prot · FV09120 · 1972-12-31 00:00:00 — Men jag tror det är nödvändigtatt vi försöker förbättra och effektivisera detta arbete, och jag hoppas attaUa samverkande krafter hjälps åt så att vi kan uppnå målet att ökasimkunnigheten och därmed i någon mån nedbringa antalet drunkningsolyckor, somså djupt har gripit oss alla. Om åtgärder för att förbättra simkunnigheten Jag tycker att det var litet orättfärdigt avherr Schött att göra gällande att jag målade en för ljus bild. Varken i mittsvar eUer i mitt inlägg har jag förnekat den statistik som vi diskuterar, dessatragiska drunkningsolyckor som var anledningen till . Jag påpekade emellertid att jag är optimist, och det fotade jagpå kommunernas ökade intresse för den här frågan. Jag tror inte att någon vågarförneka att kommunerna har visat ökat intresse för simundervisningen jag haren hel sifferserie som visar vad kommunerna anslår till detta ändamål. Jagvågade också utgå från att de frivilUga organisationerna inte kommer attförtröttas i sitt arbete. Vi stöder de frivilUga organisationerna, och de harnedlagt ett så förfiänstfullt arbete; de skall fortsätta med det och kommer attfå ökade anslag. Jag utgick från att aUt detta skulle leda till ökadsimkunnighet. Om jag är litet mer optimistisk än på denna punkt kankanske diskuteras, men jag förstår inte varför tvivlar på organisationernasförmåga att göra insatser. Det är nu en gåta, hur kan ha denuppfattningen. Sedan strök jag under att det inte hjälper om vi lär aUasimma frågan är mer komplicerad än så. Vi måste sätta in en rad andraåtgärder. Men dessa tog inte upp i sin interpellation, utan hankoncentrerade sig till vad vi tänker göra för att öka simkunnigheten. Deinsatser som kommunerna och organisationerna gör anser jag för dagen får varatill fyllest, och sedan får vi se om särskilda åtgärder behöver vidtas. I såfaU hör de friviUiga organisationerna säkert av sig - det är ju deras uppgiftatt vara pådrivande. HerrSCHÖTT (m): Statsrådet nämnde att vi har fått större kommuner och attde har ökade resurser. Det är på sitt sätt riktigt, men jag vill inte underlåtaatt framhåUa, att detta är litet dubbelbottnat. I många av de nyastorkommunerna har funnits flera simskolor, men en del av dem har nurationaliserats bort av ekonomiska skäl. Det kan skapa vissa problem. Jag tUlät mig säga att det inte räcker med kommunernas ochsimorganisationernas mycket stora insatser, utan att staten också måste vidtaen del åtgärder. Vissa åtgärder kan endast staten besluta om. Detta gäller t.ex. vad hert i talade om, hur vi skall ha det i skolorna.Detta faller visserligen inte under statsrådet departement, men vimåste nämna det i sammanhanget eftersom vi diskuterar skolans bidrag till enökad simkunnighet. Där är tyvärr mycket försummat, såvitt jag förstår. Och dethar jag, statsrådet , talat om för de ohka statsråd som har haft handom undervisningen, men tyvärr utan resultat. Det gäller aUtså undervisningen iskolorna, situationen vid lärarhögskolorna och det här med statsbidrag tillsimundervis-nmgslokaler. Sedan har jag fuUt klart för mig att det inte räckerenbart med att folk kan simma, utan de måste också ha båtvett och mycket annat.Även därvidlag försöker simorganisationerna - Svenska livräddningssällskapetoch Simfrämjandet att i sin propaganda hjälpa till. Bengtssonoch jag har säkert i stort samma uppfattning i de här frågorna. Därför hoppasjag att statsrådet och vi andra med gemensamma ansträngningar skall lyckas fåtiU stånd en bättre situation i fråga om simkunnigheten och kampen mot drunkningsolyckorna i vårt land. Jag delar menmgen att staten självfallet intefår dra sig undan sitt ansvar på den här punkten. Och i ett avseende bidrar justaten materieUt med rätt betydande statsbidrag; jag påpekade ju att man kan fåstatsbidrag tUl badbassänger och sådana ting som underlättar simundervisningen. Det är inte så märkvärdigt att man försöker åstadkomma ensamverkan mellan skolan och den frivilliga idrottsutövningen ochsimundervisningen. Jag tycker att det är helt rationeUt att, om kommunen byggeren stor idrottshall, den kan användas både för skoländamål och för denfrivilhga idrotten. Det var närmast det jag avsåg när jag fäste uppmärksamhetenpå att den möjhgheten finns och utnyttjas i många kommuner. Den omständighetenatt det vid själva skollokalen inte finns någon idrottshall eller bassäng innebäralltså inte att eleverna fördenskuU inte kan få simundervisning. De kanske barabehöver gå två tre kvarter för att komma till den lokalen. Sedan ber jag att få korrigera mig själv. Det är riktigt:Island har guldmedaljen, vi har bara silvermedalj - men det är inte dåligt detheller, . Om åtgärder för att stimulera yrkesfisket i norraBohuslän Detta att man skaU använda samma lokaler både för skolansändamål och för idrottsorganisationernas är ju en god tanke. Den är det mångasom har talat för, och jag har aUtid funnit den fuUt riktig. Men det jag intekan förstå är varför det i fråga om statsbidrag inte skall gälla sammabestämmelser för en simundervisningslokal som för engymnastikundervisningslokal - lokalen behöver inte aUs hgga i skolan. Överläggningen var härmed slutad. §8 Om åtgärder för att stimulera yrkesfisket i norra Herr jordbruksministern erhöU ordet för attbesvara () framställda interpeUation, nr 207, tUlherr inrikesministern, och anförde: har frågat inrikesministern om hananser att en återgång till yrkesfiske bör stimuleras bland befolkningen i norraBohuslän och om han i så fall är beredd att vidta åtgärder som ger ekonomisktstöd till återetableringar inom fisket utöver vad som kan beredas genom vanhgastatliga fiskerilån och kreditgarantier. Frågan har överlämnats tiU mig för besvarande. Produktions- och avsättningsförhållandena inom fisketförsämrades väsentligt . De stathga insatsema har därförunder Omåtgärder för att stimulera yrkesfisket i norra senare århuvudsakligen Inriktats på att konsoUdera existerande fiskeföretag. I sambandmed svårigheterna för fisket har en del fiskare nödgats lämna näringen. Fördessa har särskilda åtgärder vidtagits för att underlätta en övergång tillannan yrkesverksamhet. Som framgår av fråga finns för närvarandemöjligheter att erhålla statligt stöd vid etablering inom fisket. Statligt stödges i form av statUga fiskerilån och kreditgarantier. Stöd tiU nyetableringinom fisket lämnas dock endast om särskilda skäl föreligger. Behov att konsoUdera existerande fiskeföretag finnsfortfarande. Vidare råder viss osäkerhet i fråga om tillgången på fisk. Jaganser därför inte att särskUda åtgärder, utöver nuvarande stödformer, börvidtas för att stimulera en återgång till yrkesfiske i norra . Hert (): Jag ber att få tacka jordbruksministern för svaret på mminterpellation. Jag har fuU förståelse för den tveksamhet somjordbruksministern här visar när det gäller att satsa på yrkesfiske. Men att vihar litet olika uppfattningar härvidlag tror jag beror på att vi närmar ossfrågan från något olika utgångspunkter. Svaret är inte direkt negativt i ochför sig. Jag ställde interpeUationen när vi hade fått dechockerande beskeden om kommande arbetsnedläggelse i synnerhet i Strömstadgenom att Original-Ödhner skulle läggas ned. Rätt hade vifått reda på att konservfabriken i skulle läggas ned såsmåningom. Detta tillsammans gjorde att oron i norra var mycket,mycket stor. Det var närmast med tanke på sysselsättningen i norra somjag närmade mig frågan och inte så mycket ur fiskerinäringssynpunkt som jagförstår att jordbruksministern i första hand har gjort. De åtgärder som man från statens sida har vidtagit sätterjag personhgen mycket stort värde på jag har ju haft tillfälle att följa dem.Jag är också klar över att jordbruksministern har ett levande intresse för attverkligen stödja fiskarna i den svåra situation som har uppstått eftermotgångarna . Inför situationen i norra kunde man tänka sig atten del av dessa tidigare yrkesfiskare, som under de svåra åren för yrkesfisketgått över tiU industrin, när de nu kanske blir arbetslösa i land har att väljamellan att sälja sina egna hem många har ju sådana - och flytta tUl annan ortför att få sysselsättning, eller att snegla på sitt gamla yrke och försöka drasig dit igen. Det var i det tänkta läget som jag ställde interpellationen. Det vUctigaste är väl att man i ett sådant område somnorra , med dessa stora utflyttningar som tyvärr ägt rum under en följdav år, försöker hålla folket kvar, försöker ha ett differentierat näringslivinom området. Vad som närmast föresvävade mig var att man kanske genomAMS-bidrag eller på annat sätt kunde ge en extra möjlighet till före dettafiskare, som ville återetablera sig i sm gamla näring men som kanske intevågade med de möjligheter som står till buds genom den vanligafiskerilångivningen. Detta är ingenting ovanligt i och för sig. Så har det ju gått tiU ivissa andra länder, och exempelvis i har man utöver vanlig låneverksamhetockså haft extra påslag för regionen för att kunna förbättra möjligheterna förfolket där. Min tanke var att man skulle kunna göra något liknande för attbehålla befolkningen i norra . Då skuUe, menar jag, också kanskeyrkesfisket kunna komma in i bilden. Om det skulle bli så att ännu fler flyttarut från norra söder ut - tih , och andra platser -så är det en olycklig utveckling. har det visserligen skett en del till det bättre pådetta område sedan interpellationen skrevs. Men om det blir tillräckligaåtgärder vet vi ännu uite. Därför tror jag att det skulle vara bra om det fannsmöjligheter att slussa in medel som hjälpte till att hälla folket kvar. Jag vet att det kan invändas att det väl kommer att skapalåt mig säga avundsjuka eUer misshälligheter meUan fiskargrupper, om fiskarna iett område skulle få större förmåner än fiskarna i elt annat område. Deninvändningen är naturligtvis berättigad. Men jag tror att fiskarna i gemen harförståelse för om extra åtgärder måste vidtagas just för att vi skall kunnabehåUa en befolkning som annars hotas av att behöva flytta på sig. Jag beratt än en gång få tacka för svaret. Om åtgärder för att stimulera yrkesfisket i norra Jag inser ju helt att man har bekymmer inorra för sysselsättningen och att man måste vidtaga kraftåtgärder därMen jag kan inte riktigt följa med resonemang och ge min anslutningtUl hans förslag till lösningar, därför att fortfarande har vi ju väldigt storabekymmer inom fisket. Vi har ingalunda övervunnit svårigheterna, och jag tyckeratt det fortfarande gäller att rädda befintliga fiskeföretag - med andra ordatt försöka få så många som möjligt av de nuvarande båtama som ingår i flottanpå rätt köl. När jag då ser att jag inomdepartementet har en rad ärenden som gäller båtar, för vilka fiskeristyrelseninte har vågat tillstyrka lån och bidrag därför att man bedömt riskerna som förstora, och när kommunerna och och flera andra uppvaktar mig ochvädjar om att vi skall hjälpa dessa båtar, så har jag mot denna bakgrund mycketsvårt att förstå att man skulle kraftigt subventionera gamla fiskare för att fådem att gå in i näringen igen. Det kan ju inte gärna leda till avundsjuka blandde andra fiskarna, men det måste ju ändå leda till stora bekymmer och ökadkonkurrens. Därför tror jag inte att jag vill ställa mig bakom ett sådantförslag, utan jag tror att vi än så länge måste ägna all vår kraft åt att räddaså många som möjligt av de nuvarande båtarna i fiskeflottan, och för norraBohuslän får vi försöka finna andra åtgärder än denna. HerrÅBERG (fp): Jag sätter givetvis stort värde på att jordbruksministernsäger att det gäUer att rädda dem som är i en besvärlig situation,och jag är glad för att man verkligen visar att man vill det. Det gåremellertid inte att blunda för att det kan finnas personer som sålde sina båtaroch skyndade sig från fisket när det var som sämst men som i en valsituationkan önska återgå. har det ju dess bättre för många Om åtgärder mot förorening skett enstabilisering inom fisket, även om det inte är bra det är riktigt somjordbruksministern säger att vi har kvar en hel del besvärliga fall ännu mensom helhet betraktat har det ju blivit något bättre, och vi hoppas att denstabiliseringen skaU fortsätta framöver. Det sista som jordbmksministern sade, att vi kanske måstesöka finna andra vägar för att hjälpa norra , tar jag som ett positivtsvar som innebär att man inte lämnar norra ät sitt öde utan verkligenanstränger sig för att hjälpa till, om situationen verkligen blir så akut somvi ibland kan befara. Överläggningen var härmed slutad. §9 Om åtgärder mot förorening Herr jordbruksministern erhöU ordet för attbesvara () framställda interpellation, nr 210,och anförde: har frågat dels på vilket sättarbetet inom den fortskrider för att förverkliga ett närasamarbete mellan Östersjöstaterna om åtgärder mot förorening, delsom jag anser att konventionen meUan och för att minskaföroreningarna i De utgör en lämplig förebild för ett sådantframtida samarbete. För att komma tiU rätta med förorening krävsett samarbete mellan samtliga Östersjöstater. Av kända politiska skäl har detinternationeUa samarbetet beträffande måst bedrivas främstpå myndighetsnivå. Samarbetet har framför aUt bestått i informationsutbyte pådet tekniskt-vetenskapliga området. Dessutom pågår en samordning avforskningsinsatserna. Regermgen gav 1968 i uppdrag att delsinventera och samordna pågående forsknings- och undersökningsverksamhet i ,dels - i samarbete med vissa berörda myndigheter och institutioner - initieraytterligare forsknings- och undersökningsverksamhet. lämnadeverket sin första rapport. Av denna framgår bl. a. att svarar för enomfattande forskningsverksamhet. Ett avtal om forskningssamarbete har träffats mellanSovjetunionen och . Ett svensk-ryskt symposium om Östersjönsföroreningsproblem har hållits i . Ett andra symposium, tillvilket samtliga inbjuds, skall hållas i nästa år.Sverige har tagit initiativ till en ny konferens som syftar tillsamordning av undersökningsmetodik och till vilken samtliga Östersjöländerinbjuds. Ett avtal på myndighetsnivå mellan och omforskningssamverkan beträffande föroreningsförhällandena i kommer att undertecknas . Denna samverkansyftar till att utarbeta ett underlag för framtida överenskommelser omhavsområdenas skydd mot föroreningar. Överläggningar om begränsning av föroreningsutsläppen i mellanDanmark och har påbörjats. InformeUtforskningssamarbete inom olika organisationer pågår. Orsakerna till förorening är fortfarande oklaraoch föremål för skilda uppfattningar i de olUca strandstaterna. En enhetliguppfattning är nödvändig innan överenskommelser kan träffas. En fortsattforskningssamverkan är därför önskvärd och nödvändig. FörhåUandena i är så speciella att konventionenmellan och om De inte utan vidare kan användas somförebild för ett Östersjöavtal. Vissa delar av konventionen kan självfallet ~som också påpekat vara tillämpliga. Vår strävan måste vara attmot bakgmnd av forskningsresultat nä lämpliga överenskommelser för attförbättra vattenkvalité och därmed dess biologiska tiUstånd. Om åtgärder mot förorening HerrWIJKMAN (m): Först vUl jag tacka statsrådet för svaret på mininterpellation. Jag skall försöka fatta mig ganska kort, dels därför att timmenbörjar bli sen, dels för att statsrådet ju ändå tidigare här har talat ganskamycket om vatten. Frågan om framtid är ytterst väsentlig, ochdärför är jag tacksam för att statsrådet i sitt svar ger uttryck för enuppfattning som såvitt jag förstår innebär att forskningen i Östersjönverkligen bör prioriteras. framtid gäller inte främst frågan om att allade som bor mnt skall ha tillgång tUl angenäma stränder och rentbadvatten. Ytterst rör frågan sjöns totala existens. Skall vi som bor runt sjöni framtiden kunna bibehåUa livet i ? Skall vi kunna bevara det bräcktavatten som är så unikt i världen? Skall vi kunna ta upp rimligafiskefångster ur detta hav? Alla dessa frågor har accentuerats de senaste åren.Rapporterna om syrehalten i är alarmerande, hkaså rapporterna omolika närsalters koncentration. Vidare utgör utsläppen av kvicksilver, DDT ochPCB stora problem därigenom att dessa ämnen kanske förevinnerlig tid kommer att finnas kvar i , även om vi lyckas samlastaterna runt till förbud mot dylika utsläpp. Frågan om framtid är inte ett svenskt problem.Det rör i första hand aUa stater mnt , och det är därför oundgängligennödvändigt med överenskommelser staterna emellan för att nå effekt. I Sverigehar vi redan förbud mot vissa utsläpp och en mycket restriktiv hållning motandra föroreningar. Detta är utmärkt. Så länge vi inte vet mera, dvs. så längeforskningen inte har klarlagt sambanden mellan föroreningsgrad och livet iÖstersjön, måste vi inta en restriktiv hållning. Det beklagliga är bara attinte samma inställning färgat tänkandet i övriga Östersjöstater. Vi vet i dagatt intresse finns i länderna mnt att komma överens i dessa frågor.Sverige och har inlett forskningssamarbete, och detsamma gällerSverige och . Polackerna har, enligt vad jag kunnat se itidningsuppgifter, senast presenterat utkast till en konvention idessa frågor, och man får förmoda att där finns normer för utsläpp, liksomförslag till kontrollorgan m. m. Jag har i min interpeUation pekat på det arbete som har åstadkommitsmeUan och för att stoppa föroreningarna i The Great Lakes. Där harman undertecknat en konvention med målsättningen att inom enfemårsperiod ha gjort sjöarna badbara igen, liksom att det åter skall gå attfiska där. Konventionen innehåller bestämda normer emot utsläpp, och man harsatt upp ett kontrollorgan, som också skaU ha möjlighet att under arbetets gångkomma med förslag till utvidgade åtgärder där så behövs. Bakom konventionenligger ett mångsidigt och omfattande forskningsarbete. Det är naturligtvis riktigt som herr statsrådet säger isitt svar att denna konvention är speciell i vissa avseenden. Vi har inte exaktsamma problem i som i De . Men ändå visar konventionenatt det varit möjligt att över nationsgränserna - och med deltagande avdelstater och regionala organ - komma tiU en lösning av mUjöproblem av det härslaget. Exemplet bör - och det tror jag också statsrådet menar -glädja oss ochåtminstone som en principlösning kunna tjäna som förebild. Herr statsrådet säger i sitt svar att vad som framför alltbehövs är forskning. Jag vill instämma i detta. Inte minst på detbakteriologiska området fmns mycket att göra. Jag frågar mig emellertid, om vii samarbetet med övriga Östersjöstater är begränsade till forskning på kortsikt. Borde inte redan de undersökningar som har gjorts kunna leda fram tillseparata överenskommelser om förbud mot utsläpp ? Och dessutom: Detfaktum att vi inte har forskat färdigt borde egentligen innebära att staternamnt vore ytterligt restriktiva i sina utsläpp till dess vi fårresultat som visar vad tål. har där i flera fall, som jagnämnde, infört förbud eller restriktioner. Borde vi inte , herrstatsråd, söka förmå övriga stater till motsvarande ordning? Det är bra medsamverkan pä forskningsområdet. Men vi måste fä konkreta åtgärder också. Jag ärmedveten om problemet med DDR och dess status, men enligt vad jag förstår kanden frågan få sin lösning, och då borde ju möjligheterna att nåkonkreta åtgärder vara mycket stora. måste, som statsrådet säger, forskningennaturligtvis byggas ut och samordnas. Det gäller inte bara denbiologisk-vetenskapliga forskningen utan även den ekonomisk-sociologiska. Här sompå alla andra områden gäller det att få fram en totalkalkyl övermiljökostnaderna. Detta kräver helt uppenbart ökade anslag tiU forskningen, ochdet får då avslutningsvis bli mm förhoppning att majoriteten här i riksdagenskah vara inne på samma Imje. som går försämras miljön i Östersjön.Vi måste alla, oavsett partifärg, försöka samlas kring resoluta ålgärder motvidare föroreningar. FruSUNDBERG (m): Först kanske jag får ställa mig någotundrande över att vi för den här interpellationsdebatten , eftersom vi under kammarplenum skall diskulera jordbmksutskottets betänkande ifrågan. Jag har begärt ordet med tanke på tvämeningar i jordbruksministerns svar, nämligen: "Överläggningar ombegränsning av föroreningsutsläppeni meUan och har påbörjats" och "Orsakernatill förorening är fortfarande oklara och föremål för skildauppfattningar i de olika strandstaterna." Låt mig börja med att säga att det verkligen har häntåtskilligt . Jag tror att aUdeles speciellt vi som är bosatta nere isödra är glada över att så är fallet. Men vi har fortfarande den uppfattningen-och den tror jag att jordbruksministern delar, även om han är fin nog att mtesäga det i ett svar att på detta område har varit och är en betydligtstörre syndare än vad är. hade ett möte i ,varvid den danske trafikministern tog upp de här frågorna. 1samband med de två meningar jag läste upp ur jordbruksministerns svarskulle jag vilja understryka hur oerhört svårt det måste vara för vårt land och även för jordbruksminister att komma till rätta med deföroreningsproblem som finns på den danska sidan. Jordbruksministern säger i sitt svar att orsakerna tillÖstersjöns förorening är oklara och föremål för skildauppfattningar i de olika strandstaterna. Ja, så är verkligen fallet. Vi har i ett regleratutsläpp, men kommunikationsminister nöjer sig med att uttryckasin glädje över att på den danska sidan landsväsenskommissionen inte har velatgodtaga projekt tiU utsläpp utan rening. Jag vill nämna detta som ettexempel. är en av de stora nordliga kommunerna i förhållande tUlKöpenhamn och en av de rikaste kommunerna i . Vi kan väl knappastdrömma om att en svensk kommun med utsläpp i skulle vUja anhålla omatt få göra ett sådant utsläpp orenat. Men i uttrycker man sin glädjeöver att detta inte beviljades. I säger man sig ha fått fram en linjesom pekar i riktning mot den målsättning som har uppställt.Jens Kampmann säger sig tro att det är en riktning som de flesta kommunerkommer att inrätta sig under. Som svensk blir man något darrig i knäna när man tänker påatt de danska utsläppen fortfarande sker i den grad som här framkommer och attdet till stor del är vi i som får ta emot de negativa konsekvensernadärav. Lät mig bara säga att vi trots allt skall vara tacksamma över attströmförhåUandena i och inom är sådana som de är, varigenomvi fortfarande kan hålla vårt badvatten i hyggligt tillstånd. Sedan berättade emellertid om att han haftett möte med sin svenska kollega jordbruksminister om reningsproblemeni . Som en konsekvens av detta möte har jag,sade han, låtit företa mndfrågningar i samtliga danska Öresundskommuner omvilka reningsåtgärder dessa planlagt för . Här är det tydligeninte fråga om någon lagstiftning, men man går i alla fall tack vare attjordbmksminister framfört detta förslag vilket gläder mig - ut ochfrågar kommunerna om hur de tänkt sig planlägga sin rening under de kommandeåren. säger att svaren håller på att komma in tiU miljöstyrelsen,som är en paraUell till i . Om åtgärder mot förorening Om åtgärder mot förorening upplysningar,skall man uppta förhandlingar mellan och för att förbereda ettregeringsavtal mellan de båda länderna i syfte alt åstadkomma en grund för enmer effektiv insats för att förhindra förorenmg. är mycket glad över att jordbruksministerBengtsson visat välvilja i detta faU, och han hoppas att förhandlingar skallkomma till stånd inom en månad. bör, eftersom dessa handlingar ärdaterade , ha passerat, och jag skulle därför gärna vilja höraom jordbruksminister kunde berätta något om vad resultatet av dessaförhandlingar blev. Jag vill framhålla att detla på intet sätt utgör någonkritik mot jordbmksministern, utan tvärtom ömkar jag något den tunga börda somär lagd på hans axlar att också försöka klara det danska förorenmgsproblemet,vilket med den lagstiftning som där finns måste vara en betydligt svårareuppgift för att inte nämna att nationaliteten också är en annan. Jag vUlalltså gärna fråga jordbruksministern om de resultat som inkommit tUl JensKampmann resulterat i några mera konkreta förslag. , herr talman! Man säger att orsakerna tillföroreningarna är oklara.