prot · FV09138 · 1972-12-31 00:00:00 — Den s. k.utvecklingsparagrafen ger oss möjligheter att vidga avtalet men endast genomåtgärder som vi själva och den europeiska gemenskapen accepterar.Förpliktelserna i avtalet innebär att vi får frihandel med ett block som vi avgammal tradition fört handel med och att vi givetvis inte får vidtagadiskriminerande åtgärder mot dessa våra handelspartners. Den svenska handeln med de länder som tillhör EEC ochde som i någon form kommer att anknytas utgör av vårt landshandel, medan handeln med t. ex. och det kommunistiska blocket iövrigt endast är . Vi har önskat nära och varaktiga förbindelser med EEC. Menden deklaration som avgavs av partiledare lyder:"För del står det nu Uksom tidigare klart, att ett land som vårtinte kan påta sig de förpliktelser som medlemskap innebär efter de beslut somEEC-organen har fattat med anledning av Davignon- och Wernerrapporterna. Enfortsatt diskussion om den saken skulle enligt min mening inte heller föra ossen tum närmare det omfattande, nära och varaktiga samarbete med EEC som detstora flertalet i vårt land är ense om att försöka få tiU stånd." Det är en deklaration för del. Vi har inte ansettatt det finns några förutsättningar för medlemskap i . Jag delar inte herrTuressons raening beträffande neutraliteten. Jag skall inte närmare gå in på deandra aspekter han i utrikespolitiskt avseende berörde, men vi anser alltsåinte att ett medlemskap är möjligt. Utom Werner- och Davignonrapporterna vill jag erinra omett dokument, som visserligen kom fram , nämligenBonndeklarationen , kanske ett av de skarpaste poUtiska uttalanden somgjorts från EEC. Vi vill alltså nå fram tiU nära och varaktiga förbindelsermed EEC. Avtalet är för svensk del inte vad vi önskar, men det innebär en efteromständigheterna hygglig uppgörelse. Man måste beakta att det, när ett avtalskall träffas, alltid finns två parter. Den ena parten kan inte få allt vad denönskar. Betraktar man avtalet i den form man lyckats uppnå, finner man att detär en hygglig uppgörelse. På några punkter finns anledning att starkt markera den svenska tolkningen av avtalet. Den enligt uppfattning betydelsefulla 20 regionalpolitiken skaU fritt fåbedrivas även i fortsättningen. gemenskapenpå oUka sätt ingående länder får inte diskrimineras, men det står frittatt inom landet bedriva en mycket aktiv regionalpo-Utik. Detta har ipropositionen markerats genom departementschefens uttalande, att avtalet enligthans mening inte utgör något hinder för en fortsatt aktiv regionalpolitik avdet slag som bedrivs i . Vi hälsar detta uttalande raedtiUfredsstäUelse. En av de viktigaste förutsättningarna för att centerpartietskulle kunna godta uppgörelsen har varit att vi skall kunna bedriva en aktivregionalpoUtik även i fortsättningen. Glädjande nog har den av initierade miljöpolitikenomfattats med stort intresse både inom vårt land och i hela världen, vilketStockholmskonferensen vittnar om. Vi betraktar det därför som ett oavvisligtkrav att skaU få fritt i överensstämmelse med artikel 20 i avtaletvidta skyddsåtgärder som motiveras av hänsyn till aUmän moral, allmän ordningeUer allmän säkerhet eller av intresset att skydda människors och djurs hälsaoch liv, att bevara växter osv., sora det heter i artikel 20. Det tyvärralltmer förekommande bruket att använda ibland mycket farUga gifter för attbekämpa skadeinsekter är verkligen en åtgärd, som kan betecknas som farlig förmänniskor, djur och växter. I sådana fall medger avtalet obestridligen att viförbjuder import av varor, som är besprutade med gifter som inte är tillåtna iSverige. Om t. ex. importerad sallad är besprutad med ett raedel som vi intetillåter i vårt land, bör vi i konsekvens härmed förbjuda importen.Bestämmelserna i artikel 15, att de avtalsslutande parterna skaU tillämpa sinaveterinära, sanitära och fytosanitära bestämmelser på ett icke diskriminerandesätt hindrar inte det skydd som finns stadgat i artikel 20. Det har uttalats vissa farhågor för att utveckUngsartikelnskulle