prot · FV0927 · 1972-12-31 00:00:00 — harutredningen presenterat en lång rud betänkunden och delrapporter av storbetydelse för den jänilikhetspolitiska debatten, som genom klarläggande avfakta från låginkonistutredningens sida har fått ett hälsosamt inslag avkonkretlon och realiteter med anknytning till den enskilda människans vurdug.Därmed hur vi fått ett värdefullt materiul för en seriös debatt om sociala ochekonomisku klyftor i dugens . Jug tror nämligen att det finns enbetydunde risk, om vi inte för debutten kring de reuliteter somlåginkomstutredningen fört fram, att vi fär bakslag för jämlikhetspolitiken.Det blir svårigheter i jämlikhetsdebatten, om vi för den i teoretiskamålsättningsternier med mer eller mindre svag anknytning till verklighetensåsom vanliga människor upplever denna. Jag vill bara citera vad Per säger i tidskriftenTiden nr 1:1972 under rubriken den somuteblev på grund av utt låginkonistutredningen upplöstes. Hun säger; "Ochman måste ständigt eftersträva att de politiskt ansvarigu får direkt ofiltrerud informutionom levnadsförhållandena från de sä tysta resurssvagafolkgrupperna." Mot bakgrund av den informationen kan vi naturligtvissedan genom debatt i partierna, genom debutt hur och genom debutt i helasamhället skupu någon sorts handlingsprogram, som är förankrat hos en majoritetUV svensku folket. Jug vill citera en enda mening ur motionen 1382 som GöstaAndersson och jag har väckt. "Utredningen har på det eftertryckligastedementerat allt tal om att det endast återstår mindre detaljjusteringar för attdet svenska välfärdssamhället skall vara färdigt." Jag tror att det har varit en av de allra viktigastekonsekvenserna uv läginkomstutredningens arbete att vi fått material someffektivt tar död på den här myten. Jag tolkar det som ett medhåll när man isamma tidskrift. Tiden nr 1972, i ledaren under rubriken efter en uppräkning av olika krav säger följande:"Dessa reformer utgör inte en sista finputsning på de senaste decenniernasmonumentala reforniverk." Monumentalt eller inte sä stämmer det ganska välmed vad vi har sagt i motionen. Det är bra om man kun bli överens sä långt. Dä hur man juen bas för det handlingsprogram vi har talat om. Det är alltså inte bara enfräga om finjusteringar utan att på de verkligt viktiga punkterna försökaangripa orsakerna till och inte bara symtomen på de sämst ställda gruppernassituation i dagens samhälle. Det är dessa som måste angripas. Därför är detbeklagligt, att låginkonistutredningen på grund av upplösningen inte själv blevi tillfälle att ge sin syn på vad som är speciellt viktigt att angripa i förstahand, på grundval av förklaringsmodeller till hur man anser att samhälletfungerar . Eftersom utredningen upplösts beror vad som kommer attske på regeringen, i varie fall om följer utskottets skrivning. Trotsdetta vill jug gärna medge att det är ett framsteg att en utredningsmantillsatts för att göra fördelningsstudier och planera hur dessa i framtidenskall laggas upp. Jag konstaterar slutligen att vi som skrivit under motionen1382 får ganska mycket medhåll i utskottsbetänkandet. Som iÖstersund också påpekade är utskottet inte berett utt tillstyrkavårt förslug. Vidure skriver utskottet; "Utskottet vill emellertid påpekavikten uv att också material från pågående utredningsverksamhetfortlöpande publicerus sä att underlag skapas för den offentligadebatten." I utskottefs skrivning finns faktiskt en liten pekpinnetill dem som upplöste låginkomstutredningen. På annat sätt kan man inte gärnatolka def. De som minns debatten minns väl också attdet inte heller var många av dem som ingick i låginkomstutredningsteamet sombegrep varför de inte fick slutföra sitt arbete. Ett handlingsprogram för jämlikhetspolitik, m. m. Överläggningen var härmed slutad. Propositioner gavs på bifall till dels utskottets hemställan, dels reservationen av herrarStridsman och i , och förklarades Fortsatt översyn av expropriationslags tiftn ingen den förrapropositionen vura med övervägande ja besvarad. Sedan begärtvotering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Den som vill att kammaren bifaller inrikesutskotfets hemställun i betänkundetnr 8 röstur ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifaUit reservationen av herrar Stridsman och Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Däherr Stridsman begärde rösträkning verkställdes votering medomröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat; § 14 Fortsatt översyn av expropriationslagstiftningen Föredrogs civilutskottets betänkande nr 3 i anledning avmotion om fortsatt översyn uv expropriationslagstiftningen. i (fp); När vi i vår motion, nummer 1423, hemställerom en parlamentarisk utredning för att överse det tidigare arbetet ochfullfölja det återstående arbetet pä expropriationslugstiftningens område, såär det av den anledningen att vi anser att det arbete och det material som lägtill grund för det beslut, som höstriksdagen fattade, var ytterstbristfälligt. Vi anser det också vara otillfredsställande utt det fortsuttaarbetet endast bedrivs på departementsnivå. Varken jag eller det parti jagrepresenterar har något emot att en reformering av expropriationslagstiftningenäger rum. Den gamla lagstiftningen hade en hel del brister. Jag har tidigarehär i kammaren framhållit den långa tid och de höga kostnader för kommunernasom blev följden när man tillämpade den gamla lagstiftningen. Vår utgångspunkt är utt sumhället måste ha medel attutforma framför allt tätortsområdena på ett sådant sätt, att boendemiljön fåren från sociala, trafiktekniska och andra utgångspunkter godtagbarutform-ning.Dessutom måste kommunerna ha möjlighet att bygga upp en sådanmarkberedskap att de kun skapa gynnsamma förutsättningar för ett rationelltbostadsbyggande och en ändamålsenlig bebyggelseplanering. Motiven för en reformering av expropriationslagstiftningenär angelägna och vi har kraftigt opponerat oss mot det sätt, på vilketregeringen handlagt frågan. Propositionen anser vi i mångastycken vara ofullständig och bristfällig. Frivilliga niurkförvärvsuppgörelser är givetvis i allalägen utt föredra och bör eftersträvas. Expropriation skall alltså ses som en nödutväg när enfrivillig uppgörelse över huvud taget eller pä rimliga villkor inte är möjligatt uppnå. Man måste då naturligtvis förutsätta att den mark som kommunen villexpropriera kommer att pä ett eller annat sätt tas i anspråk inom en korttidrymd. På vilket sätt man sedan upplåter marken genom tomträtt ellerförsäljning är en annan och i detta sammanhang egentligen helt ointressantfråga. Det väsentliga är att kommunen kan styra samhällsutbyggnaden på etttillfredsställande sätt. Att sträva efter ett totalt kommunalt markägande ärvarken nödvändigt eller önskvärt. Tvängsrätten mot ägare av egnahem och fritidsbostäder fårhävdas endast när det framstår som oundgängligen nödvändigt frän samhällsbyggnadssynpunkt. Här är det viktigare än någonsin att samhället användersinu maktmedel varsamt. När inlösen av egnahem ändå måste ske genomexpropriation, får löseskillingen aldrig sättas lägre än vud som erfodras föranskaffning av annan, likvärdig bostadsfastighet. Hur en fastighet som blir föremål för expropriation skallvärderas är naturiigtvis en besvärlig fråga. En fastighet kan bli mera värd även i fast penningvärdedels på grund av förbättringar som ägaren gör pä fastigheten, dels på grund avde åtgärder som samhället vidtager i omkringliggande områden,grubblade länge på frågan och föreslog attmarknadsvärdet skulle bestämmas till den nivå det hade när ansökan omexpropriation gavs in till domstol. När propositionen förelades ihöstas föreslogs en helt annan lösning, som innebar att man ibland måste gä 15år tillbaka i tiden för att fastställa fastighetens värde. Dels hade regeln ioch för sig behövt prövas av remissinstanser, dels kunde inte reglernas konsekvenserbedömas utan hänsyn till förfarandereglerna. När beslutade attpropositionens osäkra och krångliga värderingsregler skulle börja tillämpas,lades därmed en mycket svår uppgift på den enskilde fastighetsägaren. Man utgick ifrån att värdeökningen berodde påförväntningar om ändring i markens och fastighetens användningssätt. Om någondel av värdeökningen beror pä annat, t, ex, fastighetsägarens förbättringsåtgärder,ligger det på ägaren att bevisa sambandet däremellan. För fastighetsägare somhar råd att anlita juridisk och ekonomisk expertis kan uppgiften säkert lösas,men för andra fastighetsägare kan det nära nog vara en omöjlig uppgift att gå 15 är tillbaka i tiden för att vara säker på att han får fullgod ersättning försin fastighet. Här finns alltså en betänklig rättssäkerhetsaspekt som bordeytterligare belysas. Om i stället värderingen sker för ansökanom expropriation och rnarkägaren får begäru prövning uv ersättningsfrågan inomett år efter det utt expropriationstillständ beviljats, kan problemet meduppkomna förväntningsvärden . Härigenom kan problemet med oförtjäntmarkvärdestegring angripas. Eftersom löseskillingen inte påverkas av planer somkommunen lägger fram efter ansökningstidpunkten, skapas därmed gynnsammaförutsättningar för en offentlig debatt kring bland annat den aktuellabebyggelseplaneringen. Enär nu utskottet frumhäller utt vi har att förvänta en Fortsatt översyn av expropria-tiottslagstiftningen Fortsatt översyn av expropriationslagstift itingen propositioninför höstriksdag och att detta förslag kommer att vara grundat påexpropriationsutredningens förslag i kvarvarande delar bl. a. i fråga omlångvariga expropriationstillständ - vill jug nu inte ställa något yrkande ombifall till vår motion, men jag kommer att med mycket stort intresse följa denvidare utvecklingen i denna fråga. Överläggningen var härmed slutad. Utskottets hemställan bifölls. § 15 Interpellation nr 72 ang. medling mellan makar Ordet lämnades på begäran till HerrWINBERG (m), som yttrade; Bestämmelserna om medling i giftermålsbalkenhar till huvudsaklig uppgift att förebygga onödiga skilsmässor. har också sedan lång tid tillbakafunnits i svensk äktenskapslagstiftning. gäller att make ägerpåkallu medling, om söndring uppstått i äktenskapet eller om tvist eljestuppkommit som stör sammanlevnaden mellan makarna. Medling är också enligthuvudregeln processförutsättning i mål om hemskillnad. 1 samband med de ändringar som skedde i giftermålsbalkenden infördes också vissa nyheter i vud gäller medling. Denborgerliga medlingsverksamheten utökades sålunda genom bestämmelsen att detskall finnas minst en borgerlig medlare i varje kommun. Antalet borgerligamedlare utökades härigenom. Värdet av medlingen i dess nuvarande form har ickeutan skäl varit föremål för diskussion. En väg att göra den mer meningsfull kanvara att, som antyds i direktiven för familjelagsakkunniga, närmare knyta densamman med familjerådgivningen. Så länge den nuvarande formen av medling förekommer böremellertid institutet få förutsättningar att fungera sä effektivt som möjligt.Medlaren har - om medlingen utföres pä rätt sätt en mycket grannlaga ochviktig uppgift. anförde är det viktigt att de somåtar sig uppdrag som medlare är omdömesgilla personer med livserfarenhet ochvilja att hjälpa och förmåga att få kontakt med människor. Det är också viktigtatt medlarna får lämpliga anvisningar för tillvägagångssättet vid medlingliksom att de får erforderlig utbildning genom kursverksamhet. Båda dessafrågor berördes i fumiljerättskom-mitténs betänkande och vid remissbehandlingenav detta men synes alltjämt i allt väsentligt varu olösta. Under åberopande av det anförda anhåller jag om kammarens tillståndutt till herr justitieministern få ställu följunde frågor; An.ser herrstutsrådet utt behov föreligger för utformande uv närmare regler förförfarandet vid medling? Vill herrstatsrådet ta initiativ till anordnande av kurser för den som utses tillborgerlig medlare? Dennu unhållan bordlades. § 16Interpellation nr 73 ang. åtgärder mot den internationella brottsligheten iSverige m. m. Ordet lämnades på begäran till (), som yttrade: Brottsutvecklingen i inger allvarligafarhågor. till senare delen av 1960-talettredubblades antalet anmälda brott mot . Därefter har utvecklingenvarit än mer negutiv vad gäller de flesta brottstyperna. Ett klart samband kan skönjas mellan de senaste årensbrottsutveckling och den tilltagande internationella brottsligheten i Sverige.Det är främst , som den huvudsakligen organiserade ochaffärsmässigt bedrivna internationella brottsligu verksamheten blivit vanlig ilandet. Dominerande inslag utgör därvidlag den illegala narkotika-mförseln samtutförsel av i stulna dyrbura varor, t. ex. bilur och pälsar. Väpnadebank- och postrån har i flera fall utförts uv utlänningar, som kommit tillSverige synbariigen i syfte att ägna sig åt sådan verksamhet. En annan typ av brottslig verksamhet, som uppenbarligen istor Utsträckning buckas upp och utförs av icke svenskar är dobbleriet. Undersenare tid har t. ex. ganska uppseendeväckande ting avslöjats i samband medpolisingripanden mot spelhålor; bl. u. att verksamheten där inbringar otroligasummor och att mänga besökare ruineras och får sinu liv förstörda - somliga hart. Utpressning, misshandel, rån och skottlossningliksom grovt skattefusk, sprit-, narkotika-och vapendistribution samtbordellverksamhet tyder på ett starkt inslag uv rena internationellugungstersyndikut. Spelklubbsverksamheten är upphov till en mängd brott. är uppenburligen ett attraktivt operationsområdeför internationella yrkesförbrytare. Utländska medborgare som här i landetbegått brott och som grips och fängslas har alltför lätt att avvika antingenfrån öppen anstalt eller under permission från sluten anstalt, för attfortsätta sin brottsliga verksamhet. Det faktum att det gär ganska lätt attavvika från svenska anstalter och att omhändertagna med internationellbrottslig verksamhet som specialitet efter ett avvikande har goda möjligheter attmed hjälp av sina kontakter i utlandet hålla sig undan, är uppenburt en orsaktill att blir utsatt för häriningur av internationellu brottslingur.Vår straffmätning, våra fängelsers karaktär, våra liberalaperniissionsbestämmelser är också tydligen faktorer som inbjuder till brottsligverksamhet i vårt land. I den aktuella propositionsförteckningen har angivits attregeringen avser förelägga ett förslag syftande till att stävja dettilltagande dobbleriet. Detta är nödvändigt, men det finns även behov uvåtgärder, som riktar sig mot annan brottslighet. a. torde ett framgångsriktbekämpande av narkotikabrottsligheten kräva ytterligare insatser. Vidare skullekontrollen av utlänningur, som kommer till , uppenburligen behöva skärpas,liksom bestämmelserna för permissioner i samband med avtjänande av straff vidfängvårdsanstalter. Med stödUV det unfördu hemställer jag om kammarens tillstånd att till Onsdagenden 23 febmari 1972 herrjustitieministern ställa följande frågor: Vilkaåtgärder avser herr statsrådet vidtaga i syfte att 1. åstadkommabättre kontroll av utlänningar, som ankommer tiH och som skäligen kanmisstänkas för att här i landet komma att bedriva brottslig verksamhet? 2. skärpa straffetför grovt narkotikabrott? 3. skärpapermissionsbestämmelserna för visst klientel vid fångvårdsanstalterna? § 17 Meddelande ang, enkla frågor Meddeladesatt följande enkla frågor framställts, nämligen Nr 84 () till herr jordbruksministernangående användningen av bekämpningsmedlet hormoslyr; Hur ser statsrådet på de uppgifter som förekommit ipressen om dödsfall och skador bland personal som arbetat med besprutning avbanvallar med växtgifter av typ hormoslyr och vilka konsekvenser bör detta fåför avgöranden om fortsatt användning av ämnen av denna Nr 85 i (fp) till herrjordbruksministern om utredning rörande möjligheterna att begränsaprishöjningarna på livsmedel; Vilka åtgärder ämnar regeringen vidtaga med anledning avframställningen frän Sumarbetsorganet i jordbruksfrågor för enskild handel ochindustri om att en expertgrupp snurust tillsättes med uppdrag att i första handskyndsamt utreda möjligheterna att begränsa de förestående kraftigaprisökningarna på livsmedel? Nr 86 () till herr utrikesministernangående innebörden av visst uttulunde i den svensk-sovjetiska kommunikén vidutrikesministerns besök i ; Anser utrikesministern att "icke-inblandning i andrastaters inre angelägenheter" kan anföras som exempel på att "desvenska och sovjetiska uppfattningarna i en rad viktiga internationella frågorsammanfaller eller ligger nära varandra", som det står i den gemensammasvensk-sovjetiska kommunikén vid besök i ? Nr 87 i (vpk) till herr socialministern 27 angående användningen av bekämpningsmedlet hormoslyr: Onsdaeen den Anser statsrådet inträffade full uv konstuterade och sannolika 9-februari 1972 skudeverkningur till följd av bl. a. hormoslyrbesprutningar, vid ut--------- förande avbeordrat arbete, aktualisera ett skyndsamt frumläggande avarbetsmiljöbestämmelser, som ger ett tillfredsställande skydd för arbetare,respektive rätt att vägra utförande av dyliku urbeten? Nr 88 () till herr kommunikutionsministern om bibehållandeuv oförändrude järnvägskommunikationer i : medverka till att järnvägskommunikationerna inom Skaraborgslän inte konimer att försämras, vilket synes vara fallet om förslagettill ny vårtidtubell 1972 genomföres? Nr 89 Fröken () till herr utbildningsministernungående effekten pä arbetslösheten bland ungdom av extra intagning i : Vilkaerfarenheter har utbildningsministern av den extra intagning som skett i gymnasieskolan med tanke på den avseddaeffekten att motverka.arbetslösheten bland ungdom? Nr 90 () till herr justitieministern angåendetidpunkten för framläggande av förslag till ny vallag; När avser statsrådet att föreläggu riksdugen förslag tillny vallag avseende allmänna val? Nr 91 i Mulmö (m) till herrkommunikationsministern angående stutsbidragen till kommunala vägar och gator iStockholm, och ; Vill herr statsrådet upplysa kammaren om orsakerna till destora skillnaderna i statsbidragens nivä och stegringstakt då det gäller byggandetav kommunala vägar och gator i ä ena sidan och - som ärrelutivt gynnude i dettu avseende och ä andra sidan som fårenpåfullande mycket mindre tilldelning? Nr 92 () till herr justitieministernangående principerna beträffande hörande vid vissaförfattningsändringar; Vill herr statsrådet redogöra för principerna beträffanderiksdagens hörande i frågor om t, ex. ändring i polis- ochåklagarinstruktioner, där formell skyldighet utt höra ej föreliggermen lämplighetsskäl kan tala härför? § 18 Kammaren åtskildes kl, 17.40,