prot · FV09121 · 1972-12-31 00:00:00 — Utredningen har inte kunnat enas om den del som berör hurkvotregeln skall tillämpas. Majoriteten i utredningen förordar att kommunernasjälva skall bestämma om kvotens storlek med iakttagande av maximi- ochminimireglerna. Från vårt håU har vi hyst den uppfattningen att det är ettutomordentligt viktigt inslag i den kommunala demokratin att det införs ettsuppleantsystem. Skall det funktionera rimligt för partier av olika storlekarfär inte antalet suppleanter bli av antalet ordinarieledamöter. I utredningen liksom i reservationen har vi följt uppdessa tankar. Som vi bedömer det är detta ur många synpunkter en riktig linje.Självfallet är det riktigt att ge de kommunala församlingarna så stor frihetsom möjligt att besluta i olika frågor, men vi vet att i vissa frågor - detgäller icke minst valkretsindelningen, som har diskuterats, och detgäller också frågor av typen storleken av kvoterna kan det bli partipolitiskaspekulationer, som ingalunda är särskilt önskvärda i det kommunala handlandet. Jag vUl därutöver säga att vi ändå fortfarande vidhållerden uppfattningen, att hela suppleantsystemet borde vara obligatoriskt förkommunerna, men eftersom utredningen om den kommunala demokratin har attutvärdera resultatet av suppleantsystemet som sådant har vi för vår del icke inuläget föreslagit obligatoriskt suppleantsystem utan stannat vid att dettaskall vara fakultativt som hitintUls. Med det anförda ber jag att få yrka bifalltUl reservationerna 1, 3 och 4 på berörda punkter och i övrigt tUl utskottetshemställan i betänkandet nr 49. Förslag tiU vallag, m. m. Låt mig börja med att säga att det här är ensent avlämnad proposition. Jag hade under vårriksdagen, närmare bestämt den 2mars, en frägedebatt med statsrådet angående tiden för avlämnande avförslag till ny vaUag, därjag med hänsyn till partiernas och kommunernas behovav tidig information om valreglerna efterlyste tidpunkten för avlämnandet av propositonen.Statsrådet sade då att om man kommer fram till att den maskinellatekniken inte skall användas val, skulle man kunna bedrivapropositionsarbetet fort. Jag beklagar att vallagen inte har kunnat föreläggasriksdagen redan under vårrUcsdagen. Jag hoppas att det skall bli möjligt förriksdagen att ta ställning till valreglerna val i betydligt bättretid. Särskilt utmanande blir det när önskemål om förändringar, som harframförts men som har fått ligga i avvaktan på vallagen, nuavvisas Förslag tiU vallag, m. m. med hänsyntill den sena tidpunkten. Jag skall återkomma till det litet längre fram. Det är naturligtvis väsentligt att partiernaär ense om statsskickets formalia. Oenighet på den punkten minskar människornasförtroende för pohtikerna. Från den synpunkten är det glädjande att enbetydande enighet har kunnat uppnås om valförfarandet 1973. Överläggningarmellan partierna har lett till att både tanken på ett maskinellt valförfarandeoch tanken på ett nytt system vid kommunalvalen har övergivits. Flerabetydelsefulla ändringar av praktisk natur har också gjorts av utskottet i fullenighet efter förslag framförda i motioner från olika håll. Med hänsyn till behovet av att ge partierna insyn ivalförberedelserna på det administrativa planet är det en värdefuU praxis attdet förekommer överläggningar mellan partierna och den centrala valmyndigheteninnan föreskrifter om valet utfärdas. Från vår sida önskar vi emellertid attdenna nuvarande, informella praxis skaU stadfästas i vallagen, och vi föreslårdärför att en särskUd parlamentarisk nämnd knyts till den centralavalmyndigheten och att valmyndigheten får skyldighet att samråda med dennämnden. skriver ganska positivt om behovetav samråd ined partierna, men man vill inte nu bifalla motionen, eftersom manförutsätter att till central valmyndighet kommer att utses ett ämbetsverk somhar en brett sammansatt lekmannastyrelse. Detta låter i och för sigtUlfredsstäUande, men jag vill påpeka att det förvaltningsorgan som välsannolikt kommer att bli central valmyndighet, nämligen , förnärvarande inte har någon bred lekmannastyrelse; bara två av de politiskapartierna är företrädda i styrelsen. Därför hjälper det inte om man i lagenskriver in att skall vara central valmyndighet. Jag tror inle att motsättningarna på den här punkten ärsärskilt stora, men jag tycker att det finns principiella skäl att stå kvar vidvår uppfattning, och jag yrkar därför bifall till reservationen 2. Utlandssvenskarnas rösträtt är, som påpekade, enlänge diskuterad fråga utan att några påtagliga resultat har kunnat uppnås. Jaghoppas att alla godtar principen att samtliga svenska medborgare skall harösträtt. Det kan naturligtvis finnas praktiska hinder när det gällerUtlandssvenskarna, men vad vi från reservanternas sida vill på den här punktenär att ta ett steg mot underlättande för utlandssvenskarna att rösta genom attaUa som varit kyrkobokförda iSverige skaU få rösträtt 1973. Jag tycker det är en rätt enkel rättviseätgärd,och jag har litet svårt att förstå att man kan gå emot den. bör vi gålängre och finna former som möjliggör för samtliga utlandssvenskar att rösta. Jag yrkarmed detta bifall till reservationen 3. Propositionen innehåller ett förslag om en utvidgning avombudsröstningen därhän att man skall få rösta med särskild valförsändelseockså på posten. Vi godtar förslaget, men vi hade önskat att man starkarestrukit under att det måste kontrolleras att de här ökade möjligheterna tillombudsröstning inte leder tUl missbruk. Vi säger att man skulle ha kunnatöverväga att ge de postfunktionärer som kommer att få motta valförsändelseren särskUd utbildning, och vi menar också att det är väsentligt att man sålångt möjligt tiUser att den enskildes integritet i samband mediordningställande av valförsändelsen inte kommer i fara. Inte heller på den härpunkten tror jag, herr talman, att det är några större motsättningar. Den punkt där jag tycker att utskottsmajoritetens uppfattningär minst övertygande, och där det kanske finns en större motsättning än på deandra punkterna, gäller det problem som behandlas i reservationen 5. Det ärfråga om hur många mandat varje valkrets skall ha. Man kan grunda beräkningenav antalet mandat antingen på antalet röstberättigade eller på helabefolkningen. Om man grundar beräkningen på hela befolkningen, kan förekomstenav t. ex. barn eller utlänningar i en valkrets leda till att de röstberättigadei denna valkrets vid sammanräkningen väger tyngre än röstberättigade frånandra valkretsar. Den här problematiken har uppmärksammats tidigare.Grundlagberedningen föreslog att man i samband med riksdagsvalen skuUe övergåtill att beräkna antalet mandat per riksdagsvalkrets med hänsyn till antaletröstberättigade, och det blev också beslut. På s.22 i utskottetsbetänkande återges argument för att man i fråga omriksdagsval skulle gå över till att beräkna antalet mandat på deröstberättigade och inte på folkmängden. hade 1968 enövertygande argumentering för att man skall göra det. , som avlämnade sitt belänkande förraåret, föreslog enhälligt att man i fråga om kommunalval och landstingsvalskulle göra motsvarande förändring och alltså gå över tUl att beräkna antalmandat per krets på antalet röstberättigade. Jag bryr mig inte om att citeradet här jag bara konstaterar det. Och dessutom anförde kommunalvalskommitténatt intresset av enhetliga regler mellan riksdagsval, kommunalval ochlandstingsval motiverade en sådan här förändring. När behandlade denna fråga pågrundval av en motion av och mig hänvisade utskottet till dettaenhälliga förslag från kommunalvalskommittén och sade att förslaget"tillgodoser de i motionen framstäUda önskemålen". Och utskottettillade: "I detta läge finner utskottet det inte vara erforderligt medytterligare initiativ från sida." Läget är alltså det att gällande ordning för riksdagsvalenplus enhälliga utredningsförslag talar för en ändring, så att man beräknarantalet mandat på antalet röstberättigade och inte på hela befolkningen. Detförefaller således vara en ganska självklar fråga. Det sensationella är emellertid att konstitutionsutskotteti år har gjort en kovändning. Jag måste erkänna att jag, när den här sakenbehandlades i utskottet, i det längsta trodde att det var ett förbiseende. Nufinns det ju en möjlighet att det under kammarbehandlingen visar sig attdet var ett förbiseende - jag viU hålla den möjligheten öppen. Men utskottetsargumentation på den här punkten är, att eftersom Kungl. Maj;t inte har tagitställning till kommunalvalskommitténs förslag om ändring av valsystemet skallman i detta läge inte föregripa den vidare bedömningen av kommitténs förslag.Detta, herr talman, måste ändå vara ett missförstånd, därför att vad man villöverväga av kommunalvalskom- Förslag till vallag, m. m. Förslagtill vallag, m. m. mittenstidigare förslag är ju frågan om en spärr och någon typ av utjämningsmandat ikommunala val. Den fråga som jag har tagit upp här, nämligen reglerna förmandatberäkning, har ju inget samband med frågan om spärr ellerutjämningsmandat, och den berördes inte heller vid de partiöverläggningarangående kommunalvalen som resulterade i att man nu inte har föreslagit enspärr vid de kommunala valen. Det är tvärtom på det viset attkonstitutionsutskottet i sitt utlåtande just påvisar att det inte finnsnågot sådant här samband. Utskottet säger att behovet av att räkna antaletmandat på de röstberättigade och inte pä hela befolkningen ju i och för sig ärstörre, om man inte har ufiämnings-mandat och spärr. Detta står också på s. 22i det nu behandlade betänkandet - det är ett citat ur konstitutionsutskottetsutlåtande nr 1968. tillfogar utskottet argumentet att det är för sentatt nu besluta. Det är då, herr talman, en följd av att konstitutionsutskotteti har valt att skjuta upp motioner om ändring i den här riktningen tidpunkt när man anser det vara . Jag utgår från att det inte harvarit avsikten utan att man har råkat komma i det läget. Det avgörande på denna punkt är emellertid; Vill man skaparättvisa? Vill man se till att varje röstberättigad i väger lUca tungtvid fördelningen av mandaten? Vill man att samma rättvisa skall råda ikommunal- och landstingsval som råder vid riksdagsvalen? Eller vill man attvi i kommunalvalen skall låta vissa röstberättigade bli överrepresenterade? Detta kan synas vara retoriska frågor, menjag hoppas att det skall bli möjligt att i kammaren vinna gehör för bifall tiUreservationen 5, som jag nu yrkar bifall tUl. Det är ganska onödigt att jag här punkt efter punkt tarupp vad mina föregångare i talarstolen anfört, och jag skall därför istort sett inskränka mig till några allmänna synpunkter. Jag konstaterar då att detta förslag till vallag på sinahåll har upprört sinnena. I tidningsartiklar och i bokform har det antytts attdetta skulle vara en ödesdag för den svenska demokratin och att det rent avskulle innebära slutet på densamma. Genom röstningen avgörs om vi skallha demokrati eUer inte här i landet, står det i ett inlägg. Sådana yttrandenberor naturligtvis på missuppfattningar. Men bakom dem ligger den allmänna orosom finns inför datasystemets följder för medborgarna, en oro som kan varabegriplig även om den i detta faU är totalt ogrundad. Man kan i sammanhangetockså säga att det är bättre med många observatörer än med få; det är bättremed många vaksamma än ingen alls. Och i och för sig är vaksamhet därför intenågot fel. Men det krävs givetvis att vederbörande tar sitt förnuft till fånga,när upplysning lämnas om de rätta förhållandena. På sätt och vis har väl en del av departementschefensuttryck bidragit till missuppfattningarna. Avståndstagandet fråndatasammanräkning i vanlig mening och övrig dataanvändning har inte varit heltmarkerad i propositionen. Det är mot den bakgrunden som utskottet har gjortsitt tillägg,tidigare citerat av , nämligen att "utskotiet förutsätter att enövergång tUl maskinell valteknik inte kommer till stånd utan att riksdagendessförinnan blivit hörd och lämnat sitt samtycke". Låt mig slå fast, herr talman, att det inte blir någrahålkortsvalsedlar 1973 samt att det inte heller blir någon dataanvändning isamband med valförrättningen, annat , som det heter i utskottets betänkande"för begränsade delar av valförfarandet, främst vad gällermandatfördelningen mellan och inom partierna". Den saken är alldeles klar,och på den punkten kan icke någon ändring ske utan att får tillfälleatt än en gång säga sitt ord. 1 detta sammanhang kanske det också kan vara tUlåtet attpeka på två små obetydliga detaljer, på vilka min uppmärksamhet har riktatsförst efter utskottsbehandlingen. Den ena gäller frågan om sigUl. Där harkravet på att det skulle vara de närvarandes sigill på valkuvertet strukits.Detta beror helt enkelt på att människor numera inte har några sigill. Jagundrar hur många det är i denna kammare som har sigUl av privat karaktär elleranvänder sin farfars? Det är alltså en rent praktisk åtgärd. Men det är klartatt det minskar säkerheten något, och det förutsätter jag att den centralavalmyndigheten kommer att uppmärksamma och undersöka om man kan vidta någonförstärkning av annat slag i stället utan att överskrida kompetensen enligtvallagen. Det har också på sina håll uppstått en missuppfattninggenom att ordet "offentlig" inte förekommer i samband med denpreliminära rösträkningen men väl i samband med rösträkning på länsstyrelse ochi samband med den s. k. tisdagsräkningen efter söndagsräkningen. Man har kunnatsätta dessa olikheter i språkbruket emot varandra och säga att e contrarioföljer då att den preliminära räkningen är en hemlig räkning. Det ärnaturligtvis en fullständig missuppfattning, vUken emellertid har förstärktsgenom att bestämmelsen om öppna dörrar i en paragraf har ändrats. Mankan emellertid av andra paragrafer sluta sig till det för oss självklara attden preliminära sammanräkningen skall vara offentlig. Men på något sätt bordedetta - kan man nu i efterhand säga -ha kommit till uttryck något klarare. Ävendär har möjligen centrala valmyndigheten eller rent av departemenschefen i dagtUIfälle att göra ett auktoritativt uttalande. - Detta om två detaljer. Beträffande betänkandet i övrigt skall jag ta upp ett parpunkter. Kostnadsfrågan har berörts i en motion, och utskottet har i sak heltanslutit sig till denna. Det är en moderat motion, där man pekar på att omkostnaderna för kommunerna skulle bli större än beräknat, så får frågan omfördelningen av valkostnaderna mellan stat och kommun självfallet tas upp tillomprövning. Vi tycker att det är riktigt att detta sägs ut, och det har alltsåskett. I ett särskilt yttrande har man, som framhöll,påpekat riskerna av den vidgade poströstningen. Poströstningen föreslås vidgadpå två sätt: äkta make som röstar för annan make behöver icke röstasjälv. Vidare föreslås vidgade möjligheter för bud att avge röst för väljaresom är sjuk, rörelsehindrad eller som på grund av hög ålder ej kan inställa sigi vallokalen. Bud får, står det i lagen, den vara som är väljarens barn,barnbarn, fader, moder eller syskon eller hans vårdare och som fyllt Förslag till vallag, m. m. Förslag tiU vallag, m. m. Detblir inte lätt för postfunktionärerna att avgöra om vederbörande verkligen ärvårdare eller inte. I det särskilda yttrandet har därför pekats på vikten avinstruktion och utbUdning av personal som handlägger sådana frågor vidkontakten med allmänheten. Här finns en risk, en risk som förefaller större omman tar i betraktande att det vid val förekom några rätt elakartadefaU av obehörig påverkan. Vi är oroliga för att tendensen till sådan kan kommaatt öka. Vi förutsätter att myndigheter av olika slag har sin uppmärksamhetriktad på detta. Skulle tendensen till obehörig påverkan komma att öka, fårdenna bestämmelse tas under omprövning, vUket i så fall skulle drabba de sjuka,de rörelsehindrade och de mycket åldrade, vilket vore i hög grad beklagligt. Jag skulle också vilja säga ett par ord omutlandssvenskarnas röstning. Det är ju en fråga som är mycket gammal och somdebatterats både i detta hus och i vårt tidigare hus. Den har gång på gångdiskuterats. Jag har aldrig upphört att förvåna mig över den negativainställning som socialdemokratin i det fallet har ådagalagt. Det lämnades enkostlig motivering en gång av finansminister , som sade att det väl varsådana där Schweizsvenskar man i främsta rummet tänkte på. Jag tror attfinansministern och andra som tänker som han skulle göra klokt i att närmarestudera vad det är för svenskar som berövas sina medborgerliga rättigheter istrid med den grundlagbestämmelse som säger att svensk medborgare har rösträtt.Alla svenska medborgare har icke rösträtt det gäller med vissa undantag demsom är bosatta utomlands. De svenskar det här är fråga om är t. ex. personersom är ombud för svenska företag och som genom sin verksamhet skaparsysselsättning och utkomstmöjligheter i . Det är personer som ärverksamma i utländska företag och som genom sin samhörighet och sina band med detgamla landet naturligtvis verkar för i daglig gärning. Det kan ocksåvara svenska tidningskorrespondenter som aldrig i sitt liv fått vara med om envalhandling. Det är inte rimligt att denna kategori av medborgare utestängsfrån vad som eljest är en medborgerlig rättighet. De har som regel icke hellerrösträtt i de länder de verkar i. uttalade att enförutsättningslös prövning borde ske av möjligheterna att vidga rösträtten vidga rösträtten -för utlandssvenskar. Som var att förutse har denna prövningförlagts till en utredning, och denna utredning skyndar icke raskt den gårganska långsamt framåt och har för inte så länge sedan fått nya direktiv vilkakommer att försena arbetet ytterligare. Det är mot den bakgrunden man får se dagens yrkande om enprovisorisk förlängning av tiden från fem till . Det yrkandet innebär ettavsteg från den princip som vi haft i moderata samlingspartiet och även i andrapartier, nämligen att varje svensk som varit kyrkobokförd här hemma borde harösträtt. Vi har gjort detta avsteg därför att vi velat åstadkomma någonting nuoch undvika det djupt förnedrande i att vi tar ifrån svenska medborgareutomlands rösträtten i den mån de överskrider femårsgränsen. Denna kategorimedborgare har en gång haft rösträtt, men de berövas den om de passerar dettastreck. Det kan icke vara rimligt, och bör överväga vad denegentligen ställer till med. mycketnoga med att icke frånta människor rösträtt annat än när särskilda skälföreligger. I det här fallet tycks det inte vara så noga. Jag finner dettadjupt beklämmande. Argumentet att det i en del faU är så dålig samhörighetmellan dessa svenskar och hemlandet viU jag helt gendriva genom att konstateraatt den som underkastar sig den ganska tidsödande och besvärliga procedur somkrävs för att man skall bli uppförd på den särskUda röstlängden förutlandssvenskar därmed ådagalägger sin samhörighet med hemlandet. Ytterligarebevisning höves icke. Jag har i övrigt icke mycket att tillägga -det känns rUctigt skönt att icke vara på kollisionskurs medjustitiepartementet. Jag yrkar bifall till reservationerna 1, 3 och 4. Förslag till vallag, m. m. HertJOHANSSON i (s): Eftersom detta utskottsbetänkande gäller enrad olika valfrågor kommer debatten helt naturligt att röra skilda ting. I detstora hela är utskottet enigt - när det gäller reglerna för röstning ochsammanräkning föreligger fuUständig enighet. Detta betraktar jag som ett värde. I detta sammanhang vUl jag gärna i anslutning tUl denallmänna debatten och tUl ' inlägg betona att här inte föreslåsnågon övergång tUl maskinell valteknik. Skulle denna fråga på nytt komma attaktualiseras bör självfaUet pröva frågan. Nyheterna på detta områdegäller framför allt behandlingen av poströsterna och sammanräkningsförfarandet.När det gäller sammanräkningsförfarandet kan man få använda vissa tekniskahjälpmedel. Men denna möjlighet är mycket begränsad och gäller, som förut harsagts, mandatfördelningen mellan och inom partierna. Det är för mig omöjligtatt se att detta öppnar möjligheter till de manipulationer som det har talatsom i den allmänna debatten. Också på denna punkt är utskottet enigt. Inteheller har det i kammaren väckts motioner som riktar sig mot detta förfarande. Jag har avsiktligt strukit under dessa självklarheter,herr talman. Det har nämligen i den allmänna debatten talats om denna dag såsomen demokratins ödesdag, precis som utvecklade saken. Utskottet har väsentligen anslutit sig till propositionen.Vissa jämkningar har skett. En del av dem har kommit till för att skapa denenighet vi önskat. Andra hör samman med den proposition som har lagts fram ompartistödet och bakom vilken de fem partierna här i principielltsluter upp. Det gäller ofta att göra olika avvägningar mellan berättigadekrav. Som ett exempel kan jag peka för poströstningen. Man kan anföramycket goda skäl både för en lång poströstningstid och för en kort. För en långtid talar att det underlättar för väljarna att avge sina röster. Det gällerexempelvis de väljare som reser utomlands. För en kort poströstningstid talaratt väljarna bör ha följt så mycket som möjligt av valdebatten innan de röstar. På vissa punkter står mot varandra strävandena attunderlätta röstningen och kravet på kontroll. Det har på en punkt förts in ettsärskilt yttrande, nämligen när det gäller möjligheterna att rösta med Förslag till vallag, m.m. Här har folkpartister och moderater markerat kontrollsynpunkteni ett särskUt yttrande. Som redan har sagt är skillnaden dock intesärskilt stor på denna punkt. Tydligen har emellertid moderater ochfolkpartister ansett att socialdemokrater och centerpartister i utskottet harvarit aUtför liberala i sin skrivning. Får jag ta upp en liten detalj som vidrördes av herrHernelius. Jag gör det för att skingra eventuella missförstånd. Det gälleroffentligheten vid sammanräkningen efter valet. Jag har inte kunnatuppfatta annat än att vi alla i utskottet önskar att den nuvarande ordningenskall bestå. Som bekant går det till på det sättet att dörrarna stängs. Inganya väljare släpps in, men de väljare som befinner sig inne i vallokalen fårmöjlighet att övervara sammanräkningsproceduren. Såvitt jag förstår är det välheller ingenting annat åsyftar. Enligt min mening blir dettahelt möjligt med den lagtext som kommer att antas. Går jag sedan över till de mera kontroversiella frågorna,möter även jag en gammal bekant, nämligen utlandssvenskarnas rösträtt. ärvi eniga om att inte föreslå någon definitiv förändring. De borgerligaledamöterna har emellertid velat införa ett provisorium års val. Motdetta anför vi socialdemokrater att man skall avvakta den utredning somförsiggår inom den valtekniska utredningen. Den har numera som sin enda uppgiftatt pröva frågan om vidgad rätt för utlandssvenskar att delta i riksdagsval.Det bör alltså vara möjligt för denna utredning att relativt snabbt komma frammed förslag. Dessa kan prövas i vanlig ordning. Att nu införa ett provisoriumbetyder att vi för denna utredning åt sidan. Ett sådant provisorium blir lättnågonting permanent. Det kommer att betraktas såsom något som måstevidmakthållas oberoende av vad utredningen kommer fram tiU. Får jag tillfoga att jag har ett intryck av attentusiasmen för utlandssvenskarnas rösträtt är större hos många av kammarensledamöter än bland vissa utlandssvenskar. Visst har jag mött utlandssvenskarsom varit utomordentligt intresserade av att få rösta, men deras antal ärbegränsat. Äv detta drar jag inte slutsatsen att vi inte skall pröva enutvidgning av deras rösträtt, men man behöver inte gå förbi utredningen ochinföra en annan ordning. Det har sitt intresse att konstatera att innan vi fick dennuvarande utsträckningen av rösträtten räknade man med att ett mycket stortantal skulle anmäla sig. Det talades om ca 15 000. TiU valet var det 3 067som anmälde sig att bli upptagna i den särskilda röstlängden. Till valvar antalet mindre - det var 2 524. En del av ansökningarna avslogs - det var 1968. Det intressanta är att av dessa avvisades 951 därför attvederbörande var upptagna i den allmänna röstlängden. De ägde sålunda rösträttutan att behöva föras upp på den särskilda röstlängden.