prot · FV09113 · 1972-12-31 00:00:00 — Den uppgiften kan inte lösas om man direkt inriktar sig på ettomorganisationsförslag som bara bygger på en av de två huvudlinjer som hardiskuterats i de här sammanhangen. vill jag fråga de båda debattörerna; Är det meningenatt vi skall införa en ordning som innebär att i fortsättnmgen intebara skall hamöjlighet att pröva de förslag som regeringen lägger fram i form avpropositioner pä bord, utan också skall ha möjlighet att i förvägbestämma vad regeringens förslag skall innehålla? Detta blir ju konsekvensen avherrarnas sätt att diskutera här. Det måste i den parlamentarism vi arbetar medfinnas möjlighet för regeringen att också få pröva sina synpunkter i deutredningar som arbetar; annars händer det bara att man tvingar regeringen attförlägga mera av sitt utredningsarbete inom kanslihuset i stället för iparlamentariska utredningar. Jag vill bara kort replikera att jag alltfortanser att en parlamentarisk regering skall följa de beslut som fattas iparlamentet. Det är väl ändå uppenbart att i ettparlamentariskt system skaU ha möjlighet att styra en utrednings arbete. Denskall också av regeringen kunna begära förslag i en viss riktning. Det ärsjälvklart att folkrepresentationens vilja då skall gå före regeringens. Detskulle vara intressant att fä veta om man inom regeringen har en annan mening. Jag har frägat: Skall länsberedningens arbete få deninriktning som har beslutat? Vi vUl ha ett ja eller ett nej. Någotfullständigt svar har vi inte fått. Men jag tror att all denna finurlighet är tUlför att man skall få möjlighet att även i fortsättningen sitta i kanslihusetoch centralstyra och förhindra människor ute i länen att genom sina valda organsjälva fä bestämma planeringen av länet. Jag misstänker att det är detta somligger bakom. Jag kanske bör erinra om att när vi startadedenna beredning, skedde detta efter det att vi anmält uppläggningen förriksdagen. Vi hade haft en remissbehandling av de utredningar som liggertill grund för länsberedningens arbete. Detta gav vid handen att den avgörandemajoriteten av remissinstanserna inte ville se den linje genomförd, som herrarnanu talar för att vi utan en ny beredning skall gä in på. De storalöntagarorganisationerna, näringslivet över en kam utom lantbruketsorganisationer och kommunförbunden förutsatte att vi först måste fä till stånden utredning om arbetsfördelningen mellan stat och kommun. Vad menar man med uttrycket nonchalera? På er kant är mantydligen beredd att helt nonchalera de anspråk, som alla dessa remissorganhaft på att vi skulle få en förutsättningslös prövning av arbetsfördelningenmellan stat och kommun. Vi kommer att ge länsdemokratiutredningens synpunkterdet utrymme de skall ha för att få dem prövade, men vi mäste ocksä ha rättenatt få pröva andra synpunkter i utredningen. Låt mig bara till det senaste somcivilministern yttrade säga att det nog är bra mycket allvarligare om man nonchalerar Om åtgärder mot arbetslösheten bland de längtidsutbildade folkrepresentationensönskemål än om man nonchalerar en eller annan remissinstans. Jag konstaterar sålunda attoppositionspartierna menar att vi i fortsättningen skall ha en sådan ordningatt om gör ett uttalande i en fråga av den här karaktären, skaUregeringen inte bara tillgodose att riksdagsmajoritetens krav på vadutredningen skall innehålla kommer att beaktas, utan regeringen skall ocksååläggas att avstå från att få de synpunkter prövade som den bedömer nödvändigaför att kunna bedriva sitt propositionsarbete. Om det är den ordningen ni villknäsätta, får ni nog ta en funderare på hur över huvud taget detparlamentariska arbetet och förhållandet mellan regering och riksdag skallfungera . Överläggningen var härmed slutad. På förslag av herr tredje vicetalmannen beslöts att besvarandet av återstående pä dagens föredragningslistaupptagna enkla frågor skulle uppskjutas tiU ett senare sammanträde. § 9 Föredrogs och hänvisades Kungl. Maj:tsproposition nr 120 till skatteutskottet. § 10Alhnänpolitisk debatt (forts.) Herr inrikesministern , som meddelat att han isamband med den allmänpolitiska debatten ämnade besvara () den17 oktober framställda interpellation, nr 152, om åtgärder mot arbetslöshetenbland de långtidsutbUdade, erhöll ordet och anförde: har frågat vilka åtgärderregeringen avser vidta för att minska den omfattande arbetslösheten och skapasysselsättning för de längtidsutbildade. Arbetsmarknadssituationen för de universitets- ochhögskoleutbildade kan inte diskuteras isolerad från arbetsmarknadssituationenför personer med annan utbUdningsbakgrund. Det är personer med kortare grundutbildningoch ofullständig yrkesutbildning som löper störst risk för arbetslöshet. Äv dearbetslösa akademikerna är de flesta yngre och nyexaminerade. En färsk undersökning visar att av alla registreradearbetslösa under 35 är i är var akademUcer, medan 74procent hade folkskola, grundskola eUer motsvarande utbUdning. i är var 1 791 akademiker under anmäldasom arbetslösa vid arbetsförmedlingarna. var antalet anmälda arbetslösatillhörande akademikernas arbetslöshetskassa omkring 300. Den iinterpellationen nämnda uppgiften om ca 7 000 längtidsutbildade registreradesom arbetslösa arbetssökande vid arbetsförmedlingarna är således inte korrekt. Med detta vill jag emellertid inte ha sagt attarbetslösheten bland akademUcer kan förringas. Arbetmarknadsstyrelsen harvidtagit och planerar en rad åtgärder som har särskUd betydelse för attförbättra sysselsättningsmöjligheterna för bl. a. arbetslösa akademiker. Detsker förutom genom beredskapsarbeten även genom anordnandet av särskildakurser, avpassade för nyexaminerade akademiker, och vidgad praktikverksamhet.Totalt kommer under innevarande budgetår att fädisponera ett belopp av ca för beredskapsarbeten. Det ären ständig strävan att differentiera beredskapsarbetena så att behovet avarbetstillfällen för arbetslösa med varierande förutsättningar tillgodoses.Under föregående budgetär genomfördes beredskapsarbeten inom den offentiigaförvaltningen för bl. a. arbetslösa akademUcer. Inom ramen för den vidgning avberedskapsarbetena som kommer till stånd tiUvaratas i samverkan mellanarbetsmarknadsstyrelsen och berörda myndigheter de möjligheter som finns attvidga beredskapsarbetena inom den offentliga sektorn. Om åtgärder mot arbetslösheten bland de längtidsutbildade HerrMUNDEBO (fp): Vad tänker regeringen göra för att minska den omfattandearbetslösheten och skapa sysselsättning för de längtidsutbildade? Inrikesministern och regeringen skulle ha kunnat svaraungefär så här - och jag skisserar några huvudlinjer i ett alternativt svar: Jag är mycket oroad över den omfattande arbetslösheten,över de problem som människor möter då de blir utan arbete eller inte kan fånågot arbete. Det är många grupper som ställs i en besvärlig situation; unga,äldre, handikappade etc. De längtidsutbildade är visserligen ingen stor grupprelativt sett, men en grupp som kräver specieU uppmärksamhet. Jag är medveten om att vi har gjort för litet fördenna grupp, att arbetsförmedlingarna har otillräckliga resurser, att dennuvarande arbetslöshetsförsäkringen är bristfällig, att beredskapsarbetena intevarit tillräckligt differentierade och att det var en felbedömning attmed så kort varsel ändra om beredskapsarbetena så att mänga akademiker då blevutan arbete. Vi kommer att satsa mera pä sysselsättningsfrämjandeåtgärder. Vi presenterade förslag som bl. a. innebär större resursertill arbetsförmedlingarna och fler beredskapsarbeten. Vi kommer också attarbeta fram ett program, liknande det som finns beträffande ungdomsarbetslösheten,för att minska arbetslösheten och skapa sysselsättning för delängtidsutbildade. Så här skulle inrikesministern kunna ha svarat. Jag villinte säga att jag hade väntat mig det svaret, men jag hade bhvit glad om jaghade fått det, och det hade hedrat inrikesministern om han pä det sättet erkäntsituationens allvar och deklarerat sin vilja till mer kraftfulla insatser. säger inrikesministern att han inte"emellertid" vill förringa arbetslösheten bland akademiker. Men detär ändå detta intryck svaret ger. Han nämner siffror om antaletarbetslöshetsanmälda akademiker vid arbetsförmedlingarna, och de är jämförelsevislåga. Han visar dock inget Om åtgärder mot arbetslösheten bland de längtidsutbildade medvetandeom att de ger en otillräcklig bild. Siffrorna säger ingenting om hur många sominte besöker arbetsförmedlingarna, hur många som fortsätter att studera långtutöver vad som behövs för utbildning och arbetsmarknad. De säger inte hellerhur många som i och för sig har jobb, ofta tillfälliga jobb, men inom en heltannan sektor än den som de utbildat sig för. Vi kan få en bild av verkligheten genom att studeralänsarbetsnämndernas rapporter. Nämnderna är mycket oroade överarbetsmarknadsläget. De säger att kommer att krävasbetydande arbetsmarknadspolitiska insatser. De säger attarbetsmarknadssituationen för akademiker har fortsatt att förvärras. De menaratt problemen är bland de mer svårbemästrade i dagens läge. Det är i förstahand de nyexaminerade från de fria fakulteterna som drabbas men numera ocksåandra grupper. Akademiker har en specieUt besvärlig situation, eftersom de iaUmänhet inte är berättigade till arbetslöshetskasseersättning. Låt mig citera några länsarbetsnämndsrapporter.Länsarbetsnämnden i ; Arbetsmarknadssituationen för personer medakademisk examen harlänge varit svår och har ytterligare försämrats. Ävenarbetslösa akademiker med mångårig yrkeslivserfarenhet efter examen har fåttökade svårigheter att finna ny anställning. i : Arbetsförmedlingen i Uppsalahar omkring 250 akademiker anmälda som arbetslösa. Motsvarande tid i fjolnoterades 100 akademUcer som arbetslösa. i : Möjligheterna attarbetsplacera de längtidsutbildade är besvärligare än . i : De längre utbUdadeutgör av totala antalet arbetslösa vid mittmånadsräkningen iseptember. Med nuvarande yrkesvals- och rekryteringsmönster är akademikergruppernasmöjligheter till arbete att betrakta som smä. Här krävs kraftfulla insatser avolika slag. En breddning av yrkesvalet arbetstagarpäverkan ettrekryteringsmönster där man mera allmänt satsar på personer med längreutbildning arbetsgivarpåverkan arbetsmarknadsutbildningsinsatser och somkomplettering sysselsättningsskapande åtgärder. Alltsammans aktiviteter som -för att kunna realiseras kräver ökade arbetsförmedlingsinsatser. i : Arbetsmarknadsläget förnyexaminerade akademiker inom län har försämrats. Jag kunde fortsätta att citera de länsarbetsnämnder jagännu inte har nämnt. Bilden är ungefär densamma. En rad till slut fränlänsarbetsnämnden i : I tidigare prognoser har värdet av god utbUdningunderstrukits. I det läge som råder förefaller inte heller en sådan meritvara tillräcklig för att erhålla anställning. Så tecknar.folket ute pä fältet vid arbetsförmedlingarnabilden . Det är en mycket allvarligare bild än den som framgår avinrikesministerns svar. Låt mig komplettera med ett par ord från någrastudievägledare vid universiteten. 1 säger man; Många studenter upplever sinsituation som dyster. Många läser vidare utan större motivation när det intefinns något jobb. Det allvarhgaste är kanske att den nuvarande situationen påmånga håll föderbitterhet och desillusion. 1 säger man: Som jag uppfattar det råder enbetydande skepsis mot värdet av högre utbildning. En del vill helt lämnastudierna. Många är missnöjda med sin studieinriktning. Och i : Det är två stora problem vi möter. Fördet första är många studenter villrådiga och osäkra . inte om de har valt rätt utbildningsväg och de vet inte vad de skall satsapå för att kunna fä jobb. För det andra läser många alltför länge, eftersom deser svårigheten att få jobb. vUl jag citera ett uttalande av enstudentombudsman i TCO: "Det finns en påtaglig vilsenhet bland mångastudenter. Flertalet utexaminerade söker jobb, men en del fär inget och läserdå vidare. Flertalet är beredda att börja på en låg nivå. Det är inte ovanligtatt man tar ett kontorsjobb för att sedan klättra vidare. De som sökt jobb utanatt få anställning riskerar lätt att bli en restgrupp." Detta är några allvarliga bilder ur verkligheten.Arbetslöshet medför alltid stora och svära sociala och ekonomiska problem förmänniskor. De är inte genomsnittligt besvärligare för akademikerna än förandra, men de kräver specieUa insatser. Det är några bra saker som inrikesministern nämner i sittsvar och som finns med i den proposition som regeringen presenteradehäromdagen. Förutom allmänt ekonomiskt-politiska åtgärder, som naturligtvis ärgrundläggande och vUctiga, kommer arbetsförmedlingen att fä större resurser.Det kommer att bli flera beredskapsarbeten och en vidgad praktikverksamhet. Detär bra det borde ha kommit tidigare. Inrikesministern antyder också att arbetsmarknadsstyrelsenplanerar en rad åtgärder som har särskUd betydelse för att förbättra sysselsättningsmöjligheternaför bl. a. arbetslösa akademiker. Men har hittillsinte visat särskilt stort medvetande om att akademikerarbetslösheten kräverspeciella insatser. Jag hoppas därför att nu verkligenplanerar den rad av åtgärder som inrikesministern talar om och att den radenverkligen är lång. i anledning av svaret några frågor som kräverkompletterande besked. Kan vi räkna med att en väsentlig del av de nya resursersom arbetsförmedlingarna fär kommer att stationeras vid högskoleorterna? Kan vi räkna med att flera beredskapsarbeten som passarför längtidsutbildade snabbt kommer att ordnas? Kan vi räkna med att nästa års vårriksdag får förslag omen allmän arbetslöshetsförsäkring, som kan ge en grundläggande ekonomisk trygghetocksä för de längtidsutbildade? Kan vi räkna med att nästa års vårriksdag får förslag omen förstärkt studie- och yrkesvägledning? Om åtgärder mot arbetslösheten bland de längtidsutbildade Enskilda statsråd brukar inte långt i förvägge till känna vad som skall finnas med i statsverkspropositionen. Därför kanjag inte svara på de tvä frågor som ställde. HerrMundebo menade att det hade hedrat mig, om jag i mitt svar Om åtgärder mot arbetslösheten bland de längtidsutbildade hadekunnat redovisa ett starkare engagemang för akademikerna med hänsyn tillarbetslöshetssituationen. Jag tycker att jag starkt har betonät att även dengruppen skall få del av de insatser som vi gör. Men, , det vore felav mig att här ge garantier för att det skall avdelas mer pengar tillutbildningsorterna än vad som gällde . Självfallet måste fördelningen avmedlen ske med hänsyn till var behoven konstateras vara störst. Därför kan jaginte heller ge ett sådant besked som gärna hade velat ha. Men om utöver de åtgärder som man fränborgerligt håU för fram för att komma till rätta med arbetslöshetssituationen sänkta arbetsgivaravgifter osv. ; vilken betydelse det nu kan ha förakademUcerna vet jag inte har han möjlighet att i vanlig ordning i anslutningtill propositionen yrka på särskilda medel just för insatser på detta område.Den möjligheten står till buds. Jag kan för min del inte utlova annat än skall försöka så rättvist som möjligt fördela de här resurserna så att dearbetslösa, oavsett vilken kategori de nu tUlhör, kan få stöd. Men jag kan intege besked om en betydande specialdestine-ring i det här sammanhanget. Hert MUNDEBO (fp) kort genmäle: Mitt intryck såväl av svaret som avinrikesministerns komplettering är att inrikesministern har ett svaltengagemang för arbetslöshetsproblemen inom den här gruppen. Det är självklartatt strävan bör vara att så rättvist som möjligt fördela resurserna. Men kanman tala om att en sådan rättvis fördelning har skett när det gäller exempelvisplaneringen av beredskapsarbetena och av praktikverksamheten? Var det en klokåtgärd att med så kort varsel som skedde förändra beredskapsarbetena såatt ett par tusen akademiker då ställdes utan jobb? Den nya satsning man hargjort på beredskapsarbeten ger ju egentligen ett svar på den frågan. Ett mera kraftfullt engagemang, ja.Jag nämnde både i interpellationen och i mitt inlägg några punkter i ettprogram för att minska arbetslösheten och skapa sysselsättning förlängtidsutbildade. Programmet upptar bl. a. en förstärkt och förbättradarbetsförmedling där sker en del, och det är jag glad för samt fleraberedskapsarbeten, vUket det kommer att bli, något som jag ocksä är glad för.Trots situationen som ett enskilt statsråd borde inrikesministern kanske ändåha svarat på frågan om regeringen är beredd att komplettera dessaarbetsmarknadspolitiska insatser också med en allmän arbetslöshetsförsäkring.Vi fick ju löfte om en sädan . Inrikesministern borde varainformerad om huruvida regeringen avser att nästa är förverkliga det löftet. Jag kan bara beklaga att jag inte kantillgodose med ett uttömmande svar, och jag har givit motiveringentill att jag inte kan det. Jag kan inte heller göra den deklarationen att jagskulle ha ett alldeles speciellt känsloengagemang för de långtidsutbUdade iförhållande till andra grupper i samhället. Det må förlåta mig,men så kan jag absolut inte uppfatta det. För mig är det så att om jagskulle ställas inför ett val så kanske jag skulle känna de största sympatiernaför de människor som inte har fått utbildning och som långsiktigt inte har demöjligheter som de långtidsutbUdade ändå har att komma fram till hyggligtbetalda anställningar i vårt samhälle. Jag avstår frän att göra den värderingen, ty jag anser attalla grupper skall tillgodoses, men om jag tvingas att i sista hand göra endeklaration sä skulle den få det innehållet. () kort genmäle; Det allvarliga är kanske inte om jag noterarett svalt engagemang från inrikesministerns sida och en bristande vilja tillmera kraftfulla insatser, utan det allvarliga är att mänga tusen arbetslösalängtidsutbildade och mänga tusen studerande under utbildning med en osäkerframtid kan notera ett sådant svalt engagemang. Om ökade anslag till enskilda vägar Då erinrar jag herrMundebo om att om vi skall tala i många tusental, sä tror jag att man kan sägaatt det tyvärr också är andra än de längtidsutbildade som drabbas avkonjunkturnedgången och sysselsättningssvårigheterna. Ordet lämnades ånyo tiU herr inrikesministern ,som ämnade besvara i (fp) framställdainterpellation, nr 162, om ökade anslag tUl enskilda vägar, och anförde; i har frägat, om jagavser att förorda en ökning av medelstilldelningen för byggande och drift avenskilda vägar i syfte att stödja enskilda väghållare och skapasysselsättning. Huvuddelen av det statliga stödet till enskilda väghållareutgörs av statens vägverks byggnads- och driftbidrag. Interpellationen synesemellertid främst avse utförande av enskilda vägbyggen som beredskapsarbeten.Sådana beredskapsarbeten bedrevs under föregående budgetår för Omkring 6,4miljoner kronor, varav sammanlagt ca täcktes avstatsbidrag. De flesta av dessa arbeten motsvarande en kostnad av 4,1miljoner kronor och statsbidrag på -avsåg skogsvägar, vilkavanligen byggdes i skogsvårdsstyrelsernas regi. För beredskapsarbeten påskogsvägar i de delar av och som omfattas av det s. k.skogliga inlandsstödet utgår förhöjda statsbidrag med upp av kostnaderna. Beredskapsarbeten på andra enskilda vägar än skogsvägarhar haft relativt liten omfattning, främst därför att antaletansökningar om att få utföra sådana arbeten har varit begränsat. Det ståremellertid varje väghållare fritt att anhålla om att få utföra arbeten somberedskapsarbeten. Statsbidrag utgår till arbeten som omfattas av kungörelsenangående statsbidrag till enskild väghållning eller i vissa av kostnaderna och till övriga arbeten med den del av kostnadernasom kan anses överstiga nyttan för väghållaren av arbetena.Arbetsmarknadsverket skall enligt gällande bestämmelser välja ut de arbeten som med hänsyn till sin sysselsättningseffekt och allmänna Omökade anslag till enskilda vägar angelägenhetkan anses mest lämpliga som beredskapsarbeten. Som jag har uttalat vid fleratillfällen, bl. a. i årets statsverksproposition, bör styrelsen sträva efteratt undvika arbeten med stora dagsverkskostnader. Enligt min mening saknasanledning