prot · FV0992 · 1972-12-31 00:00:00 — Forsvaretsfortsatta i.nga av oss har i klart , då befolkningen i norra pjniand kom till oss för atl få skydd tills kriget var över. ödegårdar lill användning. Det fanns inte så inånga atl tillgå, vilket innebarstor trängsel, som skapade svåra samlevnadsproblem förutom de övrigapåfrestningar som våra grannar fick genomlida. finns - och trots utflyttning kommer del all finnas byar med bebodda gårdar, om än de flesta husen står tomma. De människor somär bofasta kan dock utgöra kärnan för mänsklig gemenskap under svåraförhållanden. Det är angelägel att ha tillgång till vedeldade reservbostäder,vilka inte är känsliga för strömavbrott när del gäller uppvärmning. Hur skalldet vid längre elavbrott ordnas för dem som bor i enbart el-eller oljeuppvärmdabostadsområden? Därför bör ödegårdar rustas upp och hållas i gott skickför ett utrymningsbehov vid krig och andru katastrofer. Avsikten är inle atlsöka bevara varje ruckel. Det finns många övergivna hus med högt återståendebocndevärde. i nämnde också detta. Hon ansåg alt vi om utrymningsbostäder. Men om de inte underhålls, så förfaller de snabbt.Dessa bostäder bör i fredstid, för självkostnadspris, ställas till förfogandeför dem som ej har tillgång lill fritidshus. Det kan antas att det blir bättre trivsel i befintligbymiljö än i nyelablerad, hopträngd fritidsbebyggelse. Atl ge möjlighet tillrekreation är ock.så en beredskapsåtgärd. Många kommer inle, hur gärna de änönskar det, att kunna skaffa sig egna fritidshus. Vi får ha i minnet atl de somsaknar egna fritidshus även är diskriminerade vid en enskild utrymning i krig. Att ha en sådan beredskap som motionen syftar till innebärinte bortkastat kapital eftersom husen kommer lill användning även för annatändamål. Om ödegårdarna på sätt som föreslagits i motionen tas till vara kanmycket av den hantverksskicklighet som finns ute i bygderna komma till sinrätt. En del människor som är arbetslösa, eller hotas av arbetslöshet, och somhar svårt att gå ut på den allmänna arbetsmarknaden, skulle kunna beredasarbetstillfällen. Del har talats om minskade arbetsmöjligheter här i dag.Herr talman! Det ena arbetstillfället för vår säkerhetspolitik är väl lika gottsom det andra! Enligt vad utskottet inhämtat har utryniningsplanerandemyndigheter inte problem "som hänger samman med tillgångenpå bostäder". Det är ju litet överraskande att man tackar nej tillnågonting som man får. I allmänhet vill man ha det man begärt och mera. Utskotiet har därför inte funnit anledning att låla utredade förslag som framförts i motionen 1610. Men eftersom motionen fått ett positivt omnämnande att beaktas för eventuellt framtida behov kommer jag inte att yrka bifall till densamma. Det finns dock anledning att återkomma i detta angelägna ärende att bevara goda reservbostäder 150 som kan tjäna del dubbla syftetstörre trygghet för många människor i krig ochbättre rekreation för många människor i fredstid. Vi har inte råd att låta dessa bostäder baraskatta ät förgängelsen. 1 de ständigt stegrade rustningskostnaderna,som sväljer , deltar även . Obevekligtfortsätter kostnaderna, som det synes, att automatiskt stiga för rentdestruktiva ändamål. Militärer och hundratusentals tekniker världen över styrutvecklingen in i en ständigt stegrad kvalitetsjakt mot allt effektivare, alltbättre, alltmer fulländade vapensystem som slukar ofantliga summor. Enteknikernas leksluga, en tävlan att överträffa varandra i produktutvecklingpågår i de utvecklade länderna på vapensystemsidan. Trots SALT-föriiandlingaroch överenskommelser mellan stormakterna om begränsningar av kvantiteten har deinte gjort några eftergifter för alt begränsa kvalitetsutvecklingen. Nyaavancerade vapensystem kan fortsätta att framställas hos storniaktcrna. Var och på vilket sätl kommer människorna och deras valdarepresentanter in? Vilka möjligheter har vi atl reellt påverka utvecklingen?Kan vi tränga bakom siffrorna i budgeten och finna vad som verkligen döljer sigdär? Har vi verklig