prot · FV09132 · 1972-12-31 00:00:00 — Mänga fågelvänner ser med sorg ochvanmakt landets få pilgrirasfalkar tyna bort och havsörnen försvinna frånskärgård efter skärgård eller räknar det som en högtidsstund att bara få seglimten av en blåkräka på svensk mark. Uppräkningen av hårt tillbakaträngdafågelarter kan göras mycket längre. Egentligen, herr talman, är det ganska obegripligt att detfortfarande förekommer boplundrare. Kunskapen om riskerna för vår fauna bordevid det här laget vara tillräckligt spridd för att äldre tiders sed att samlapå sällsynta växter och fågelägg skulle vara något passerat. Men så är tyvärrinte fallet. kan man få ta del av relativt nyskrivna brev medföljande innehåll; "Så kan vi åka ut och ta pilgrimsfalk ora den har lagtägg och sen kan vi åka och ta en kull ornivråk och fiskgjuse som jag kännertill, sen kan vi åka till--- och ta glada, sen åker vi till-- , det varväl där som ni visste om trana, sen kunde vi åka till där ju alltidnågonting finns att hitta- ." Vad driver då brevskrivaren till sådana här ansvarslösastölder från naturen? Säkert finns det fortfarande kvar en portion samlarmani-oologi, som en känd fågelskribent har kallat det. Men dessutom finns detuppenbarligen ett vinstintresse med i spelet. En äggkull av jaktfalken betingarenligt uppgift ett pris av här i , en havsörnskull ger 350kronor osv. Priset för ett större äggsamling lär vara . är det emeUertid inte bara ägg som är attraktiva. nr 11 1971 har polisman , som särskiltintresserat sig för den här formen av kriminalitet, uppgivit att man på deninternationella - främst den tyska - marknaden för en unge från pilgrimsfalkenkan erhålla den för mig nästan otroliga summan av . Med, vetskap om att det således rör sig om mycket storapengar är det lättare att förstå att personer med penninghunger sätter sig överriskerna raed att ta ägg eller ungar. Ja, man kan t. o. m. förstå att äggtjuvarbedömer saken sä att de böter sora kan bli påföljden i grova fall fängelse är överkomliga i jämförelse med vad som kan stå att vinna. Under föregående år gjordes en ambitiös razzia motboplundrare i vårt land, och det var efter att ha tagit del av de rapporter sominlöpte i anslutning till denna razzia som jag bestämde mig för att motioneraom en straffskärpning för den här typen av brott. Motionen har fått en mycket positiv behandling avremissinstanserna. och ornitologiska föreninghar direkt tillstyrkt motionen. Övriga remissinstanser har instämt i motionenssyfte Vissa jaktfrågor m. m. 6 protokoll 1972. Vissa jaktfrågor m. m. men anseratt de straffsatser lagen har med en mera restriktiv praxis i domstolarna kanmedföra en mera kännbar straffpåföljd. Utskottsmajoriteten understryker också starkt attplundring av fågelbon måste anses vara en raycket allvarlig form avbrottslighet. Utskottet har fått uppgifter som tyder på att det föreligger entendens till ökning av de brotten och förutsätter därför att Kungl, Maj:tvidtar de åtgärder som kan befinnas erforderliga. Reservanterna däremot yrkar bifall till motionen, och motbakgrund av vad jag här redovisat finns det verkligen motiv för en skärpning avbrottspåföljderna. Inte minst skulle det vara av stort värde att genom enutökning av straffsatsen erhålla en förlängning av preskriptionstiden.Flera av remissinstanserna har just påpekat att den nuvarandepreskriptionstiden, som är , vanhgen är alldeles för kort för att göra deofta besvärliga efterspaningar och utredningar som krävs för att komma åt demer kvalificerade boplundrarna. Jag ber raed det anförda att få yrka bifalltill den reservation sora fogats till jordbruksutskottets betänkande nr 60. I detta anförande instämde (ra). Herr förste vice talmannentillkännagav att anslag utfärdats om sammanträdets fortsättande . HerrANDERSSON i (): I två motioner har den olovliga jakten ochstraffpåföljden för sådan verksamhet tagits upp. En av dessa motioner,nämligen motionen 363, har några moderater som undertecknare. 