prot · FV09143 · 1972-12-31 00:00:00 — Det kanske är förklarligt att han gördet med hänsyn till den opinionsundersökning som just har pubUceratsoch sora pekar på att den socialdemokratiska regeringen kanske inte kommer attkunna sitta så förfärligt länge tUl. Skillnaden i synen på expropriationsinstitutet mellan densocialism som bl. a. har statsrådet till företrädare och den syn vi frånmoderata samlingspartiet har på institutet, är att det enligt statsrådetLidbora innebär ett helt ordinärt förfarande och ett vanUgt sätt att förvärva mark för stat och kommun. Hur vi ser på det kan jag sammanfattningsvissäga genom att citera bara ett par meningar ur motionen 1762: "Allmänenighet råder om kommunernas rätt att för samhällsbyggande förvärva, äventvångsvis, enskUt ägd mark. Vi uppfattar dock markförvärv inomexpropriationslagstiftningens ram sora extraordinära och anser attexpropriation endast får tUlgripas när det är av avgörande betydelse församhällets utbyggnad, och då endast under absolutarättssäkerhetsgarantier." AUtså, fru talman; Vi accepterar expropriationen, men denskall ske bara när det är av avgörande betydelse för samhällets utbyggnad ochunder absoluta rättssäkerhetsgarantier. Jag avser att i mitt inlägg i huvudsak beröra två frågor iden nu aktuella propositionen, nämUgen de sora gäUer dorastolens processledningoch problemen med ersättning för vissa rättegångskostnader. Här föreslås nu i 5 kap. 12 § att fastighetsdomstolenenUgt huvudregeln skall vara skyldig att meddela s. k. utredningsbeslut,vilket då skaU innehålla gränserna för den bevisning som bör förebringas imålet. Part som förebringar utredning i strid med beslutet skaU enligt 7 kap. 1§ inte få ersättning för den kostnaden för så vitt inte utredningen trots alltkommer att ha betydelse för utgången i målet. Det steg som man tar genom det här förslaget tycker jagtyder på att det är ett led i en ganska tydlig utveckling, nämligen attstatsmaktema vUl minska det skydd som har funnits för den enskUde attkunna ta tiU vara sina rättigheter när tvångsförvärv av mark från det aUmännassida av en eller annan anledning blir aktueUt. Vid det beslut om ändringar i expropriationslagstiftningensom fattade gjorde vi från moderatasamUngspartiets sida gällande att den utvidgning sora då skedde var betänkliginte minst ur rättssäkerhetssynpunkt. Jag tUlät mig att i kamraardebatten dåframhåUa särskUt mot bakgrund av den ändrade bevisbördefördelningen iallmänhet och de ändrade värderingsreglerna för att förebygga oförtjäntvärdestegring vid expropriation för tätbebyggelseändamål att det framkom enklar tendens att på det expropriationsrättsliga området inskränka och försvåraden enskilde individens möjUgheter att ta tUl vara sin rätt gentemot en mycketstark statsmakt och mycket starka korarauner. Om beslutet genomgående blir det som civUutskottetsmajoritet föreslår, fortsätter nu den tendens jag påpekade . Som skäl tiU bestämmelserna om utredningsbeslut haranförts en önskan att vilja koraraa till rätta raed långa bandläggningstideroch oproportioneUt höga rättegångskostnader i expropriationsraål. Det är ensträvan som förtjänar allt stöd, men den får inte innebära införandet avbestämmelser som medför att enskUda individer kan befaras komma i kläm. Både i den promemoria som utarbetats ijustitiedepartementet och i propositionen antyds att det är den enskUde fastighetsägaren sakägaren, expropriaten, vad vi nu kallar honom som utnyttjar nu gällanderegler på ett otUlbörligt sätt och i en sådan omfattning att nya regler måstetUl. Men det stämraer inte med de uttalanden sora har gjorts av dem sompraktiskt sysslar med dessa frågor. Expropriationslag m. nu 14 protokoll 1972. Expropriationslag m. m. sig i sittremissyttrande mot uttalanden om att sakägarnas vidlyftiga utredningar skuUevara en huvudanledning tUl lång handläggningstid och höga rättegångskostnader.Stockholms tingsrätt är väl landets största expropriationsdomstol, och desserfarenhet och uppfattning torde därför väga tungt. Advokatsarafundet har denraeningen att det är exproprian-derna sora i minst samma och sannoUkt störreutsträckning än sakägarna bidrar tiU den stora utredningsvolyraen. gäUande regler i för att styraprocessen och inskrida mot rättegångsmissbruk är enligt propositionen intetillräckliga. Åtskilliga remissinstanser domstolar och andra har här enannan mening. Jag ber statsrådet ora överseende om jag erinrar om Sveahovrätts yttrande, trots att väl många minns att statsrådet i motsvarandedebatt i ganska klara ordalag uttryckte sin skepsis gentemotdet remissyttrande som denna hovrätt då hade lämnat. Det förslag som förehgger om att domstolen på etttidigt stadium av expropriationsmålet skall avgöra vilken utredning som skaU fåförebringas kommer av sakägaren mycket lätt att uppfattas sora en begränsning ihans raöjligheter att lägga frara den utredning han anser erforderlig. Det ärverkligen inte att stärka den enskUdes tilltro till en domstols opartiskhet närsådana regler införs som tvingar en domstol att redan på ett mycket tidigtstadium i en process ange vUken utredning sora parterna enhgt domstolensbedömning då lärapUgen bör införa i målet och sätta en gräns utöver vilkenutredning inte får förekomraa, i vart fall om parterna vill att kostnaderna förden skaU behandlas som övriga rättegångskostnader. Det är inte förvånande att många remissinstanser stäUersig avvisande till det här förslaget. Den föreslagna bestämmelsen bUr än merolämplig när den sätts i relation tiU den presumtionsbestämmelse beträffandeexpropriation för tätbebyggelse sora infördes och sora nu föreslåsvidgad så att den skall vara tillämplig vid aU expropriation.Presumtionsbestämmelsen betyder ju att expropriaten måste vara beredd att förafram en mycket stark utredning i vissa fall, om han skall ha möjUghet att brytaden presuration som så att säga går eraot. skall tydlig;en dorastolenpå ett tidigt stadiura ange vilken utredning som expropriaten får föra för attden skaU bU ersättningsgill. Kan det verkligen vara rimUgt att det organ,domstolen, som skall vara oväldigt ocU opartiskt skall göra sådana ställningstagandenunder processen, det vare sig det anser det erforderligt eUer inte. Det kommer sannoUkt i många fall att bli utomordentUgtsvårt för domstolen att överbUcka utredningsbehovet i början av målet. Detmedför uppenbarUgen en risk för mindre väl underbyggda beslut. Dorastolen kan sora jag tror att lagrådet också har påpekat bli oraedvetet bunden av sittbeslut. Det bör observeras att dorastolen sedan inte får ändra sitt beslutannat än om särskilda skäl föreligger. Huvudregel är att omprövning inte skallske. Jag vUl särskUt säga det till , för av hans anförande fickjag den uppfattningen att domstolen ganska lätt kunde ta ett sådant beslutunder omprövning. Det står i propositionen att det är olämpUgt att fråganprövas . Den inskränkning som just bestämraelsen ora särskUdaskäl innebär ökar risken föratt ett som det sedan visar sig felaktigt materieUt utredningsbeslut måstekvarstå. Stadgandet hade därför vunnit på om det hade haft det innehållet attnytt beslut finge meddelas när skäl därtiU föreligger. Även om jag raed hänsyn tUl de bestämmelsersom redan finns inte anser införandet av begreppet utredningsbesluterforderligt, hade det utan tvivel varit betydligt bättre om det lagts idorastolens hand att avgöra ora det var behövligt med ett sådant beslut i detkonkreta fallet och att då domstolen kunde avstå från sådana beslut när de intebedömdes som nödvändiga. gällande stadganden i , när det gällerdomstolens möjligheter såväl att leda förberedelsearbetet och att avvisa ickeerforderlig bevisning sora att rättegångskostnadsvägen korrigera part när denneyrkar ersättning för rättegångskostnad som av domstolen bedömts varit skäligen påkalladför tiUvaratagande av partens rätt, är som jag ser det tUlräckliga för attkunna komma tUl rätta med de processuella avarter som kan uppkomma i alla slagsmål men som dock knappast kan sägas vara särskilt vanliga. I ett expropriationsraål är fastighetsägarenpraktiskt taget aUtid utsatt för ett förfarande från det aUmännas sida, ettförfarande som innebär att det allmänna tvångsvis vUl förvärva fastighet eUeren del av fastighet från en enskild. Det är den som viU expropriera som är denstarka av parterna. Det är han som kan bestämma tid för expropriationen,omfattningen av den ävensom erbjuda vUlkoren. Det är den som vUl exproprierasom nästan aUtid har erfarenhet av sädana här mål. Fastighetsägaren har det iregel inte. Han måste vända sig tUl andra för att få hjälp. Det vore därför allanledning att samhället var generöst mot den enskUde, som på intet sätt hargjort något för att konfrontationen - om jag kallar processen så skall kommai gång, så att den enskUde åtminstone har en fair chans i reglerna omförfarandet och får goda möjligheter att hävda sina intressen. Men reglerna håller successivt på att försämras för denenskilde medborgaren. Möjligheterna att i vissa faU få ersättning förrättegångskostnaderna i högre rätt har tidigare minskats, presumtionsreglersom fordrade en hög grad av utredning från den enskUdes sida infördes ,inskränkningar i rätten tUl ersättning för den utrednmgskostnad som den enskUdeparten anser erforderlig sker genom den nu föreslagna lagen. Tillsammantagetser jag detta som steg på en väg där man från regeringspartiets sida, frånsocialdemokratin, medvetet vUl försvåra för medborgarna att utöva och medvetetvill urholka innehållet i den enskUda äganderätten. Jag ber att få yrka bifall tUl reservationerna 12 b och13, båda av herrar Wennerfors och . Expropriationslag m. nu Bara några få ting med anledning av de senasteanförandena. Först och främst kan jag säga tUl att ävenjag betraktar expropriation som ett extraordinärt förfarande och icke som ettordinärt förfarande. Det är närmast en självklarhet att om man är kommunalman Expropriationslag m. m. och skallskaffa mark för koraraunens tätbebyggelse, så försöker man köpa marken.Expropriation tar man verkUgen inte till om man inte är absolut tvungen. Jag kan över huvud taget instämma i detta som svarade oroliga moderater: er för att bU alltför uppskrämda avexpropriationslagstiftningen. Om nu någon hade några farliga socialiseringstankari huvudet, så inte skulle han använda sig av expropriation för att sociaUseramark! Det är något verklighetsfrämmande med denna skuggrädsla som kommer framinför utvidgning av möjUgheterna att expropriera och de nya reglerna i övrigt. SärskUt egendomUgt är egentligen att man försökerframställa expropriation som om det var någonting som huvudsakligen angickvUlaägare. Inte exproprierar en koraraun för att skaffa sig vUlafastigheter!Den exproprierar i normalfaUet för att skaffa sig råmark för tätbebyggelse.Undantagsvis kan man få gå in i en stadskärna för saneringsändamål och sådant.Någon enstaka gång, i rent undantagsfaU, kan man få ta en viUa, nämner man uppskärrande exerapel sora förstoras tilldet oändUga från TulUnge osv. Det sägs; Där ser ni en hel mängd viUor togs påen gång och exproprierades! Men det är undantag att man är tvungen attexpropriera vUlafastigheter, Om i något enstaka faU en expropriation gått framöver en markbit där det ligger några stycken vUlor, så är det någonting somlika väl kunnat hända enligt äldre lagstiftning som enligt den här. Ta falletTuUinge som exempel. Det kunde precis lika gärna ha handlagts enligt äldrebestämmelser om zonexpropriation. Det har ingenting atii göra med det viinförde . När vi diskuterade de nya reglernas hot motvillaägarna, frammanade man från moderat sida bUden av att ,när det blir så biUigt och så lätt att expropriera, då är det fara på taket förvUlaägarna. Har det varit någon ökning av antalet expropriationer?Har kommunerna rusat till civUdepartementet och begärt tUlstånd att fåexpropriera viUor? Detta är en skendebatt, och jag skuUevilja säga säkerligen i stor utsträckning en debatt mot bättre vetande. TiU sist bara en punkt tiU, om ersättningsreglerna. Det ärnaturUgtvis av stor vikt att man ger ersättning på i princip någorlundalikvärdiga grunder, oavsett vem som drabbas av expropriationen. Det gör manockså. En jordbrukare får, om expropriation skulle drabba jordbruksmark, så mycketpengar att han kan skaffa sig en likvärdig jordbruksfastighet - kanske inte enjordbruksfastighet med förväntningsvärden, spekulationsvärden på, om det tilläventyrs var en sådan som exproprierades - men iindå likvärdig jordbruksmark.En villaägare behöver en något starkare garanti. Han är i den situationen atthan måste ha en ur alla synpunkter likvärdig bostadsfastighet, och den regelnhar också uttryckligen skrivits in. Jag är ledsen, fru talman, om jag tidigare vek ut rättmycket från ämnet expropriation. Men under rubriken expropriation behandlashuvudsakligen villägarnas förhållanden något som enligt min mening diskussioneri reaUteten icke borde gälla. i (fp); Fm talman!Jag tar tiU orda med anledning av motionen 1761. I debatten om expropriationslagen har vinsterna på markenligt mitt förmenande blivit våldsamt överbetonade. Det är att beklaga attmarklagstiftningen på det sättet bedöms i helt felaktigt perspektiv. I enartikel i finanstidningens senaste nummer visas med diagram ur officiellakällor att råmarksvärdena betyder endast någon procent av boendekostnaderna.Man skaU nog inte tro att vi med den nya lagen får några bUligare bostäder, detverkar i varje fall för mig osannoUkt. Jag finner det oroande att vi i fraratiden tycks få enmycket betänklig marklagstiftning här i landet. Det hade varit mera framsynt, om vi ägnat mindre tid åtatt jaga ekonomiskt ganska små markvinster och mera tid åt att tänka på degenomgripande förändringar som sker. Enskilda befogenheter ochbesittningskydd tiU fastigheter kommer bort i oanad omfattning. Myndighet ochbeslutande församlingar tar alltmera av makten och inflytandet i sin hand. Detgäller såväl inom bostadsbyggandet som inom näringsliv. En sådan behandling avmarkfrågoma kan få långtgående konsekvenser för oss alla. Många invändningar riktades mot denna lagstiftning redanförra året. Årets förslag överensstämmer på många punkter med det förslag somriksdagen behandlade . Ägare av jordbruk-rörelsefastigheter kan bli blottställdagenom kommunala anspråk. Långt innan planändringar är aktueUa, får bebyggdafastigheter tvångsköpas av en kommun. Besittningstryggheten blir inte längrevad den har varit med ett sådant system. Kommimerna får tvångsrätt mot näringsidkare, som viU byggaenligt godtagna planer. Skyddet för enskild planering försvinner. Det kan fåstora näringspolitiska konsekvenser, hur stora är inte ens utrett. Det är likaUla på den punkten nu som 1971. Värderingen får grundas på gamla fastighetsvärden; ändatUl värden kan godtagas. Den principen remissbehandlades inte 1971.Inte heller nu har vi fått någon riktig remissgranskning av detta. Ändå utsträcksprincipen nu tUl aUa slags tvångsköp och begränsas inte enbart tUltätbebyggelsemark. De risker som drabbar alla som har hus och hem eller andrafastigheter genora detta, kan vi nog föreställa oss. Att raan inte får igensina pengar för ett fastighetsköp om huset senare exproprieras, är i varje fallfullt tänkbart med den nya lagens regler. Det blir stora risker med kreditgivningen.Belåningsvärdena sjunker, och det blir allt svårare för enskilda att underhållasina hem och fastigheter och få kapital tUl den egna rörelsen. Konsekvensen avallt detta är inte tUIfredsställande utrett. Jag vill ta upp ännu en outredd fråga, och därtUl enutoraordentligt viktig sådan. Är den lag vi nu tänker anta riralig enligt vårrättsuppfattning? Stäramer den med traktater om enskildegendoms skydd? Det finns verkligen anledning tiU betänksamhet på den punkten. På s. 230 i propositionen heter det bl. a. om den nyalagens värderingsregler: Expropriationslag m. m. Expropriationslag nu m. "Den s k, presumtionsregeln utgör ett ytterligareprincipieUt och praktiskt betydelsefullt undantag frånmarknadsvärdesprincipen," Samhället kommer alltså inte längre att betala normalapriser för tvångsförvärv av egendom. Är inte detta en form konfiskation? Är detverkligen försvarbart att ta ifrån enskUda deras tillhörigheter tiUunderpriser? Jag anser för rain del att vi på den punkten borde haft en heltannan granskning och utredning. Det finns ännu en viktig punkt, där grundlagen möjligenkan ha trätts för nära. Är det verkligen så att regeringen kan få medgeexpropriation och sedan bevilja kommunen uppskov med tillträde och betalning utannågon rimlig tidsgräns för uppskoven, för att referera tiU propositionen? Dettaär ju utomordentligt allvarliga ingrepp i den enskildes besittningstrygghet.Får sådant verkligen ske utan att ersättning lämnas? Besittningsskyddet bUr juhelt raserat för den enskilde i dessa faU. Han vet ju inte om han måste flyttainom några månader eller . Jag tror inte att sådana regler kan varaförenliga med rättssäkerhetens principer. Det finns alltså många skäl att betvivla halten i dennalagstiftning. Jag skulle vilja påstå, att invändningarna är så stora och många- både av praktisk och av rättslig art - att vi kan få anledning att beklagadera framöver. Jag finner det vara djupt oroande. En revidering syns mig redannu motiverad. I vår motion har vi begärt ändringar på väsentliga punkteri lagförslaget. Det gäller bl. a. tvångsrättens utforraning och värderingsreglerna.Dessa förslag skulle åtminstone mildra de värsta verkningarna i avvaktan på enbättre lag. Jag kommer, fru talman, att rösta på de reservationer somtäcker de förslag som vi i vår motion föreslagit. Med detta anförande, i vUket herrarRingaby (ra) och () instärade, var överläggningen slutad. Propositioner gavs på bifall tUl dels utskottetshemställan, dels reservationen nr 1 av ra, fl,, och förklaradesden förra propositionen vara raed övervägande ja besvarad. Sedan votering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Den som viU att kammaren bifaller civilutskottetshemställan i betänkandet nr 34 punkten 1 röstar ja, den det ej vill röstarnej. Vinner nej har kararaaren bifallit reservationen nr 1 avherr Grebäck ra. Vid oraröstning genora uppresning förklarades flertalet avkammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då begärderösträkning verkställdes votering med oraröstningsapparat. Denna oraröstninggav följande resultat: Propositioner gavs på bifaU till dels utskottetsheraställan, dels reservationen nr 2 av fröken och ,och förklarades den förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedanherr Wennerfors begärt votering upplästes och godkändes följandevoteringsproposition; Den som vill att karamaren bifaller civilutskottetshemstäUan i betänkandet nr 34 punkten 2 röstar ja, den det ej viU röstar nej. Vinner nejhar karamaren bifallit reservationen nr 2 av fröken och herrAdolfsson. Vid omröstning genora uppresningförklarades flertalet av kararaarens ledaraöter ha röstat för ja-propositionen.Då begärde rösträkning verkställdes votering med oraröstningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat: Propositioner gavs på bifaU tUl dels utskottetshemställan, dels reservationen nr 3 av ra. fl., och förklaradesden förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan votering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Den som vUl att kammaren bifaller civilutskottetshemställan i betänkandet nr 34 punkten 3 röstar ja, den det ej viU röstar nej. Vinnernej har kammaren bifallit reservationen nr 3 av m. fl. Vid omröstning genora uppresningförklarades flertalet av kamraarens ledaraöter ha röstat för ja-propositionen.Dä begärde rösträkning verkstäUdes votering medomröstningsapparat. Denna oraröstning gav följande resultat: Utskottets hemställan bifölls. Expropriationslag m. m. Propositioner gavs på bifall till dels utskottetsheraställan, dels reservationen nr 5 av fröken och ,och förklarades den förra propositionen vara raed övervägande ja besvarad.Sedan begärt votering upplästes och godkändes följandevoteringsproposition: Expropriationslag m. nu Den somvUl att kammaren bifaller civilutskottets hemställan i betänkandet nr 34punkten 5 röstar ja, den det ej vill röstar nej. Vinner nejhar kamraaren bifalUt reservationen nr 5 av fröken och herrAdolfsson. Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåherr Wennerfors begärde rösträkning verkställdes votering raedoraröstningsapparat. Denna oraröstning gav följande resultat: Propositioner gavs på bifaU tUl dels utskottets heraställan,dels reservationen nr 6 av fröken och , och förklaradesden förra propositionen vara raed övervägande ja besvarad. Sedan herrWennerfors begärt votering upplästes och godkändes följandevoteringspioposition; Den sora vUl att kararaaren bifaller civUutskottetsheraställan i betänkandet nr 34 punkten 6 röstar ja, den det ej vUl röstarnej. Vinner nejhar kammaren bifaUit reservationen nr 6 av fröken och . Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kararaarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen.Då begärde rösträkning verkstäUdes votering medoraröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat; Propositioner gavs på bifaU tiU dels utskottetshemställan, dels reservationen m 7 av m. fl., och förklarades denförra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan begärtvotering upplästes och godkändes följande voteringsproposition; Den som v:iU att kamraaren bifaller civilutskottetshemställan i betänkandet nr 34 punkten 7 röstar ja, den det ej vUl röstar nej.Vinner nej har kammaren bifallit reservationen nr 7 av m. fl. Vid omiöstning genom uppresning förklarades flertalet avkammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. ningverkställdes votering med omröstningsapparat. Denna oraröstning gav följanderesultat: Propositioner gavs på bifall tUl dels utskottetsheraställan, dels reservationen nr 8 av fröken och ,och förklarades den förra propositionen vara raed övervägande ja besvarad.Sedan begärt votering upplästes och godkändes följandevoteringsproposition: Den sora vill att karamaren bifaller civUutskottetshemställan i betänkandet nr 34 punkten 8 röstar ja, den det ej viU röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservationen nr 8 av fröken och herrAdolfsson. Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kamraarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen.Då begärde rösträkning verkställdes votering medoraröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat: Utskottets heraställan bifölls. Propositioner gavs på bifaU tUl 1 ;o) utskottetshemställan, 2;o) reservationen nr 9 a av ra. samt 3:o)reservationen nr 9 b av fröken och , och förklaradesden förstnämnda propositionen vara med övervägande ja besvarad. Då herrGrebäck begärde votering, upptogs för bestämmande av kontrapropositionen ånyode båda återstående propositionerna, av vUka den under 2:o) angivna förklaradesha flertalets mening för sig. Sedan begärt votering beträffandekontrapropositionen upplästes och godkändes följande voteringsproposition; Den som vUl att kammaren till kontraproposition ihuvudvoteringen angående civUutskottets heraställan i betänkandet nr 34 punkten 10 antarreservationen nr 9 a av m. fl. den det ejviU röstar nej. Vinner nej har kammaren till kontraproposition i nämnda votering antagitreservationen nr 9 b av fröken och . Expropriationslag nu m. Vid oraröstning genom uppresning förklarades flertalet avkararaarens ledaraöter ha röstat för ja-propositionen. Expropriationslag m. m. rösträkningverkställdes votering raed oraröstningsapparat. Denna omröstning gav följanderesultat; 1 enlighet härmed blev följandevoteringsproposition uppläst och godkänd: Den sora vUl att kararaaren bifaller civUutskottetsheraställan i betänkandet nr 34 punkten 10 röstar ja, den det ej vill röstarnej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservationen nr 9 a av ra. Vid omröstning genora uppresningförklarades flertalet av kammarens ledaraöter ha röstat för ja-propositionen.Då begärde rösträkning verkställdes votering raedoraröstningsapparat. Denna oraröstning gav följande resultat: