prot · FV09132 · 1972-12-31 00:00:00 — Av än större betydelse för vårt ställningstagande äremellertid den nya situation som uppstått i och med att detta preliminärafredsavtal har utarbetats. I fredsavtalets punkt 4 sägs det att Sydvietnamunder en icke tidsbestämd period (fram till dess allmänna val kunnat hållas)kommer att bestå av två regeringar, nämligen Republiken revolutionära regering och republiken . Det haruttryckligen förklarats, att det "Nationalråd för försoning ochendräkt" som skall bildas inte skall anta karaktären av en koalitionsregering.Utskottets invändning att ett svenskt erkännande av PRR skulle kunna störabildandet av en koalitionsregering och att bör vänta med ett erkännandetill dess att en koahtionsregering bildats, är i och för sig ett sympatisktanslutande till ett av huvudkraven i PRR:s tidigare framlagda sjupunktsprogram,men det är under nuvarande förhållanden inte längre relevant. Tvärtom skulledet under den nu uppkomna situationen te sig mer egendomligt än någonsin omSverige fortsatte att upprätthålla sitt formella juridiska erkännande avSaigonjuntan medan ett sådant formellt erkännande förvägras PRR. Det armedförvåning och besvikelse jag konstaterar att utskottet inte med ett ord beröroch alltså ger intryck av att inte känna till den utveckling avfredsförhandlingarna som varit känd . Utskottets betänkande innebär emellertid på flera punkterbetydelsefulla framsteg jämfört . Framför allt innebärutskottets skrivning att man de facto erkänner PRR:s rätt att framträdainternario-nellt. Utskottets skrivning innebär också att den socialdemokratiskapartikongressens beslut att bör utveckla och utvidga sina Upprättande av diplomatiska förbindelser med RepublikenSydvietnams provisoriska revolutionära regering Upprättande av diplomatiska förbindelser med RepublikenSydvietnams provisoriska revolutionära regering förbindelsermed PRR samt att PRR:s representation i skall ges möjlighet tillkontinuerlig kontakt med den fullföljs. De under B imotionen 439 framförda kraven har därmed tillmötesgåtts. Det finns därför ingenanledning att yrka bifall till denna punkt i min motion. som jag konstaterar dessa positiva inslag iutskottets skrivning beklagar jag djupt att utskottet inte ens mot bakgrundenav den senaste tidens utveckling i fredsförhandlingarna velat ta steget fulltut och gå den folkmajoritet till mötes som kräver ett svenskt erkännande avPRR. Jag vill påminna om att ett mycket stort antal politiska, fackliga ochideella organisationer har ställt kravet på fullt erkännande av PRR. Till dem hörbl. a. många socialdemokratiska partidistrikt. Det har varit uppenbart, att man från PRR:ssida betraktar ett svenskt erkännande som ett betydelsefullt poUtiskt stöd ifredsförhandlingarna. Detta framhölls bl. a. av PRR:s utrikesminister vid hennes besök i . Med desenaste veckornas utveckling har värdet av ett svenskt erkännande sora ettverksamt bidrag till att skapa en varaktig fred i bara ökat. Med hänvisning tUl vad jag anfört och särskUttill den nuvarande allvarliga situationen i fredsförhandlingarna i Parishemställer jag att som sin mening ger tUl känna att regeringensnarast bör ta iniativ till att upprätta fuUa diplomatiska förbindelser medRepubliken provisoriska revolutionära regering. HerrTAKMAN (vpk): har redan konstaterat attutrikesutskottet har behandlat frågan ora ett erkännande av RepublikenSydvietnams provisoriska revolutionära regering - PRR - på ett mera seriöstsätt än . betonas framför allt de faktiska förbindelser som redanexisterar att och svenska myndigheter har goda kontaktermed PRR, att ett biståndsprojekt planeras och genomförs och att PRR:srepresentanter har möjlighet att verka i . Men utskottet finner ändå attett svenskt initiativ i erkännandefrågan inte bör tas under, som det heter, "denu pågående känsliga förhandlingarna om framtid". Detta är ett resonemang som inte håller. Det är nu meraangeläget än någonsin att det officiella ger ett klart och kraftfulltstöd åt fredskråfterna