prot · FV0985 · 1972-12-31 00:00:00 — Men denhär grafiska branschen har också en myckel stor andel mindre företag, och genomsin karaktär har den svårt att utnyttja stordriftsfördelarna. Den står justinför en teknisk förnyelse, och den leder i sin tur oundgängligen till en radsvåra omställningsproblem. Branschen har hårt drabbats av en nedgång iproduktion av reklamtryck över huvud laget. var det liksom en poäng i finansministerns anförandeatt när man kom fram lill att en reklamskatt skulle införas, var han inte ensamom det, utan man var två stycken. Finansministern använde uttrycket: Jag hadestark anledning tro atl skulle följa med på reklamskatten. Det är tydligende hemliga samtalen med som finansministern anspeladepå. Jag tycker del är litet orätt mot kammaren att bara så därantyda lösningen på en spännande intrig. Det är ungefär som endetektivroman-författare som på sista raden sade; Jag har stark anledning troalt vi var två stycken om brottet men inte lämnar någon slutlig upplysningtill läsaren. Herr finansministerns aposlrofering av ochdel förhållandel att hyllas i socialdemokratisk press och harhyllats här i talarstolen och även från regeringsbänken ger en nästan anledningtro att det är hyllningar till minne. Men det kan ju inte varaså. har alltjämt röst och rösträtt här i kammaren, och bara förnågon halvtimme sedan såg jag honom skymta här inne. Det vore väl rimligt omfinansministern medverkade till alt vi fick också den andra sidans belysning avdessa samtal. Är det verkUgen som finansministern gör gällande, atl hanskulle ha stark anledning tro alt han skulle ha stöd av för detförslag han för fram? Jag tror det inte, och jag tror det vore skäl atl vi fickockså den andra sidans belysning. Men den här saken kan inle bara ses som ett spel mellantvå politiska partier, där man har skUda versioner av vad som skett vid en visstidpunkt . Det avgörande ärju de faktiska och praktiskaåterverkningarna i etl läge där den svenska arbetsmarknaden har drabbats såhårt av sysselsätlningssvårigheter , vintern och förvåren och därläget allfiämt är klart otUlfredsstäUande. Där kommer alltså ett förslag sommotverkar att sysselsättningen förbättras i en känslig bransch. Degrafiska arbetsgivar- och industriorganisationerna räknar med atl den reklamskattenleder till en omedelbar sysselsältningsminskning motsva- 24 mai 1972 rande ca450 årsarbetare. Det är en ganska betydande del av sysselsätt--------- - ningen pådet området. Verkningarna på någol på sysselsätt- m m ningen bedöms sannolikt som ännu värre. Det är förvånande att socialdemokratinanser sig kunna strunta i detta. Insatt i det större sammanhang som jag antydde i början avdelta korta inlägg betyder det alltså, all man i tre olika sammanhang - för dengrafiska branschen, för försvarets verkstadsindustrier och beträffandesysselsättningen i alla de förelag som riskerar att drabbas av en fördubbladlöneskatt tar risken av att skapa ytterligare arbetslöshet. Jag ser det här som tre förslag som visar på attsocialdemokratin har lämnat bakom sig tidigare godtagna demokratiskaarbetsformer. Man nonchalerar ett fristående utredningsväsende och underlåteratt redovisa konsekvenserna av det egna handlandet. Del kan inte uppfattasannat än som tre förslag som visar all prestigen nu för regeringen blivitviktigare än sakliga hänsynstaganden. Mot denna bakgrund, herr talman, kan någon förvåna sigöver atl allt färre människor i det här landet tror på regeringschefensdeklarationer om samförstånd och saklighet och atl allt fler människorupptäcker klyftan mellan tal och handling i regefingens agerande? Under detta anförande övertog herrtalmannen ledningen av kammarens förhandlingar. En lång dag och en lång deball lider nu motsill slut och det är inte mycket att tillägga. Men säga vad man vill om vårnuvarande regering, nog ar den konsekvent i sin självtillräcklighet. Ena dagenär det fråga om en stort upplagd skatteomläggning som föregriper den skatteutredningsom riksdagsmajorileten har begärt. är det en regeringsdeklarationpå en presskonferens, som desavouerar del egna skatleförslaget och som gerorder lill skatteutskott, innan utskottet ens har börjat sammanträdai skattefrågan. presenterades utan något som helstutredningsunderlag en annonsskatt, som skulle rädda andratidningarna men varseffekt har blivit den motsatta, nämligen att främst drabba just den pressen. 1år är det en reklamskatt vars konsekvenser inle utretts ens av denreklamutredning som beordrats att framlägga förslag om reklamskatt. Det sätt på vilket annonsskatten genomfördes förra åretoch de metoder som har kommit lill användning för att låta annonsskatten uppgå i skatt på reklam är inte ägnade atl öka tilltron till politisk verksamhet över huvud taget, än mindr-e atl återställa del bristande förtroende för regeringen som råder inom vida kretsar av det svenska samhället. Vad vi i vårt land behöver, nu mer än , är samlande insatser, gemensamma insatser för att skapa framtidstro, för att stimulera arbetsamhel och företagsamhet, för att fä fart på hjulen, för att skapa tillförsikt, trygghet och sysselsättning. Nr 85 Reklamskatten är naturligtvis baraen begränsad del av det mönster den " ' socialdemokratiska regeringspolitiken av utgör.Förvänt- 74 mai1977 ningarna inför framfiden slår ochfaller självfallet inle med en reklam- -------------------- skatt.Men skatten utgör inte desto mindre i dagens läge ett av många m. m. cKatt palektam, nålsting som är ägnade att skärparedan förut bestående svårigheler och alt ökariskerna för sysselsättningen. , herr talman, har ett utredningsresultat blivil sånedgjort som reklamutredningens. Av alla remissinstanser är del som redanframhållits i dagens debatt bara en enda som klart hartillstyrkt förslaget. Även sådana instanser som marknadsrådet, näringsfrihetsombudsmannenoch konsumentombudsmannen intar alltså en avvisande hållning lillbeskattningen. Hela pressen är negativ. Vad skulle det fiäna till, finansminister ,all skicka utredningens förslag på remiss? Något syfte måste välfinansministern ändå ha hafl utöver enbart det all registrera all alltillgänglig sakkunskap inom svensk förvaltning, inom svensktorganisationsväsende och näringsliv som har med reklam att göra är negativ ochavstyrker den föreslagna skatten. Man borde ju ändå ha rätt atl utgå ifrån att syftet med remissförfarandetliksom med remissförfaranden över huvud taget skulle vara att få in juslsakkunniga bedömningar, och framför allt kunna dra nytta av den kritik och desynpunkter som framförs av de instanser som är experter på reklam. Men det ärframför allt de grupperna, de verkligt sakkunniga på området, somfinansministern inkompetensförklarar och som han menar vara så partiska attderas omdömen kan negligeras. De är heter det "reklamsäljare ochreklamköpare" och därför är deras ståndpunkt från böfian naturligtnegativ. Om jag inte minns fel men jag kan ju möjligen minnas fel - harfinansministern i etl annat sammanhang använt begreppet"reklammaffia" om de här grupperna. Annonsskalten var ett stort misstag. Det gjorde jaggällande , då mitt parti gick emot regeringsförslaget. Vi vetnu atl förslaget var ett missgrepp. Då vi kan bedöma resultatet, har vi fåttbekräftelse på vår kritik. Annonsskalten har framför alll drabbat just deandratidningar som skatten skulle ge medel att hjälpa. Jag har i en debatt med finansministern idecember gjort gällande att det inle är någon hemlighet att fått sina annonsintäkter krympta mer än konkurrenten ,att förlorat mer än , att Arbetet i gått tillbakamer än och att fåttdet avsevärt mycket besvärligare än och att den trenden hargått igen över hela landet. Alla lidningar har fått minskade annonsintäkter,det är sant. Men det är obestridligt att det är andratidningarna som drabbashårdast. Annonsskalten var alltså ett missgrepp. Reklambeskatlningen är ocksåden etl missgrepp. Den är inle reklampolitiskt motiverad. Den är intestatsfinansiellt motiverad. Den ger inget stöd åt den press som behöver stöd.Den får tvärtom, precis som annonsskatten, allvariiga verkningar just för dennapress. Jag är ledsen över alt inte står bakomförslaget att ta borl en skatt som förfelat sitt syfte, en skatt som är direktskadlig. har svårtatt förstå hur man kan gå emot reklamskatten ulan alt vilja ha bortannonsskalten. Det är en brist på logik ehuru på ett annal sätt än vadfinansministern menade då han använde detta begrepp . Vad finns del då för mofiv för reklamskatten? Ja, i gmndoch botten möjligen en allmän ovilja hos finansministern själv mot reklam. Visom hörl honom lala om reklam både här i kammaren och utanför kammaren vet atthan tycker alt reklam i själva verket är etl slöseri med resurser. Och därtillkommer självfallet finansministerns vanliga argument, nämUgen önskan atl ökastatskassans tillgångar, all föra över pengar från enskilda till det allmänna. Hanmåsle - säger han genom reklamskatten skaffa pengar för det presstöd som vialla i princip är överens om för att kunna bibehålla en fri pressdebatt. medgav finansministern här i deballenatt det stalsfinansiella motivet var det enda motivet för reklamskatten. Räkningenmåste betalas, hette det, nu som så tidigare. Men denstalsfinansiella motiveringen håller inte. Del ökade presstöd som regeringen nuframlagt förslag om motsvarar bara en tiondel av den ökning av stalsutgiflernaför som finansministern nu räknar med i sin reviderade finansplanjämfört med finansplanen , en ökning som uppgår till 350 miljonerkronor en ökning som finansministern i kompletteringspropositionen självbetecknar som "obetydlig". Jag vågar säga all del är rent nonsens attpåslå alt i en budget med en omslutning av det icke skullefinnas utrymme för elt presstöd av den storieksordning det här är fråga om. Men låt gå för att det behövs ökat utrymme och för atlräkningen på något sätt måsle betalas! Då finns det andra källor, och mittparti har -innan finansministern själv ansåg den finansieringskällan användbar- anvisat beskattning på spel och dobbel som en möjlighet att förstärkastatsfinanserna och att täcka den lucka som kan tänkas uppkomma genompresstödet. Och är de tryckfrihelsrättsliga aspekternainte tillräckligt beaktade. Vi kritiserade riksdagsmajoritetenför dess underlåtenhet att ordentligt vilja analysera den konstitutionelltväsentliga problematik som kombinationen annonsskatt och föreslaget presstödutgjorde, en kombination vilken, som vi alla vet, lett till en hell orimligfavorisering av den socialdemokratiska och centerpartistiska pressen. Någonanalys har alltså inte gjorts heller. Men finansministern gör nu ipropositionen gällande, att med den föreslagna reklamskatten inställer sig"icke några andra Iryckfrihetsrättsliga frågorän sådana som riksdagenredan tagit ställning till". Men ställningstagande förra åretbyggde på att man i stort setl nonchalerade tryckfrihetsproblematiken, "Annonsskalten är tokig", skrev VärmlandsFolkblad , "den är en- negaliv faktor. Företag som har detbesvärligt får det ännu mera besvärligt," - "Reklamskatten är en väldokumenterad dumhet", heter det i samma tidning, "Def råderolust även inom tidningar, tryckeriföretag och fackliga organisationer som stårregeringen nära", säger . "För den ekonomiska tillväxtensskull hade det varit förståndigare att inte införa den pålaga som enreklamskatt utgör. Skatt på reklam, m. m. Nr 85 läge borde man satsa helt på atlhålla hjulen i gång," Onsdaaenden Detta är bara några få röster urden socialdemokratiska pressens egen 24 mai1972 ' ~ °" under de senasteveckorna har börjat bli märkbart --------------------- tystlåtenmen som tidigare icke kunde missförstås, ii/cflffpa Kl m, gj sådan och annan kritik avvisarregeringen med att ' ' det inte är förvånande "att de som företräder reklamsäljarnas och reklamköparnasintressen avstyrker skatt pä reklam". Vad man än kan säga om dem de velvad de talar om. Politik är - det har vi fått veta vid upprepade tillfällen att vilja. Regeringen har den politiska viljan att införa reklamskatt, ochherr kommunister har precis samma vilja. Följaktligen kommer, ominget mirakel skulle inträffa i riksdag - och här brukar inga mirakelinträffa -, den gemensamma socialdemokratiska och kommunistiska viUan att inomen kort stund bli lag. Del är kanske litet för mycket begärt att jagskall ta om förmiddagsdebalten en gång till. Allt vad jag sade där äregentligen svar på vad och nu ansåg sig skyldiga all tafram såsom avslutning på dagens debatt. I sin klagan över annonsskalten sade alt om vihade en regering som tog hänsyn, så borde den nu gå till och säga: Vislopar annonsskatten, som vi införde , med hänsyn lill det dystraresultat som vi nu kan avläsa. Ja, 25 1 av ledamöter slällde sig ifiol bakom annonsskatten, och 251 av ledamöter kommer förmodligenatt ställa sig bakom reklamskatten 1972. Några större variationer i röstandetpå den punkten och tiU tror jag inte på. Finns det då någonspecifik anledning att anklaga regeringen för att den inte går till riksdagenoch säger atl vad denna mycket starka majoritet mer än två tredjedelar avriksdagen ansåg vara lämpligt och anser vara lämpligt skall viinte ta hänsyn till, utan vi skall ta hänsyn till vad bl. a. ochherr tycker, dvs. till vad de återstående 100 ledamöterna av riksdagentycker? Hela argumentationen ärju omöjlig. När sedan börjar fala om afl nu är läget sådantatt vi får arbetslöshet på grund av reklamskatten, att vi får arbetslöshet pågrund av ett ställningstagande i försvarsfrågan och atl vi får arbetslöshet pågrund av arbetsgivaravgiften, så vet han ju ingenting om della. Del hela hängerju ihop med hur efterfrågan på arbetskraft kommer atl le sig inom den framtidvi nu har att se emot. Det mesta talar ju för atf den efterfrågan kommer attöka i förhållande lill vad den varil under del . Jag tycker för att de allra senaste siffrorna i våra arbetslöshetsräkningar är enindikation på detta. Det här med försvaret är intressant. Om man över huvudtagel inte skulle kunna hålla igen de statliga utgifterna på grund av att en sådan attityd skulle kunna innebära vissa försämrade arbetstillfällen, hur skall man då över huvud taget kunna föra en budgetpolitik? De två senaste talarna i debatten är ju så intresserade av sparsamhet på den statliga 112 sidan. Jag vill minnas atl detföreligger ett förslag från , som visserligenherr inte solidariserat sig med, där man via en föredömUg sparsamhetskulle kunna genomföra en skattesänkning på så där . Hurskall man nu kunna spara på den statliga utgiftssidan utan att det fårkonsekvenser i fråga om anställningen? Det går ju inte att ta ut försvaret ochsäga alt sparsamhet där medför arbetslöshet, medan man däremot kan spara påalla andra områden ulan atl det blir arbetslöshet. Det här är ju en retorik somär fasligt Ula genomtänkt. När sedan tog upp frågan om förtroendetför regeringen, så får jag väl ta del som elt uttryck för att herrarna är såfulla av argument atl - för att använda elt ullryck av en partisekreterare igamla argumenten står ända upp i fonsillerna, och därför är detfasligt svårt att hålla inne med en debatt som rätteligen skulle föras litetlängre fram. Jag kan förlåta er del i del här sammanhanget. Vi får anledningatl ordentligt föra den debatten . Beträffande del bristande förtroendet för regeringen, somman här talar om, får vi ju besked om det . Har inle herrBohman så tagit ul valsegrar i förskott med detta argument om delbristande förtroendet för socialdemokratin - det har hans föregångare ocksågjort - att erfarenheten ändå borde bjuda tUl någonting av försiktighet. Vi tarinle ut några segrar i förskott. Vi inregistrerar inle några nederlag iförskoll. Del är den förda poUtiken som får avgöra vad väljarna på valdagenanser om regeringen, och det är ett gott råd till all också läggasig tUl med den filosofin och vänta tUl . Allra sist, herr talman! Det där med reklammaffia minnsherr fel. Jag har intrycket all han vUl brodera ut litet för att detskall låta litet mera dramatiskt. Jag har talal om "professionellareklammakare" därför all de är professionella när det gäller att görareklam och följaktligen professionella i sin argumentering motreklambeskattningen. Den saken är väl alldeles uppenbar. Detta med maffia låterlitet för olustigt, och därför skulle jag inte vilja använda del uttrycket. Delgör att man fär intryck av och mycket annal där maffian har enbetydelse som man inte skall föra över på våra lugna och tempereradebreddgrader. Jag har talat om de professionella reklammakarna, och detvågar jag vidhålla. Naturligtvis har reklamskatten blivit något av en chockjust för dem. Man brukar ju kunna sälja allting med reklam. Det finns en gammalschlager om att man kan sälja t, o. m. konserverad gröt med mördande reklam.Man är van vid atl kunna sälja allting med reklam. Men den där negativaattityden mot reklamskatten har man inte kunnal sälja, inle ens med den reklamsom man lagt mol reklamskatten. Jag hoppas i vafie fall alt man inteskall kunna sälja den opinionen. Naturiigtvis har det varit någonting av ettganska kusligt uppvaknande för den här gruppen av opinionsbildare som är vanavid alt alllid kunna slå igenom när de samlar sig lill en reklammässigansträngning. Ingenting har man uraktlåtit i detta avseende. Jag har t.o. m. blivit presenterad Den stora klippboken, nr 1, som föräralsfinansministern. Där är alla de fruktansvärda synder som han gjorl sig skyldiglill genom alt lägga fram förslaget och alla de fruktansvärda bedrövelser somdetta land kommer att hamna i om detta förslag genomförs upptecknade och Skatt pä reklam, m. m. Skatt på reklam, m. m. Men trots della ligger förslaget här. Trots detta har del en majoriteti utskottet bakom sig, och del finns goda gmnder alt räkna med att ocksä enmajoritet i skall ställa sig bakom detta. Nåja, herr talman, jag skall inte utveckla texten längre idella avseende. Jag har håUil mitt tal tidigare här , men jag vill allrasisl ändå ge och det rådet på vägen all vänta med sinaomdömen om hur det skaU för för socialdemokratin lUls den dagen kommer. Det därmed förtroende - del kanske är mera stabUt än vad herrarna tror. 1 sista handär det ändå verkningarna av politiken som är avgörande, och har deverkningarna onekligen accepterats. säger ; 50 miUoner är väl ingenting att lalaom; förresten har vi anvisat vägar atl finansiera det spel och dobbel skallfå finansiera det. Ja, vi skall la i anspråk inkomstkällan spel och dobbel föratl genomföra den direkta skattesänkning som och och energiskt har krävt som jag minns och ändaintill den sista av dessa veckor - ända tills era förhoppningar om eltregeringsskifte tog över ert intresse för en skallesänkning. i (c); Inte heller jag vill gärna förlänga dennadebatt; den har hållit på ganska länge . talade om en orimlig favorisering avcenterpartistisk och socialdemokratisk press. Det visar återigen alt vi harolika utgångspunkter när vi tar ställning till angelägenheten av att bevara endifferentierad åsiktsspridning i detta land. Det är självklart att svagatidningar, som skall hjälpas alt överieva, får mer stöd än starka tidningar meddet syslem som vi har vall och med det syfte som vi har. Jag tycker också altdet är ett väldigt förenklat sätt att räkna, när man i stödet inle tar med botlenavdragoch liknande i annonsskattesammanhanget del är ju egentligen också en typ avpresstöd. var inne på hemliga samtal, intriger och annatsådant. Jag har i och för sig ingen anledning att kommentera de överläggningarsom ägde rum mellan socialdemokratin och . Men så mycket äralldeles klart att vi stär fasl vid annonsbeskattningen och vid vårl tidigareställningslagande och vår uppgörelse i den frågan. Vi gör del som eltprovisorium och tills vidare, del har jag betonat tidigare. Vi har gjort vårbedömning av reklamskatten, obundna av vafie överläggning som kan ha förekommit- men såvitt jag vel har någon sådan inle förekommit tidigare. Vi har sagt atldet inte är möjligt atl i dagslägel avläsa vilka effekter annonsskatten harhaft; innan sådana bedömningar kan göras måste det ekonomiska läget bli meranormalt. Vi har sagt att annonsskatten och presstödet bör ses i ettsammanhang. Vi har sagt att vi är med om att öka presstödet, Däfigenom blirsvårigheterna alt säga ja till fortsalt annonsskatt och nej tillreklamskatteförslaget inte alls så stora som en del tycks tro. (): Nr 85 Jag vill oförbehållsamt ge finansministernrätt på en Onsdaeen den punkt: ingen av oss skall i förväg göra någonbedömning av hur väljama 24 mai 1972 kommer attställa sig till våra partier - den frågan fär väljarna själva ge------------- Men det flnns en skillnad mellan finansministern och oss i det Skatt pareklam, fallet.Vi menar alt så som regeringen har försummat sin uppgift atl '"" '' skaffa ossett tillfredsställande underlag i viktiga frågor och så som den har sattsig över remissinstansernas roll i svenskt samhällsliv, har det uppståtten situation där det väl funnes anledning för regeringen atl nu Vi skulle ha sett det med tillförsikt och Socialdemokratin har emellertid inte velat göra detta. skjuterherr Sträng på möjligheten att få besked till den dag 1973 dåhan hoppas att hans läge skall vara gynnsammare. Vi skall inte föregripa debatten om försvarspolitiken ochom skattepolitiken - det är också riktigt. Men nog var det väl en märkligbeskrivning som gav av syftet med de här förslagen, att en medvetensträvan alt åstadkomma minskad sysselsättning skulle vara nödvändig för attåstadkomma besparingar. Atl del kan gälla vissa av befattningarna inomförsvaret självt kan jag förslå, men att det skulle vara nödvändigt att bedrivaen sådan försvarspolitik atl man medvetet framkallar minskad sysselsättning ide verksläder som har leveranskontrakt med försvaret kan väl ändå inte varafinansministerns uppfatlning. ett tredje påpekande med någon anknytning tillvad i sade. Jag har icke hävdat att det skulle haförekommit några intriger mellan och socialdemokraterna. Jag sadeatl det här påminner om en situation, där man efter att ha läst endetektivroman inte får intrigen i den avslöjad utan där det ges en skildringbara av den ena inblandade parten, som säger: "Jag har stark anledning troatt jag här skulle få följe med i fråga om reklamskatten." Jag tycker det är otillfredsställande att kammaren skallfå stanna kvar i denna ovisshet om vad som faktiskt hände mellanfinansministern och centerledaren . Skall vi verkligen bara ha herrSträngs bild: att han ansåg sig ha stark anledning tro att dessa samtal våren1971 skulle leda till alt han får följe med ? Del är väl ändå rältrimligt att vi får även den andra sidans belysning av vad som faktiskt hände idessa vikliga överläggningar. Det är tydligen klokt, herr finansminister,atl kontrolle ra riktigheten av sina egna minnesbilder. Min minnesbild var atl finansministern hade använt uttrycket reklammaffia, men jag tror självfallet finansministern på hans ord. Del kan ju också förhålla sig så, att mina sagesman har missförstått finansministern och dragit alltför långt gående slutsatser av begreppet "professionella reklammakare" finansministern har säkert inle använt professionell i någon smickrande bemärkelse. De här två begreppen, "reklammaffia" och"professionell reklammakare", ligger ju onomalopoetiskt väldigt nära varandra - om jag får använda främmande ord, och det får jag väl eftersom jag talar lill 115 Skatt på reklam, m. m. I andra sammanhang bmkar man faktiskt sälta det allrastörsta värde just på experter. Det är ju experternas bedömningar somfinansministern i sina ställningstaganden eljest litar så myckel på. Men närdel gäller reklamverksamhet är det tydligen en belastning att vara expert, omman skall tro vad finansminister har sagt här i kammaren ochskrivit i sin proposition. Sedan några ord om begreppet förtroende. Altarbetslösheten böfiar visa något bättre siffror just nu och atl efterfrågan påarbetskraft stiger är vi väl alla medvetna om. Men vi är lika medvetna om attvi fortfarande har en alltför stor brist på sysselsättning i vårt land, enalltför hög arbetslöshet, Atl vi har en otillräcklig kapacitet brukarfinansministern själv i alla andra sammanhang understryka när han talar ombehovet av ökade investeringar.