prot · FV09103 · 1972-12-31 00:00:00 — Förhandhngarna leddes tih en början av herr förste vicetalmannen. § 1 Justerades protokoUet för den 18 innevarande månad. § 2Upplästes följande till kammaren inkomna ansökan: För fullgörandet av uppdrag somdelegat vid höstsession anhåller jag härmed om ledighetfrån kammarens arbete frän och med till sessionens slut. Kammaren biföll denna ansökan. Ang. mottagandet i av asiatiska flyktingar frånUganda mottagandet i av asiatiska flyktingar från Herr statsministern erhöllordet för att besvara () i kammarens protokoll för den 19oktober intagna fråga, nr 260, och anförde: har frågat mig om minaöverläggningar i och löftet till brittiske regeringschefen om attSverige skall ta emot asiatiska flyktingar frän innebär att rekryteringav statslösa flyktingar direkt frän genom svenska myndigheter ej kommeratt ske. Som bekant har regeringen av humanitära skäl erbjudit200-300 personer av asiatiskt ursprung, som utvisats frän , att bosätta sigi . En uttagningsdelegation kommer därför att sändas till Storbritanniensä snart som tillräckligt mänga personer, som är intresserade att komma hit,anmält sig. Någon uttagning direkt frän förutses inte komma attske. Genom skilda kanaler - bl. a. FN:s flyktingkommissårie följer emellertidregeringen med stor uppmärksamhet den fortsatta utveckhngen. Hert WIRMARK (fp): Jag ber att fätacka statsministern för svaret. Bakom frågan ligger oro över rapporterna attSverige enbart skulle inrikta sig på att ta hand om asiater som kommit tillEngland och av vilka Ang. mottagandet i av asiatiska flyktingar fränUganda de flestaär brittiska medborgare. bekräftar statsministern att den grupp, som hanlovat att vi skall ta emot, skall rekryteras via . Vari ligger detrimliga i det ställningstagandet? Hur vet man att de asiater som tillåtitskomma in i inte föredrar att stanna där? Och är det inte olyckligt attvi ger intryck av att i första hand vilja avlasta och inte riktar våraåtgärder direkt till den grupp som är i den svåraste situationen, de statslösa? har ju sagt att man kan inte ta emot denstatslösa gruppen, när familjeförsörjaren avsvurit sig brittiskt medborgarskapoch ansökt om ugandiskt men inte fått det eller fått det taget ifrån sig. Bordeinte rent humanitära skäl säga oss att vi främst skall hjälpa dem som tillhörden här gruppen, de som har svårt att få garantier, som hotas av övergrepp ochförföljelser och av att hamna i koncentrationsläger, om de inte lämnat Ugandaden , när Amins tidsfrist går ut? Enligt flyktingkommissariatet rördet sig om minst 10 000 - ugandiska myndigheter uppger 16 000 personer i denkategorin. FN:s flyktingkommissarie har också i ett telegram av den19 oktober pä uppmaning av FN:s generalsekreterare vädjat till ett antalländer, inklusive , om omedelbar hjälp för de statslösa. harlovat ta emot 2 000, 2 000 i transit, ett liknande antal,200; och både och har redan personer på platsen somsysslar med detta. Det rimliga vore att även vi rekryterar flyktingar direkti . Via ambassaden i borde det vara möjligt att organisera ettteam som snabbt skulle kunna vara på platsen. Kanske skulle det totala antalet flyktingar vi får ta emotbli större. Men, herr statsminister kan inte ta emot flera än demstatsministern lovade ? Vi brukar ju varje är ta emot ca 1 000 av de mestsvårplacerade flyktingarna. Kan vi inte använda en större del av det härutrymmet just för asiaterna i ? Historiskt, om man kan säga så, förhäller detsig pä det sättet att var ett av de första länder som erbjöd sig attdelta i en internationell aktion för att hjälpa dessa människor. Då var detsjälvklart att det skulle gälla dem som utvisats till . Det fanns ingaandra som var aktuella. Det totala antalet asiater som direkt harerkänt ansvar för rör sig om 31000-32 000, Av dem kommer åtskilliga tusen,framför allt bland de äldre, att föredra att fara till , ochBangladesh. är det 20 000 asiater som har anlänt tillStorbritannien, och de flesta finns i 13 mottagningsläger. Där undersökermyndigheterna deras