i . De nu pågående "känsligaförhandlingarna" för att citera utskottets betänkande - talar inte motett svenskt erkännande av PRR. Det talar tvärtom för ett sådant initiativ. Det är nu väl känt - och har här varit inne påden frågan att Demokratiska republiken och :s regeringhade kommit överens om alla väsentliga punkter i ett fredsavtal förepresidentvalet i och att detta avtal skulle ha undertecknatsden . Men Nixonadministrationen hade begärt ochfått uppskov med undertecknandet, och det var när den begärde ett nytt uppskovför nya förhandlingar under hänvisning till"svårigheter i ", sora DRV:s regering den 26 oktoberpublicerade fredsavtalets nio huvudpunkter och energiskt protesterade mot attUSA förlängde och intensifierade kriget. Det var uppenbartatt president ville bordlägga hela problemet tills han hade dragit utalla positiva effekter av fredsryktena och fredslängtan och fått ytterligare enfyraårsperiod att fortsätta neokolonialistiska politik i . Nixons chefsförhandlare, , bekräftade sammadag - vid en presskonferens i Vita huset, att den avtalstextsom offentliggjorts i var "huvudsakhgen korrekt". Det är visserligen fyra parter enbart i Vietnamkriget.Under Nixons tid har angreppskriget sora bekant intensifierats i ochutvidgats att omfatta också Cambodja. Men om verkligen menar allvar medpunkt 7 i avtalstexten så måste det bli ett slut på bombningarna och andraangreppshandlingar i och Cambodja med att de inställs i Vietnam.Den provisoriska revolutionära regeringen stöder niopunktsavtalet. Det ärmarionettpresidenten i som tillåts hindra att avtaletundertecknas och fångar in ytterligare tiotusentals medborgare atttorteras och dödas i överfyllda fängelser. Självfallet skulle Thieu inte kunna bromsafredsuppgörelsen i om han inte hade Nixonadministrationens fullastöd. Det är fullt tydligt att hans bromsning ingår i planer. har använt tiden till att pumpa in väldigamängder med bombplan, jaktplan, tanks, artilleri och ammunition till Saigon.Bombningarna har ytterligare intensifierats. De famösa zonerna för "frieldgivning" dras allt närmare omkring storstäderna. Över 200 B 52:or är iaktion dag och natt bl. a. mot enormt tätbefolkade ytterområden, ditett par miljoner sydvietnamesiska landsortsbor trängt sig samman under de mestmiserabla förhållanden i tron att de där skulle vara skyddade mot USA-flygetsoch marionettflygets bombraider. har vi hört och läst rykten oraatt äranar underteckna fredsavtalet . Men de preciseringarsora förekommit, t. ex. i . korrespondens från iInternational , tvingar en att bedöma också dessarykten med skepsis och med en hel del pessimism. Enligt de källor i somWhitney stöder sig på skulle stoppa bombningarna och mineringen avNordvietnam efter det formella undertecknandet. "Men", fortsätter han, "slutet på stridernai skulle bero på godkännande av avtalet. Amerikanskakrigsfångar i skulle börja friges , och alla skullevara fria ." Detta ären förbryllande tolkning. Enligt punkt 3 i avtalstexten skulle "allafängslade personer-- friges av de olika sidorna paraUeUt med tillbakadragandetav de amerikanska trupperna". Men är det tydligen bara de amerikanskapiloterna som skall friges under det att de vietnamesiska fångarna iSaigonjuntans tigerburar och andra fångläger skall fortsätta att vara utlämnadeåt juntans godtycke. Upprättande av diplomatiska förbindelser med RepublikenSydvietnams provisoriska revolutionära regering 4 protokoll 1972. Upprättande av diplomatiska förbindelser med RepublikenSydvietnams provisoriska revolutionära regering Om denna korrespondens från hade varit enfristående händelse, kunde man ha bortsett från den. I citatet behandlas förövrigt bara en av de nio punkterna, låt vara en mycket viktig punkt. Men detfinns tillräckligt med material för att man skall kunna vänta liknande groteskatolkningar från sida på varje punkt av avtalstexten. I nr 21 av den utmärkta tidskriften ,som utges i av en forskargrupp bestående av amerikaner ochvietnameser, konstateras att "nästan varje återstående svårighet" vidöverläggningarna i "kan spåras till ochpresident vägran att klippa av hans navelsträng". "Här är Thieus scenario i ett nötskal", skrivertidskriften. "Efter ett eld upphör räknar Thieu fullt och fast med atthålla locket tätt över politisk aktivitet i varje stad och by som är inomskotthåll för hans USA-levererade gevär. Han kan vägra att frige mer än ettsymboliskt antal av de 200 000 politiska fångar som trängs i Sydvietnamsfängelser. Även om de flesta av dessa fångar inte är kommunister, har de tillräckligtmed skäl att hata Thieu, och de är högt aktade av folket på grund av denbehandling de har genomlidit och skulle kunna förväntas ta initiativet attorganisera den kommande neutralistiska koalitionsregeringen. 1 ett klassisktförsök att kontrollera och därefter stoppa civilbefolkningens rörelser mellaneld-upphör-zonerna skulle Thieu mycket väl kunna börja uppföra tusentalskilometer med taggtrådsstängsel, kompletterade med antipersonella minor,vakttorn, strålkastare och vakthundar. Någon förevändning kommer också attletas fram för att hindra hundratusentals s. k. flyktingar, som lever ivedervärdiga läger runt städerna, frän att återvända till sina ursprungliga hemi FNL-kontrollerade områden. När FNL-kadrer och neutralistiska ledare söker utnyttjasin rätt att fritt tala till medborgarna som förberedelse för delandsomfattande val som stadgas i fredsavtalet kommer de sannolikt att bliföremål för systematiska hotelser, fängslande eller mord." Detta skrivsalltså i av personer som har mycket grundlig kännedora omSydvietnam från ofta långvariga vistelser där i tjänst. I de största syndarna bor ämnen till de största helgonen,påpekade . Men om det finns något sådanthelgonämne i Thieu måste det sitta långt inne. Enligt den s. k. författningen iSaigon är inte bara kommunismen utan också neutralis-raen en förbrytelse. Och islutet av oktober utfärdade Thieu en förordning om "särskildafullmakter" som gjorde kommunism och neutralism till åsikter som kanbestraffas med döden. Det behövdes tidigare ingen förordning alls för att göradetta, men finns det alltså formellt en förordning om det. På PRR-sidan har man självfallet inga illusioner om Thieuoch hans handgångna män. Om ett fredsavtal undertecknas mellan och DRV ochPRR ansluter sig tiU avtalet, är detta följaktligen bara första början av enutomordentligt svår och riskfylld utveckling. har enligt en sats i punkt 4i den kända avtalstexten förbundit sig att inte pä nytt ingripa militärt, omhändelserna skulle gå Thieu emot. Men bröt ett sådant avtal i ochkan givetvis bryta ett avtal nu också, om inte världsopinionen är ännuvaksararaare och starkare . Alla kända fakta om Nixonadministrationen och om Thieusmarionettjunta skulle alltså leda till den slutsats som den gamle kändejournalistveteranen i I.F. gav uttryck åt i en artikel i , nämligen att det från ;s och Saigonssida har byggts in så mycket försåt och falskhet i det eventuella fredsavtaletoch den omgivande verklighetsramen att det blir folket i somförlorar efter av segerrik befrielsekamp. Jag är övertygad ora attI.F. har fel och att han kommit till felaktig slutsats genom att han intekänt till eller inte tagit med i beräkningen hur demoraliserade Saigonjuntanstrupper är och hur intensiv längtan efter fred har bhvit även i kretsar somtill utgjort den mycket smala militära och civila basen förmarionettregimen. har redan berört detta hur Saigonjuntans situationpå ett avgörande sätt har försämrats . spelar ettmycket högt spel med de enorma materielleveranserna till Thieu. Vad skall Thieugöra med allt detta när han inte har stora truppstyrkor kvar att lita till? Detär mycket sora talar för att utvecklingen i Sydvietnara är irreversibel - attden inte på nytt kan vändas till marionetternas och deras herrars fördel, hurmycket materiel som än pumpas in där. Men som jag sade är, även sedan ettfredsavtal har undertecknats, den utveckling som förestår mycket svår ochriskfylld och kan komma att bli mycket dyrbar i människoliv. Det är i denna situation som vi i liksom i allaländer bör göra allt för att stödja fredskrafterna i . Ett erkännandeav Republiken provisoriska revolutionära regering nu skulle varaett utomordentligt stöd. Jag yrkar bifall till kommunisternasmotion nr 56. Om denna motion mot förmodan inte skulle bifallas yrkar jag iandra hand bifall till det av under överläggningen framställdayrkandet. Upprättande av diplomatiska förbindelser med RepublikenSydvietnams provisoriska revolutionära regering i (s): har i sitt anförande här på ettutmärkt sätt skildrat hur krigföringen går till i , och hon har skUdratde grymheter som har gjort sig skyldigt till i . Jag vill inte polemisera mot detta därför att jag tycker att harrätt i sin skildring, och jag kan i varje fall för rain del vara helt överensmed i detta avseende. Den skrivning som presenteras har fastställtsav ett enhälligt utskott. Frågan om det diplomatiska erkännandet, som haratt bedöma och ta ställning till, får man se också mot bakgrund av den praxissom följer när det gäller erkännande av stater. har självhänvisat till de interpellationssvar som lämnades i den 7 december1967 och där utrikesministern gav ett klart besked om vilka regler och vilkenpraxis som har att följa i sådana här fall. Utskottet har i sin skrivning kommit in på frågan ora denkoalitionsregering sora också oranämnde. Den provisoriskarevolutionära regeringen har krävt att det skall bildas en provisorisknationell samlingsregering. Upprättande av diplomatiska förbindelser med RepublikenSydvietnams provisoriska revolutionära regering ningen attVietnamkonflikten kan bringas till ett slut endast genom en politisk lösning,och från svensk sida har man anslutit sig till tanken på en folkligt stöddkoalitionsregering. När man nu diskuterar möjligheten att erkänna PRR, så harman att bedöraa det också ur den synpunkt sora framfördes i utrikesministernsanförande , att erkännande bör ske om en stat har vunnit ett rimligt måttav självständighet utåt och behärskar sitt område. Och är det ett faktum,som även berörde, att PRR säkerligen behärskar ett område i ,och ett betydande område, men ingen kan med säkerhet säga var avgränsningarnaför detta område går. PRR:s område har så att säga flytande gränser och gränsersom ändras oupphörligt; de kan ändras allteftersom krigshandlingarna utvecklarsig. Mot den bakgrunden är det naturligtvis väldigt svårt för att göradet erkännande som här ifrågasätts. Skulle besluta godkänna förslag om attett erkännande skall ske har jag för min del svårt att tänka mig hurregeringen skulle kunna effektuera ett sådant beslut med det labila läge sområder i , med de flytande gränser som finns och med tanke på att manännu inte kan se någon förändring till en stabilare situation. Förmodligenkommer, om kriget fortsätter, PRR tillsammans med att vinna ettallt starkare inflytande och kommer steg för steg att kunna behärska ett vidareområde än . Men är det inte raöjligt att göra deterkännande som här föreslår. motion är ju uppdelad i två avsnitt det är tvåalternativa yrkanden som förs fram. Det förslag som här utdelats tillledamöterna under debatten och som är en konkretisering av förslagansluter sig närmast till vad som står under punkten A i motionen och sominnebär ett erkännande. Den nu utdelade skrivningen avviker i texten något frånvad som står i motionen men är i sak av samma innehåll. I motion 439 har yrkat jag vill säga något omdet, även om nu inte längre anser det yrkandet vara aktuellt - att omutskottet inte anser sig kunna biträda förslaget under A, alltså fullterkännande av , sä yrkar motionärerna i andra hand att PRR skall fårätt att till sända en representation, "som åtnjuter så hög diplomatiskstatus som internationell rätt och rättstillämpning tillåter". Utskottethar dock i sin behandling av motionen konstaterat att det inte är raöjligt attgöra någon gradering av den diploraatiska status raan vill ge ett land. Manerkänner en nation, eller också gör man det inte. Något mellanting finns inte.I det här fallet finns det dock en möjlighet för PRR att bortse ifrån etterkännande och att upprätta en representation här i landet i form av ettinformationskontor av samma typ som hade innan det svenskaerkännandet genomfördes. Man kan också säga att det inte är aktuellt för PRR attsända någon representation, eftersom man har en sådan beskickning omjag så får kalla den - och ett informationskontor. Den möjUghet som där finnsoch för vilken det inte krävs något tillstånd av svenska myndigheter har manredan alltså utnyttjat. Representanterna för republiken kan, när de är bosattahär i och representerar PRR, ta kontakter och föra samtal med vilkapersoner de önskar. Det är den situationen som råder i Men föreslår "att som sinmening ger till känna att regeringen bör ta initiativ till att upprättafulla diplomatiska förbindelser med Republiken provisoriskarevolutionära regering". Utskottet har för sin del inte kunnat biträdadetta yrkande och utskottet har därför hemställt att avslår motionen. Låt mig emellertid återvända till detresonemang om en gemensam koalitionsregering som ursprungligen föreslogs av PRRsjälv. säger nu att en sådan regering är aktuell, eftersomfredsförhandlingarna har utvecklat sig på sådant sätt att det inte kan komma ifråga. Jag hoppas att jag där uppfattade rätt. Och vill jag säga,att ora det vet vi ingenting. vet ingenting, och vi andra vet helleringenting, om huruvida det finns några möjligheter att bilda en sådan regeringeller inte. Sådant sora förhandlingsläget nu är vet man kanske inte det helleri PRR eller i den sydvietnamesiska regeringen. Och det finns all anledningförmoda att förhandlingarna kommer att dra rätt långt ut innan man nårfred i . Hur det tar vet heller ingen Det är naturligtvis ur svensk synpunkt en stark önskan attVietnamkriget skall komma till ett slut. Jag skulle gissa - något annat ängissning kan det inte bli att de medborgare här i landet som önskar motsatseni dag är en ohjälpligt liten minoritet. Likaså fördömer det svenska folketgenomgående den amerikanska krigföringen. nämnde i sitt anförande hurmånga svenskar som står bakom den uppfattning som Vietnamkoraraitténföreträder. Hon kom till 2,5 miljoner. Jag betvivlar inte att siffran ärriktig. Jag skulle väl snarare förmoda att antalet är ännu större, eftersomhela fackföreningsrörelsen ställt sig bakom på det sätt fruDahl gav exempel på. Man kan säga att fackföreningsrörelsen också - eftersomjag företräder fackföreningsrörelsen tycker jag att jag har rätt att säga det- till en viss del, kanske t. o. m. till en betydande del, har finansierat densvenska verksamhet. Bakgrunden är den som har talatom, den situation som råder i och den starka opinionen i vårt land motkrigföringen i , som amerikanerna i högsta grad är skyldiga till. har icke kunnat biträda något avmotionsyrkandena, varken motion 56 av ra. eller motion 439av m. fl. Vi kan inte heller biträda det yrkande som framlagtunder debatten. Jag vill med detta yrkabifall till utrikesutskottets hemställan. Upprättande av diplomatiska förbindelser med RepublikenSydvietnams provisoriska revolutionära regering Fm () kort genmäle: Jag vill inledningsvis säga att jag med stortUlfredsställelse noterar vad utrikesutskottets ordförande sade om situationeni och . Jag skall inte gå in på en detaljdiskussion; jagvill bara ta upp en punkt, och det gäller frågan om koaUtionsregeringen. När den liksom den socialdemokratiskapartikongressen och många andra slöt upp bakom PRR:s krav på en koalitionsregeringoch förklarade sig villig och beredd att erkänna en Upprättande av diplomatiska förbindelser med RepublikenSydvietnams provisoriska revolutionära regering sådan, vardet den koalitionsregering som enligt en av punkterna i PRR:s sjupunktsförslagskulle ha till uppgift att organisera allmänna val i . Denna konkretafråga har fallit, i och med att ett nytt förslag till fredsavtal har utarbetatsgemensamt av och , tUl vUket PRR också har anslutit sig. Därtalas det inte längre om en koalitionsregering med uppgift att organisera deallmänna valen utan om ett nationalråd för försoning och nationell endräkt. Iövrigt talar man om att det kommer att finnas två regeringar i underdenna övergångsperiod. Om det däremot - och däri har naturligtvis efter allmänna val kommer att kunna bildas en koalitionsregering ellernågon annan form av regering, därom vet vi självfallet ingenting. Men dedeklarationer och förslag som har gjorts från svensk sida syftaralltså på den speciella koalitionsregering som enligt PRR;s sjupunktsprogramskulle ha till uppgift att organisera de allmänna valen. (vpk) kort genmäle: Även jag tackar för framställningi sak. Det är uppenbart att vi inte har delade meningar beträffande sympatinför och soUdariteten med befrielserörelsen och den provisoriska revolutionäraregeringen i . Jag tycker ändå att det är ganska formalistiskt att såsträngt hålla på att gränserna är flytande. Det är dock ganska fasta gränser påmånga håll i även om bombningarna är fruktansvärda . 31 stater har fram tiU erkänt PRR. Jag vetatt åtminstone en av dessa stater, , har haft en beskickning i anslutningtiU i ; jag har sett ett fotografi av ambassadören,taget ute i djungeln någonstans. Jag vet inte hur andra stater har ordnat denhär frågan rent praktiskt, men jag tror inte att det skulle vara omöjligt attlösa den. har förgäves letatefter . När president beordradeinmarschen i Cambodja ingick det i motiveringen att man skulle angripa PRR:shögkvarter som påstods fmnas i gränsområdet tiU Cambodja. Man har fortfarandeinte funnit det, men det ligger i . Jag tror att det skuUe finnasplats för en svensk ambassadör i anslutning till detta högkvarter. i (s) kort genmäle: Helt kort vUl jag säga till attnär erkänner nya stater brukar vi inte fråga oss hur många andra ländersom har gjort ett sådant erkännande. Regeringen har, såvitt jag vet, för vanaatt försöka göra bedömningen från svenska utgångspunkter och med hänsyn tillden internationella politik sora för och vill föra. När erkände sedanväckte det en enorm internationell uppmärksamhet. Men gjorde inte deterkännandet därför att redan var erkänt av så eller så mångastater. Uppmärksamheten berodde på att var kanske den första stat i denvästliga världen som erkände . Jag vill klart säga att de bevekelsegrunder som herrTakman tycks anse skall ligga till grund för erkännande inte är relevanta i dethär faUet. HerrWERNER i (ra): Jag kan inte lika helhjärtat som iStockholm instämma i anförande. Men den observante lyssnaren märktenog att begränsade sitt instämmande till att avse det sadeora USA-bombningarna i , och där kan vi vara helt överens. Men fruDahl sade rätt mycket mera, och jag tycker att en ordförande i utrikesutskottetborde något ha kommenterat de kränkande tillmälen som hon anförde omSaigonregeringen som vi har erkänt. Läget är nog betydligt mer kompUcerat, , än vad Niförsöker ge vid handen. Det är inte så enkelt - tyvärr, skall man kanske säga -att det finns en fridens stamort i norra och så en rövarregering isöder. Också i norr finns det faktiskt grupper som undertrycks. Ministern för säkerhet i , Trän sig i tidskriften över att "det finns ett stort antalkontrarevolutionärer mitt ibland oss. Vi måste sätt in alla våra krafter föratt bekämpa dem." Man är tydligen inte så rörande enig om regimen där. Om man går över tiU den andra sidan kan man konstatera,att där finns drygt 600 000 människor som flytt från krigsskådeplatserna och nubefinner sig i flyktingläger. Jag vet att har varit i ochväl känner förhållandena där. Jag har inte varit där, men jag tror på vad fruDahl säger. Jag tycker att skulle tro litet på vad jag säger, om jagnu berättar något om vad jag har sett i . Intervjuar man människorna i lägren, får man veta att deingalunda anser sig vara tvångsförflyttade av någon sorts Saigonjunta, utan dehar flytt undan krigets elände under offensiven från , som jubegynte . Dessa människor sympatiserar ingalunda med kommunistsidan.