att prioritera vissa slag av arbeten på andra grunder än dem som jagnu har nämnt. Hert i (fp); Ute i våra kommuner sitter förtroendemännenoch funderar pä hur de skall kunna skapa fram beredskapsarbeten i sä storutsträckning som möjligt, hur de pä sitt sätt skall kunna hjälpa till attförsöka minska den långa kön av arbetssökande den kö som harfått ett allt starkare inslag av unga människor. Det är också alldelessjälvklart att förtroendemännen försöker finna meningsfyllda beredskapsarbeten arbetsobjekt som både känns meningsfyllda för dem som får arbetet och är tillnytta för samhället när de utförs. Vi är helt ense om att det är vUctigt att vi får ettbredare register när det gäller typer av arbetsobjekt än vi haft förut. Det harpåmints om det tidigare i debatten, och det kommer säkert att påminnas om detytterligare . Jag vågar dock säga att det finns en typ avberedskapsarbeten om vilkas stora nytta för samhället vi kan vara helt ense,nämligen just de beredskapsarbeten som innebär att man sätter i stånd vägar ochbygger vägar. Vi kan gä tillbaka och summera, så finner vi att det viaberedskapsanslag har gjorts insatser när det gäller vägbyggen som haft enoerhört stor betydelse i olika bygder - inte minst i skogslänen. Skälet till att jag framställt en interpellation i den härfrågan är att jag anser att man i större omfattning än som skett bör användaberedskapsanslagen för att skapa sysselsättning genom iståndsättande ochbyggande också av enskilda vägar. Pä det området finns en mängd projekt, somligger helt färdiga. Det är bara brist på medel som gör att de inte kan sättasi gång. Det finns buntar av ansökningar, som bara växer. i är uppgick antaletbidragsberättigade ansökningar som inte kunde beviljas till 900. I svaret säger statsrådet fullt riktigt att bidrag tillvägarna i huvudsak ges den ordinarie vägen över kommunUcationshuvudtiteln. Detspelar enligt min mening mindre roll vilken väg anslaget till iständsättningoch byggande av enskilda vägar kanaliseras, men det finns väldigt starka skälför en anslagsförstärkning. Detta verifieras också som jag redovisat iinterpellationen av när det i sina säger: "Den nuvarandesituationen är synnerligen besvärande." Här skulle man alltså kunna fäbort något av eftersläpningen på det ordinarie anslaget som manskulle kunna skapa sysselsättning för ett stort antal människor. Min konkretafråga är om statsrådet vill ställa ytterligare medel till förfogande för attråda bot på det besvärande läget. Jag tackar inrikesministern för svaret, men jag är intehelt på det klara med dess egentliga innebörd. Statsrådet säger fullt riktigt det är vi överens om, och jag har ocksä sagt det i interpellationen - attberedskapsarbeten pä enskilda vägar har haft liten omfattning, alltförliten tycker jag. Som ett skäl anför statsrådet att det inte kommit in såmånga ansökningar. Det ligger något av ett löfte i den formuleringen; Kommerdet bara ansökningar skall det också bli pengar. En anledning till det ringa antalet ansökningar tror jagär dålig information om möjligheterna att få dessa anslag. En annan anledningkan vara att ansökningsförfarandet är rätt krångligt. Man skall ha kommunensvälsignelse, och man fär inte söka direkt hos länsarbetsnämnden. Men detligger som sagt ett löfte i statsrådets formulering. 1 slutet av svaret päpekar inrikesministern emellertid:"skall enligt gällande bestämmelser välja ut dearbeten som med hänsyn till sin sysselsättningseffekt och allmänna angelägenhetkan anses mest lämpliga som beredskapsarbeten." Vidare säger han attstyrelsen bör "sträva efter att undvika arbeten med stora dagsverkskostnader". Jag vet inte om jag skall toUca detta så attinrikesministern menar att just den typ av arbeten som jag efterlyser börundvikas. I så fall är det beklagligt. Vi är överens om att man skall vägasamman angelägenhetsgraden och sysselsättnmgseffekten, men jag är orolig föratt formuleringen i svaret är klart negativ. Det vore värdefullt med ettförtydligande på den punkten.