intresse av att komma till . Det är konkret för attuppfylla vårt löfte till den engelska regeringen. Antalet statslösa, eller rättare sagt personer med ickebestämda medborgarskap - det råder nämligen stor tvekan huruvida inte en stordel av dessa egentligen är brittiska medborgare enligt engelsk lag beräknasnu till ungefär 9 000. anser en stor del av dem vara Från engelsk sida har man uttryckt tveksamhet eller annan åsikt påden punkten. En rad länder erbjuder sig att ta emot flyktingar eller utvisadeasiater, temporärt eller för permanent bosättning, bland dem . Enligt deuppgifter vi har förefaller det som om samtliga utvisade asiater ärtillförsäkrade någon form av omhändertagande utanför , när respittidengår ut, dvs. Mot den bakgrunden har vi bedömt en aktiondirekt i , som vi har mycket begränsade resurser att utföra, som mindreangelägen. som dessa statslösa asiater - ellerasiater som inte har något ännu definitivt bestämt medborgarskap lämnarUganda faller de under FN:s flyktingkommissaries mandat. är självfalletberett att, i avvaktan pä en lösning av dessa personers problem inom ramen fören internationell aktion, generöst ge ekonomiskt stöd till flyktingkommissariensverksamhet för dem, dvs. vi häller nära kontakt med Förenta nationernasrepresentant i den här frågan. Ang. mottagandet i av asiatiska flyktingar frånUganda Hert WIRMARK (fp): Statsministern säger att regeringen har gjort denbedömningen att en direkt aktion i inte är påkallad . Jag vill baraerinra om att tydligen skiljer sig bedömningarna här. Vi har nämligen fått envädjan från flyktingkommissarien att vi just skulle ta emot flyktingar ur denhär gruppen, och vi kan inte vara säkra på att det blir flyktingar ur den härgruppen, om vi rekryterar flyktingar enbart i . Det är därför jag harhävdat att skulle inrikta sina åtgärder på att hjälpa den mestbetryckta gruppen de statslösa undan det fruktansvärda som håller pä attske nere i . Hur blir det vidare om vi, som statsministerns svar tyderpä, nu enbart inriktar oss pä flyktingar som har kommit till ? Om detvisar sig att värt erbjudande blir ett slag i luften och att dessa flyktingarföredrar att stanna i , där de kanske har släkt och vänner, ärdet då inte bättre att även rikta sig direkt till de statslösa i ?Visserligen skulle väl regeringen då fä ta risken av att det sammanlagdaantalet kunde överstiga de 200 å 300 som löftet till gällde, men är deten nackdel? Bör inte i detta läge, med hot och förföljelse hängandeöver de oskyldiga i , höra till de länder som svarar positivt påflyktingkommissariens anmodan? Då tycker jag att vi skulle få rätt perspektiv ivår hjälpaktion och att vi skulle rikta oss till dem som har det störstabehovet. Kanske menar statsministern, om jaggör en välvillig tolkning, att man får ta ställning tiU detta senare, men om vinu kunde göra en direktaktion, skulle vi bidra till att ett mindre antalpersoner blir placerade i flyktingläger, där chanserna till anpassning minskar.Vi vet att en lägervistelse inte är någon lösning den kan i stället innebäraen fördubblad tragedi. Jag tror att man skall vara försiktig medatt gradera det betryck som har drabbat de människor det gäller. Om vidgad representation i den s. k. fiyktingberedningen land somde har betraktat som sitt hemland. En del har tagits direkt till ,eftersom de aldrig sökt ugandiskt medborgarskap och därför har kvar sittbrittiska medborgarskap. Andra har sökt ugandiskt medborgarskap men har intefått det och anses därmed vara statslösa, men detta är ännu oklart. Det äralltså hela gruppen som lever i ett betryckt läge. Det är heller inte sä att bara den ena gruppen hamnar iflyktingläger men inte den andra. Av dem som har kommit till Storbritanniensitter mer än hälften i läger, och det är där som de kan fä del av detsvenska erbjudandet att komma hit. Jag kunde mera förstå , om det fanns klarabevis för att de s. k. statslösa asiaterna inte hade någonstans att ta vägen,men enligt de uppgifter vi fått har de erhållit möjlighet till en fristadantingen genom s. k. transit eller genom permanent bosättning.Flyktingkommissarien har ställt tre önskemål. Det gällde för det förstapermanent bosättning, och pä denna punkt hjälper vi till genom att ta emot200-300 personer. Det gällde för det andra s. k transit, och beträffande dettaviU jag säga att flyktingläger är sådant som vi inte brukar arbeta med. Detgällde för det tredje direkta ekonomiska bidrag, och detta överväger visjälvfallet. Vi fortsätter också att hålla kontakt med flyktingkommissarien. Men skillnaden mellan oss är väl närmast den att vi iregeringen har givit ett bestämt löfte, som vi nu försöker uppfylla. Vi ärdessutom beredda att hjälpa flyktingkommissarien när vi fär mera precisa önskemål.Däremot tror jag inte att det är klokt att, som antyder, nu skickaner någon svensk delegation till för att försöka rekrytera asiatiskaflyktingar. Den skulle fä en svår uppgift, som inte skulle gagna saken.och detär tveksamt om den skulle lyckas. Vi skall i StäUet lösa den uppgift som vi harpåtagit oss, och sedan skall vi hålla nära kontakt med de kompetenta internationellaorganen, i detta fall FN:s flyktingkommissårie, för att se på vad sätt vi kanhjälpa till ytterligare i fortsättningen när det gäller denna självfalletförföljda och förtryckta folkgrupp. Överläggningen var härmed slutad. §4 Om vidgad representation i den s. k. flyktingberedningen Herr utrikesministern erhöll ordet för att besvaraherr Wirmarks (fp) i kammarens protokoll för intagna fråga, nr261, och anförde: har frågat mig om jag anser attdet ökade stödet till befrielserörelser och de politiska bedömningar som måstegöras i samband därmed gör det önskvärt att beredningen för studiestöd ochhumanitärt bistånd till afrikanska flyktingar och nationella befrielserörelser- den s. k. flyktingberedningen - utvidgas till att även inkluderaparlamentarisk representation. har vid ett flertal tillfällen avvisatmotionsyrkanden om parlamentarisk representation i flyktingberedningen. Senastskedde detta genom bifall till utrikesutskottets betänkande nr 6 är 1972. Flyktingberedningen är ett rådgivande organ med uppgiftatt ge Kungl. Maj:t och SIDA underlag för beslut om stöd till befolkningen ochbefrielserörelserna i södra . Parlamentariskt inflytande över omfattningen ochinriktningen av stödet till befrielserörelser utövas på sedvanligt sätt avriksdagen vid behandlingen av biständsanslagen. Vid beredningar av beslut ienskilda fall har genom de parlamentariska representanterna i SlDA;sstyrelse full insyn. har i sin fråga inte anfört någonomständighet som inte förelåg när fattade sitt beslut. Jag finnerdärför ingen anledning till annan bedömning än den redan givituttryck åt. Om vidgad representation i den s. k. flyktingberedningen HerrWIRMARK (fp): Jag ber att få tacka utrikesministern för svaret, även omdet i sak var negativt. För min del vill jag slå fast att flyktingberedningensarbete i och med att hjälpen till olika motståndsrörelser kraftigt ökar blirallt viktigare och att det därför är angeläget att även parlamentariskarepresentanter ingår i den. Vi vet att beredningen måste göra ofta mycketkänsliga och svåra politiska bedömningar, kanske baserade pä muntliga rapportereller annat svårbedömbart material. Vi vet också att här föreligger olika bedömningarav olika situationer. Det har ju framgått av debatterna i kammaren. Jag vill peka på att vi frän mittenpartierna t. ex.ifrågasatt bedömningen vad gäller Ängola, där flyktingberedningen och svenskaregeringen gjort det, som vi tycker, uppseendeväckande ställningstagandet bara skall hjälpa en av befrielserörelserna, nämligen MPLA, och inte FNLA,trots att OAU godtar båda och hjälper båda. De senaste nyheterna omförhandlingskontakter mellan de här båda organisationerna pekar också på attåtminstone de erkänner varandras existens och betydelse. Vi har också, för att ta ett annat exempel, frän vårt hållvelat öka hjälpen till befrielserörelserna i södra , även omorganisationerna där inte kan peka pä militära framgångar, och vi harkritiserat att en sådan ökning inte ägt rum. Jag antar att utrikesministern delar min uppfattning attdet här är ett känsligt område med mänga och delikata bedömningar. Vore detinte då en fördel att involvera även oppositionspartierna i den här bedömingen,att skapa möjligheter till ett samråd pä ett tidigt stadium? Vad är det för felpä tanken att olika partier här blir representerade? Egentligen tycker jag detär oroande att utrikesministern och regeringen inte vill acceptera ett säsjälvklart förslag. Fördelarna är ju många. Risken för ensidiga politiskabedömningar blir mindre. Olika partier får tidig information och tillfälle tillinflytande på ett förberedande stadium, och uppslutningen kring de fattadebesluten kan bli större. Jag antar att utrikesministern delar min bedömning att deti dag med ökningen av u-hjälpen är mycket viktigt att vi tar till varamöjligheterna att skapa största möjliga samråd och enighet. Att tillgodoseförslaget om pariamentarisk representation i flyktingberedningen skulle varaatt ta ett steg i den riktningen. Om vidgad representation i den s. k. flyktingberedningen anför två skäl för parlamentariskrepresentation i flyktingberedningen. Det ena skälet är att bidragen till befrielserörelsernaökar successivt, och därmed blir besluten viktigare. Detta var känt närriksdagen behandlade frågan i samband med ett motionsyrkande frän mittenpartierna.Det är alltså inte ett nytt skäl som anför till att vi i höstskulle komma fram till en annan bedömning än då. andra skäl är att det är värdefullt attförankra besluten i vår biståndspolitik sä brett som möjligt, och jag kan i ochför sig hålla med om att det är en fördel ju bredare uppslutningvi har kring vår u-hjälp. Men jag tror att litet grand skjuter in sigpå fel instrument. Kom ihåg vad flyktingberedningens syfte är! Det är atttillföra Kungl. Maj:t men kanske framför allt SIDA jag vill erinra om attordförande och vice ordförande i flyktingberedningen är generaldirektören iSIDA respektive SIDA:s näst högsta tjänsteman expertkunskap om de olikabefrielserörelsernas ställning och verksamhet. Det är självklart att detpolitiska avgörandet inte tillkommer flyktingberedningen. Flyktingberedningenlämnar underlag för att underlätta de politiska ställningstagandena men övertarinte dessa. Som jag sade i mitt svar är representerad iSIDA:s styrelse, där dessa frågor diskuteras och där den politiska bedömningenkan göras. Men kom ihåg att det fattas icke något beslut av Kungl. Maj:t närdet gäller bidrag till befrielserörelserna utan att dessa beslut grundar sig päframställningar just frän SIDA. är det riktigt som säger att vi har olikabedömningar, och det är väl ofrånkomligt att sädana situationer uppstår. Menjag tror inte att dessa skulle avlägsnas genom parlamentarikerrepresentation iflyktingberedningen. De finns alltså kvar trots att parlamentarikerna harmöjlighet att delta i ärendenas handläggning i SIDA. Dessutom kommer frågornadirekt upp till behandling i , till utförlig diskussion iutrikesutskottet och därefter till debatt och beslut i kammaren. Jag vill därför, herr talman, avslutningsvis säga, att välär jag angelägen om att vi skall nä en bred samling kring vår biståndspolitik.Ätt inflytande i denna speciella fråga pä någon punkt skulle varaåsidosatt vill jag dock bestämt protestera emot. HertWIRMARK (fp): Utrikesministern har två gånger anfört att det inteföreligger någon ny omständighet sedan fattade sitt beslut. Jagställde faktiskt min fråga till utrikesministern i förhoppningen att han skullegöra en egen bedömning som visserligen tar hänsyn till vad hardiskuterat och själv väga argumenten för och emot. De skäl som har anförts mot förslaget är sannerligen intestarka. Vi har inte hävdat att är aktivt diskriminerad, men vi harhävdat att inflytande kunde ökas pä ett mycket känsligt bedömningsområde,när det gäller befrielserörelserna, och det mäste väl utrikesministern instämmai att om man pä ett förberedande stadium tillät parlamentari- ker ocksåfrån oppositionspartierna att komma in, skulle man säkerställa ett bredaresamråd och man skulle kunna få en mycket nyttig dialog. När ärendena kommer upp i är det i ett långtframskridet stadium och dä är det inte lätt att vidtaga stora ändringar. Jag hoppas därför att utrikesministern vid närmarebedömning skall säga sig att det ändå finns starka skäl som talar för att deförträffliga representanter som sitter i flyktingberedningen skulle kunnautökas med parlamentariker från den här församhngen. Det skulle vara intressantatt höra något sakargument som talar mot detta, herr utrikesminister. Vad ärdet egentligen för nackdel med den utvidgning vi föreslagit? Ang. utbildningspremien vid under-officersutbildning Överläggningen var härmed slutad. § 5 Ang. utbildningspremien vid underofficersutbildning Herr försvarsministern ordet för att i ett sammanhang besvara dels hert () i kammarensprotokoll för intagna fråga, nr 239, dels () ikammarens protokoll för intagna fråga, nr 264, och anförde; har frågat om jag anser detrimligt att förkortningen av utbildningstiden för värnpliktigt plutonsbefälskall medföra en sä stor sänkning av utbildningspremien som från 2 025 kronortill . har frågat om jag är beredd att medverkatill att de värnpliktiga som undergår underofficersutbildning och tillhör1972/utbildningsgrupp erhåller den utlovade utbildningspremien på 2 025kronor. Jagbesvarar frågorna i ett sammanhang. Värnpliktig som uttagits till befattning för plutonsbefäl(enligt tidigare tjänsteställning underofficer) och som med godkända vitsordgenomgått denna utbildning erhåller i utbildningspremie för varjedag av utbildningstiden efter 300 dagars tjänstgöring, sammanlagt dock högst . Vid 15 månaders () utbildning förplutonsbefäls-varnpliktiga blev således summan för utbildningspremien 2 025kronor. 1 den försöksverksamhet med avkortad utbildningstid för värnpliktiga,som för huvuddelen av de plutonsbefälsuttagna värnpliktiga vid armén innebär enavkortning av utbildningstiden , gäller alltjämt sammaberäkningsgrunder vid fastställande av utbildningspremien. Således ges ävenfortsättningsvis kompensation för den i förhällande till andra värnpliktigalängre tjänstgöringstiden, men med ett lägre belopp i konsekvens medavkortningen . Plutonsbefälsuttagna värnpliktiga vid armén harför övrigt fått den kraftigaste avkortningen av utbildningstiden i jämförelsemed andra värnpliktskategorier. Frågan om förmänssystemet för värnpliktiga prövas nu avutredningen rörande systemet för förmåner åt värnpliktiga m. fl. Mina överväganden på grund avförslaget kommer givetvis också att innefatta innevarande åldersklass. 6 protokoU 1972. Om förbud mot cykeltolkning vid militära förband HerrERNULF (fp); Jag får tacka försvarsministern för hans svar pä minfråga. Svaret avser också en liknande fråga frän . Eftersom herrÅngström på grund av sjukdom är förhindrad att närvara har jag lovat attta emot svaret också för hans räkning. Frågan gäller alltså den sänkta utbildningspremien till devärnpliktiga som utbildas till plutonsbefäl, dvs. vad som förr kalladesvärnpliktiga underofficerare. Det är kanske inte så underligt om dessavärnpliktiga har blivit mycket besvikna över beskedet att utbildningspremiensänkts från till . Visserligen harutbildningstiden, som försvarsministern påpekar, förkortats frän 15 månadertill 12 månader, men utbildningsmålet är detsamma, och detta måste medföra enforcerad utbildning och även i övrigt ökade krav pä dem som deltar iutbildningen. Många av de värnpliktiga har också räknat med premien om i sina ekonomiska kalkyler för att t. ex. finansiera kommandestudier, betala skulder etc. Det är självfallet av vikt för vårt försvar att de somdeltar i det har en positiv inställning till försvarsmakten och till denutbildning som de fär under sin värnpliktstjänstgöring. Detta gäller inte minstdet värnpliktiga befälet, som ju har mycket betydelsefulla uppgifter i vårkrigs- och beredskapsorganisation. I det sammanhanget är naturligtvisutbildningspremien av stor betydelse. Vad som har skett kan medföra och harför resten på många håll redan medfört mycket negativa psykologiska reaktionerfrän de värnpliktiga som det gäller. Jag hoppas att försvarsministern vid den bebådadeprövningen av förmånssystemet för värnpliktiga skall kunna komma till enpositiv lösning av det problem som min fråga avser. Jag tror att det skullevara väl använda pengar att låta utbildningspremien utgå med trotsförkortningen av utbildningstiden. 