kunna innebära risker för vårt land, så att vi skuUe kunna tvingas åtaoss förpliktelser som vi inte önskar. Detta är enligt min uppfattning heltuteslutet, därför att avtal som kommer tiU stånd på detta sätt skallratificeras eller godkännas av de avtalsslutande parterna enligt deras egnaförfaranden. Det avgörande beslutet är alltså helt lagt i respektive ländersegna händer. Ett exempel i det fallet är en utvidgning på sjöfartens område.Flaggdiskrimineringen är en motbjudande företeelse som sätter både säkerhets-och anställningsviUkor ur spel. Det är ett intresse för både sjöfolksförbundet ochredarnäringen att sådana avarter inte förekommer och det bör EEC-länderna ochmed dem samarbetande försöka få bukt med. Utvecklingsartikeln bör eraellertid finnas med i avtalet.Det finns åtskilliga skäl härför. Ett av de starkaste skälen är att man på enrad för oss intressanta samarbetsområden inom gemenskaperna inte har utformatnågon gemensara politik eller inlett något samarbete. Därför bör det finnasmöjligheter att fortsätta. Detta har också uttryckts av partiledare iett anförande : "måste emellertid ett andravillkor från vår sida vara, att det avtal som träffas blir utvecklingsbart,dvs. utformas så att man kan ta upp förhandlingar om en ytterligarebreddning och fördjupning av samarbetet." har inte någon partimotion i anslutning tillEEC-proposi-tionen, och endast i ett specialfaU, nämligen beträffandesjöfarten, har Avtal med EEC, m. m. Nr 138 någon enskild centerriksdagsman motionerat. Därav framgår att vi _. , , accepterar det avtal med EEC som föreligger. ,-j , ,- dvs. bevarad alliansfrihet och neutrahtet men gäma handel och , , , , ... ® . samarbete med bEC-landerna ar helt i överensstämmelse medcenterns Avtal medEEC, ridigare ställningstagande. - - När efter manopponerade allt starkare raot den protektionismsom hade förekoramit före kriget och det började bh en stark önskan att få enfriare handel, fick vi 1947. Vi fortsatte med förhandlingar mellande 17 Marshalländerna, vilka ju inte gick i lås, utan när samarbetet tog slut ioch med att Parisförhandlingarna upphörde, bildades EEC och trädde i kraft1958, och EFTA bUdades 1960. Då var frågan vad som skulle göras ifortsättningen. dåvarande partiledare avgav då enprincipdeklaration, som sedan har varit riktmärke för vårt partis handlande det var i ett tal som hölls , då han förklarade att vi ickekan anse att ett medlemskap i är förenligt med svensk neutralitetspolitik.Samma är, , höll dåvarande statsministern sitt s. k.Metalltal, där han gjorde samma deklaration sora hade gjorts av . Det har varit vägledande för pohtik beträffande EEC. Det avtal som nu kommer att träffa medEEC-länderna är, såsom framgår av vad jag sagt tidigare, relativt begränsat,och det är naturligtvis önskvärt att vi genom kan få bortytterligare hinder för handeln. är ju betydligt mera omfattande ifråga om antalet samarbetande länder, och där föreligger inte heller för svenskdel några hinder för alUansfriheten och neutraUtetspoUtiken. Det är önskvärt att handelshinder som inte erfordras försjälvförsörjningen undanröjes, då man därigenom får ett friare val av varoroch en bättre anpassning till produktionsbetingelserna i olika länder. De konstladegränser som funnits mellan EEC och EFTA har medfört att handeln har kommit attspåra in i banor som den kanske annars inte skulle ha tagit. Med den friarehandel som vi kan få nu kan speciaUseringen och urvalet bli bättre och därmedleda tiU ökad effektivitet. Även om vi strävar efter en friare handel med andra länderoch i vissa avseenden ökat samarbete, kan man ändå inte bortse från att detkvarstår en stark gemenskap mellan de nordiska länderna. Oavsett hur slututformningenbhr av de nordiska ländernas förhåUande till EEC kvarstår dock åtskilligafrågor, där dessa länder bör kunna samarbeta i mycket större utsträckning änvad som är möjligt inom de större områdena i EEC-gmppen och . Detär viktigt att de nordiska länderna i aUa viktiga frågor söker samråd, även omdet inte alltid kan leda till exakt Uka ställningstagande. Detta samarbete börenligt rain uppfattning inte inskränkas endast till handel och sådana ting,utan det bör också utsträckas till avgöranden i alla viktiga utrikespolitiskafrågor. I de nordiska ländernas FN-delegationer har det t. ex. alltidförekoramit ett mycket gott och gagnerikt samarbete. Det finns ett område där man är oviss om hur utvecklingenkommer att bli efter detta avtals ingående; det är i fråga om jordbruket. 22 blivit medlem i EEC betydernaturligtvis att den danska pressen på Sverigeför att få exportera jordbruksprodukter hit lättar, eftersom EEC-länderna ärstora avnämare, dit kan sälja till förmånligare villkor. Å andra sidanär vi medvetna om det har redan påpekats att det blir svårare för Sverigesexport t. ex. till . Jag vill starkt understryka angelägenhetenav att regeringen verkligen tillgodoser de svenska intresserna härvidlag. Genomatt jordbruket inte innefattas i avtalet står det oss dock fritt att ifortsättningen utforma vår jordbmks-poUtik hur vi önskar med hänsyn tillberedskapsförhållanden, kvaUteter och dylikt. Skulle det vara önskvärt, kangivetvis sådana frågor upptas igen till behandling i anslutning tillutvecklingsartikeln. Jag anser det inte nödvändigt att beröra enrad av avtalets tekniska utformning i dagens debatt. Jag skuUe i det sammanhangetvilja inflika, att det i stället bUr så mycket nödvändigare med en omfattandeinformation, så att svenska folket verkligen vet vad avtalet kommer attinnebära. Det har sagts i denna kammare, att det är önskvärt attlämna information. Det är det kanske i ännu större utsträckning nu när vikommit fram tUl att avtalet kommer att bli träffat. Vi har för vår del sagt ifrån att vi intekan acceptera något medlemskap på grund av neutraUtetspoUtiken, men vi harsamtidigt deklarerat, att vi inte har några som helst invändningar mot att detblir ett varaktigt och nära samarbete med EEC på handelns område också i andraavseenden. Jag vill sluta med att säga att det avtal, omvilket vi nu går att besluta, har utformats på ett sådant sätt, att det intestrider mot de principer som ansett bör följas. Därför yrkar jag bifaUtiU utskottets hemställan. Avtal med EEC, m. m. () kort genmäle: Herr förste vicetalmannen framhöll den s. k. Bonndeklarationen av 1961 som ett bevisför att det för en neutral stat inte var möjligt att vara medlem i EEC. Men,, det har hänt ganska mycket efter 1961. Det har inom EEC skett enpåtaglig nedtoning av det överstatliga momentet. Denna nedtoning, förändringoch utveckhng ledde ju 1967 till den svenska ansökan omförhandlingar med EEC. I samband med att denna ansökan lämnades framhöll densvenska regeringen, att den för sin del inte ville utesluta någon av de formerför anslutning som innehåller. Jag tycker därför attBonndeklarationen inte är särskilt relevant i sammanhanget. Därförhar jag inte ansett, att man bör tillmäta den samraa betydelse som herr förstevice talmannen vill göra. Herrförste vice talmannen () kort genmäle: Herr talman! Skall man räkna itid från Bonndeklarationen ligger åtskilliga år emellan, men principerna har judelvis upprepats och bestyrkts i Davignon- och Wernerrapporterna. I 1967 årsansökan står efter vad jag kommer ihåg markerat att i en form, sorabevarar den svenska neutraliteten, skulle ha en gemenskap med EEC. Även där markeradesfortfarande att vi hade samma uppfattning som vi haft från 1961 och framåt.Skillnaderna är inte så stora, men det är fortfarande så Avtalmed EEC, m. m. passpolitisk karaktär på EEC, att vi från sida som framgår av de citat jaglämnade från årets debatter inte kan anse att ett medlemskap är möjligt. (ra) kort genraäle: Det förbehåU av neutraUtetspoUtisk innebördsora var fogat till ansökan och som nu åberopade stårfortfarande kvar. Detta förbehåll har vi haft ända från början. Detta är vialla, såvitt jag kan förstå, i denna riksdag eniga om. säger, att Werner- och Davignonrapporternapå nytt aktualiserar delar av de överstatliga drag som så starkt poängterades iBonndeklarationen . Jag försökte i mitt anförande visa att följderna avWerner- och Davignonrapporterna med all sannolikhet inte komraer att leda tiUså farUga konsekvenser på det området som och tyckstro. HerrMÄBRINK (vpk): har tydligen inte uppmärksammatatt centerungdomen står här utanför nu och kräver att man skallsäga nej till det här frihandelsavtalet. EEC har tillkommit för att stärka kapitaUsmen i Västeuropaoch utöka storkapitalets makt. Detta är ett gmndläggande faktum som man aldrigfår glömma. Den ursprungliga avsikten med EEC hade inte särskilt mycket medhandel och ekonomi att göra. Bakom EEC:s tillkomst ligger strävan att ena devästeuropeiska imperialiststaterna, strävan att stärka militärblocket NATO,strävan efter snabb militär upprustning av de kapitalistiska staterna iVästeuropa. Men när planerna på att bilda en politisk union i ochplanerna på en Europaarmé hade gått i stöpet, då återstod för krafterna bakomdessa strävanden att börja med en ekonomisk union, att ekonomiskt sammanbindade imperialistiska staterna i genom tullunion och en gemensamekonomisk politik på allt fler områden. Krafterna bakom EEC är alltså reaktionens krafter. Derassyftemål har varit och är att utveckla EEC tUl en överstatlig organisation, attflytta över beslutanderätt från valda församUngar i de olika staterna till denmäktiga EEC-byråkratin i . Dessa krafter går storkapitalets ärenden.Storkapitalet har alltid varit lierat med reaktion och konservatism. Folkenhar alltid fått erövra politiska, sociala och ekonomiska rättigheter i kamp motdessa krafter. EEC riktar sig i första hand mot de demokratiska rättigheterna.EEC riktar sig mot folkens möjligheter att vinna framgång för sina krav. Frågan om EEC är i främsta rummet politisk. Att handel ochtullar dominerar bilden beror på att det inom dessa områden varit lättast attnå samarbete. Det har också varit poUtiskt tacksamt för EEC-anhängare att sökaframställa frågan om EEC som en fråga om tulltariffer i stället för en fråga omde demokratiska rättigheterna, om möjligheterna att hävda folklagrens intresseav ett bättre liv. Tulltariffer och ursprungsregler rör folket mindre än derasrättigheter. Man brukarförespegla att EEC skulle vara följden av en nödvändig utveckling,att EEC skuUe vara det ofrånkomUga svaret på den internationellakapitalsammanflätningen. Dessa teorier är felaktiga. Kapital sammanslås tUlstörre enheter, kapital exporteras och sammanflätas internationellt oavsett omen överstatlig organisation av EEC:s typ existerar eller ej. EEC är ingennödtvungen följd av någon kapitalets internationalisering. Men när de stora imperialisterna sprider sitt kapital övergränserna, till olika länder, då upplever de i folkens nationellasjälvbestäraraanderätt och andra deraokratiska rättigheter ett hinder och etthot. De försöker på olika sätt kringskära och rainska värdet av dessarättigheter. Genom sin ekonomiska makt och överhöghet har de också denavgörande samhällsmakten. Med EEC skall de få en organisation som ger dem änstörre maktpolitiska fördelar. EEC verkar än så länge framför allt som en tullunion menmed gemensamma syftemål och ett närmande av politiken på många områden. EECtillämpar utåt genomsnittligt högre tullar än t. ex. . I deklarationenfrån den till EEC förklarade densvenska regeringen att den ansåg att åtaganden av harmonisering av det yttregränsskyddet vore angeläget att få in i ett avtal mellan och EEC.Regeringen var alltså beredd att anpassa yttre tullar tiU EEC:s.Sverige var berett att delta i EEC;s protektionism mot andra länder. Detta handlande, detta uttalade önskemål i deklarationenav rimmar illa med de stolta orden i propositionen 135 ochutrikesutskottets betänkande, där det heter att målet för handelspolitiken ärfrihandel med alla länder. Knytning av handel till EEC och anpassningav den svenska tullnivån tiU EEC;s högre tullnivå främjar inte friarevärldshandel. Att EEC inte ville ha med i sin tullunion i denna omgånggjorde att den svenska tullnivån mot tredje land inte behövde höjas. Härfrämjade EEC oavsiktligt en friare väridshandel. Detta är paradoxalt raen måsteändå påpekas. I propositionen upprepas det slitna påståendet att Sverigeskulle ingå det föreslagna avtalet för att undvika handelspolitisk isolering.Detta är skrämselpropaganda. blir inte mer handelspohtiskt isolerat avEEC därför att ytterhgare tre länder går in som medleramar än vad Sverigehittills har varit av EEC. Tullarnas betydelse för handelns inriktning får inteöverskattas på detta sätt. EEC har inte "isolerat" från sigunder de stått utanför. Vidgningen av EEC är mig veterligt inteförknippad med några som helst bestämraelser om att EEC-länderna skulle börjaskärpa sin attityd gentemot tredje land. export till EEC har ungefärtredubblats i löpande priser. Under samraa period ökade handeln medEFTA-staterna med något över . Därför har EEC.s andel av den svenskaexporten något falUt. Men ett studium av den svenska exportens utveckling under1960-talet ger vid handen att handelsexpansionen framför allt gick till våranordiska grannländer. Det ger vid handen att den största delen av denna ökningfaller på sådana varor - livsmedel och råvaror - som inte varit tullfria inoraEFTA. Detta visar för det första att tullarnas roll inte får överskattas, fördet andra att inga skäl föreligger för Avtal med EEC, m. m. Nr antagandet att skulle bli"isolerat" utan det föreslagna avtalet. Hade däremot regeringen fått igenom sin propå av den 6september 1971 hade den svenska utrikeshandeln än starkare blivit inriktad på rika imperialiststater i och isolerad från den övriga världen. Detta Avtal med ttC, sagt med stora reservationer förtullarnas betydelse. - - kommunisterna äranhängare av fri handel med alla länder.Men vi anser att snedvridningen av den svenska utrikeshandeln, meddess ensidiga inriktning på , inte gagnar det svenska folketsintressen. Det är inte klok politik att svensk utrikeshandel är så beroende avutveckUngen i ett fåtal länder och en så begränsad region. Handeln måste än merstimuleras att öka med på för dem gynnsamraa villkor och raed desocialistiska staterna. Regeringen lyckades inte få igenom sina önskemål från den6 . Man lyckades inte komma överens med EEC om tuUunion och inteheller om gemensam handelspolitik gentemot tredje land. Men även detföreUggande avtalet kommer att förstärka inriktningen av den svenska handelntill EEC. Det främjar inte ökad handel med andra områden att man börjar raedatt ta bort tullar med ett område raed vilket man har en mycketvälutvecklad handel utan att man tar bort tullar gentemot andraländer. Dessutora finns det korapUcerade nätet av s. k. ursprungsregler, dvs.regler som bestämmer hur stor värdeandel av beståndsdelarna i en vara som fårkomma från tredje land. Dessa regler är för vissa varor så skärpta att dekommer att binda den svenska handeln till EEC förutsatt att producenternavill kunna exportera tullfritt till EEC. kommunisterna är anhängare av en friarehandel och motståndare till protektionism, utom för länder som behöver byggaupp sin industri. Detta innebär att vi anser att ett avtal också måsteslutas med EEC. Men det måste gälla enbart handel. Det nu föreslagna avtaletgår långt utöver handeln. I artikel 19 föreskrivs att inga restriktioner fårförekomma i betalningstransaktioner mellan och EEC och inga åtgärder avadministrativ art angående beviljande, återbetalning och accepterande av kortaoch medellånga krediter som hänför sig till kommersiella transaktioner. Dettakan bara ses sora inledningen till ett införande av i de friakapitalrörelserna inom EEC. Förhindrande av kapitalflykt kan genom dennabestämmelse försvåras, då komraersiella skentransaktioner mycket lätt tordekunna organiseras. I artikel 15 berörs att inga nya åtgärder får införas påveterinära, sanitära eller fytosanitära områden, om detta leder till atthandeln "otillbörligt" hindras. Man får dock införa förbud raotmiljögifter, om nu inte detta skuUe vara "förtäckt begränsning" avhandeln (artikel 20). Detta kan innebära att EEC tolkar förbud mot vissalivsmedelsgifter som "förtäckt begränsning" av handeln, och då raåsteförhandlingar till. Karapen raot farliga äranen i livsmedel kan försvåras. I artikel23 talas ora vad sora är oförenligt med avtalet. monopoloch kartellöverenskommelser i den män de påverkar handeln. 26 Dock sägs i propositionen att vissatyper av kartellsamarbete "som är till fördel förnäringsUvets utveckUng och konsumenterna" koramer att godtas. Så kapitaletkan känna sig lugnt. Däremot förbjuds "offenfliga stödåtgärder somförvanskar eller hotar att förvanska konkurrensen". EEC kommer att tolkadetta efter § 92 i . försöker lugna med att dennatolkning inte är bindande för . Men regeringen deklarerar ipropositionen att den godtar denna tolkning. Utskott och proposition är ense om att detta inte innebärså raycket, enär "de principer som gäller på detta område inom gemenskapeni stort sett överensstämraer med vad sora tillämpas i ". Avtalethindrar inte "en fortsatt aktiv regionalpolitik av det slag som bedrivs iSverige". FolkomflyttningspoUtik och litet överskylning av kapitalkoncentrationensverkningar kan man alltså fortsätta med. Men hur förhåller det sig med enregionalpoUtik som ligger i folkets och inte i storfinansens intresse? Motåtgärder om en tvist skulle uppstå kan bara bli avhandelspolitiskt slag, för att, som det heter, "återställakonkurrensläget". Dock bUr detta en press mot en bättre regionpoUtik. Avtalet mellan och som ocksåbehandlas nu kommer att medföra att lagstiftningen på prisområdet måsteförändras så att förbudet mot bruttopriser urholkas. Vidare kommer införandetav basprisortssystemet att få svåra regionala följder. Verkstäder belägnalångt från basorterna raen nära järnverken kommer att tvingas betala"spökfrakter", betala frakter för varorna som varorna inte varit utepå. De föreslagna avtalen går således långt utanför handelnsområde. De innebär inledning till fria kapitalrörelser, de verkar som en bromsmot statliga stödåtgärder, de medför nya prisregler och lagar och högre priserför kol, stål, järn, malm och järnskrot. skriver att avtalen "uppfyUer degrundläggande krav som vi måste ställa på vårt ekonomiska samarbete med andraländer". Dessa grundläggande krav är negativa: inga bindningar sombegränsar möjligheterna till en självständig utrikespolitik och att bevaraneutraliteten. Detta är verkligen anspråkslösa krav. Om avtalen skulle fåverkningar på inrikespolitiken och inrikes förhållanden, bekymrar utskottetsig inte alls om. Därmed måste nog konstateras att utrikesutskottet ser Utetfackmässigt inskränkt på EEC-frågan. Utrikespolitik är inte allt här i världen. De påtagbara ekonomiska verkningarna av avtalet kommerinte att bli Stora. Kapitalkoncentration och regional obalans kommer attfortsätta. Arbetslösheten kommer att pendla men öka. Avtalet kommerendast marginellt att skärpa dessa tendenser. Men avtalet är bara en början. Avtalet är utvecklingsbart.Dess utvecklingsbarhet är tillkommen för att det skall kunna utvidgas. Detskall ses som en bas för ett fortsatt samarbete med EEC. Det skall vara självagrundvalen för en vidgning av förbindelserna mellan och EEC. Detta harrepresentanter för regeringen upprepat vid ett flertal tillfällen. Avtalet haringen förändringsparagraf utan en utvecklingsparagraf. Denna syftar tillväxande förbindelser. Avtal med EEC, m. m. Avtal med EEC, m. m. Avtalet utgör en kompromiss, fastslår utrikesutskottet.Detta är riktigt. Den önskade samarbete på en rad områdensom inte täcks av avtalet. Regeringen önskade gemensam yttre tuUmur, samordningav handeln med tredje land - ja, i deklarationen av stårdet mera precist "handelspoUtiken mot tredje land" , likformigtullagstiftning, en viss samordning av den ekonomiska politiken, tillfälle attdelta i EEC:s industripolitik, tekniska forskningspo-Utik, energipolitik ochmiljöpoUtik. Dessutom har den förklarat sig beredd "attdiskutera ett samarbete innefattande ömsesidiga förpliktelser också på andraområden" än de här uppräknade.