prot · FV09132 · 1972-12-31 00:00:00 — § 1 Justerades protokollet för . § 2 Föredrogs, men bordlades åter justitieutskottetsbetänkande nr 29, försvarsutskottets betänkande nr 24, kultumtskottetsbetänkande nr 24, utbildningsutskottets betänkande nr 51, trafikutskottetsbetänkande nr 19, näringsutskottets betänkanden nr 65-69 och civUutskottetsbetänkande nr 33. § 3 Åtgärder för att främja industriellt utvecklingsarbete Föredrogs näringsutskottetsbetänkande nr 52 i anledning av motioner om åtgärder för att främjaindustriellt utvecklingsarbete. I detta betänkande behandlades motionerna 1972:696 av m. fl. (c, fp, m), såvitt nuvar i fråga, 1972:1316 av (), 1972:1320 av m. fl. (fp)vari hemställs att skulle ge Kungl. Maj:t till känna att vid utformningenav näringspoUtiken särskild uppmärksamhet måste ägnas frågan om att stimuleraforsknings-, utvecklings- och innovationsarbetet i syfte att med beaktande avsociala och miljömässiga synpunkter trygga en fortsatt industriell utvecklingoch därmed möjliggöra ekonomiska framsteg och full sysselsättning, varvidsärskild uppmärksamhet måste ägnas bl. a. frågan om 1. kreditgivningentill forsknings- och utvecklingsprojekt, 2. stathgabeställningar av civila FoU-arbeten hos industrin samt 3. kontraktsforskningsinstituti anslutning tUl universitet och högskolor samt Åtgärder för att främja industriellt utvecklingsarbete 1972:1356 av m. fl. (c). 1. att riksdagenskulle avslå motionen 1972:1320 angående industrieUt utvecklingsarbete, 2. att riksdagenskulle avslå motionen 1972:1316 om åtgärder för att främja innovationer inomteknik, m. m., 3. att riksdagenskulle avslå motionen 1972:696 såvitt gällde statlig uppdragsforskning ochkontaktsekretariat vid högskolan i (punkten 2 i hemställan), 4. att riksdagenskulle avslå motionen 1972:1356 om ökade möjhgheter för små och medelstoraföretag att utnyttja de tekniska högskolornas forsknings- ochutvecklingsresultat. Åtgärder för att främja industriellt utvecklingsarbete Reservation hade avgivits av herrar i (fp), i (fp), (). Hovhammar (m) och iStockholm (m), som ansett att utskottet under 1 bort hemställa, att med bifaU till motionen 1972:1320 som sinmening gav Kungl. Maj:t till känna att vid utformningen av näringspolitikensärskild uppmärksamhet måste ägnas åt frågan om att stimulera forsknings-,utvecklings- och innovationsarbetet i enlighet med vad reservanterna anfört. Till betänkandet hade fogats ett särskilt yttrande av fruHambraeus (c). Förutsättningen för att svenskt näringsliv framgångsriktskall kunna hävda sig såväl i en hårdnande internationell konkurrens som påhemmamarknaden är hög innovationsnivå och teknisk kvalitet. Detta gäller i likahög grad stora som små företag. Men det är ju allmänt omvittnat att i enhårdnande internationell konkurrens har skapats ett delvis nytt läge försvenskt näringsliv. Detta har levt högt på det försprång somuppstått genom en kombination av god tillgång på de klassiska svenska ochstarkt efterfrågade råvarorna, hög utbildningsstandard och innovationsnivåsamt högt tekniskt kvalitetsmedvetande. De svenska företagens produkter har fått sitt storamarknadsvärde genom denna kvalitet, vilket gjort dem efterfrågade trotsrelativt höga priser. Råvarornas betydelse har sjunkit som samtligaindustriländer ökat sina satsningar på forskning och utveckUngsarbete. Enprodukts konkurrenskraft hade tidigare en längre tidsmarginal än vad som ärfallet . Genom vetenskapens och forskningens internationalisering ochhöga industriella beredskap har företag i olika länder mycket snabbt inhämtatett initialförsprång, som en ny uppfinning eller en produktprocess kan skapa.Japans starka frammarsch på exportmarknaden visar hur snabbt man kan genom enökad satsning på forsknings-och utvecklingsarbete få fram högklassiga tekniskaprodukter som är efterfrågade på världsmarknaden. Eftersom är så starkt beroende av export är detsjälvklart ett livsvillkor att vi tekniskt ligger i toppen, vilket i sin turbetyder att vi måste lägga ner ökade ansträngningar på att snabbt omsättasamtidens teknologi i för unika och avancerade produkter. Och det är juinte bara tillräckligt att vi ökar investeringsverksamheten. Av väsentligbetydelse är också att investeringarna inte sker i teknik och produkter som ärföråldrade för då blir det en ren kapitalförstöring. För att citera IVA:sdirektör : "För detta behöver vi mer kunskap, mycket merkunskap. Och detta behöver vi också för att t. ex. klara förnyelsen av vårtnäringsliv och för att få fram varor att byta med i handeln med utlandet ochför att trygga levnadsstandard och utveckUngen i . Och här har vi ettspeciellt problem. Vi har börjat sacka efter i fråga om forskning ochutveckling i jämfört med omländerna. Och det är kanske den allraviktigaste frågan som regeringen och riksdag och hela svenska folket nu måstegripa sig an." I folkpartimotionen 1320 tar vi upp de frågor angåendeindustriellt utvecklingsarbete som krävs för att vi skall få en ökning avindustriproduktionen som gör det möjligt för oss att nå en högrelevnadsstandard och nå det sociala mål som vi har uppstäUt. För att en industriellinnovation, en ny produkt, skall uppstå fordras att tillgänglig kunskapkonfronteras med ett indentifierat behov. Mot denna bakgrund måste bl. a. treöverväganden ligga tUl grund för en politik, som syftar till att bibehålla ochstärka den höga innovationsnivån inom svenskt näringsliv. De ekonomiskaoch personella insatserna inom skilda forskningsområden måste dimensionerasså, att de ligger på en internationellt sett hög nivå och tillåter sådangrundläggande forskning, som är nödvändig för tillämpad forskning ochutvecklingsarbete inom näringsliv och förvaltning. Det här är ju en fråga somgriper över flera departements arbetsområden och bör därför behandlas i enlångsiktig forskningsplanering, vilket vi från lade fram förslagom till riksdag. Stödet till den grundläggande forskningen är mycketviktigt, och det fyller i stort sett två uppgifter: dels framtagande avkunskap, dels utbildning av forskare. 1 ökad utsträckning anställer industrin,och speciellt då företag som bygger på avancerad teknik, arbetskraft medakademisk grundutbildning. Genom expansion av utbildningen harforskningen vid universitet och högskolor kanske kommit något i skymundan. Vi anser detangeläget att de kunskaper som finns hos våra forskningsinstitutioner såeffektivt som möjligt överförs till näringsliv och förvaltning. För t. exindustrins folk är det självklart så, att de inte tar på sig kostnader för attsöka nyheter, som de inte hört talas om. Särskilt viktigt är det att små ochmedelstora företag, som ofta har god marknadskännedom och ett gott grepp om deproduktions- och distributionssektorer där de arbetar, i ökad utsträckninginformeras om produkt- och utvecklingsnyheter. Utbildningen är den viktigastevägen för att förmedla ny kunskap. Därför måste utbildningen vid vårauniversitet och högskolor ligga på en hög nivå. Och för att snabbt kunnaomsätta nya forskningsresultat i undervisning fordras, att forskningen bedrivsi nära anknytning till undervisningsinstitutionerna. Det är också viktigt att kontaktkonferenser anordnas, därforskare och specialister inför näringslivets folk redogör för utvecklingeninom sina arbetsområden. De kan ge fruktbärande kontakter. Sådana konferenserkan arrangeras regionalt eller branschvis. Av vissa tecken att döma har industriforskningenstagnerat. Om detta beror på, som långtidsutredningen räknar med, den minskadesjälvfinansieringsgraden, innebär det en risk för att forsknings- ochutvecklingsarbetet fortsättningsvis får mindre utrymme än . Därför ärdet angeläget att åtgärder vidtas för att tillgång finns på riskvilligt kapitalsom ger företagen möjlighet att satsa på forsknings- och utvecklingsarbete. Vihar därför i motionen fört fram förslag om att företagen skall kunna göra skattefriaavsättningar till forskningsfonder pä samma sätt som sker i fråga ominvesteringsfonder. Vi kan med tillfredsställelse notera attföretagsskatteberedningen genom sina direktiv fått i uppdrag att pröva fråganom användning av investeringsfondssystemet för forskningsända- Åtgärder för att främja industriellt utvecklingsarbete Åtgärder för att främja industriellt utvecklingsarbete Menvi tycker att man redan nu skulle kunna ordna provisoriska möjligheter förföretagen att göra avsättning till forskningsfonder. Men det finns också andra alternativ. Vi har föreslagit imotionen inrättande av en statlig fond med möjligheter till större risktagandeän vad banklagen ger utrymme för. En sådan form för risktagande i ettutveckhngsskede kan med fördel upprättas i samverkan med bankerna. Intresseradebanker eller andra kreditinstitut kan gå in som hälften-finansiärer. Statligt försvarsforsknings- och utveckhngsarbete sombeställs hos näringslivet är ju en välkänd företeelse. Inte minst harflygplanet varit ett betydelsefullt sådant objekt. Det är viktigt attstaten stimulerar företagens utveckling av ny teknik genom att lägga utbeställningar hos industrin, inte endast inom den militära sektorn utan ocksåinom den civila. Utskottet, som i stort delar de av oss i motionenframförda synpunkterna på olika åtgärder för att befrämja forskning och utvecklinginom industrin, kan inte biträda oss i värt motionskrav på att ge det här tillkänna för Kungl Maj;t. Jag anser emellertid att denna fråga är av avgörandebetydelse för den svenska näringspolitiken och att den därför bör ägnassärskild uppmärksamhet. Eftersom svensk industris innovationer i storutsträckning bygger på utvecklingsarbete, är det i högsta grad angeläget attfrågan om att stimulera forsknings-, utvecklings- och innovationsarbete geshögsta prioritet när det gäller anslagsgivningen. I regeringens proposition om sysselsättningspolitiskaåtgärder aviseras en proposition till vårriksdagen om forskningsstimulerandeåtgärder. Åtgärder av det slaget måste emellertid sättas in snabbt. Jag hardärför svårt att förstå utskottsmajoritetens njugga inställning till vårmotion. har möjlighet att ta ställning till ett antalåtgärder som skulle kunna öka forsknings- och innovationsverksamheten iföretagen. Varför inte då ta tillfället i akt, varför dröja? Jag yrkar bifall till reservationen vid betänkandet. Jag ber att få lämna några förklaringar i anknytning tillmin motion om åtgärder för att främja innovationer inom svenskt näringsliv. Jaghar försökt framhålla att det inom kretsen av kunniga och seriösa tekniskanyskapare med innovativ läggning troligen finns en alltför litetuppmärksammad resurs till fortsatt utveckling av svenskt näringsliv.Motionsförslaget avsåg att på ohka angivna sätt hjälpa kreativa förmågor föratt genom deras goda uppfinningsidéer tillföra näringslivet ett antaltillverkningsvärda nya exportprodukter och därmed upprätthålla sysselsättningeninom landet. Även om motionen avstyrkts av näringsutskottet har dendock bidragit till att skapa en viss debatt. I vad mån motionen har varitstimulerande eller inte är svårt att avgöra, men det kan förmärkas en avsevärtökad förståelse för begreppen uppfinnare, kreativa personer och innovatörer iden allmänna debatten kring näringslivsfrågorna . Detta ärmycket glädjande för dem som tror på och jag vågar kanskesäga förstår - att vårt näringsliv, åtminstone till viss del, behöver ägna sigåt nya unika produkter för att kunna konkurrera effektivt med andraindustriländer. Det räcker alltså inte, som många redan vet, att försökakonkurrera enbart genom rationalisering inom näringslivet. Men trots dagens hårda konkurrens på världsmarknadenväntar sig ändå många att rationalisering av tillverkningsprocesserna skallleda till den nödvändiga sänkningen av produktionskostnaderna i vårt land.Detta är rätt i princip, men det kan vara ett ödesdigert tankefel att ställaför stora förhoppningar på att det skall lösa näringslivets problem. Rationalisering,ända fram till fullständig automatisering av industriprocesserna, ger sannoUktbilligare produkter och mindre antal produktionsfel, men så långt kan man juinte gärna gå med hänsyn till nödvändigheten av att ge människor sysselsättningoch arbetsförtjänster. Följaktligen kvarstår i vårt land även efter ganskalångt driven rationalisering de förhållandevis höga lönekostnaderna - och degör sig gällande i alla led i produktionskedjan - från råvaruhanteringen viatransporter, förpackning m. m. fram till färdig exportprodukt. Risken kvarstår alltså att de vanliga svenska produkterna,trots pågående rationalisering, ändå kommer att vara bland de dyraste ivärlden, ty det rationaliseras även i vår omvärld, där lönekostnaderna tills vidareär lägre än i värt land. I en alltmer tilltagande hård konkurrenssituation blirdet, av nämnda orsak, mycket svårt att konkurrera med våra traditionellaindustriprodukter. Men de svenska företagen är av lätt förståeliga skäl mycketförsiktiga med att investera i nya produktionsriktningar. Orsakerna härtill ärflera. Dock skall jag inte beröra dem här. Men för att vi skall kunna behålla,och helst förstärka, vår exportmarknad är det sannolikt nödvändigt att vårtnäringsliv försöker återta det försteg på världsmarknaden som vi en gångtidigare har haft. Detta innebär att framställa och konkurrera med nya unikaprodukter - ty där har vårt land med skickliga tekniker och verkstadspersonalverkligen möjligheter att bjuda allvarlig konkurrens. Det finns ett enormtframtidsbehov av just "de rätta" produkterna i alla länder - detgäller att hitta det behovet och att fylla det. En spekulation över den framtida världsmarknaden kan se utsom följer; EEC och , och m. fl. kommer att konkurrerahårt med traditionella produkter till starkt pressade priser. Även kommeratt tillverka traditionella produkter till låga priser -men kanske mest föreget bruk och export bland annat till . Men , och naturligtvisvissa andra länder, avser tydligen att satsa mycket stort just på nya -världsledande nya - produkter, för att sälja så länge det går. Svenskt kunnandeoch svensk kvahtet bör som sagt ha goda möjligheter att vara med i denkapplöpningen, om vi bara vill inse att just detta kan vara ettlivsvillkor för stora delar av vår exportindustri. Om vi då viU satsa litet mer på tanken att skapa nya,unika produkter för att exportera så länge som det går, bör vi ta uppfinnarnatill heders igen. Troligen finns redan nu i vårt land ett inte föraktligt antaltillverkningsvärda uppfinningsidéer. Åtgärder för att främja industriellt utvecklingsarbete Åtgärder för att främja industriellt utvecklingsarbete Med lämpligt stöd och uppmuntran till tekniskt kreativamänniskor är de säkert beredda att producera ännu fler idéer, varav ett antalsannolikt kommer att vara tillverkningsvärda och kan ge mänga nya arbetstillfällen. Av näringsutskottets i stort sett positiva uttalanden ocholika remissyttranden framgår också, glädjande nog, att man har en tilltagandeförståelse för värdet av att uppmuntra landets innovatörer. Men jag ville,trots detta, med mitt anförande gärna ytterligare försöka framhålla desynpunkter som motionsförslaget grundar sig på alltså vikten av att finnanya, unika produkter för svenskt näringsliv. Och samhällets möjligheter attmedverka till detta skulle bl. a. vara att tillhandahålla regionvisainnovationscentra eller kollektiva uppfinnarverkstäder, t. ex. i någon avarbetsvårdsnämndens verkstäder. YtterUgare förslag i den här riktningen ber jagatt få återkomma med under vårriksdagen. Herr talman, tillåt mig också att något beröra en annan synpunktpå motionsinnehållet, som tyvärr tycks ha vållat en viss reaktion. Det gällerförhållandet mellan forskare och innovatörer. Utskottet formulerarsammanfattningen om vad jag har anfört om forskningen i meningen:"Utskottet finner det olyckligt att motionären satt forskning i motsatsställningtill innovationsverksamhet. Något sådant motsatsförhållande finns inte, utan debåda verksamheterna måste påverka varandra." Jag känner ett stort behov av att förklara mig införlandets forskare, som jag kanske har varit orättvis emot, och vill gärna fåtill protokollet att jag på flera ställen i motionen skriver just om samverkanmellan forskare och innovatörer. Jag har framhållit att "forskningen - föratt över huvud få någon rimlig samhällsekonomisk verkan - måste kompletterasmed en specifik behovsinriktad innovationsaktivitet". Vidare framhåller jag i motionen att forskningens"externa effektivitet kunde höjas om innovatörer på tidigt stadium kundeges möjligheter att samverka med forskarna". Litet längre fram i motionen skriver jag:"Kreativitet betyder i detta sammanhang förmågan att finna nya, originellakombinationer gärna av de element som tillkommit genom forskning. Men i vissafall leder det genom kreativiteten uppnådda innovationsuppslaget till behovetav viss kompletteringsforskning, och på detta sätt bör forskning ochkreativitet inom samhällets alla områden kunna samverka till det bästa." Den motsatsställning mellan forskning ochinnovationsverksamhet som utskottet talar om kan möjligen återfinnas i följandesammanhang, som jag dock inte tycker är illasinnat mot forskarna: "Imotsats till forskarna saknar uppfinnarna utbildningsmöjligheter anpassade tillderas begåvningstyp. I motsats till forskarna saknar också de flesta uppfinnaremöjligheter att erhålla avlönade befattningar med frihet att arbeta med sinauppfinningar, med tillgång till alla de resurser i fråga om lokaler,medarbetare, instrument etc. som krävs för att de liksom forskarna skall kunnautföra sitt landsgagneliga arbete." Det som i övrigt kan uttolkas som negativt om forskning imotionen måste dock ses mot bakgrunden av motionens grundmening, nämligen attsnarast möjligt skapa sysselsättningstillfällen för svensk arbetskraft. Mångamänniskor väntar sig att forskningen - liksom jag tidigare nämnde beträffande rationaliseringen - skall lösa en stor del av näringslivets problem.Ja, till en del är det nog riktigt men det går inte så fort att, med dentekniska forskningens välsignelser, nå de 100 000 arbetslösa. Det gäller isynnerhet i den mån forskningen inriktas på t. ex. automatisering av deindustriarbeten som normalt är arbetsmiljövänliga. Vad däremot gäller de tungaoch skadliga arbetena hoppas vi ju alla att goda industrirobotar skallkunna ersätta människorna. Jag ber om ursäkt för att jag kommer att talanågra minuter längre än vad jag har anmält, men lät nug få utveckla det här medforskningen litet mer. Jag håller Inte det här långa anförandet enbart som enpersonlig avbön utan framför allt för att jag finner det angeläget att belysaolika betraktelsesätt på sysselsättningsproblemen och svenskt näringslivsframtidsförhållanden. Vi uppfattar ju forskare och andra lärda personer sommycket intelligenta och receptiva människor med mycket värdefullt kunnande ochstor skicklighet i att utnyttja detta kunnande. Men huvuddelen avforskningsarbetet inriktas alltså vanligen på selektiva målobjekt som alltförsällan resulterar i tillverkningsvärda konstruktioner, som snabbt kan komma denallmänna sysselsättningen till del. En del av forskningsresultaten hamnarkanske i arkivpärmar för framtida bruk, då resultatet kan anses vara moget förpraktisk användning inom industrin. Det når alltså inte fram till verkstädernasmaskiner så särskilt snabbt. Mycket av forskningsresultaten resulterar iårsvisa förbättringar inom traditionella produkter från den etableradestorindustrin och det ger 1 allmänhet inte något ökat antal arbetstillfällen. Låt mig få ta ett par exempel. Forskningen ger bl. a.värdefulla tillskott av nya, förbättrade materialsorter - det må vara metaller,plaster eller textilmaterial. Men de nya materialslagen som naturligtvis ökarslutproduktens värde och säljmöjligheter - skapar inte alltid nyasysselsättningstillfällen. De äldre materialen slås mer eller mindre ut av denya, men i stort sett samma människor sköter samma jobb som förut men med nyttråmaterial i svarven, pressen eller symaskinen. Storindustrins forskning leder ofta till nya kopplingar,system eller enkla komponenter innanför höljet till de apparater eller maskinersom man fortlöpande tillverkar inom respektive företag. Men om sådana detaljerär nya och förbättrade för varje årsmodell och därigenom också ökar kvalitet ochsäljmöjligheter är det därför inte säkert att antalet arbetstillfällen ökar.Samma människor står kanske och tillverkar, respektive monterar, de nyakugghjulen, kontaktorerna eller vad det nu kan vara för detaljer som man harmoderniserat och förbättrat med forskningens hjälp. Jag har kanske fel i mina antaganden - men jag anser ändåatt de bör få framläggas. Jag vill försäkra att jag inte önskar debattera ifrågan utan vill i all stillhet framföra mina synpunkter. Och en av dessasynpunkter är alltså att både grundforskning och tillämpad forskning inomlandet erfordras och är värda all heder. Men just nu behövs dessutom etttillskott av vanliga, enkla snilleblixtar i kombination med den rätta blickenför vad som verkligen är tillverkningsvärda exportprodukter. Och innovatörer behövs inte bara inom näringslivet såsomsådant, utan även inom ett flertal samhällsområden - inte minst i vad gäller Åtgärder för att främja industriellt utvecklingsarbete Åtgärder för att främja industriellt u tvecklingsarbete sjukvården och miljöfrågorna även om detta bara indirekt berör näringslivetsproblem. Detta är bakgrunden till att jag i januari1972 motionerade om ökad förståelse för och uppmuntran åt och mera stöd tilllandets tekniskt kreativa personer. I dagens situation har jag dock inte någotyrkande i anknytning till näringsutskottets betänkande nr 52. i (m): En viktig förutsättning för att vårtnäringsliv skall kunna bibehålla sin internationella konkurrenskraft är attindustrin har möjligheter och resurser att bedriva ett industrielltutvecklingsarbete. Jag tror inte att det råder några delade meningar på denpunkten. Samhället har också insett hur nödvändigt det är att industrin genomteknisk forskning och industriellt utvecklingsarbete förbättrar sina produkteroch därmed sin konkurrensförmåga. Staten har lämnat omfattande stöd till viktigtforskningsarbete. Men som reservanterna i näringsutskottet framhåller tillvilka vi från moderata samlingspartiet, och jag, hör - har icketillräckliga åtgärder vidtagits. Det råder inget tvivel om att lönsamheten inom industrin särskilt inom den mindre företagsamheten har minskat. Och när lönsamhetensjunker har företagen självfallet icke förutsättningar, bl. a. på grund avbrist på pengar, att utföra nödvändigt forsknings- och utvecklingsarbete. Det är, vilket torde vara kammarens ledamöter bekant, oftariskfyllda projekt att utföra forskning och utvecklingsarbete inomföretagsamheten. För att speciellt de mindre företagen skall ha möjligheter attlåna pengar till nödvändigt forskningsarbete understryker vi i reservationenatt det borde inrättas en lånefond, vars uppgift skulle vara att ge krediterframför allt till de mindre företagens industriella forskning. Jag har, herr talman, anmält mig för ett tvåminutersinläggoch jag vill glädja både herr talmannen och kammarens övriga ledamöter med atthålla tiden. Därför vill jag helt kort yrka bifall till den reservation som ärfogad till näringsutskottets betänkande nr 52. HerrSVANBERG (s): Låt mig allra först säga att beträffandebehovet av forskningsinsatser inom industrin råder inga delade meningar iutskottet. Vi är alla fullt överens om att en hög teknisk utveckling ärnödvändig för att vårt samhälle skall kunna utöka sin företagsamhet. Men vipekar från utskottsmajoritetens sida efter att ha konstaterat detta på attdenna allmänna inställning också delas av statsmakterna. Det finns rätt många vägar att gå i dettautveckUngsarbete. Jag skall bara peka på att forskningen vid våra högskolor ochuniversitet har fått ökade anslag . Vi har i beslutatom en samordning av anslagsgivningen till forskning och utveckUng genom STU,styrelsen för teknisk utveckling. Det finns ett statligt utvecklingsbolag, osv.Dessutom talas det i årets kompletteringsproposition om att man i denstatsverksproposition som kommer skall ägna den här fråganytterligare uppmärksamhet. Man talar om att stimulera forsknings- och