prot · FV09125 · 1972-12-31 00:00:00 — Mot denna bakgrundoch i enUghet med vietnamesiska önskemål beslöt regeringen att för omedelbarahumanitära insatser ta i anspråk medel som reserverats föråteruppbyggnadsinsatser. SIDA har påbörjat upphandhng av de av DRV begärdavarorna - sjukhusutmstning, mediciner, tyg, papper och kondenserad mjölk -liksom planering av leveranserna. Vidare har svenskt deltagande i uppförande avett barnsjukhus börjat förberedas. har vi också förberett oss för medverkan iuppbyggnaden av DRV efter krigets slut. inleddesplaneringen av en pappers- och massafabrik. I denna planering har svenska ochvietnamesiska experter samarbetat intimt i och i DRV. Första etappen avplaneringen är nu klar och ett definitivt beslut om förverkhgande av projektetbör kunna fattas under innevarande budgetår. Förberedelser har inletts förinsatser också inom andra sektorer. DRV är ett av programländerna i detbUaterala svenska utvecklingssamarbetet med . Vi räknar med att dettotala biståndet till DRV skall stiga så alt det om är uppe i 130miljoner kronor . Det svenska humanitära biståndet till har avnaturliga skäl varit av mindre omfattning. har anslagits närmare 16miljoner kronor. Icke fuUt har avsett bistånd till av ENLkontroUerade områden, vilket torde ha inneburit att hjälpinsatserna gjorts därbehovet varit störst. Huvuddelen av biståndet har utgjorts av mediciner ochmedicinsk utrustning. Humanitärt bistånd till och Cambodja började lämnasunder /72, dä 1,4 mifioner kronor anvisades för insatserhuvudsakhgen i de av befrielserörelserna behärskade områdena i dessa länder.För närvarande undersöker regeringen genom vilka kanaler en utökning av dettabistånd kan komma tUl stånd. Ett slut på kriget i och det övriga Indokinaskulle skapa fömtsättningar för en väsentligt mera aktiv svenskbiståndsverksamhet. Det omfattande programmet för humanitära insatser i DRVskuUe kunna genomföras betydligt snabbare och enklare om mineringen av hamnarnahävdes. Åtemppbyggnadsarbetet skulle inledas i enlighet med planerna ochsamarbetet med DRV skuUe kunna vidgas till nya sektorer. När det gäller kan antas att ett eventuelltvapenstillestånd inte ger upphov till en politisk lösning, dvs. atten enda regering bUdas för hela landet. Det innebär att biståndsgivningen underdetta första skede blir känslig och komplicerad. Jag delar att vårt humanitära bistånd även fortsättningsvis skall lämnas därbehovet är störst. Ett särskilt stort hjälpbehov torde föreligga i de delar avSydvietnam som härjats av bombningarna. Del är för tidigt att ta ställning till omfattningenoch kanaliseringen av ytterligare svenska biståndsinsatser i . Regeringenär emellertid beredd att inom biståndsanslagens ram ställa betydande resursertill förfogande när förutsättningarna klarnat för en hjälp somnår fram tUl dem som drabbats hårdast av kriget. Rehabilite-rmgen av människorsom mvalidiserats blir en viktig uppgift i ansträngningarna att läka krigetssår. Fröken har fäst uppmärksamheten på en särskilt drabbad grupp,nämligen de blinda. Regeringen kommer på alla möjliga och lämpUga sätt attstödja dessa rehabiliteringssträvanden i . Efterkrigsbiståndet till , och Cambodja kommeratt vara en internationell angelägenhet av första ordningen. Från svensk sidahar vi redan på ett tidigt stadium verkat för att få till stånd eninternationell planering av den mycket omfattande hjälpinsats som måste kommatill stånd. Vi står i nära kontakt med de internationella organisationernai detta arbete och är beredda att när så är lämpligt ta behövhga initiativ.Planeringen måste ta sikte på ett bistånd som utgår i enlighet med mottagarnasönskemål och underlättar deras ansträngningar att bygga upp sina samhällen ifred och oberoende. Svensk medverkan i sådana internationella program ärnaturlig. Hert (): Jag tackar utrikesministern för svaret på mininterpellation om hjälpinsatserna tiU folk. Svaret är på vissa punkter klarläggande och även på en heldel punkter tiUfredsstäUande. 1 första hand fär man besked om de svenskahjälpinsatserna tiU . Att klarläggandet beträffande är bättre änbeträffande är naturligt, eftersom planeringen där fortgått längeoch hjälpinsatserna varit i gång . Självfallet skall detsvenska humanitära biståndet till fortsätta minst i den planeradeskalan. Det humanitära biståndet skall ges och åtemppbyggnaden skedär behovet är störst, oavsett på vilken sida om stridsgränserna de enskildaindividerna hamnat. Gränserna har ju också böljat fram och tillbaka, och imänga fall är det beträffande helt omöjligt att fastställa undervilken regim ett område faUer. Därför måste hjälpen till de områden sombehärskas av den provisoriska regeringen eller av Sättas in utan tankepå politisk bakgrund. Om jag inte hör någon invändning från utrikesministern omdetta, utgår jag från att vi är överens i det avseendet. Eftersom hjälpen i den norra delen av kan fortgå istort sett efter planerna, vill jag först uppehålla mig vid situationen i dehärjade områdena i södra . Ingen vet med säkerhet hur administrationen efter enöverenskommelse om StiUestånd och fred kommer att utformas i södra sannolikhet talar för att ett nationellt råd kommer att spela en rollunder den . Det är dock oklart om hur detta tillstånd kommeratt bestå. Denna oklarhet får emellertid inte hindra en ökad hjälp till dettaverkligen svårt härjade land. Om biståndet till sägerutrikesministern att det under det första skedet kommer att bU en "känsligoch komplicerad" uppgift. I uttrycket "komplicerad" kan jaginstämma. Det måste vara så när det inte finns någon enhetlig, offentlig Ang. svenska hjälpinsatser tiU folk Ang. svenska hjälpinsatser tid folk administration.Det finns ingen helhetsplan för insatserna. Men detta får inte hindra attmöjligheterna utnytfias där ett uppenbart behov av hjälp föreligger och kanalerär öppna. Mera undrande stäUer jag mig inför påståendet attbiståndsgivningen skulle vara "känslig". Pä diplomatiskt språk bmkardet betyda delikat med tanke på att olika stater, parter och intressen ärinblandade. Men om ett stUleståndsavtal kommer till stånd och t. ex. ettnationellt råd upprättas, kan det knappast betecknas som en känslig ellerdeUkat fråga att gör hjälpinsatser. Vem skulle anklaga i detsammanhanget? Jag tycker det vore intressant att få en kommentar tillinterpellationssvaret i detta avseende. Det är möjligt att vi är helt överensoch att det endast gäller en språklig oklarhet. Jag återgår tUl frågan vilka kanaler som kan stå öppna fören snabb hjälpinsats. Innan en officiell och heltäckande planering kommer tillstånd måste man använda de möjligheter som kan stå till buds. Vid möte observerade jag att utrikesministerni sitt tal sade att svensk hjälp skall slussas bl. a. genomfrivUligorganisationerna Röda korset och Rädda barnen, och det är utmärkt attså kommer att ske. Dessa organisationer har visat sig ha det nödvändigapraktiska handlaget att utan någon jätteadministration på ett praktiskt sättdirekt nå de hjälpbehövande. Det är högst angeläget att ta vara på alla möjligheter avdenna karaktär, framför allt under ett inledningsskede. I skrivelse tUlregeringen har organisationen hjälper, som representerar de åttakristna samfund vilka är anslutna till frikyrkoråd, begärt att få 5miljoner kronor av statsmedel och 5 mUjoner . Man har direktkontakt med Förenade buddistsamfundens skola för social fiänst. I hardenna socialtjänst en speciell fredsdelegation, bestående av människor somtvingats fly under Thieuregimens förföljelser. I vissa delar av harbuddistorganisationen en utomordentligt god ställning. Den når ut tilllandsbygden, till de skövlade byarna, och den är opartisk och respekterad.Genom mitt arbete i i har jag haft möjlighet att följadessa och andra organisationers både humanitära insatser och politiskaverksamhet, som har ingett stor respekt. Det är litet märkhgt att interpellationssvaret såkategoriskt uttalar sig för att det inte går att ta ställning till ytteriigaresvenska biståndsinsatser i södra . Jag har nämnt en organisation somstår färdig att ingripa. Svenska är en annan, som sedanåtskilliga år aktivt medverkar i hjälparbetet i . Man kommer att underde närmaste åren slussa in två och en kvarts till , ochmöjligheterna att hjälpa är inte på något sätt uttömda. Men det är en väsentlig sak i detta sammanhang som jagvill understryka, och det är att även frivilliga organisationers insatser måstesamordnas - det går inte att sprida dem hur som helst. För kyrkornas del skerdetta genom Kyrkomas världsråd och . Jag har haftdirekt personlig kontakt med några av dem som leder detta samordningsarbete. fick jag en rapport från det samordningssammanträde som ägt rum för tiodagar sedan i . ute tvåundersökningsgrupper, en i och en i . Beträffande situationen iSydvietnam rapporterade man ohyggliga förhållanden i flyktinglägren. Enligt denberäkning som angetts från olika håll finns det en miljon flyktingar - någraläger har t. o. m. 60 000 lägerinvånare. En av delegaterna, som har storerfarenhet från flyktingarbete i olika delar av världen, sade sig aldrig hasett någonting så fruktansvärt som dessa läger. Man understryker i rapportensärskilt kvinnornas oerhört stora börda under kriget samt "den stulnaungdomstiden" som upplevs så pressande av många unga människor. 1 denna stora hjälpaktion deltar under gemensam ledningprotestantiska och ortodoxa kyrkor från hela världen, och nära samarbete ägerockså rum med romersk-katolska kyrkan och de buddistiska organisationerna. Jag skaU, för att inte bli för långrandig, bara säga att iden här rapporten skUdras också läget i , och där är hjälpbehovet oerhörtstort. Rapporterna talar om - och detta är en allmän erfarenhet isådana här sammanhang risken för korruption, ifall t. ex. stora penningsummorskickas i väg utan verkhga garantier för rätt användning. De farhågorna är säkerligenberättigade. Därför är det viktigt att i detta begynnelseskede som jag här hartalat om, använda organ som Röda korset. Rädda bamen och kyrkorna, som är vanaatt kanalisera hjälpen direkt till de enskUda människorna. Enbart i finns det enligt senaste rapporten 133 vietnameser och 25personer från andra länder i stabs- och direkt fältarbete. Jag har talat om de frivUliga organisationerna, men detär ju framför aUt därför att de förefaller mig ha mycket stora möjligheter justi ett inledningsskede. VUken betydelse frivilliga organisationer kommer att fåi ett framtida läge med en bättre officiell administrationsapparat vet maninte. Men att de redan nu finns på platsen och har stora möjligheter att görainsatser är uppenbart, och jag är förvånad över att utrikesministern inte ensnämner denna möjlighet i sitt interpellationssvar, när han nu tog upp det införFackliga centralorganisationen. måste givetvis de officiellahjälpkanalerna bli dominerande, och jag föreställer mig att planeringen där kanstartas så snart som möjUgt. Att det är svårigheter i dagens läge ärsjälvklart. De svenska hjälpinsatserna ensamma kan ju aldrig bli annatän förhållandevis små, om man ser till det samlade hjälpbehovet i både Nord-och och i och i Cambodja. Därför är det väsentligt att fämöjligheter tiU samordnade internationella aktioner på . Min förstafråga i det sammanhanget blir vilken kontakt har med de övriga nordiskaländerna. En sådan har åtminstone tidigare funnits. Hur är läget ? Denandra och större frågan är vUka förutsättningar som finns för en stor samladinternationell hjälpaktion. I interpellationssvaret talas det om behovet avinternationell planering av biståndet och att det är någonting av förstaordningen. Det instämmer jag i. Planering av internationell karaktär behövsverkligen, men som jag uppfattar det måste det vara någonting väsentligt mer. Kriget iVietnam har blivit en symbol för stora mänskhga tragedier. Ang. svenska hjälpinsatser tiU folk 9 protokoll 1972. Ang. svenska hjälpinsatser tiU folk och detvore riktigt att världens länder samlade sig tUl en stor hjälpinsats. Jagföreslår att regeringen tar initiativ till att undersöka möjligheterna för envärldsaktion för återuppbyggnaden i . Ett solidariskt åtagande atthjälpa dessa svårt härjade områden skulle ha en stor reell betydelse för deolyckliga miljonerna, men det skulle också visa på nödvändigheten av ensoUdaritet över gränserna. Jag vUl därför fråga utrikesministern om regeringenär villig att tillsammans med de nordiska länderna och övriga intresseradeländer i FN ta upp frågan om en världsaktion till förmån för . Eiet äralltså inte endast en fråga om att planera på det internationeUa planet utan omatt här skapa en psykologisk miljö i vilken det finns möjligheter att uttryckavår sohdaritet med dessa människor. I min interpellation har jag berörtutsikterna till StiUestånd och fred, och när våra hjälpinsatser skall bli avverkligt stor karaktär måste de bedömas mot den bakgrunden. Det är omöjligt atti dagens situation underlåta atf känna djup oro Inför den senastehändelseutveckUngen. Under presidentvalkampanjen i kunde jag själv ochrriånga andra konstatera hur tongångarna blev mer och mer optimistiska och atten fred antogs snart skola komma till stånd. Men efter valet ändrades tonfalletganska snabbt, och råder det uppenbarligen en krissituation iförhandlingarna. Det vore orimligt om t. ex. Saigonregimen nu kunde sättastopp för StiUestånd och fred. Man får hoppas att alla berörda parter verkligenskall inse sitt ansvar. I första hand måste känna att man måste göra alltsom står i dess makt för att det snabbt skaU bli ett stiUestånd. Bombningainamåste upphöra, och självfaUet måste alla parter i kriget avstå från v:idarekrigshandlingar. De politiska fångarna och krigsfångarna måste friges. Fria valunder internationeU kontroll måste komma tiU stånd. Jag är säker på att vi allaär ense om dessa ställningstaganden och krav. Det ligger en oerhörd fara i att ytterligare dröjsmålkommer att försvåra en lösning. Missräkningar kan leda till oväntade utbrott avnya krigshandlingar från den ena eller andra sidan. I själva verket har krigetunder det här året varit intensivare än , trots allt tal omförestående fred. fällde sålunda detamerikanska flyget mer bomber över än . Nya och alltmersataniska vapen utvecklas ständigt. Nya flyktingar, som får leva undermiserabla förhållanden, strömmar till. som en fredslösning dröjer ären dag av krig mot människor och miljö, av lidande och död för oskyldigamänniskor. Detta måste få ett slut. Förnuftet måste få ta överhand. FrökenANDERSSON i (c): Jag vill gärna säga ett tack tillutrikesministern för det positiva svaret på min interpellation. 1 den mycketstora fråga som vi nu behandlar är naturhgtvis det spörsmål som jag rest baraen delfråga, men jag tänker uppehålla mig endast vid den. Som jag fattat det ger svaret ett klart uttryck förregeringens vilja att inom ramen för det svenska biståndet tUl verkaför att resurser ställs tUl förfogande för bl. a, de blinda. Jag är välmedveten om att det ocksåflnns andra hårt drabbade grupper, alla är för övrigt mer eller mindre hårtdrabbade i detta område. Jag väckte emellertid min interpellafion medutgångspunkt i de mycket chockerande siffror och upplysningar rörande deblindas situation i som aktualiserats genom den kampanj, "Blmdi u-land", som startats av De blindas förening. Även om statistiken är bristfäUig tror man på goda grunderatt det finns minst 20 miljoner blinda människor i världen. Förmodligen är denfaktiska siffran ännu högre. Och enligt experterna är blindheten onödig för 80procent av dessa. Den beror på orsaker t. ex. näringsbrist ochinfektionssjukdomar som skulle kunna undanröjas genom förebyggande åtgärder.SärskUt beklämmande är att antalet bhnda barn i de fattiga länderna ökar såstarkt, och detta beror i stor utsträckning på brist på A-vitamin i kosten.Denna form av blindhet skulle kunna undvikas, om man under några kritiska årtillförde bamen koncentrerad A-vitamin , och kostnademahärför skulle vara mindre än en krona per barn och är. De förebyggande åtgärder som jag här nämnt ingår väl mereller mindre automatiskt i all biståndsverksamhet, som ju i allmänhet har tillsyfte att höja näringsstandarden och förbättra hälsotillståndet hosmänniskorna, men det är ändå viktigt att information om sambandet mellannäringstillförsel och bhndhet förs ut och att aktuella hjälpinsatser anpassasefter denna vetskap. Vad jag emellertid framför allt har tänkt på i mininterpellation är situationen för de redan blinda och vilka åtgärder som kanvidtas för att förbättra deras situation i samband med det bistånd vi ger ochkommer att ge till . Jag är därvidlag nöjd med det svarutrikesministern har givit och med beskedet att de åtgärder som kommer attvidtas kommer att ske i nära kontakt med Internationella organ. Jag fömtsätteratt detta samråd när det gäUer hjälpen till de blinda kommer att ske med Deblindas världsråd. Säkert kan det också vara värdefullt att vid denplanläggning av biståndsåtgärderna som sker i ha kontakt med De bhndasförening. Ang. svenska hjälpinsatser till folk HerrWERNER i (m): Att hjälpbehoven är enorma i ärställt utom all diskussion. Men man förvånas litet över att regeringen varit sårestriktiv när det gäller . Jag kan helt instämma med ,som undrade hur man kan fixera de- av ENL kontrollerade områdena. Det är ju istort sett ett krig utan front med motståndsfickor på flera håll. Det är av 16 som har gått till av ENLkontroUerade områden. Jag skall passa på att fråga utrikesministern om det ärså att de här 2 resterande miljonerna har gått till av Saigonregeringenkontrollerade områden. Jag kunde naturiigtvis ha frågat SIDA direkt, meneftersom det ingår i sammanhanget ställer jag frågan. Jag vill helt instämma också i vad sadebeträffande flyktinglägren, som jag själv har sett . Därär en enorm nöd som inte kan skilja sig nämnvärt från nöden på andra håll i Ang. svenska hjälpinsatser till folk världen,t. Jag var i ett läger med 40 000 människor som var förlagdai tältförläggningar i en ohygglig hetta med besvärliga näringsproblem ochsanitära och medicinska förhåUanden som var helt OtiUfredsställande. Därarbetade just det organ som syftade på. Det är inte bara ettbuddistiskt hjälporgan, utan det är märkligt nog så att de kristna kyrkoma ochbuddistiska organisationer har slutit sig samman i en organisation som mankallar och som gör ett fint arbete i dessa läger.Organisationen har en ordförande, .' Thanh Liém, som är katolik och engeneralsekreterare, Mr. , som är buddist, och i den sätter också delutherska kyrkorna in mycket pengar. Enligt vad dessa herrar sade och enligtvad jag själv såg hindrar inte regeringen på något sätt en fri verksamhet idessa läger. Den verksamheten gör att människor över huvud taget kan överlevadär. - Jag ville bara göra den kommentaren. ställde en del kompletterandefrågor tiU mig, som jag vill begagna tillfället att nu besvara. Först var förvånad över att jag i mitt svaranvände uttrycket att hjälpverksamheten kunde vara känslig i vad jag kalladeför det första skedet efter ett krigsslut. Det byggde på en annan förutsättningän den som utgick ifrån, nämligen att detta första skede kan kommaatt präglas av fortsatta, utomordentligt starka motsättningar meUan de tvåparterna i . I det läget är det ofrånkomligt att det finns en riskför att hjälpen också kan bh ett politiskt instrument i den politiska kamp somsannolikt kommer att inträda efter krigshandlingarnas inställande. Av de förhandhngar som pågår därmed menar jag inteden förhandling :3om har pågått just ; om den ärnämligen uppgifterna utomordentligt sparsamma från båda de förhandlandeparterna och enligt vad vi vet om den överenskommelse som offentliggjordesför samt efter vad vi kan iaktta från av presidentThieus agerande framgår att den pohtiska lösningen av situationen i Vietnamuppenbarligen skjuts rätt långt och att därför det nationella rådsom tog upp inte kommer att bli det auktoritativa administrativaorgan som skuUe kunna bli en naturlig partner i den humanitärahjälpverksamheten under dess första skede. Därför kan, menar jag, situationenmycket väl vara mycket känslig ur politisk synpunkt. Jag tror att det urdiplomatisk synpunkt var ett riktigt ordval. Men detta behöver vi kanske intediskutera längre med varandra. Jag tror heller inte att vi behöver diskutera någonskiljaktig inställning tUl de frivilliga organisationernas arbete. Jag hadelika väl kunnat ta upp detta i mitt svar här som jag gjort i andra officiellasammanhang. vet mycket väl att jag delar hans uppfattning, sominnebär en mycket stor uppskattning av de frivilliga organisationernas arbeteoch deras användbarhet en uppskattning också från svensk sida när det gällerden humanitära hjälpverksamheten. TiU de frivUliga organisationerna räknar jagockså de organisationer som talade om. Jagbedömer det såsom mycket sannohkt att de organisationerna också kommer attfungera som kanaler i den svenska humanitära hjälpen. Vi har fått enframstäUning som mycket väl vet; jag tror att var inne på den från Frikyrkan hjälper. Att den framställningen ickeär bifallen betyder naturligtvis inte aUs att den skulle vara avslagen. Idet läge som råder - medan förhandlingarna befinner sig i det skede som denu gör och i avvaktan pä att de slutförs -ser jar inte någon annan möjlighet änatt tills vidare uppskjuta konkreta beslut i frågan. Jag är i många avseenden glad över inlägg ochäven slutdelen av hans anförande. Det är i hög grad min förhoppning attförhandlingarna snart skall slutföras. Varje uppskov som vi nu dagligenupplever innebär inte bara ett fortsatt och sett i längre perspektiv onödigthdande, utan det innebär också att de politiska riskerna för framtidensuccessivt bhr aUt stöne. var slutligen inne på och det var kanskehans centrala tilläggsfråga tUl mig min synpunkt på en internationeU aktionoch vad vi gör när det gäller att befrämja en sådan. vet att den länge har variten stark förespråkare för åstadkommande av en internationeU aktion så fortkriget i tar slut. tog vi upp de frågornai FN, och vi har som bekant gjort det också på nordisk basis. Det intresset ärprecis lika stort som det var då. Jag skall strax redovisa den aktivitetsom vi bedriver. Låt mig dock först ange de två centrala skälen tiU att eninternationell aktion framstår som så utomordentUgt angelägen. Låt mig säga attdet är vUctigt ur moralisk synpunkt att det blir en omfattande internationellaktion till stöd för återuppbyggnaden i . Vi menar att det är väsentligti ett längre perspektiv att den moraliska skuld som hela den västliga världenhar iklätt sig gentemot det vietnamesiska folket genom en aktion i stor skalablir i någon mån återbetalad. Vidare är det viktigt ur en annan synpunkt. Jagtror, kanske just pä grund av min pessimistiska bedömning av de politiskarisker som kommer att föreUgga i södra efter ett fredsavtal av den typsom nu diskuteras, att det är viktigt att stödverksamheten i också fåren internationell organisation. Det är bara genom en internationell samverkan iFN;s regi som vi kan om inte undvika så i alla fall minska riskerna för atthjälpen blir politiserad. och jag är helt överens på den centralapunkten när det gäller hur hjälpen skall sättas in och organiseras, nämligenatt hjälpen skall styras av hjälpbehoven. Det har varit bakgrunden för densvenska regeringens politik i frågan i det förflutna och är det även . Detkommer också att utgöra bakgrunden . Jag nämnde att vi tog upp denna fråga i FN . Avnaturliga skäl har frågan sedan inte varit aktuell. är frågan på nyttaktuell. 1 ett anförande i FN:s andra utskott pläderade densvenska representanten mycket starkt för en internationeU aktion i ochupprepade också det som är vår välkända inställrung här och som jag nyssvarit inne på, nämligen att denna internationella hjälpaktion dels Ang. svenska hjälpinsatser till folk Ang. svenska hjälpinsatser tiU folk naturligtvisskall vara omfattande och generös, dels styras av det enda motivet att hjälpaländerna efter deras hjälpbehov, egna planer och prioriteringar. I den meningen har vi aktualiserat fråganoffentligt-politiskt i . Vi har också haftunderhandskontakter både med olika FN-organ och med olika medlemsregeringar iFN, i första hand med de nordiska länderna.