jag uppfattar delvis tonfall som enförbättring av debattklimatet på den punkten. Vi är, hoppas jag, överens om attdet här är ett problem i alla partier. Därför bör ocksä en kompletterandekartläggning och analys, som begär i sin reservation, företas. Denskulle kunna bli en press på purtiernu att ytterligare skärpa sig, den skullekunna stimulera debatten om hur vi skall bredda makten och ansvaret i detsvenska samhäUet. Kartläggning av det politiska mångsyssleriet i (s); Jag delar uppfattningatt självgoda politiker är en fara för demokratin. Jag viU inte alls - och detvill heUer Kartläggning av det politiska mångsyssleriet ingenannan här i kammaren - förmena rätten att motionera, även omsyftet är lika genomskinligt propagandistiskt som . Men det blir - och det ärbara ett konstaterande - mycket betungande såväl för utskottsarbetet som förarbetet här i kammaren att samma motioner ständigt kommer igen. Jag tror att vii bara har gamla motioner med samma yrkanden ochsamma argumentering och motiv. Detta tar tid, tid som utskottsledamöterna ochriksdagsledamöterna skuUe kunna använda för att hålla kontakt med väljama, läsafacklitteratur och sätta sig in i framtidsproblematiken. Jag tror att är uHvurligt upptagen med de härproblemen. Men han ser förfärligt ensidigt på dem. säger att haninte vet vUken person jag åsyftar med mitt exempel. Men, , vem somär fastighetsborgarråd i borde vara känt för . Jag villinte nämna namn, därför att jag tycker att det är ojust då vederbörande intekan gå i svaromål. TiU den insikten har också kommit. Egentligen är det kanske onödigt att förlängaden här debatten ytterligare. Alla i kammaren, på ett undantag när, märkte attherr gled undan. Han gav oss inget besked. Och det kan ju inte varahans blygsamhet som hindrade honom från att tala om vad han gjort för att kommatill rätta med de farligheter och de orimligheter som han aUtsåför mindre än sedan stod här och ondgjorde sig över och som hanförsökte övertyga även oss om att de förelåg. beskyUde i debatten för attvara konservativ dä den inte biföll motionskravet på forskning. Men att begäraforskning är i och för sig inte särskilt radikalt. Rudikult är däremot atthandla, att göra sitt för att förändra en verklighet man anser vara vrång. säger att han kommer igen. Och det är jagsäker på att han gör - för att citera den förutvarande statsministern med endrucken papegojas envishet. Då tycker jug att skall ta tUlfället iakt och berätta för kammaren vad hun och gjort för att undanröjaden fara för demokratin som han påtalade från denna talarstol för fyra månadersedan. Men dä gällde det en socialdemokrat. HerrAHLMARK (fp) kort genmäle: böriar komma in i sinvanliga jargong. Han talar om "en drucken papegojas envishet" ochsådant, och det verkar som om han känner sig mer hemma med den terminologin.Men jag fortsätter ändå att diskutera seriöst om sakproblemen. Det är alldeles klart att den person som syftade pä inte alls har så många uppdrag som den politiker jagdiskuterade . Jag vet att han själv är angelägen om att iaktta enrejäl begränsning av de onödiga politiska uppdrag som en person i hans stäUningannars lätt kan samla på sig. säger att det är betungande för utskottoch kammare att vi i gång på gång tar upp frågoma om ökadnärdemokrati. Ja, vad har vi diskuterat i ? Vi har tagit upp en ökad länsdemokrati, hur Kartläggning av det politiska mångsyssleriet människornai de olika regionerna i större utsträckning skaH kunna få Nr 33 vara med ochplanera sitt samhälle. Vi har diskuterat kommundelsråd, som innebär att folkskaH få säga sitt om hur den egna kommundelen skall byggas ut. Vi har resoneratom kommunala folkomröstningar, som skaH ge människorna chans att säga sitt iomstridda frågor. Vi har diskuterat bättre insyn i kommunala bolag och kommersenare tiU frågorna om ökad offentlighet i utredningsväsendet och ökadoffentlighet i utskottsväsendet. Menar att vi i skuUe lägga avatt driva de idéerna därför att ni med er majoritet har röstat ned de förslagenvid en tidigare riksdag? Menar ni att vi skuHe driva vårt program för ökadnärdemokrati en gång och sedan, när röstat ned det,lägga av? Jag kan försäkra att vi liberaler kommer attfortsätta - här i och ute bland människoma - att arbeta för reformersom kan fördjupa demokratin och bilda opinion, tUl dess de reformerna hargenomförts. kan säga att vi visar en "druckenpapegojas envishet". Visst är vi envisa: vi ser de här frågorna i ettideologiskt perspektiv. Att sprida uppdrag, makt och ansvar är viktigt för attfördjupa demokratin. Det skaU vi fortsätta att göra. Vi lovar att återkomma ide frågorna. i (s)kort genmäle: Jag har aldrig förnekat att de frågor som vinu år har diskuterat i är mycket viktiga. Vadjag har sagt är att det är samma frågor vi diskuterar gång efter annan, utansakläget har förändrats och trots att det i de flesta frågorna pågårutredningar. Folkpurtiet och motionärerna vet att behandhngen till dessutredningarna är kluru bHr densamma. Man vill ha ett propagandatillfälle ochriksdagen till propagandaplattform. Jag tycker inte att var särskilt övertygandeden här gången heller. Han har kommit underfund med vilken person detgäller, och han säger att uppdragsanhopningen har minskat frän 61 till nägotobestämt mindre antal. säger det ingenting, om man inte väger de olikauppdragen mot varandra, tittar de tar och vUket arbete somkrävs för att sköta dem, om man inte ser till samordningsbehov osv. Jagpåpekade redan tidigare att det antal uppdrag som man utan risk kan lägga pä enperson i hög grad är beroende på olika individers kvaliteter ochkvalifikationer. Om man tar det i befruktande tycker jug utt det är en ganskahygglig avvägning har gjort då man minskat antalet uppdrag från 61till ett 40-tal eller vad det nu är. Det har man dock gjort utan att därmedminska de risker påtalade; man har kanske inte heller ökat dem. Det är som anser attuppdragsanhopningen i det av honom valda exemplet utgör en risk för demokratin.Berätta; Vad gör för att undanröja denna fara? Ingenting, ochdet är inte radikalt. HerrAHLMARK (fp) kort genmäle: Jag har redan svarat på den frågan. Kartläggning av det politiska mångsyssleriet två saker.För det första begränsar vi inom vårt eget parti antalet uppdrag för dem somhar ledande och andra politiska befattningar inklusive den person som herrSten har nämnt. För det andra bildar vi en allmän opinion ute isamhället mot mångsyssleri inklusive -och det kommer vi attfortsätta göra. Det är svaren på de frågor som upprepar gång pågäng. Men det som verkligen intresserar mig, som en principiellfråga om hur skall arbeta, är att gång på gång kommertillbaka och säger; Det är fel av att motionera när ett yrkande haravslagits vid en tidigare riksdag. Om vi tycker att det är oerhört vUctigt med kommundelsrådför att öka människornas inflytunde över sin kommundels utbyggnud, vägar,transporter, skolplacering osv. skuHe vi då lägga ned vår talan efter det attvår motion avslagits ?