möjligliel alt ingripa och stoppa utvecklingen? ställde i ett radioprogramen fråga med anledning av en uppgift atl det kostade 150 000 att döda en s.k. viet cong. Hon ställde frågan vem som har tagit beslutet om all delta ärvettigt använda medel eller om det är så att alla de små besluten som fattas påolika håll leder fram till, som det synes, opåverkbara beslut när allt förssamman. Denna fråga är relevant även när man granskar den tekniska utvecklingenoch ett eventuellt kommande krig och dess konsekvenser, och jag skall återkommatill det . Med de enorma rustningarna som bakgrund skall man semotionen 1613 av åtta socialdemokrater. Den innehåller krav på att studier skaUske rörande omfördelning av försvarskostnaderna, att förutsättningslösa studierom civilmotstånd skall bedrivas och utbildning för hela befolkningen i sådantmotstånd äga rum, att ett fullgott befolkningsskydd garanterascivilbefolkningen, för vilket kostnaderna skall tas ut inom det militäraförsvarels ram, samt att tekniskt avancerade lunga altackplan, s. k. flygplan80, utesluts ur planeringen för det framtida försvaret. Försvarspolitik i traditionell mening är, som säkerligenalla är ense om och som även försvarsministern sade, endast ettav säkerhetspolitikens medel. Nöd och fattigdom för flertalet människor kaninte råda om en internationell rättsordning och en minskning av spänningen ivärlden skall kunna genomföras. Det är därför en grundläggandesäkerhetspolitisk åtgärd med ett ökat utvecklingsbistånd från de rikanationernas sida. Vi satsar nu sex gånger mer för försvarsändamål än vad visammanlagt anvisat för , inklusive alla utbetalningar tillFörenta nationerna och lill utvecklingshjälp. Freds- och konfliktforskning hari förhållande till det militära försvaret ytterligt små summor. Nedrustningsarbetet i , som förtjänar allt stöd, drar Försvarets fortsatta inriktning m. m. Försvarets fortsatta inriktning m. m. också delytterligt små summor. Del är ungelägel ull där förutsättningar finns - som ivårl land - ett positivt fredsarbete ges större tyngd för framliden än . Vihar därför i vår motion yrkat all vid de fortsatta studierna inom övrigttotalförsvar bör ingå uppgiften att undersöka hur en omfördelning avförsvars-kostnaderna kan ske lill fördel för fredsforskning och konstruktivtnedrustnings- och fredsarbete och lill fördel för det ekonomiska ochpsykologiska försvaret. Utvecklade former för ekonomisk, psykologisk ochpolitisk krigföring blir för framtiden än mer länkbara. Med hjälp avhandelspolitik och diplomatiska påtryckningar i större eller mindre gradkommer, åtminstone vad det gäller industriländerna, starku nationer ellergrupper uv nationer alt driva sin vilja igenom. Enligt vårl förmenande är delviktigt atl beredskap finns i väsentligt större utsträckning än mot dennatyp av krigföring. Utskottet anser att med de krav på balans i våra samladeförsvarsinsatser som vi nu har finns det ingen anledning för atl göranågot ytteriigare uttalande och anser därför atl vår motion inte bör bifallas.Av vad jag tidigare anfört framgår att vi inte delar utskoliels uppfattning,och jag ber därför, herr talman, alt i denna del få yrka bifall lill motionen1613. 1 ell annat yrkande kräver vi all studierna om civiltniotsländ bör ske förutsättningslöst och atl grundprincipen skull vara att helacivilbefolkningen utbildas. Studier om civilt motstånd har vid fleratillfällen diskuterats i . Jag hänvisar kammarens ledamöter till protokollenfrån de tidigare debatterna, där argumenten för civilt motstånd återfinns.Försvarsministern har tidigare i vår också erinrat om statsmakternas positivasyn på civilt motstånd, vilket också har bestyrkts av att försvarsdepartementetstöder ett forskningsprojekt vid om icke-militära kampformer,i vilka studier man inte tar ställning för civilt motstånd som komplement ellersom alternativ. I propositionen och även i utskottets betänkande anförsatl studier om civilt motstånd bör göras. Utskottet anför atl fortsatta studierbl. a. torde kunna ge