1 näranda motion har vi konstaterat att motivet för olagajakt numera är väsentligt annorlunda än vad det kan tänkas ha varit i svunnentid, dä verklig fattigdom i vart fall kunde vara motiv för olaga jakt. Viföreställer oss att den olaga jakten numera i många fall har prägel avvinstgivande rörelse. Som ett medel att göra denna ohederliga hanteringeffektivare ser det också ut som om motorfordon allt oftare kommer tillanvändning. Av detta skäl har det i båda motionerna krävts att raotorfordon somkommit till användning vid olaga jakt skall kunna förklaras förverkat. Remissinstanserna i detta ärende hovrätten för ÖvreNorrland, , och har samstäraraigt uttalat sig positivt för raotionärernas förslag. Det är motden bakgrunden inte särksilt förvånande raen inte desto mindre glädjande attjordbruksutskottet i sitt betänkande nr 60 har hemställt att skallfatta beslut i samma riktning som motionärerna har föreslagit. Det är motionärernas förhoppning att det beslut, somriksdagen om kommer att fatta, tillsammans med andra åtgärder skallbli ett verksamt medel i kampen raot den ohederlighet som den olaga jaktenutgör. Jag bedömer också det väntade beslutet som mycket stimulerande för allade viltvårdande människor som finns här i landet. De är många. En del av demfinns t. ex. bland Svenska jägareförbundets nu över 100 000 medlemmar, som äraktiva viltvärdare. Beslutet koraraer att innebära ett konkret stöd för attskydda viltet från det onödiga lidande som denolaga jakten ofta ger anledning till, och en möjlighet att komma rill rätta medden oegentlighet sora den olaga jakten som sådan är. Sannolikt får beslutet också stor betydelse för dedjurstammar i vårt land som är så små att de hotas av utrotning. Jag yrkar bifall till utskottets hemställanunder punkten 2. Med anledning av det gjorda inlägget vill jag också yrkabifall till reservationen av och . Vissa jaktfrågor m. m. HerrHANSSON i Skegrie (c): Utskottsmajoriteten är beredd att hålla medherr om att plundring av fågelbo måste anses vara en synnerligenallvarlig form av brottslighet därom råder inga delade meningar särskilt ide fall då det är sällsynta fåglars bon som blir föremål för plundring. Det ärriktigt som säger att denna s. k. "jakt" huvudsakligensker för ekonomisk . På den internationella marknaden kan raan, somockså underströk, få mycket bra betalt för ägg av sällsynta fåglar.Det förhållandet att denna "jakt" inte sker för att berikavederbörandes kosthåll utan uteslutande för skull gör dessa brottsärskilt allvarliga och därtill synnerligen avskyvärda. Med hänsyn till dessaallvarliga följder finner utskottet att utveckUngen på detta område måsteföljas med stor uppmärksamhet. Utskottet förutsätter att Kungl. Maj:t vidtar deåtgärder som kan befinnas erforderliga för att förebygga att sällsyntafågelarter på detta sätt utrotas. De nuvarande ansvarsbestämmelserna har emellertid intevarit i kraft mer än - de kom tUl , och dåinnebar de en skärpning av tidigare regler. Det har inte heller hunnit utbildasnågon praxis vid domstolarna för bedömningen av dessa brott. Sora vi hörde villreservanterna att vi redan nu hemställer om en ny skärpning av straffen. Detråder delade meningar bland remissinstanserna. nämnde visserligentvå, men det finns ytterligare tre - , rikspoUsstyrelsen ochdomänverket - vilka anser att nuvarande straffbestämmelser är till fyllest.Man menar att de är väl avvägda och man anser också att en hårdare straffpraxisbör kunna tillämpas inom ramen för nu gällande bestämmelser. Om domstolarnavill utnyttja de möjligheter nuvarande straffbestämmelser medger, så kan dettanämligen leda till ganska kännbara straff. Enligt vad som har upplysts hållerman sig nu vid straffutmätningen på den nedre tredjedelen av straffskalan. Manhar ännu inte vågat gå längre upp. Men det högsta straff man kan utmäta för ettbrott ar dock nu fängelse . Det gäller emellertid för varje brott.Ora en person har begått flera brott, kan han raed nuvarande straffbestämmelserdömas till fängelse , och det är ju ett ganska kännbart straff. Denbrevskrivare, som här apostroferade, skulle, om