prot · FV0995 · 1972-12-31 00:00:00 — Del sker väsentligen genom de centrala råden som leder dennaförsöksverksamhet. Det gör att jag för min del ställer mig avvisande till tankenatt genom uttalanden skall begränsa omfattningen avför.söksverksamheten. Men lika litet kan jag godta uppfattningen att riksdugengenom beslut skall hindra kommunerna atl begränsa verksamheten lill de områdensom man kommer överens med de anställda om att den skall försiggå på. Frun dessa utgångspunkter tycker jag det är fel att mangår ifrån, som mun gör i reservulionen från och ,regeringens förslag ull förutsättning för alt försöksverksamhet skall komma igång är medgivande uv Kungl. Genom den konstruktion propositionen harger man regeringen insyn i detta. Framför alll gör detta det möjligt förregeringen att tu ställning till de juridisku problem som kan uppstå på dettuområde och som på grund av försökskaraktåren inle har fått någon formelllösning genom lagstiftning eller motivuttalanden i proposition ellerutskottsbetänkande. Man kan .som jag ser det här gä fram pä två vägar. För delförslu kan man låta vafie kommun besluta om denna försöksverksamhet men regleraden genom lagstiftning. För det andra kan man underlåta ull deluljregleraförsöksverksamheten och lägga beslutanderätten hos regeringen, vars beslut ärdirekt underkaslade konlroll. Såvitt jug förslår blundurreservuniernu ihop dessa tvä metoder. Här är del klarl att de centrala rådenspelar en utomordentligt slor roll. Utskoltet hur ullulut atl detförutsätter kontukter, och det är väl inget Närvarorätt vid sammanträde med ellerlandstingskommunal nämnd Närvarorätt vid sammanträde med ellerlandstingskommunal nämnd tvivel omatt det kommer att bli sådana kontakter och att de centrala råden därvid kommeratt spela den avgörande rollen. Det centrala, herr talman, på detta område äremellertid att man undanröjer de formella hinder som finns fören försöksverksamhet som är nyttig och nödvändig på detta område. Jag yrkarbifaU till utskottets hemställan. i (m) kort genmäle: Först ett par ord till . Han sägeratt inte i fråga om företagsdemokratin vill göra halt inför denkommunala förvaltningens portar, och det vill förvisso icke vi heller. Men vimenar att det finns fora för denna förelagsdemokrati, nämligen företagsnämnderoch samarbetsnämnder och även nämndsamniunträden. Det finns inom lagens gränsermöjligheter till det . Sedan för han in resonemanget om beslutsrätt och yttranderättsom i också var inne på. Det finns ingen definitivåtskillnad på de båda funktionerna. Yttranderätten, diskussionen, leder ju framtill elt beslut. Det är inläggen som kommer att prägla besluten, och i mindreseriösa sammanhang brukar ofta ordföranden säga att diskussionen får utgörasvar på frågan. Det sker väl inte i nämnder och styrelser, men det visar attdiskussionen är en del av beslutet. Det är alldeles uppenbart. i undvek att kommentera AgneGustafssons inlägg i denna fråga, som jag har refererat till. Det var kanskeklokt. Vi vet ju att det råder olika meningar om rätt mycket inom delsocialdemokratiska partiet. Men han konstaterade inledningsvis all valet börslå igenom och bli bestämmande för politiken. Och han säger ult när del gällerurbelsförhållundenu, urbetsiniljön och sådunt bör självfullel de unstälklu varumed. Visst skall de vuru med i de sammanhang jug nämnde, men hur går det medden polilisku bulunsen. Jag fick ingen kommentar pä denpunkten. Det är fråga om förtroendevalda, och i samband med allmänna val ärden politiska bulunsen ställd, men den kommer uppenburligen i furu. talade om tvä vägar: ä enu sidun kun mun böfiumed försöksverksumhel och sedan komma fram till en hållbar princip, ä undrasidan kun mun böfiu med principfrågun och sedan lä i gäng verksumhelen. Jaglycker att delta gäller en sä viktig principfrägu ull mun har anledning gå densenure vägen. När det i direktiven lill kommunuldcmokrali-ulredningen anges utimun skall ulreda "om och hur en sudun näivaroräll kan förenas meddemokratiska principer", hur ju slulsrudel redun där iiuirkerul ull delluär en verkligt seriös principfråga. Den bör mun inle springu ifrån. Om munböfiur med en försöksverksamhet, som sedan enligl ulredningen visar sig slridumot deinokr:itisku jirinciper, är del ytterligt beklugligt. () kort genmäle; i rrollhällan ur en utmurkiförsvurs-udvokut för en i vissa stycken bristfällig iiroposilion. Med detinnehåll propositionen hur kun jug förstu atl regeringen måsle hu en visskontroll Vad vi har hävdat i motionen och jag sedan försökteklargöra i mitt anförande är att det borde vara en bättre väg att ha åtminstonetvå av de stora, tunga principiella frågorna klarlagda i lagtext och att man pådet sättet skulle kunna få en bättre och mera utvärderbar försöksverksamhet. Till de tunga frågorna räknar jag för det första frågan omvilka områden som skall omfattas av insyn och närvarorätten och för det undraoch framför allt den mycket vikliga delen om ansvarsreglerna för dessarepresentanter. Del är enligt milt sätt att se ytterst otillfredsställande uttdet inte finns någonting med om detta. Det är de bristerna i propositionen somvi har påtalat och som - det förstår jag - gör att man från majoritetens sidagärna vill bibehålla nuvarande formella rätt för Kungl, Maj;t att medge tillståndtill försöksverksamhet. Det hade varit bättre att gå den andra vägen medramlagstiftning - en mycket vid sådan men omfattande principiellt tunga frågor- och ge kommunerna suverän rätt att själva besluta om försöksverksamheten. i säger att det bör gå attförena företagsdemokrati och politisk demokrati i de kommunala församlingarna.Ja, självfallet måste det gå, I annat fall skulle vi icke ha varit med om att iprincip tillstyrka propositionen. Närvarorätt vid sammanträde med ellerlandstingskommunal nämnd () kort genmäle; Jag vill först säga till i Malmöalt det naturligtvis är en väldigt stor skillnad mellan att ge representanterför de anslällda en begränsad närvaroräll i vissa frågor och att ge dem engenerell rätt alt deltaga i omröstningar och fatta beslut. Det är en högstavgörande skillnad mellan de två vägarna. Enligt min mening är det först om manväljer den senare vägen som man kan aktualisera om en sådan här vidgadarbetsdemokrati slår i strid med den kommunulu självstyrelsen, Jug tyckte inteult lyckades försvara det påstående som görs i den moderutureservalionen, nämligen all denna försöksverksamhet synes oförenlig med denrepresentativa demokratin. Jag vill bestrida ull det förhåller sig så. i hudelitet svårt utt förklara varför mun skulle gå till Kungl, Maj :t med dessafrågor, vilket också påpekade. För i blevså att .säga bristerna i beredningsarbetet inom ett argumentför att departementet i efterhand skulle fä korrigera kommunerna. Jag förståratl i vill ha det så. 1 milt fall är förtroendet förkommunulmännen större än förtroendet för , och jug villdärför inle hu med den bestämmelsen. HerrJOHANSSON i (s) kort genmäle: Låt mig först säga alt jag inte lycker altjag hude anledning ull kommenleru inlägg; det kan jag göra ietl samtal eller en diskussion med honom. i förslod nog ulljug inle delur synpunkler, och likaväl som jug diskulerurmed om dettu i fortsättningen skull jug göru det med . Del bör ändå vuru lillulet ull ha skilda Närvarorätt vid sammanträde med ellerlandstingskommunal nämnd uppfattningari den här frågan. Men missar poängen, precis som . gör nämligen ingen skillnad mellan rätten att deltaga idiskussionen och i beslutet. Den som något känner till kommunalt liv vet att ikommunalsammanträden och styrelsesammanträden deltar tjänstemän i olikaställningar. De går in i diskussionen, men det är förtroendemännen som fattarbeslutet. talar om att den politiska balansen inte fårrubbas. Jag skulle inte vilja använda detta uttryck utan säga attpartifördelningen och därav föranledda styrkeförhållanden inte får rubbas, mendet sker inte genom den försöksverksamhet som vi nu vill genomföra. Det gäller här en ramlagstiftning. Ramen utgöres av denlag som vi snart skall antaga. När man säger att den skulle ha varit fylligarekan jag bara för min del konstatera att jag tycker att det räcker med denlagstiftning som finns. Om man utan vidare skall överlåta detta tillkommunerna borde det nog finnas flera regler än de som flyter in i lagen,men jag har markerat ult jag tycker att den ordning som vi har valt är denrätta och den bästa. Jag har stort förtroende för kommunalmännen, men när detgäller en försöksverksamhet där båda kommunförbunden och de anställdasorganisationer deltar är det lämpligt att de organ som dessa har tillsatt - decentrala råden - får möjlighet att påverka detta och att sedan Kungl. Maj;t fårgranska den juridiska sidan av saken. , herr talman, hoppas jag atl jag inte uttrycktmig så fumligt alt någon tror att jag hyser betänkligheter motförelagsdemokratin. Jug anser att politisk demokrati och företagsdemokrati gåralt förena, men vi måste resonera om formerna, och det får och jagrika tillfällen att göra. i (m) kort genmäle: Till vill jag säga all frågornanaturligtvis kan begränsas lill arbetsmiljöfrågor och sådant, men lagengaranterar inte detta. Där står bara ull del kun begränsas lill speciellafrågor. Det är självfallet skillnad på debatten och beslutet - detbegriper t. o. m. jag, i . Men jag vet också attbeslutet bör präglas av debatten. Om man inle är en partipolitisk robot måsteman ta intryck av de argument som framläggs innan man beslutar. Där finnsförvisso ett samband som det inle går atl komma ifrån. Vad sedan beträffar så värdet ett olyckligtexempel. Där är visserligen ledamöter från de mest skilda häll men de tillhörju alla den utvalda församlingen så det är ingen parallell. När det gäller skolstyrelsen och lärarrepresentationentycker jug nog utt det är värt en nugot längre kommentur. Jug skall be att fåläsa upp ett yttrande uv en kvinnlig sociuldemokrulisk ledumot - jag skall interöju numnet - den I : "Vi hur väl egentligen inte någonreell anledning ull hu kvur en bestämmelse frän förhistorisk lid, i vurje fullfrän tiden före de frumsynlu skolreformulorerna . Del är verkligen elt inlägg som är gripunde i ull sinenkelhet och som sugt går stick i stäv mol del yrkunde som mujorilelen för frumi dag. FmNORDLANDER (vpk): Som kommunalanställd har jag naturligtvis medstort intresse tagit del av proposition 97 med förslag till lag om närvarorättvid sammanträde med eller landstingskommunal nämnd. Av vår motionframgår att frågan väckts av kommunisterna i redan1966. Anmärkningsvärt är att först när frågan om representation i de privataföretagens styrelser aktualiseras då kommer frågan om inte också de kommunal-och landstingsanställda borde ges samma rätt. Att stat och kommun borde gåttföre med gott exempel har man tagit ganska lätt på, likaså att stat och kommunborde vara mönsterarbetsgivare ett begrepp som de kommunalanställda mer ochmer protesterar mot. kan det sägas att de anställda inom kommuner ochlandsting genom sina företagsnämnder har andra möjligheter till insyn änanställda inom den privata verksamheten. Men om man går ut till de kommunalanställdaoch frågar efter deras uppfattning om möjligheten atl påverka sin egenarbetssituation så hittar man säkert inte många som är nöjda medföretagsnämndsverksamheten såsom den nu bedrivs. De ändringar som skett iföretagsnämndsavtalet är inte tillräckliga för en så positiv uppfattning. Om man läser vpk;s motion och de krav som därställdes, kan man bara konstalera att de kraven är lika aktuella , längre harvi alltså inte hunnit. har i två likalydandeskrivelser till civil- och inrikesdepartementen som sin mening framfört all detär angeläget att det vidgade arbetstagarinflylande, som förbereds för delprivata näringslivet, måste följas av motsvarande åtgärder för de statliga ochkommunala områdena. åsyftar inle en sådan fackligrepresentation som skulle rubba de politiska maktförhållandena så som de kommittill uttryck i väljaropinionen, utan ett ledamotskap som skulle vara ettbetydelsefullt steg såväl ur de anställdas synpunkt som ur synpunkten att detallmänna tillgodogör sig den sakkunskap och de praktiska erfarenheter som finnssamlade hos de anställda och som skulle kunna kompletteras med vissbeslutanderätt för företagsnämnderna. Jag skulle vilja gå så långt som atl sägaatt om ett sådant samarbete hade funnits med de anställda på den kommunal- ochlandstingskommunala sidan skulle man ha förebyggt många av de misstag som såofta figurerar i pressen när det gäller utbyggnaden av den samhälleligaverksamheten. Verksamheten skulle också fungera både bättre och billigare. Som ordförande och som personalombud för en fackligsektion inom Kommunaleltan i med ca 1 200 medlemmar - hela avdelningenomfattar 20 000 medlemmar - och med elt tjugoårigt aklivl fackligt engagemangmed fackliga förtroendeuppdrag tror jag mig vela en hel del om hur de anslälldai kommuner och landsting upplever sin arbetssituation. Jag känner till derasmissnöje med all konfronteras med byråkratin och de ansvarigas oviljaalt lyssna på dem som är engagerade ute på fältet. Jag vel hur man ofta fårhöra all del inle finns pengar ens till ur skyddssynpunkt nödvändigaförbättringar eller till enkla anordningar, som skulle underlätta derasarbete. Närvarorätt vid sammanträde med ellerlandstingskommunal nämnd Närvarorätt vid sammanträde med ellerlandstingskommunal nämnd atl andralokaler utrustas med de mest moderna redskap och maskiner lokaler som sedanstår oanvända, då man inte anser sig ha råd med den personal som erfordras fördriften. Kommunernas ekonomi torde inte bli bättre efter del beslutsom fattats här och efter den frivilliga begränsning av skattehöjningensom godtagits av kommunerna. Att dettagår ut över de anställda har vi redan erfarenhet av. Under sken av sparsamhet lämnas arbeten ut pä entreprenad.Att detla går ut över de anställdas levnadsförhållanden tar man ingen notis om.Att alla privata företag arbetar med utgångspunkt i vinstintressen tycks munockså glömma bort. som gjort en utredning aventreprenadfrågan har kunnat konstatera, att det i inget fall har kunnatbevisas att utlämning av arbeten på entreprenad blivit billigare för kommunen. Ett arbetsområde där det blir allt vanligare att arbetenutlämnas på entreprenad är städområdel, där städerskor med sänkta löner fårbetala kommunernas eventuella besparingar. Atl sedan de privata städbolagen kanha en utdelning av visar, att pengarna går till aktieägarna istället för till rimlig lön ål städerskorna. Det finns många exempel på hur kommuner och landstingagerar som arbetisgivare. Jag skall inte ta upp flera exempel här, utan jagskall nöja mig med detta. har guort en sammanställningav pressklipp, som i samtliga fall visar hur den fackliga organisationen varitengagerad för sina medlemmar mot kommuner och landsting. Jag skall inte läsaupp dessa pressklipp, även om det kunde vara frestande, då lill stor delbestår av kommunal- och landstingspolitiker. Mycket av del som här förekommerkunde lösas i samförstånd, om representation för de anställda fanns i nämnderoch styrelser. Jag skall inte närmare gå in på detta utan skallbara hänvisa till alt vi i vår motion tagit upp hur de anställdas erfarenhetoch sakkunskap borde vara en tillgång för förvaltningarna och att ingabegränsningar i frågekomplexen skall ske, då del kan tolkas som ett misstroendeoch en nedvärdering av personalrepresentanternas omdöme, som kan inverkamenligt på själva syftet med närvarorättens införande. Jag tror att deanslällda känner lika stort ansvar som de politiskt valda representanterna idessa nämnder, och man skall inle ha en förutfattad mening om deras säu althandlägga de frågor som kan komma upp. Med delta yrkar jag bifall till vår motion nr 1704, sombehandlas i konslilulionsulskollels belänkande nr 31, om lag om närvaroräll medutelämnande av 2 §. Den deball som förekommit gör del nödvändigtför mig all säga några ord i denna fräga. Jag vill först framhålla all socialdemokratin har denuppfattningen all en fördjupad förelagsdemokrati är ett väsenlligt medel närdel gäller alt uppnå bällre förhållanden för de anslällda liksom också när detgäller all tillgodogöra sig de anställdas kunskaper och erfarenheter ochdärigenom .säkerställa ett goll arbetsresultat. Det finns enligl vårmening ingen anledningatt anta att den kommunala verksamheten i detta avseende skulle utgöra någotundanlag. Del bör sålunda vara ett starkt intresse både från allmän synpunktoch från arbetstagarsynpunkt atl den strävan till fördjupad förelagsdemokratisom pågår inom arbetslivet i övrigt också kommer att omfatta den kommunalaverksamheten. Jag behöver inte understryka att vi i detta sammanhangstöter på särskilda problem, som inte har någon direkt motsvarighet inom enskildverksamhet och som i viss mån också skiljer sig från de svårigheter somuppkommer när del gäller att tillgodose motsvarande intressen inomstatsförvaltningen. Låt mig alliså på den punklen slå fasl all det inle ärsyftet, vare sig med propositionen som föreligger till behandling eller med deutredningsdirektiv som den kommunala demokratiulredningen har fält, all rubbavårt politiska system och att införa något slags korporativ beslutsordning iden kommunala verksamheten. Vad jag tycker att de som talat hitintills frånreservanternas sida har förbisett i del här sammanhanget är atl redan nuförekommer en försöksverksamhet i former som man har kommit överens om på denkommunala sidan. Den proposition som vi har alt ta ställning till innebärbara alt den försöksverksamheten kan genomföras under litel mera praktiskaformer än som varit möjligt . Vi tycker i likhet med vad som framförtsfrån den kommunala sidan inte bara från ulan ocksåfrån kommunförbunden - alt det är opraktiskt att man skall för att kunnabedriva den här försöksverksamheten få lov att falla beslul från sammanträdetill sammanträde om den närvarorätt som verksamheten är baserad på. Vi tyckerockså, som har sagt, att det är litet orimligt alten enstaka ledamot i kommunfullmäktige skall kunna förhindra all en kommunbedriver försöksverksamhet inom ramen för vad som har rekommenderats av bl. Jag vill i det sammanhanget påpeka att vid etllidigare tillfälle, när dessa frågor aktualiserades 1970, har hänvisat till var angelägen om atl, för alt bällre kunna bedöma dessa frågor, fåmöjligheler all avvakta och la del av den försöksverksamhet som pågår. Dåtycker jag att del borde ligga i linje med ell sådant uttalande atl vi ocksåfrån sida försöker att bereda möjligheter för kommunerna att bedrivadenna verksamhet. Varför då del här dispensförfarandel, som ä andra sidanhar angripils av etl par reservanter? Ja, är vi överens om atl vissa frågor avallmändemokrafiska skäl måste bli föremål för närmare ulredning, så är del välinle rimligt alt vi innan resultatet av den ulredningen föreligger generelltslopar de lagbeslämmelser som kringgärdar nurvarorätlen. Del är JU något av enlogisk kullerbylla, ly del innebär all man både säger all vi behöver ulredafrågan och atl vi går in för en hell annan ordning. På samma sättmenar vi ull det är rätt rimligt ull del dispensförfurande som vi här föreslårkan få användas på det sättel atl vi med hjälp av dispensförfarandel hällerföisöksverksamheien inom de ramar som man pä den kommunala sidan kan bliöverens om all dra upp för verksamheten. Närvarorätt vid sammanträde med eller landstingskommunalnämnd Närvarorätt vid sammanträde med ellerlandstingskommunal nämnd Gången blir ju den att kommunerna gör framställningar, somremitteras till de centrala råden, vilka för den kommunala sidans räkning fårbetraktas som huvudmän för försöksverksamheten. Det blir alltså med vägledningav de yttranden som kommer från de centrala råden som Kungl. Maj;t sedan får taställning till i vilken mån försöksverksamhet skall medges. Jag upplever vad som sägs av reservanterna som ettcirkelresonemang. De säger att det är konstigt att man inle redan i anslutninglill den här propositionen närmare har angivit vad försöksverksamhelen skallinnehålla. Situationen är ju den att vi behöver försöksverksamheten för attnärmare få belyst vad den här typen av fördjupad företagsdemokrati skall fåröra sig inom för arbetsområden, bl. a. med hänsyn till att den inte skallkollidera med del politiska system som vi arbetar med. Dispensförfarandel ärsålunda inte ell ingrepp i den kommunala självstyrelsen, som harfått ihop det lill, utan en garanti för alt försöksverksamheten med fördjupadföretagsdemokrati bedrives i de former som kommunförbunden som målsmän fördenna verksamhet är beredda att sanktionera. Lika litel är självfallet möjligheten att enligllagförslaget begränsa närvarorätten till ärenden av visst slag elt uttryck förmisstro mot de anställda. Det finns frågor i den kommunala verksamheten somexempelvis uteslutande berör enskilda medborgares privatliv. Jag är övertygadom alt även arbetstagarnas organisationer önskar undanta ärenden av sådant slagi samband med närvarorätten. Därför bör möjlighet härtill finnas ilagstiftningen. Vad till slut handläggningen beträffar har det päståttsatt vi inte haft kontakt med kommunförbunden i detta sammanhang. Vi harsjälvklart haft kontakt med kommunförbunden. Det hur vi i alla frågor av dennakaraktär. Dessutom har kommunförbunden avlämnat remissyttranden i anslutningtill den motion som behandlas i detta sammanhang. Kommunförbundensremissyttranden är utomordentligt positiva till just den uppläggning sompropositionen redovisar. säger att erfarenheten avden hittillsvarande försöksverksamhelen talar för alt legala förulsätlningarskapas för de landsting, som deltur i försöksverksamheten, att besluta omadjungering av arbetstagarrepresen-lanl för . Förbundetanser vidare att beslul härom bör kunna fallas genom majorilelsbeslul. Exaktalltså detsamma som vi föreslår i denna proposition. hänvisar i sitt remissvar över motionentill att denna diskussion aktualiserats genom ett utredningsarbete inomcivil-departementel. När det sedan gäller varför propositionen kommit sä sentkan jag redovisa atl jusl svuriglielen all driva försöksverksamhelen har imycket högre grad än lidigare framhållits från Svenskakommunulurbetareförbun-dels sida så senl som i en frumslällning . Vihar från regeringens sida givetvis all respekt för den arbetsordning iriksdagen som skall gälla i såduna här sammanhang. A andra sidan är vi medvetnaom atl i frågor som man det angeläget all fä uvgöra så tidigtsom möjligl kunnut överse med ull en proposition blivil framlagd efter När vi diskuterade den här frågan bedömde vi det som utomordentligtangeläget att försöksverksamheten kunde komma till stånd under rimliga formerså snart som möjligt. Jag vill alltså påstå att det förhållandet attpropositionen är framlagd vid en sen lidpunkt inte skall uppfattas som ennonchalans mot utan som att vi ville erbjuda möjligheten attredan i vår fatta ett beslut i denna fråga. Glädjande nog har det visat sig attmajoriteten av utskottets ledamöter delar regeringens bedömning omangelägenheten härav. Statsrådet ironiserade över att vibeträffande dispensregeln för ett cirkelresonemang. Han sade t. ex. att maninte velat göra något intrång i den kommunla självbestämmanderätten utan tvärtom genom detta ville garantera en riktig försöksverksamhet. Jag tror,herr statsråd, att om man hade följt de riktlinjer som vi har angivit imotionen och som jag har försökl tolka i kammaren skulle man ha fått ut mera avförsöksverksamheten. Eftersom regeringen ämnar remittera framställningarna lillde centrala råden finner jag anledning att säga att kommunerna och landstingenlika väl hade kunnat remittera ärendena dit. Jag vill också fråga statsrådet:Kan det tänkas bli avslag i relativt många fall för kommuner som begär att fåsätta i gång försöksverksamhet? Jag tror att regeringen intar en ganska orimligposition om den nekar kommuner alt lägga upp verksamheten efter de riktlinjersom de centrala råden rekommenderar för att bedriva försöksverksamhet. Jag vill erinra om att inte alla reservanter har bortsettfrån att försöksverksamhet pågår.