resultat av värde för det psykologiska försvaret menanser att såvitt man nu kan bedöma civilt motstånd i försvarsplaneringen endastkan komma i fråga som komplement till väpnat försvar. Utan att dra alltförstora växlar på utskottets betänkande noterar jag ändå med tacksamhet all enliten förändring har skett så till vida all man nu fört in orden "såvittman nu kan bedöma". Motionärerna menar atl man inle kan ta ställningtill och bedöma omfattningen eller betydelsen av ett civilt motstånd, alldenstundman vet alltför litet om det som en genomtänkt och inlärd metod. Men vad vieftersträvar är att ingen låsning nu får ske som utesluter civilt motstånd somett alternativ för framliden. Studierna om civilt motstånd bör därför varaförutsättningslösa och inle begränsade i sina arbetsuppgifter, ochgrundprincipen bör vara att hela civilbefolkningen utbildas. Med delta villjag, herr talman, yrka bifall lill motionen i denna del. Vi har i motionen ock.så tagit upp frågan omcivilförsvaret och skyddet för civilbefolkningen, inte minst mot bakgrund avatt de nya vapen .som används framför allt riktar sig motcivilbefolkningen. med de allt snabbare tekniska förändringarna haren omkastning skett i negativriktning i den moraliska bedömningen av konflikter och regler för krigföring.Redan under det första väridskriget började strategerna bedömacivilbefolkningen som ell viktigt militärt mål. I det kriget var avde dödade civila, i och i 84 procent.Ingenting tyder på att denna utveckling skulle gå i motsattriktning. Vi har i motionen förutsatt, att när föreläggsförslag om utbyggt befolkningsskydd, så skall målsättningen vara ett fullgottoch effektivt sådant. Den inställningen har också i Stockholminstämt i. Och vi har sagt att det bör ske genom säkra skyddsrum och säkertskyddsmaterial till hela befolkningen och att kostnaderna för befolkning.sskyddetskall uttas inom det militära försvarets ram. För understrykande av vårt kravfinns del kanske anledning påpeka att för femårsperioden beräknas ca 590miljoner kronor för civilförsvaret och över 32 miljarder för försvaret iövrigt. Förhållandel är I till 50, och del är ett förhållande som inte står irimlig proportion till de eventuella kon.sekvenserna för civilbefolkningen.Även i denna del yrkar jag bifall till motionen 1613. Så till kravet om att i planeringen för det framtidaförsvaret tekniskt avancerade tunga altackplan utesluts. Vår bedömning är att ikostnadsutvecklingen av alltmer tekniska system finns det ingen möjlighet ochheller ingen anledning för att hänga med. Vi bör anpassa vårt försvarefter den hotbild som vi räknar med och så att vårt oberoende och vårneutralitet värnas. Men även med den målsättningen tvingas vi alt göraekonomiska avvägningar. Vår handlingsfrihet måste följaktligen bli begränsadockså av våra ekonomiska förutsättningar. Därtill kommer självfalletgrundmålsätlningen för del framtida försvaret, som både utredningen ochpropositionen framför. Redan nu ger de diplomatiska och politiska kanalernaförvarningar om konfiikter, varför överraskningskrig i framliden måste ansesotroliga, och dyra förvarningssystem och därmed följande enormakostnadsstegringar för tekniska finesser borde kunna undvikas. I och för sig borde mot den bakgrunden och dåden för övrigt drar mycket stora kostnader ha kunnat uteslutas. Genom att bindastora utgifter lill avancerade vapensystem minskas i samma mån vårhandlingsfrihet vad gäller både omfattningen och inriktningen av värt militäraförsvar. om bekräftar just delta. Där framgår det klart attViggensystemet har starkt begränsat möjligheterna att förändra avvägningenmellan olika försvarsfunktioner . Atl över huvud taget överväga etttungt tekniskt avancerat altackflygplan efter bör mot bakgrund averfarenheterna med just enligt vårt förmenande vara uteslutet. Vem blandde riksdagsmän som var med 1952, då samma förstudier för pågick som nuför flygplan 80, och .så småningom ock.så var med och fattade beslut om Viggen-jag tror det första gången var - kunde drömma om kostnadsutvecklingenfram lill ? har redan fått och fårtroligen rätt till ytterligare 2,7 miljoner för studier av förberedandekaraktär av ett flygplan efter . Ulskotlel bedömer sådana studier vara avgrundläggande betydelse för vår handlingsfrihet . Försvarets fortsatta inriktning m. rn. Försvarets fortsatta inriktning m. rn. naturiigtvisav intresse alt veta vilken reell handlingsfrihet för avvägningen mellan olikaförsvarsfunktioner ett beslut om tekniskt avancerade altackplan egentligeninnebär. Enligt mitt förmenande är det angeläget atl generalerna får klarabesked redan nu all i dessa studier skull uteslutas tekniskt avancerade lungaaltackplan. Jag är inle lika säker som på vad somverkligen avses i utskottets betänkande, och jag skulle därför avförsvarsministern vilja ha ell klarläggande. Då försvarsminislern inle är isalen, kommer jag ändå att ställa min fråga och hoppas alt han hör den och harmöjlighet att komma in och ge ett svar. Kan man av skrivningen på s. 80 iutskottets betänkande, som lyder: "Enligt vad utskottet har inhämtat ärifrågavarande studier inriktade på olika alternativ som alla innebär måttligaprestanda i förhållande till den miljö i vilken verkan skall ske", dra denslutsatsen att tekniskt avancerade tunga altackplan är uteslutna ur dessastudier? Ett klarläggande på den punkten är för min del nödvändigt, och jag yrkari avvaktan på försvarsministerns svar tills vidare bifall till kravet. Det kanvara av intresse för atl få veta hur förstudiernaför det s. k. flygplan 80 har pågått inte minst mot bakgrund av vitboken omViggen där man kan utläsa att förstudierna började , att flygplan 37 förstagången fanns i materielanslagen i statsverksproposilionen 1956 men attriksdagen först fattade beslut om . Det finns anledning att något fylligare teckna enverklighetsbild av den skrämmande utvecklingen mot nya vapen, riktade motcivilbefolkningen, och den totala omkastningen i den moraliska bedömningen avkonflikter och reglei för krigföring. Detta finns t. o. m. stadfäst, exempelvisi instruktionen för flygvapen, Fundamenlals of ,Manual U.S. Airforce, där det sägs; "Militära mål är varje person,föremål, idé, väsen eller område som väljs ut för ull förstöras eller görasobrukbart med vapen som kommer all minska eller tillinlelgöra fiendens viljaeller förmåga att bjuda motstånd." Det är en verklighet för deindokinesiska folken men en inle otrolig verklighet för oss i ellkommande krig. Jag berättar här ur en nyutkommen skrift, "Del elektroniskakriget", vars uppgifter är grundade pä bl. a. senatsförhör i . Skriftenrekommenderas varmt för begrundan. 1 all tysthet har en revolution i krigsväsendets historiaförberetts i . En krigels aulomalisering pågår. Vad som förut vartaktik och strategi byggde på förulsätlningar som inte längre gäller, inle ensMao Tse-lungs huvudprincip för gerillakrigföring. Del , ännubara i sitt begynnelseskede, har utvecklat den idealiske soldalen som inle harnågra känslor och inget samvete. Han bara lyder order. Hans lojalitet ärhundraprocentig, han klagar aldrig, blir varken särad eller förblöder, haringet behov av räddningshelikoptrar eller militärsjukhus eller bordeller. Handricker inte , blir inte narkoman, gör inte uppror mot sina officerareoch skvallrar inle pä sina kamrater. Han avslöjar inga massakrer ellerkrigsförbrytelser. Han tiger och låter världssamvetet sova, för han är enrobot, en sensor. Vad är nudel? En sensor är ett uppläckningsinslrumenl, en liten låda som släppsned från flygplan och placeras i marken eller i träden, registrerar fordons ochindividers rörelser, skickar i väg sina budskap via ett reläflygplan i luftentill en datacentral, som sedan ger order om attack till datastyrda flygplan,som - utan att piloten behöver röra vid spakarna fäller sin bomblast i givetögonblick på given plats. Att skilja på fienden och kvinnor, barn eller djur ärproblem som visseriigen återstår att lösa. De bomber som fälls är små s. k. anlipersonella bomber,dvs. huvudsakligen avsedda atl sära eller döda