prot · FV0931 · 1972-12-31 00:00:00 — Då kan de ge uttryck för sin uppfattning om deframtidsperspektiv som den hittillsvarande politiken tecknar för dem. Det är min övertygelse att det kommer att leda tUl att den skiss av 1970-taletsom jug här har gjort inte skall behöva realiserus. Väljarna kommer nämUgen atttvinga fram en annan politik än den som bedrivits i värt land. När vi så här tätt på given konimer tillbakatill våra ekonomiska debatter vi hade en i slutet av fjolåret, vi hade en iremissdebatten och kommer med den tredje debatten är det klartatt konfekten är litet svår att variera. När jag snällt och beskedligt harsuttit i bänken och avlyssnat framför allt oppositions-talarna hur jagemellertid funnit den skillnaden i uppläggningen att skräckmålningarna häranvänder jag uttryck hur framstått som mera bastanta denna gångän . Det har varit, för utt tala med dramatikern ', en lång dags färd , där natten inte har haft någonting avmorgongryning utan varit svartare än den har beskrivits. Dethar varit domedagsprofetior, ibland med inslag av resignation och desperationoch demagogi, genom en ganska ensidig redovisning av allvarliga ekonomiskaproblem. Detta har för mig varit det bestående intrycket , även om herrBohman i sitt inlägg, när tungan rakade slinta, var beredd utt erkännu atttrots allt detta är det här landet det land som har den högsta ekonomiskastandarden i . Jug sade att det är lätt att göra sig skyldig tillupprepningar när debutten kommer tillbaka så här tätt på given. Jug skallförsöka undvika det, men jug brukur ju hu en benägenhet utt redovisu desifferfakta som går att redovisa. Jag skall göra det mycket kort och i enkompletterande form. Naturligtvis skulle jag vilja säga någonting om detständigt lika allvarliga problemet, dvs. den arbetslöshet som vi har dragitsmed och anser vara för hög. Men när jag har lyssnat på inläggen har jag funnit attredovisningen varit ofullständig från oppositionens sida. En fullständigredovisning i den här frägan mäste ske med hänsynstagande bl. a. till densäsongjustering av siffrorna som rätteligen bör vidtas. Dä ger siffrorna vidhanden att det var oktober/november som konjunkturen vände ifråga om sysselsättningen på arbetsmarknaden. Därefter har vi haft sjunkandesiffror för arbetslösheten . Jag erkänner villigt utt det intevurit med så dramatiska inslag, men tendensen är klar och otvetydig. På samma sätt är det i fråga om tillgången på lediga ochobesatta platser. Även härvidlag låg vändpunkten just vid månadsskiftetoktober/ november.Sedan har, med den säsongkorrigering som man rättvisligen skall iaktta, delediga och obesatta platserna ökat i antal t. o. m, densenaste redovisningen i febmari. Det är också en annan korrigering som jag har behov attgöra när man talar om arbetslösheten - utan att i nägot avseende underskattaden arbetslöshet vi har. Det var framför allt ensidigheten i jag fäste mig vid. Han säger att sä och sä är siffrorna, utan uttmed ett ord beröru hur utbudet av arbetskraft harvarit pä den svenskaarbetsmarknaden. Det är ett känt och siffermässigt dokumenterat faktum attunder 1971, när vi hade förhållandevis större arbetslöshet än , hadevi som regel flera människor i arbete pä den svenska arbetsmarknaden än ett årtidigare, dä vi redovisade tre lediga platser pä varje arbetslös och då heladen offentliga politiska diskussionen dominerades av bristen pä arbetskraft.Man får följaktligen se urbetslöshetsfrågan och sysselsättningsfrågan fråndenna dubbla utgångspunkt. Vi har mött ett mycket starkt utbud av enarbetskraft som inte ansåg sig vuru disponibel för svenskarbetsmarknad. Självfallet tar det innan vi kommer till rätta med dethär övergångsfenomenet. Under den tiden kommer vi att få avläsu, om man görjämförelser , en förhållandevis större arbetslöshet. Denomständigheten att vi blir mer och mer ambitiösa i vår uppsökande verksamhetför att verkligen ta fram dem som är disponibla för arbete, kartlägga dem,animera och stimulera dem utt stå till arbetsmarknadens förfogande, färnaturiigtvis en viss inverkan på dessu siffermässiga jämförelser. Om man som säger att det egentligen är 500000 människor som är utan urbete så ur det, som jug ser det, en mycketteoretisk utgångspunkt för diskussionen. Man kan naturligtvis säga att vistatistiskt kunde ta fram en halv miljon människor som skulle kunna utföra ettarbete. Men det kan ju inte ske frän dag till annan. Det aren stor, väsentliggrupp av dessa som man behöver göra särskilda ansträng-ningur för, om man överhuvud taget skall kunna räkna med att placera in dem på arbetsmarknaden.Dessutom tarvas det en väldig omlokalisering och omstrukturering avnäringslivet för att få arbetsplatserna att passa just för dem som här ärintresserade av att få ett arbete. Vidare kun det väl också hända att när man med statistiska som jag tror ganska oangripliga - metoder kommer fram till sä här högasiffror, bygger man pä antugunden som har litet dåligt med verkligheten attgöra. Jug har tidigare, när jag kritiserat AK-undersökningarna, omnämnt de härbreven jag ibland får frän gamla damer som berättar att de fyra gångerunder har blivit attackerade av centralbyrån och tillfrågadeom de hade nägot arbete eller ville ha nägot arbete föregåendevecka och som är nägot förvånade över denna intensiva bevakning av dem. Men dehur tagits ut enligt den samplingsmetod som statistikerna använder sig av. Omman då arbetar med 17 000 som representerar ett material där man har tväårgångar av skolbarn och sju årgångar av folkpensionärer, så är det klurt attavsikten egentligen inte är att få en vederhäftig bedömning av hur många som ärarbetslösa, utan avsikten är utt få en vederhäftig bedömning av hursysselsättningsläget ter sig. Och det är en väsentlig skillnad mellun dessabåda utgångspunkter. Nr 31 Därför tror jug att vi haregentligen ingenting annat att rätta oss efter Onsdaeen den " ' beräkningar som arbetsmarknadsverket gör regelmässigt en gångi 1 mars1972 månaden. Gör man dessa beräkningarmed de säsongkorrigeringar som jag - anseratt man också skull göra, kommer man faktiskt fram till att vi hade vändningeni månad , och det gär långsamt mot Jag nämnde att jag vill göra en liten komplettering tillden ekonomiska debatt som vi har fört tidigare, och utifrån den utgångspunktenär det väl riktigt att understryka att vår utrikeshandel gick bättre underfjolåret än vad man kanske räknade med. Ett överskott på ca 2 000 miljoner ihandelsbalansen och ett överskott pä 785 miljoner i bytesbalansen är avutomordentligt värde. En förstärkning av valutareserven, så att vi börjar pä attta tillbaka allt vad vi förlorade under de här hektiska , ärocksä en trygghetsskapande garanti för framtiden. Det har ju sagts tidigare idebatten jag tror det var som sade det att är vårvalutareserv klen, och jag skall gärnu för min egen del göra den bekännelsen,att jag skulle som finansminister leva tryggare om valutareserven vorestarkare. Det kan naturligtvis också sägas utt i det längre perspektivet har viinga garantier för att den gynnsamma utvecklingen i fråga om utrikeshandelnfortsätter. Naturligtvis hur vi inte det, men jag tycker att konsekvensenbjuder, om man har de uppfattningarna, att man också stämmer av de andraavsnitten av sin politiska propaganda, så att de går ihop med denna varsamhetom valutareserven och om handelsbalansen som mun säger sig eftersträva. Beträffande svenska folkets inkomster hartidigare härifrån statsrådsbänken och ifrån min sida redovisats en kollektivinkomstökning på . , en månad senare, när siffrorna är litetmera tillförlitliga visar det sig, att den kollektiva inkomstökningen underfjolåret låg på . Det är ocksä ungefär den medelsiffra som vi kunnaträkna oss till godo . Priserna, som stär i centrum för den politiskadebatten, steg , momsen borträknad. Därvid villjag korrigera som i sitt inlägg försökte göra gällandeatt vi här i vårt land hade något av en rekordmässig prisstegring, om mun görinternationella jämförelser. Det är inte på det sättet. Jag menar nämligen bör räkna bort effekten av momshöjningen, eftersom vurie krona UV den gicktillbaka till svenska folket i form uv skuttesänkningar förde lägre betaldaeller i ökade sociula bidrag. Där var det följaktligen bara en transfereringmellan två former av beskattning; vad man tog in på den ena sidan gav man ut påden undru. Detta bör rätteligen hållas ifrån en bedömning om prisstegringenseffekt . Nej, prisstegringen var , och den kan ses motstegringarna i de länder som jag här hastigt räknar upp: '04 4, I denna lista är det alltså bara en nation som hade lägreprisstegring än vi . Jag har varit litet omständlig när jagredovisat detta, men jag tycker inte att rena ovederhäftigheter skall få läsasin i kammarprotokoHet hur ogenerat som helst. Sedan kanske jag också vägar göra en prisprognos för 1972.Vad vi i det sammanhanget har sagt i statsverkspropositionen, nämligen attprisstegringen kan beräknas tUl , är ett antagande som det egentligeninte finns någon anledning att revidera. Inte heller föreligger det någonanledning att revidera investeringsantagandet. För industrin låginvesteringsökningen på och beräknas stiga med 3,5procent . Den totala investeringstakten beräknas till , ochom jag tar näringslivet exklusivt och där räknar in handeln, så kommer jag upptill . Det har inte framkommit någonting som germig anledning att revidera de siffror som redovisats. Detsamma gäller denberäknade ökningen av bostadsbyggandet . Den igångsättning som vinu kan avläsa är så pass mycket livligare än undermotsvarande del av 1971 attden antagna ökningen också borde kunna realiseras. På samma sätt förhåller det sig med den aUmänna tillväxten på . kan man ju fråga om inte detta är för optimistiskt. Avindustrins egna åtgärder att döma skulle jag vUja svara nej på den frågan. Ochvad man här kan avläsa är industrins benägenhet att låna pengar, att vUja utnyttjamöjligheterna att rusta upp sina kapitaltillgångar för en ökad investering idet förändrade konjunkturperspektiv som man väl räknar med. I annat fall finnsdet knappast anledning att dra pä sig pengar med höga låneräntor, om man intehar några möjligheteratt placera dem med vinst. Den allmänna kreditmarknaden expanderade - detär också en överraskande siffra - med 6 000 mUjoner kronor. höll vi denmarknaden verkligt hårt , men 6 000 miljoner är ändå en mycket kraftig expansion pä kreditmarknaden. 1972 harkreditmarknaden expanderat med ytterligare 2 miljarder. som slutar med januari månad 1972 hårde långa krediterna till industrin expanderat med ungefär 3 miljarder, drygt 1 800 mUjoner genom obligationslän och ungefär 1 200 miljoner genom Investeringsbank och företaget . 4* protokoll 1972. företag -det är jag vUlig att erkänna - är likvida, mer likvida . Detvittnar väl om att man är beredd att satsa dä kommer. Detta har inägot inlägg förklarats med att man blev sä skrämd av den tidigarekreditåtstramningen att man nu laddar upp den egnu likviditeten. Även om detskulle liggu nägot i detta, är det en dålig företagsekonom som bara med det motivetförsöker bygga upp företagets egen likviditet. Då kan man fråga sig: Kommer då då man haranledning att räkna med att dessa pengar skall gå ät till investeringar ochutbyggnader? Ja, utvecklingen i väriden har inte heller förändrats på den mänudsom gått sedan vi sist diskuterade de här frågorna. Jag skall inte ta tiden ianspråk med att göra något slags nationsuppräkning; jag har gjort det för migsjälv och inte kunnat dra några andra slutsatser än den jag tidigare redovisathär i kammaren. är ett faktum. Jag vill minnas att någonjug tror det var i sitt inlägg gjorde gällande att den bleven missräkning. Jag vill inte betrakta det sä det är uppenbariigen fel utt sedet pä det sättet. Vi hade en ganska bastant oro i fråga om nationernas valutoroch kurspariteterna innan uppgörelsen träffades i Washington.Det mesta av den oron har lagt sig, även om det finns några nationer -jag besökte en sädan där man fortfarande pä grund av sinutomordentliga exportkraft har en valuta som måhända även i det nya lägetframstår som stark i överkant. Men jag har sagt mig att det tar några månaderinnan de nya pariteterna så att säga sätter sig, och därför får man inte som enföreträdare för den svenska industrin gjorde i , fällabilan över valutaöverenskommelsen. Den var ett steg i riktning mot enstabilisering, och det var det enda som kunde göras i den situationen. När vi har diskuterat frågorna om framtiden harvi gjort det utifrån de diametralt skilda ståndpunkter som regeringspartiet ochoppositionen företrätt. Det har för regeringspartiet varit utmärkande att vivelat sätta in insatserna där vi ansett att de bäst behövs, medan oppositionenslinje har karakteriserats av att man velat åstadkomma en allmän påspädning,bäde tUl konsumtionen i form av sänkt moms och till företagen i form av sänktarbetsgivuruvgift. Den uppladdning likviditets-mässigt som skett inom företagenoch som jag här har nämnt menar jug är den starkaste verifikationen för att detskulle ha varit ett slag i luften utt sänka arbetsgivaravgiften ett hårteller löst slag, vilket man vill, men ändå bara ett slag i luften. Den bättrelikviditeten har ännu inte omsatts i någru nya investeringar, i någru nyuarbeten. Det kommer längre fram när konjunkturen går upp, och dä var det jumeningen att lättnaden i arbetsgivaravgiften skulle dras in. Jag läste i Veckans affärer, som ju är en pigg tidning ochsom gär ut och intervjuar folk, om hur bl. a. konsumtionsutvecklingen har tettsig . Man hälsar först pä i NK-Turitz och finner attförsäljningen ökade där . En rundringning tilldetta företags varuhusoch kedjeföretag, spridda över hela , visar en försäljningsökning i är jämfört med samma månad . Man gär till Domus i och får följande besked:"Främst är det dyrbara kapitalvaror av typen färg-TV som säljer bra igen.På livsmedel kan vi notera ett ökat intresse för dyrare produkter av typendelikatesser och halvfabrikat." Man går vidare till konfektionsbranschen och talar med ettpar företag som heter och Mauritz-kedjorna och får beskedet:"i är varbetydligt bättre än fjolåret.-- Köplusten är utan tvekan på väg tillbaka.Vi hade Över huvud taget en fin höst och julförsäljningen 1971 var bättre un1970. På kapitalvarusidan är färg-TV fortfarande den stora artikeln, somdessutom fick ett ökat uppsving inför sändningarna från iSapporo." Sedan går man till en radio- och TV-firma som heterRadio/och där fär man beskedet: "är färg-TV-apparaternapruktiskt taget slutsålda i detaljhandeln." Man vänder sig till Åhléns i city och fär veta attförsäljningen i är totalt ligger "över januariförra året och tendensen för februari är ännu bättre. Den ökade köplusten ärspridd över hela sortimentet, med en viss övervikt för mer kapitalkrävandeprodukter." Mun går till Svenska försäljnings AB och färbeskedet: "Våra leveranser av vitvaror till butik ökade ijanuari jämfört med samma månad ." Vidare vänder man sig till och fär följandesvur; "Den goda försäljningen fortsatte i är och pekaralldeles tydligt pä ett förbättrat konjunkturiäge." Jag stod i denna bänk för ungefär en månad sedan och berättadeatt man hade sålt 30 000 personbilar mot normalt 20 000under samma månad och sade nog vid det tillfället, vilket en ambitiösriksdagsledamot som kontrollerar protokollet säkert kan finna, att detförmodligen bUr en reaktion efteråt, men jag bedrog mig pä den punkten.Bilförsäljningarna ökade i förhällande tillförsäljningarna . Sedan talar man med dem som säHer turistresor. Man hälsarpå någon som heter i Vingresor. Han svarade: "Nej, vi harinte känt UV den svaga konsumtionen. hade vi vår bästa försäljningpå mänga är. i är har vi en 45-procentig ökning av antaletpassagerare jämfört med summu mänud 1971. För hela vintersäsongen, som böriadei oktober, ligger ökningen pä . Vi märker dock en vissåterhållsamhet: folk har intresserat sig mer än tidigare för resor imellan- och lågprisskiktet. Men oavsett detta har vi ocksåhaft kolossal framgång för våra litet mer dyrbara och exotiska resor tillGambia och ." Jag tyckte att det var intressant attreferera det här, närmast utifrån den utgångspunkten utt de senuste dugurnasdemonstrationer som jag inte nonchalerar i något som helst avseende - och deinlägg som gjorts från kammarens talarstol kanske skulle ha kunnat ge vid handenatt vi allesammans levde i någonting av det fattigaste av samhällen meduppenbara problem för födan för dagen. Det kan finnas, och finns säkert, inslagav detta i vårt samhälle allting är säkerligen inte färdigt - men det ärfelaktigt att ta det som utgångspunkt för något slags allmän modell av hursvenska folket lever. Det är här inte fråga om någon hjärtlöshet från min sida,även om jag är beredd på att en och annan av oppositionens företrädare, ochmåhända även dess tidningar, har ett behov av att presentera mitt uttalande pådet sättet. Det är ett försök att sätta kyrkan mitt i byn, att tala om humdantdet är. Ingen av oss är betjänt av att ta på dessa frågor från radikaltfelaktiga utgångspunkter. Jag går sedan över till några kommentarer till de inlägg somhar gjorts här . , vår docerande docent i den härkammaren, tog upp frågan om de svåra prisstegringarna. Jag har redan bemött dethan sade. Det är fel och litet genant för en som har varit vetenskapsman attpresentera sina ståndpunkter sä här dåligt underbyggda. Jag har tidigare settexempel på en viss degeneration när vetenskapsmän blir politiker, men jagtycker att det går litet för fort när det gäller . Hur skall vi komma till rätta, frågar , med matpriserna? Den slutsats han kom fram tUl var väl egentligen attsamhället skall ha mindre att säga tUl om. Ja, men det var faktiskt inte vad dehusmödrar begärde som kom upp till statsministern och jordbruksministern ochreagerade mot höga matpriser. De ville att samhället skulle hjälpu dem tillrätta i det här förhållandet. Vidare säger : En högre tUlväxttaktlöser problemen. skämdes inte för sig. Då hade vi ett decenniummed den högsta tillväxttakt som vi har upplevt. vet vi ingenting omännu; vi har bara ett är bakom oss, och om det året kan man säga att det varalldeles speciellt. Vad vi emellertid vet är jag är ledsen, herr talman,över att behöva repetera det - att alla seriösa internationella jämförelser närdet gäller tillväxttakten ger det resultatet att vi här i i fräga ombruttonationalprodukten, dvs. vad vi har att fördela mellan medborgarna i vårtland, är bland de främsta i världen om vi slår ut bmttonationalprodukten per capita.Förenta staterna ligger i statistiken före oss och vi ligger som nummer tvåbland de här 14 . När det gäller de investeringar som skall lägga grundenför välståndet ligger om vi fortfarande håller oss tillden internationella statistiken - som nummer ett med och Förentastaternu pä en delad andraplats. Och om vi ser på den privata konsumtionenligger trots den skattebörda vars olägenheter oppositionensföreträdare här vältaligt och med betydande överdrifter har redovisat somnummer två. Det är som kan ge sina medborgare ett par tusenkronor mer i privat konsumtion utslaget per capita än vi kan göraoch gör här i vårt land. "Kan ge" sade jag, men jag har sagtatt fördelningen däröver är sämre än fördelningen här hemma och det liggermycket i om jag säger att rent allmänt intar en ledande ställning äveni detta avseende. En annan reflexion som jag gjorde när jag hörde herrBurenstam och inte bara , utan detsamma framkomäven i inläggen längre fram var att vad svenska folket kräver är iförsta hand en sänkning av skattebördan, som enligt talarnas uppfattning nu ärorimligt tung. Att skatten är hög vet vi. Jag har sagt att vi ävendärvidlag internationeUt sett intar en ledande position. Men trots detta blirdet mera kvar till personlig konsumtion här än i andra länder, på grund av attvi ligger i toppen när det gäUer vad vi har att fördela. Vad som emellertid är problemet är att skötaavvägningen så, att man inte kommer in i en ny obalans i affärerna medomvärlden. som högerns talare bestämt kräver en direkt skattesänkningsom måste betyda en ökad underbalansering av budgeten är man frän högerns sidapå det klara med risken för att en ny underbalans i våra affärer med omvärldenkan bh aktuell . Det där går ju inte ihop, om man gör anspråk på attvara logisk i sin argumentering, även om det politiskt naturligtvis kan låtabra såvida det inte kommer upp någon förarglig finansminister och gör sinakompletteringar till inläggen. Vi måste spara på våra offentliga utgifter det var temati de båda högertalarnus inlägg. Sumtidigt stär emellertid de båda högertalarnaockså med sina namnunderskrifter för de partimotioner med alternativ tillregeringens budget som sammanställda visar att man är beredd att öka päutgifterna i statens budget med en kvarts miljard för innevarande budgetär ochräknat per helår med ytteriigare ett hundratal miljoner. Även där har man enmotsättning. Men den här, för auditoriet i och för sig trevliga deklarationenatt det offentliga måste spara och att staten måste vara försiktig har ingenmotsvarighet i herramas aktivitet som oppositionspolitiker, när ni signerar eramotioner. Samma överbud eller värre framkommer från sida med630 miHoner kronor innevarande år och sett på helår med över 800 miljonerkronor. Samma överbud ligger också i förslag med 350 miljonerför innevarande är och 770 miljoner på helår, och naturligtvis gäller dettaäven kommunisterna, vilkas överbud uppgår till ungefär två och en halv miljardför innevarande budgetär. Priserna rusar upp ta följaktligen bort momsen på maten,säger man. Här har för all del formellt en gärd när han ställerdet kravet. Han säger: Låt försvaret och bolagen betala! Lät arven ochförmögenheterna betala! Det är bara den omständigheten i vägen att herrHermansson är sä förtvivlat ensam om den betalningsrekommendationen. Det äringen som tar på allvar. I den mån vi kommer att diskuteraförsvarskostnader för framtiden kommer regeringspartiet att representera ensådan linje att vi har att räkna med överbud från den borgerliga oppositionen.Men regeringspartiets linje kommer ändå att innebära att vi tar ansvaret föratt håUa ett efter våra förhållanden starkt neutralitetsförsvar. Det ansvaretvUl inte ta, men på den punkten är han som sagt i minoritet.Han kan således rent teoretiskt och verbalt ha täckning för sina förslag långavägar, men de hör ju inte i något enda avseende till verklighetens värld. vill hu ett annat samhällssystem. Detkommer han tillbaka till i sina ideologiska betraktelser varie gång han talar ide Ja, om man nu skall leka med den tanken, går det väl knappast attgenomföra samhällssystem med annat än rent utomparlamentariskametoder. Det finns en som har gjort det, den parlumenturiska vägen. Det varAdolf som skaffade sig makten pä parlamentarisk väg sedan han först omhan hade mutat eller drogat vill jag inte avgöra satt eld påriksdagshuset och skapat en stämning som gav nazisterna makten och därnaturligtvis partivänner utpekades som faran för allt lugn isamhället. Detta gjorde att det tyska foUcet pä parlamentarisk väg införde detnazistiska styre som sedermera höll pä att föra världen till undergängensbrant. Historien visar pä revolutionära omkastningar somkonvulsioner efter världskrig, historien visar ibland pä sädana omkastningarsom ett uttryck för desperation hos en svulten, förslavad och förtrycktbefolkning. Men ingen av dessa situationer kan bilda utgångspunkt för enrealistisk bedömning av hur politiken skall utformas i vårt land och i våradagar. De här förutsättningarna av revolution och brodermord hurvi tugit avstånd frän inom svensk socialdemokrati. Vi vill göra det härsamhället, som svensk arbetarrörelse har lett under , gradvis bättre ochbuttre. Sedan må välja att kalla det ett kapitalistisktsamhälle, ett storfinansens samhälle eller vUka okvädinsord hun nu än kun hittapä, om det nu ger honom någonting av själens tröst när han opererar frånkammarens talarstol. Jag skall ägna ytterligare åt herrHermansson.