1 vae fall är en så stor sänkning av premiensom frän ca till ca enligt min mening inte rimlig. Denkommer att försämra utbildningsklimatet, och det har vi egentligen inte rådmed. Överläggningen var härmed slutad. §6 Om förbud mot cykeltolkning vid militära förband Herr försvarsministern erhöll ordet för attbesvara i (vpk) i kammarens protokoll för den 18oktober intagna fråga, nr 256, och anförde: i har frågat migom jag efter upprepningen av olyckor i samband med cykeltolkninganser tiden mogen för förbud mot denna form av militär transport. Den moderna taktiken kräver stor rörlighet av förbanden.Tolkning efter motorfordon är ett av medlen att åstadkomma denna rörlighet vidvåra fältförband. Cykeltolkning är dessutom kraftbesparande jämfört medcykelmarsch. Åtgärder för att begränsa antalet längre förflyttningarmed cykeltolkning har vidtagits. Särskilda hjultraktordragnapersonaltransportkärror har anskaffats. Denna anskaffning fortsätter och kommerefter hand att minska behovet av cykeltolkning. Inom ett operationsområde kommer emellertid cykeltolkningalltjämt att förekomma. Utbildning i cykeltolkning mäste därför bedrivas medhänsyn till att detta förflyttningssätt inom överskådlig framtid är aktuelltunder krigsförhällanden. Inom krigsmakten ägnar man cykeltolkningen och dess riskerstor uppmärksamhet. Detaljerade säkerhetsbestämmelser är utfärdade för attnedbringa olycksriskerna till ett minimum. Mot bakgrund av vad jag nu har sagt avser jag inte attvidta några åtgärder för att förbjuda den militära tolkningen eftermotorfordon. Om förbud mot cykeltolkning vid militära förband HertMAGNUSSON i (vpk): Jag ber att få tacka försvarsministern försvaret pä min enkla fråga. I en interpellationsdebatt vid vårriksdagen diskuteradescykeltolkning, och den aktuella händelsen i bakgrunden var då en militärtransport genom cykeltolkning från Marma till Landafors, en sträcka pä 10 mil.De värnpliktiga hade protesterat kraftigt. De ansåg att sådana transporter varförenade med stora risker, och den här skulle ju också ske pä den livligttrafikerade E 4 och i vinterväglag. Endast en olycka inträffade, men devärnpliktiga led starkt av kylan och man mäste göra tätare raster än avsett föratt klara av transporten. Försvarsministern anförde i sitt interpellationssvar tillherr Lövenborg m, fl. att utbildning för cykeltolkning fortfarande mästebedrivas med hänsyn tUl att detta förflyttningssätt äraktuellt under krigsförhällanden - och han säger detsamma . Statsrådet anförde också att den genomsnittligaolyckssiffran var 14,4 per är, vilket tydligen inte ansågs speciellt högt.Emellertid hade han den uppfattningen att man borde göra förberedelser för atthelt frångå denna form av transport. I det fallet tycks statsrådet alltså haändrat sin ståndpunkt från förra gängen. 1 ljuset av vad som hände i är, däfyra personer skadades svårt vid en cykeltolkning i , tycker jag att detytterligare har understrukits att det är nödvändigt att göra förberedelser föratt frångå den här formen av transport. Det har sagts att bara en dödsolycka inträffat undercykeltolkning. Det är uppenbart att redan detta är för mycket, men tydligt ärockså att risker föreligger för att mycket svära olyckor, även dödsolyckor,kommer att inträffa. En av de nu olycksdrabbade fick enhgt uppgifter itidningarna näsbenet knäckt och tänder utslagna, en annan skadade ett knä säatt det finns risk för framtida men. En fråga som tidigare rests inställer sig också nu: Kandet verkligen vara nödvändigt att under fredstid utföra militära transporter pädetta sätt och utsätta de värnpliktiga för allvarliga risker?