han blev ertappadefter att ha utfört alla de där brotten, med stor säkerhet kunna dömas tillfängelse , vilket väl får anses vara ganska kännbart, jämfört med vissaandra straffbestämmelser. Så länge som domstolarna anser att straffen i regel börligga på straffskalans nedre tredjedel, där de häller sig , får ju enskärpning av den övre gränsen en relativt begränsad betydelse. Naturligtvis ärdet riktigt, som sade, att en skärpning av den övre gränsen kan få Vissa jakt frågor m.m. till följdatt preskriptionstiden blir förlängd. Det torde emellertid vara så att redannuvarande preskriptionstid av i stort sett har varit tUlräcklig för attklara upp och bevisa de brott man har kunnat beivra. Skulle det emellertid visa sig framöver att enpreskriptionstid av är för kort för att man skall kunna tiUfredsstäUandebevisa de här brotten, kan det finnas anledning att överväga en skärpning. Detär en hänvisning härtill som utskottet avser, när utskottet skriver som vi hargjort att utskottet förutsätter att Kungl. Maj:t vidtar erforderliga åtgärder.Det kan nämligen innebära, som jag sade, ett initiativ till en höjd straffskalaoch därmed en förlängd preskriptionstid. är emellertid straffskärpning, som väl är, inte denenda vägen för att komma fram till en bättre ordning här. Jag tror att manskall gå in för bättre bevakning än den som förekommer. Vi vet i alla fall iviss utsträckning var vi har de här sällsynta fåglarna, och det är klart kan med en bredare upplysning också göra klart för folk att så här bör maninte få göra, inte göra denna skadegörelse på vår natur. Jag tror framför allt att man kunde upplysa den storadetektiven i landet, allmänheten, om det här, framför allt kanske upplysa iskolklasserna om vikten av att ta till vara de värden vi har i naturen. Jagtror nämligen att ungdomen i stort sett begriper vad dessa värden betyder ochhar avsky för de här "jägarna". Det råder, tror jag, en allmänreaktion mot och avsky för den vandalisering av våra naturtillgångar som ensådan utrotning av sällsynta fågelarter utgör. Det bör väl borga för att vialltmer skall kunna förebygga att det sker alltför stor skadegörelse på det härområdet. Jag ber att få yrka bifall till vad utskottet har skrivit. Överläggningenvar härmed slutad. Propositioner gavs på bifall till dels utskottetshemställan, dels revervationen av och , och förklaradesden förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan votering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Den som vill att kammaren bifaller jordbruksutskottetshemställan i betänkandetnr 60 punkten 1 röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifalUt reservationen av och herr Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kamraarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen.Då begärde rösträkning verkställdes votering medomröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat: Kammaren biföll vad utskottet i dessa punkter hemställt. § 18 Inrättande av en fond för ersättning av skador vidkollision mellan motorfordon och renar Föredrogs jordbruksutskottetsbetänkande nr 61 i anledning av motion om inrättande av en fond för ersättningav skador vid kollision mellan motorfordon och renar. Inrättande av en fond för ersättning av skador vidkollision mellan motorfordon och renar FruHANSSON (s): har i sitt betänkande1972:61 behandlat motionen 1251 av mig och mina medmotionärer om inrättande aven fond för att ersätta skador som uppstår vid kollision mellan motorfordon ochrenar. Utskottet är enigt om ett avslag på motionen. Själv tänkerjag här inte framställa något yrkande, men jag vill gärna förklara syftet medmotionen, eftersom jag tycker att utskottet litet för lättvindigt har gåttförbi detta. Utskottet motiverar avslagsyrkandet med att det redanfinns ekonomiskt skydd genom försäkringar. Jag vet att det finns det, mendetta betyder inte att försäkringstagaren hålls skadeslös, och det var just detsora var syftet med vår motion. Man pekar i utskottets betänkande på att när det gällerersättning för skadad eller dödad ren gäller bilistens trafikförsäkring ivanlig ordning. Visst gör den det om man vill använda sig av den. Men stårman t. ex. i bonusklass 7, tror jag att man tänker sig för både en och tvågånger innan man låter försäkringsbolaget betala en ren som i regel kostarmellan 200 och , beroende på vilken sorts ren det gäller; är det enung vaja kan ersättningen också överstiga . Begagnar man sig då avtrafikförsäkringen, åker man ner två bonusklasser och det tar sedan sex är innanman kommer upp till bonusklass 7 igen. Är man dessutom under har man påtrafikförsäkringen även en självrisk på . Vad beträffar skador på den egna bilen påpekar utskottetatt det finns bl. a. vagnskadegaranti och vagnskadeförsäkring. Där har manemellertid en kostnad genom självrisken, som - beroende på hur man själv villha det varierar mellan ca och I . I de allra flesta falltror jag inte att en bilägare raed exempelvis en bil som är mer än fem årgammal har någon vagnskadeförsäkring den försäkring som vi kallarhelförsäkring ställer sig nämligen ganska dyrbar. Jag ifrågasätter om det ärrättvist att de som bor och färdas i renbetesland skall behöva ha envagnskadeförsäkring i stort sett enbart på grund av risken att köra på renar,speciellt som på grund av självrisken inte hela kostnaden för skadan täcks. Vi har i vår motion inte tagit upp något alternativ tillden fond som vi föreslagit, varför det kan finnas anledning för oss att längrefram återkomma med motioner i denna fråga, eftersom det nuvarande Inrättande av en fond för ersättning av skador vidkollision mellan motorfordon och renar förhållandetabsolut inte är tillfredsställande. Jag kan hänvisa till Piteå-Tidningen, därArvidsjaurs koraraun går till attack raot den trafikfara som renar utgör.Kommunstyrelsen skriver och begär att skall försöka finna vägarför att få detta problem belyst och få det ur världen. Man menar att man saknarstöd av allmän lag, kommunallag och lokala ordningsföreskrifter för att kunnavidta några som helst åtgärder mot denna trafikfara. Bakgrunden till attkommunen nu har engagerat sig i renfrågorna, och speciellt då i de problem somuppträder utefter vägarna, bottnar i att allmänheten mer än tidigarereagerar mot den rikliga förekomsten av renar på vägarna, vilken bara ökar årefter år och som har varit särskilt besvärlig. Kommunstyrelsen anför vidare att det allmänna omdöraetbland ortsbefolkningen har gjort att man nu gått in raed en skrivelse tilllänsstyrelsen, vari man också påvisar att rättsläget är sådant,att skuldbördan helt läggs på bilisterna när olyckor av det här slagetinträffar. Man måste förstå allmänhetens indignation, därför att det ärbesvärligt att färdas i de områden där det finns renar. Man fär ständigt varapå vakt, ständigt vara uppmärksam, ständigt sitta på spänn om en ren skulledyka upp framför bilen. Om man dessutom skall betungas med kostnaden dels förrenen, dels för skada på bUen, förefaller detta vara orättvist. Vi har i vår motion inte kunnat precisera hur denföreslagna fonden utan företagen utredning skulle se ut, och vi föreslog därföratt Kungl. Maj:t skulle få i uppdrag att undersöka hur man skulle kunna byggaupp en fond. Jag skulle vilja fråga utskottets talesman om utskottet anser attnuvarande förhållanden är tillfredsställande, eftersom man inte kunnattillmötesgå denna lilla begäran i vår motion. Maj:t borde kunna fåundersöka, om det finns andra framkomliga vägar för att få en rättvisarebedömning av skadeersättning i samband med kollision raed renar. I detta anförande, under vilket fru andre vice talmannenövertog ledningen av kammarens förhandlingar, instämde herrar , Hälloch (samtUga s). HerrHANSSON i Skegrie (c): tyckte att utskottet behandlatdenna motion alldeles för knapphändigt. Denna fråga och andra liknande frågorhar varit föremål för prövning i . År1969 behandlades denna sak i kunglig proposition till . I denna avvisade Kungl. Maj:t att man skulle användastatspengar till detta ändamål. tillbakavisade man samma sak isamband med att rennäringslagen behandlades. yrkanden i denna och liknande frågor haravstyrkts av jordbruksutskottet, och det fanns alltså ingen anledning att nugöra denna fråga större än den varit tidigare. Det är riktigt som att ett enigt utskott står bakom detta betänkande, och vi hänvisar tilldet försäkringsskydd som alla har möjligheter att skaffa sig och som man ocksåskall ha på sin bil. I utskottet stöder vi oss på alla remissinstanser.Samtliga har nämligen här avstyrkt med undantag för Även de bidrag som tidigare utgått från älgskadefondenför liknande ändamål kommer att upphöra. Det skulle då vara felaktigt attmed statsmedel bygga upp en ny fond för liknande skadefall. När här säger att det är orättvist mot derasom kör bil i renbetesland, eftersom de där utsätts för denna speciella fara,kan jag som motargument till detta säga, att Uknande faror finns på andra hålli landet. Den bygd jag kommer från visar upp motsvarande risker för kollisionmed rådjur. Dessa är där ganska vanliga på vägarna. Vi skulle kunna begära enrådjursfond. Denna fråga kan och bör lämpligen lösas via försäkringsföretagen.I den mån dessa yttrat sig i frågan har de också föreslagit detta. Jag ber attfå yrka bifall till utskottets hemställan. Finansiering av ett koksverk i Överläggningen var härmed slutad. § 19 Föredrogs näringsutskottets betänkande nr 53 ianledning av propositionen 1972:118 raed förslag till lag om ändring i lagen(1955:183) om bankrörelse, m. ra., jämte motion. Utskottets hemställan bifölls. § 20 Finansiering av ett koksverk i Föredrogs näringsutskottets betänkande nr 55 i anledningav propositionen 1972:117 angående finansiering av ett koksverk i jämtemotioner. HerrLÖVENBORG (vpk): I motionen 1770 av undertecknad och fruMarklund har vi aktualiserat ett par frågor i anknytning till propositionen117, som innebär klarsignal för byggande av ett koksverk i anslutning tiU NJA. Jag vill först uttala min tillfredsställelse över detväsentligaste, nämligen att alla betänkligheter inom regeringen ochStatsföretag nu tycks vara övervunna och att projektet har full välsignelsei alla ansvariga instanser. Det finns all anledning att känna glädje överdetta, eftersom det handlar om en investering som tryggar NJA:s framtid ochökar räntabiliteten. Det sistnämnda är, såvitt jag förstår, odiskutabelt. Enhgtberäkningarna kommer investeringen på totalt att betalasig . Koksen är en viktig vara vid järnframställningen och tarca av framställningskostnaderna. Problemet för järnverkhar bl. a. varit de stora prisfluktuationerna. I propositionen framhålles detockså att priset bara har varierat mellan och400 kronor per ton. Överraskningar av den typen kommer man måhända att slippai fortsättningen. Dessutom klargörs i propositionen att koksmarknaden är Finansiering av ett koksverk i enständigt krympande sektor och att man pä sikt kan komma att få bekymmer medanskaffningen. I en annan motion i detta ärende, 1769 av m.fl., uttrycks en viss förvåning över att man inte tog med koksverket när manredan 1971 anmälde det s. k. Investeringsprogram 70. Den förvåningen kan jagmåhända dela. Den investering som , förmodar jag, kommer attgodkänna borde ha skett , men det är ju så när det gäller dettaföretag att satsningarna har kommit droppvis och efter lång tvekan. Detta har gällt i det förflutna och in ,vilket också bekräftades av industriminister när hanunder en riksdagsdebatt framhöll, att NJA visserligen har fått förlusternatäckta men inte tillräckligt med investeringsmedel för att kunna bygga upp enverksamhet som skulle ge överskott i tillräckUg omfattning för investeringaroch för att kunna bygga upp nödvändiga reserver. Man får nu hoppas att är förbi och att raan ifortsättningen ämnar satsa stort och djärvt för att ytterUgare bygga ut NJA.Det är en avgörande sysselsättningsfaktor sora kan få ännu större betydelse iframtiden. I den folkpartimotion som behandlats i detta sammanhangframhålles att det är angeläget att får kännedom om hur man påansvarigt häll bedömer den samlade effekten av posirivt och negativt verkandefaktorer av NJA:s placering i . Utan att gå in på bevekelsegrunderna till förslaget om ensådan utredning vill jag säga, att sett i sitt totala samhällsekonomiskasammanhang har NJA en oskattbar betydelse. Pä plussidan måste sättas inte baradet rent företagsekonomiska resultatet, utan också allt vad NJA har betytt förNorrbotten och för hela samhället. Det blir inga små summor, och det måste medi bilden. I motionen 1770 fäster och jag uppmärksamheten på demöjligheter som finns att ytterligare förädla stenkolstjäran, biprodukten vidkoksframställning. Man kan göra en lång rad olika produkter som i sin tur äranvändbara som råvaror inom färgämnes-, läkemedels- och sprängämnesindustrin.Vid de stora kontinentala koksverken finns exempel på sådan långtgåendeförädling. Eftersom vi är för vidareförädling så långt detta är rimligt har vivelat peka på de möjligheter som skulle kunna yppa sig för förädling utöver deplaner som här har redovisats. Vi har också haft kontakt med expertis som harbekräftat de möjligheter som finns i detta sammanhang. I utskottets skrivning, som är välvillig, anses detemellertid att kvantiteten stenkolstjära är för liten och att priserna förnärvarande inte ger underlag för lönsam produktion av finkemikalier. Jag harockså fått uppgifter från annat håll, där man inte är helt övertygad om detta,men jag skall inte polemisera eftersom utskottet säger att det utgår ifrån attNJA , om man finner att förutsättningarna har ändrats, tar upp fråganom en sådan produktion till övervägande. Med det låter vi oss också nöja tills vidare. Den andra frågan som vi tar upp i vår motion handlar ommiljöaspekten, och där talar jag som luleäbo av egna erfarenheter när jag sägeratt man mycket noga måste bevaka den frågan. utskottetsskrivning att omfattande miljövårdsåtgärder planeras och att långtgående viUkorhar uppsatts av när det gäller utsläpp av olika slag. Det låter ju ganska betryggande och jag hoppas att deåtgärder som kommer i fråga är lika effektiva sora det låter. Trots denpositiva inställning sora jag givetvis har när det gäller NJA kan jag inteunderlåta att säga att erfarenheterna när det gäller den detaljen inte är heltbra. Stora delar av har på ett allvarligt sätt smutsatsner. Vattenföroreningarna är betydande, och klart står att verkets ledningtidigare inte har gjort vad som varit möjligt för att eliminera dessaolägenheter. befarar många att det nya koksverket blir en nyföroreningskälla, men jag vill också ta fasta på de försäkringar som finnsinbyggda i utskottsbetänkandet trots att man också skulle kunna visa på erfarenheterav alltför långtgående generositet från sida vid vissaföretagsutbyggnader. Men är det så att försäkringarna om effektiv rening ickevisar sig hålla måttet kommer vi givetvis att åter på ett eller annat sättaktualisera frågan i . skulle jag vilja säga att beslutet ora byggandetav ett koksverk är en stor och konstruktiv sak, raen lika klart är också attnya och betydande insatser även fortsättningsvis måste göras. är en basindustri nära förbunden raedutvecklingen i . har man börjat en legotillverkning som har lagtsut på några platser. Den spridningseffekten måste intensifieras. Realistisktär i sammanhanget att resa frågan ora en norrbottnisk verkstadsindustri avstort format, knuten till NJA. tillverkar man fartygsprofiler och det gårbra. Frågan om att ta steget fullt ut till etablerandet av ett statligtskeppsvarv är en tanke som man inte utan vidare bör vifta bort. NärInvesteringsplan 70 är klar måste man gå vidare på manufaktureringens väg, tydäri ligger framtiden för NJA och betydande dellösningar för . Vi gör inte anspråk på att sitta inne med den färdigaplanen för hur och efter vilka linjer utbyggnaden skall ske - det ärexpertisens sak men att man i och med koksverket och Investeringsplan 70 intekan sätta punkt måste stå fullt klart. En stark vidareutveckling av högförädladproduktion måste ställas i förgrunden och varje sådan satsning kommer att fästöd från vårt parti.