människor som exempelvis denlilla trampminan förklädd till hundlort eller löv, som inle dödar utan"bara" lemlästar, eller ananasbomben, som sprider flera hundra småslälkulor omkring .sig. Småkuber, skarpkanlade splitter, pilar med hullingareller småkulor av plast eller glasfiber, som inte syns på röntgenfoto och ärpraktiskt taget omöjliga att finna i kroppen ingår i de knytnävstora bomberna. Vad är det som sker? Jo, med eleklroniseringen skapas enny krigspsykologi. Navigatörerna företar bombraider mot koordinaler, inte molbyar. Piloterna drar i spakar tusentals meter uppe i luften. De siktar inte påmänskliga silhuetter . Fototolkar ser bombkralrar och"fiendestrukturer", inle sönderskjutna barn eller napalmbombademormödrar. En pilot avfyrar periodiskt sina salvor när två pip sammanfaller påhans datamaskin. Tanken på döda människor nedanför honom finns inte i hansmedvetande. Genom atl eliminera det mänskliga elementet ställssamvetsfaklorn i bakgrunden. Kontakten med fienden överläs av experter,specialutbildade s. k. mälanalytiker, för vilka kriget blir gröna blinkningarpå ett bildrör eller utskrifter från en datamaskin. Om en obemannad helikopterfår order frän en datamaskin, atl slå till mot en sensor som inte passeras avfiendetrupper, som datorn tror, ulan av barn och vattenbufflar, så betyder delbara all ett fel uppstått pä informationssidan men inte alt någonkrigsförbrytelse har begåtts; man kan ju inte ställa en obemannad helikopterinför krigsrätt. Men fler och alltmer tekniska metoder utstuderas ivärmefolografier, radar, bildinten.sifiering, optiska medel,utdunstningsdetektion, kemisk detektion m. fl. metoder, som är närmast omöjligaför fienden alt upptäcka. Det låter sig inle så lättlokaliseras, vare sig för gerillasoldaten mol vilken det är riktat somvarken kan finna eller förinta det, eller för Penlagonkrilikern, som inte kanupptäcka del i budgeten. Del finns inte i någon post i budgetäskanden utan desskomponenter är spridda överallt. Det finns ingen central myndighet altkritisera, och ingen vet exakt var det elektroniska slagfältet börjar ellerslutar. Det finns också andra aspekter värda att nämnas. När stred medsoldater och inte med ultramodern teknik i , var kriget av fögaintresse för storindustrin. går miljarderna till elektronindustrin somblivit alltmer engagerad i krigel. Miljoner forskare, tjänstemän och arbetare fårsin utkomst lack vare detta och invänder därför knappast emot all krigetfortsätter. Del kanske anförs frän någon att det inte synes ha varit särskilt Försvarets fortsatta inriktning m. m. Försvarets fortsatta inriktning m. m. framgångsrikt.Detta beror givetvis på hur mun räknar. Det har kunnatföras i utan iiiarkstridskrafler och med ett minimum avamerikanska dödsoffer. Med hjälp av det har kunnatminska ner de amerikanska truppinsatserna, minska förlusterna i amerikanska livmed 9 och dra ned kostnaderna för kriget . Någon kanske menar att detta inte rör oss, utan endast ären krigföring i djungel eller ett gerillakrig. Av senatsförhören 1970 framgåremellertid klart att metoderna kan användas i nästan alla slags krig. Och på endirekt fråga om de kunde verkligt effektivt användas på ett europeiskt slagfältblev svaret ja. presenterade för sina NATO-allieradesina elektroniska vapen med förhoppning om alt de skulle skaffa sig sådana försina egna ändamål. Flera av de system som unvänds vid Ho skulleenligt sunimu källa demonstreras i . Min fråga till försvarsminislern är: Föranleder dessasystem och det någon förändring av den svenskaförsvarsplaneringen? Hur bedömer försvarsministern utvecklingen för ? Såvitt jag kan bedöma reser sig problem av stora mått omman vill förbjuda dessa vapen. Kan sådana vapen över huvud taget förbjudas? Deär i princip inga massförslörelsevapen .som kärnvapen. Kan sensorer som sägerpip eller ger blinktecken förbjudas? Eller obemannade flygplan? Det här är ett djävulskt system ochsvåridenlifierbart för krigföring, som har av teknikerna ställts i militärernashänder. Men det är nu mer än någonsin angeläget alt allmänhet, tekniker ochvetenskapsmän vaknar upp och opponerar sig i lid. Det fårinte smygas på oss på samma .sätt som det nu smygs pu det umerikanska folket. Ekonomiska intressen styr till stor delrustningspolitiken, framför allt hos stormakterna. 1 rustningarnas följe får vien allmän mililarisering av världen. Generalernas tidsålder synes vara inne.Riskerna för vår kulturs överievnad ligger kanske ändå frumför allt i ucceplerundetuv våldet som följer av krig och förekomsten av vapen. Det är inte sagt att denverkliga förlusten uv är mätbar i pengar eller människoliv.Svartabörsaffärer, mord, bordeller, knark och fullständig demoralisering avindividerna är ohyggliga pris som kriget krävt. antog vid generalförsamlingens möte idecember 1971 en resolution om de ekonomiska och sociala följderna avkapprustningen och dess ytterst skadliga åteiverkningar på världsfreden ochsäkerheten. Församlingen ultalur sin oro över de vuxunde militära utgifterna,som innebär en tung börda för ulla folk, och sin övertygelse om nödvändighetenav ult effeklivu åtgärder vidtus som leder till allmän och fullständignedrustning. Man säger vidare att en minskning av de militära utgifterna skullefrämja don sociala och ekonomiska utvecklingen i alla länder och ökamöjligheterna att anslå ytterligare tillgångar lill utvecklingsländernu. Motdennu bukgrund är del än angelägnare alt privilegierade länder som medstabila samliällsförhällanden, stabil ekonomi och godu kontakter med omvärlden bidrur med konstruktivt Det förslag vi skall besluta om öppnar trots alltockså möjligheter till nedtrappning av våra militärutgifter för framtiden,vilket jag noterar med tacksamhet. Ytterligare måttfulla steg borde enligt mittförmenande kunna tas på sä sätt att bifaller de krav vi framställt imotionen 1613. Jag berslutligen atl få yrka bifall lill motionen i dess helhet. Försvarets fortsatta inriktning m. m. Under detta anförande övertog herrtalmannen ledningen av kammarens förhandlingar. i (s) kori genmäle: beskrivning uv krigsohygglighet var väl dagens effektivaste plädering för ell avvärjningsförsvar.Del är ett sådant vi försöker bygga upp här i landet, med den inriktningen ultdet inle skall hota någon men bidra lill atl hålla oss utanför krig, om delondu skulle näriiiu sig våru kuster. Vi har också det syftet med vårt försvarall delar därav skall kunna ställas lill Förenlu nutionernas förfogande för atlhjälpa till all förhindra att öppet krig bryter ut i oroligare delar avvärlden. har jämfört försvarskostnadema med kostnadernaför en hel del andra nylligheter. Hon har talat om u-hjälpen. Det är rikligt,som hon säger, atl spänningar mellan rika och falliga länder kan vara enkrigsrisk. Men jag värjer mig ändå ofta mol ett egoistiskt resonemang som motivför u-hjälp, mot resonemanget alltså alt u-hjälpen är till för vår egentrygghet och säkerhel. Jug föredrar all motivera vår satsning på u-hjälp medatt det är rätt och rikligt all hjälpa underutvecklade länder. Det är rikligt att freds- och konfliktforskningen tar småbelopp i anspråk. Men jag försäkrar atl knappast något annut syfte varit sålätt atl få gehör för när del gällt anslag. Jag kan som exempel nämna all SIPRIsåvill jag vet aldrig fått sina anslagsäskunden nedprutade. Vi har varitberedda att ge vad som ansetts erforderligt. Så är del rimligt alt se också pådet militära försvuret och undra försvarskomponenler. Vi skall salsa vad sombehövs för atl de skall fyllu sin uppgift, inte ett öre mer, och detta utanjämförelse med andra samhällssektorer. berörde den tekniskuutvecklingen och ställde oroligt frågun; Har polilikerna möjlighet att trängain i alK detta och göra en egen bedömning? Jag tillhör dem som har försökt, ochjag medger att det är svårt. Men vi bör alla hjälpa till, och det sker bästgenom atl vi inte stänger in oss på en begränsad sektor av försvarsdebullenulan försöker följa det hela, gör våra bedömningar och lar ansvar efter bästaförstånd och förmåga. FruTHEORIN (s) kort genmäle: