prot · FV0989 · 1972-12-31 00:00:00 — Det har redan skrivits mycket om detta betänkande itidningarna. Inte minst har dessa skriverier berört studenternas reaktioner påförslaget. Reaktionen inom studentvärlden har varit negativ. Delvis tror jagatt man får beteckna negativismen som överdriven. Det finns, menar jag,väsentliga framsteg i den kompromiss som har uppnåtts. Men i det stämnings- ochdebattläge som råder inom kårerna inte minst mot bakgrund av statsrådetMobergs uttalanden - är det kanske inte så märkligt att studenten i gemenuppfattar alla förslag, som inte direkt innebär ett totalt avskaffande avutspärrningen och en förändring av linjesystemet, som dåliga lösningar. Vad är det då vi vinner med utskottets förslag? Först ochfrämst en förenkling i administrationen när det gäller utbildningslinjernaskonstruktion. Att studenterna får läsa ämnena i valfri ordningmåste uppfattas som en väsentlig vinst. Jag noterar dessutom att utskottet somsin mening anför att linjerna i stort är att anse somrekommendationer. Därmed får man väl säga att utskottet i väsentliga delaranammat motionernas krav om linjesystemet. Att man inte tagit steget fullt utoch angivit att linjerna skall benämnas rekommendationer beklagar jag sommotionär, men det måste, herr talman, anses vara av mera formell än reellinnebörd. Huvudsaken är att vi i och med betänkandet har fått klarlagt att denuvarande linjerna inte skall uppfattas som de enda av samhället påbjudnaalternativen. Låt oss dessutom hoppas att det resonemang som utskottetför om behovet att konstruera nya utbildningskombinationer, som ärdirekt inriktade på näringslivet, verkligen ger resultat. Det räcker inte däratt vänta på U 68. Vi måste redan nu successivt bygga ut kombinationerna ochge studenterna alternativ som inte ensidigt som i stor utsträckningvarit fallet leder till läraryrket. Det andrasom vi vinner med utskottets förslag är utökade resurser till Anslag till förvaltningarna vid universiteten, m. m. Anslag till förvaltningarna vid universiteten, m. m. studievägledningoch pedagogiskt utvecklingsarbete. Flera talare har redan uppehållit sig viddetta, och jag viU bara understryka hur viktigt det är att vi kan fåden uppsökande studievägledning som både rektorsämbetena och studenterna självakräver. En sådan verksamhet insatt på ett tidigt stadium i varje studentsstudier vore ett vettigt alternativ för att verkligen öka genomströmningen. Låt mig så gå tUl frågan om avnämarkontakterna. Det är påden punkten en stor brist att utskottet nöjer sig med att hänvisa till U 68. U68 kan, såvitt jag förslår, vara genomförd tidigast , och vi skullealltså låta ytterligare tre årskullar studenter påbörja sina studier utan närakontakt på universiteten med arbetsgivarparterna. Det finner jag varautomordentligt allvarligt. Ett av de nya inslagen i de senaste årenssysselsättningsproblem utgör det successivt allt större antalet akademikerbland dem som går arbetslösa. Jag har tidigare i denna kammare tagit upp dessaproblem till behandling, då utan någon större förståelse från ansvarigtstatsråd. Jag kommer mycket väl ihåg en diskussion om dessa frågor förra åretmed inrikesministern och hur då i stort viftade bort minabekymmer om den begynnande arbetslösheten för dessa grupper. vet vi att minaoch andras farhågor har slagit in. Enligt beräkningar har vi 6 000akademiker som saknar arbete, och siffran har stigit successivt månad förmånad. AMS-chefen är väl införstådd med dessa problem, ochdet är få som klandrar den som tar upp akademikernas arbetslöshet för attvara ute och tala för en liten och, som det tidigare hetat, privilegieradgrupp. Det är klart att en viss del av arbetslösheten blandakademiker beror på den enormt snabba expansionen inom den högre utbildningen.Antalet examinerade har, som angav, tredubblats , och dåblir det helt naturiigt problem åtminstone på kort sikt. Men en ickeoväsentlig del av problemen beror på att massor av dem som utexamineras i dagsaknar utbildning för den arbetsmarknad de skall ut på. Alla samhällsvetare ochhumanister kan inte få jobb inom den offentliga sektorn, och ute i näringslivetvet man litet om deras utbildningar, och det man vet passar inte in i de flestafallen. Det är här anknytningen till avnämarna kommer in. Vi måste få en tätarekontakt mellan olika avnämarkategorier och universiteten. Vi måste vidare fåutbildningar som är direkt konstruerade för näringslivets behov, eftersom del av morgondagens akademiker kommer att ta anställning där. Här finnsstora luckor , och det har också remissinstanserna konstaterat vidbehandlingen av den motion som bär bl. a. mitt namn. Del är för mig en gåta attinte utskottet har tagit fasta på vad remissinstanserna säger utan enkelt hänvisarhela problemet till U 68. Det är sent nog att tackla de här problemen,och situationen kommer ytterligare att försvåras som förflytertill dess att U 68 är genomförd. Jag har på denna punkt inget yrkande, herr talman, men jagvill ändå till protokollet fästa dessa mina synpunkter och understryka medvilket allvar jag betraktar problemen. Låt mig så, herr talman, slutligen komma till den frågadär vi inom moderata samlingspartiet inte kan acceptera utskottets skrivning.Det gällerfrågan om avstängningsprövningen. Få saker har blivit så kritiserade som justutspärrningsbestämmelserna. Systemet har inte fungerat knappt ett hundratalstudenter har sammanlagt blivit föremål för avstängning och den enda effektenhar, såvitt jag kan se, varit administrativa svårigheter och betydandekostnader. Studievägledarnas arbete har till stor del gått åt att administreraavstängningsbyråkratin trots att avstängningen alls inte haft någon effektvare sig på genomströmningstakten eller när det gäller hjälp och stöd åtstudenter som kommit efter i sina studier. Kritiken mot avstängningen har varitentydig. Samtliga rektorsämbeten har uttalat sig för ett avskaffande ellerbetydande uppmjukningar. Utskottets skrivning innebär visserligen enuppmjukning men är så vag till sin formulering och ger utrymme för så olikatolkningar att den inte kan accepteras. Eftersom utskottet konstaterar att avstängningen varitförknippad med stora praktiska svårigheter och icke med ett ord förklarat, varide eventuella fördelarna med avstängningen skulle ligga, borde ett upphävandeav avstängningsparagrafen föreslagits som en logisk konsekvens. För övrigtfinns det inte någon ansvarig som har kunnat ange någon fördel medutspärrningen, och jag kan inte tänka mig att heller harkommit på något försvar som verkligen håller. Det finns sålunda flera positiva inslag i detförslag som utskottet presenterar. Jag har berört de ökade satsningarna påstudievägledning liksom uppmjukningen av linjesystemet. Därutöver får manhoppas att utskottets resonemang om behovet av en översyn av linjerna, syftandetUl konstruerandet av nya och mera arbetsmarknadsanpassade alternativ snabbtskall ge resultat. De två allvarliga bristerna i förslaget utgör dels frånvaronav förslag när det gäller avnämarkontakterna, dels resonemanget omavstängningsprövningen. På den sista punkten kan vi i den moderata gruppen ickeanse oss nöjda med utskottets skrivning. Den lämnar, som jag tidigare sade,alltför mycket utrymme för egna tolkningar från departementets sida. Välmedvetna om bl. a. tidigare attityd i frågan anser vi attriksdagen bör uttala sig för ett upphävande av avstängningsprövningen. Jag ber alltså att få hemställa om bifall till yrkandet nr2 i motionen 194, där det begärs atl 31 § i kungörelsen om utbildning vid defilosofiska fakulteterna, den s. k. avstängningsparagrafen, upphävs. Anslag till förvaltningarna vid universiteten, m. m. HerrBERNDTSON i (vpk) kort genmäle: Det är väl uppenbart att ärnågot besviken på sina partivänner i utskottet. Hur stora förväntningar hanhade vet jag inte, men jag vill erinra om att egen motion förraåret om att utbildningsnämnderna skulle få generell dispens från att tillämpa31-33 §§ inte fick stöd ens av partivänner. Det enda stöd som dåfanns var ett särskilt yttrande från min sida i utskottet, och man får väl interäkna med att de borgerliga partierna vänt så snabbt. Jag är något förvånad över tal om att ingetkonstruktivt kommit från vpk. Jag måste säga att så brukar faktiskt statsrådetMoberg bemöta vår kritik mot PUKAS. Jag hoppas nu bara att inte iförväg knyckte statsrådets replik. Anslagtill förvaltningarna vid universiteten, m. m. HerrWIKSTRÖM (fp) kort genmäle: Om jag hörde rätt använde "vi i moderata samlingspartiet" när han ställde ettsärskilt yrkande, och det ger mig anledning fråga om det alltså är så attmoderata samlingspartiet som grupp tagit en annan ställning än dess företrädarei utskottet gjort på denna punkt. Jag finner det naturligt att enskilda riksdagsmän kanvilja markera en avvikande uppfattning gentemot sitt eget partis representanteri ett utskott, men det är ganska häpnadsväckande att moderata samlingspartiettydligen nu beslutat att öppet ta avstånd från sina företrädare iutbildningsutskottet. De har varit synnerligen aktiva vid tillkomsten av denuppgörelse om PUKAS som ryms i det utskottsbetänkande som vi nu behandlar. () kort genmäle: Till vill jag säga att det ärriktigt att min motion från var en enskild motion. Vi hade vid dentidpunkten inte så stora erfarenheter av utspärrningssystemet. Men jag har justdeklarerat här att på den punkten är jag och flera i mitt parti missnöjda medutskottets skrivning. I övrigt accepterar vi utskottets skrivning. Därföreligger ingen som helst skUlnad mot . När det gäller huruvida vpk har ett konstruktivtalternativ eller inte kunde jag i varje fall inte i inledandeanförande upptäcka några alternativ till det system som trots aUt innehållermycket som man inte bara kan avskaffa. Det är väldigt enkelt att demagogisktsäga: "Rasera PUKAS, bort med alltihop!" Men då måste man irimlighetens namn ha alternativa byggstenar att presentera, och det tycker jaginte att har gjort. Till vill jag sägaatt jag är en av undertecknarna till denna motion, och jag har precis som herrWikström sade, att han tyckte var naturiigt, arbetat för attutspärrningsparagrafen skall avskaffas här . Exakt hur varje ledamot imoderata samlingspartiet kommer att ställa sig kan jag inte avgöra på förhand.Vi har, precis som jag förstår att man gör i , diskuterat dennafråga på gruppsammanträde, och där befanns det vara en majoritet som menar attnär det gäller utspärrningsparagrafen bör man icke acceptera utskottets skrivning.I övrigt tycker alltså gruppen att detta förslag är bra. Så har jag uppfattatsaken. HerrLARSSON i (c) kort genmäle: Jag må gärna göra en liten kommentar. Jagvill först inregistrera vad sade om det positiva i kompromissen,och jag tror att vi är helt överens om det. Det är helt riktigt. Men enkompromiss är en sak som föregåtts av många förhandlingar för att vi skullekomma fram tUl ett så hyggligt resultat som möjligt. När nu uppmanar hela moderata gruppen eller delar av den att hoppa av fråndenna överenskommelse, vill jag uttrycka min stora förvåning. varnämligen med på det sista sammanträdet som vi hade här uppe på riksdagshyllanför att resonera om detta. direktfråga om han kunde acceptera detta svarade han ja-. Jag må säga tUl herrWijkman att även i politiken skall man hålla överenskommelser. Det fordrarvanlig anständighet och hederiighet. i (vpk) kort genmäle: Om motionerna har ungefär likartade yrkanden,bl. a. i fråga om utspärrningsparagrafen, tycker jag det är säreget när den enemotionären säger att den andre motionären inte har något konstruktivt förslag. Jag vill också påpeka för att det finnsytterligare ett yrkande i vpk-motionen som ingen annan har, nämligen omutredning av studenternas studiemotivation, som skulle kunna läggas till grundför en framtida målsättningsdebatt och reformering av de filosofiska fakulteterna.Det betraktar jag som ett konstruktivt förslag. Anslag till förvaltningarna vid universiteten, m.m. () kort genmäle: Det är inte bara utspärrningsparagrafen somherr har diskuterat en mängd andra saker ingick i hans anförande.När det gäller avstängningsparagrafen håller jag med om att vi är överens, ochdet kommer väl också att dokumenteras i omröstningen. Till i vill jag säga att det ärriktigt att det varit många och intensiva förhandlingar. Jag vill inte här ikammaren gå in på exakt hur de har drivits, under vUken tidspress osv. Det ärockså riktigt att jag har sett en del av ett utkast, inte hela betänkandet, därbl. a. linjesystemet och avstängningsprövningen diskuterades. ärväl medveten om att det slutliga utskottsbetänkandet på väsentliga punkteravviker från detta utkast. Vad jag sade vid vår diskussion då, ,var att jag som motionär var besviken men att jag, såvitt inget utöver dettainträffade, kunde tänka mig att sitta still i båten. Det var exakt så jaguttryckte mig. i (c) kort genmäle: Det är klart att inte det slutgiltiga betänkandet förelåg.Men i de delar som det här är fråga om förelåg överenskommelsen. Och på endirekt fråga till motionären om han kunde acceptera den svarade han ja. Någonmera kommentar behöver jag inte göra. Samhället satsar drygt 1 miljardkronor på högre utbildning vid universitet och högskolor. Det är mycket pengar,och det är självfallet viktigt att de används på ett effektivt sätt. Därigenomskall vi få personer som genom en kvalificerad specialutbildning kan bli tillnytta i de gemensamma samhällsangelägenheterna. skall utbildningen haett kvalificerat och meningsfullt innehåll till glädje för den enskildestuderanden. Om dessa mål för den högre utbildningspolitiken råder i allmänhetstor enighet. Däremot har meningarna varit delade om vilka medel somskall användas. Det diskuterade s. k. PUKAS-systemet, de fasta studiegångarna,är ett sådant medel. Anslag till förvaltningarna vid universiteten, m. m. Jag hade här i kammaren en debattmed statsrådet om hur PUKAS-systemet fungerat. Jag lämnade därvid vissauppgifter om den s. k. genomströmningshastigheten, dvs. de faktiska studieresultaten,och om studenternas fördelning på olika utbildningslinjer. svarade den gången på min interpellation medatt fråga vad det var för sorts kritisk skolning som jag hade fått vid mittuniversitet, när jag trodde att en meningsfull analys av systemets verkningarredan då, innan en PUKAS-årgång var färdig, kunde göras. Och han hävdade attjag genom min interpellation spelade de grupper i händerna som vUle se systemetslaget i spillror. Det har gått ett drygt år , och den förstaPUKAS-årgång-en är färdig. Låt oss se vad en utvärdering säger om hurdetta system faktiskt har fungerat. Vi finner då att studieresultaten är oförändrade. Omkringhälften av studenterna klarar sina studier , vUket alltså betyderatt den s. k. genomströmningshastigheten inte har förbättrats genom PUKAS-systemet.Därigenom har inte heller kostnaderna per utbUdad studerande kunnat minskas.När det gäller det tredje av syftena med denna reform, nämligen graden avyrkesinriktning, har man inte heller uppnått målet. Tvärtom - den andel avstudenterna som har valt att följa PUKAS-systemet, dvs. läsa enligt s. k.allmän utbildningslinje, har blivit lägre än vad man räknade med, och andelenhar successivt sjunkit. I utskottsbetänkandet finns på s. 6 en tabell över det härförhållandet. Den är hämtad från universitetskanslersämbetets remissyttrande,och den kräver ett par korta kommentarer. Tabellen visar i sin övre hälft attandelen studerande på allmän utbildningslinje från sjönk från 87 till 5 . Om man tar motsvarandesiffror för vårterminerna, så finner man att det har skett en minskning från 50procent vårterminen . Den sistnämndasiffran finns inte i tabellen, beroende på att den härstammar från statistiskacentralbyrån , men det kan för kammarens ledamöter varaintressant att ta med också den senaste siffran, alltså för vårterminen . Denna utveckling går, som har påpekat, sticki stäv med vad som förutsågs, bl. a. av statsrådet . försöker mankomma ifrån detta faktum genom att i universitetskanslersämbetetsremissyttrande göra en s. k. "reviderad redovisning", där man harinkluderat de studenter som följer "del av allmän utbildningslinje",och man får då en vackrare sifferrad, som framgår av den nedre hälften avtablån på s. 6. Detta, herr talman, är med föriov sagt nonsens. Alla vet att enform för studenterna att undgå att binda sig vid allmän utbUdningslinje är attregistrera sig för studier i visst ämne såsom del av utbildningslinje. Huruvidaman då hamnar som studerande på del av allmän utbildningslinje eller del avsärskild utbildningslinje beror ju enbart på om det ämne man vill studera ingåri de första avdelningarna av allmän utbildningslinje eller ej. Jag har velatsäga det här, eftersom jag tycker att universitetskanslersämbetet kunde hagett en rättfram redovisning av utvecklingen på området utan att trassla tillbegreppen. Vi vet alltså - såsom vi förmodade sedan- att studieresultaten, mätta i form av genomströmningshastighet, inte harförbättrats genom PUKAS, vi vet att kostnadsstegringen inte har kunnat hejdasoch vi vet att de fasta studiegångarna inte har lett studenterna till ett meraklart yrkesinriktat ämnesval . På den senare punkten gårutvecklingen för övrigt i motsatt riktning: allt fler studenter vill slippabindningen till en allmän utbildningslinje. Detta, herr talman, är samma resultat som jag i aprilförra året förutsåg, en analys som statsrådet då i ett aggressivtanförande dömde ut genom en hänvisning till vissa"igångsättningssvårigheter". har det gått , och enutvärdering står på ännu fastare grund. Den visar att PUKAS-systemet icke harlett till de avsedda effekterna. Kan vi månne räkna med ett erkännande avdetta faktum från de för utbildningspolitiken ansvariga? har sex terminer förflutit sedan de förstaPUKAS-studenterna inskrevs vid våra universitet. Då skall den första kullen avstudenter enligt den nya studieordningen alltså bli färdig. Kommer de att blifärdiga? Kommer vi att möta de nyutexamineradePUKAS-studenterna, beredda att gå över till arbetslivet? Nej, herr talman! I själva verket är det bara en liten delsom kommer ur systemet nu i vår. Redan efter halva studietiden hade nämligen såmycket som av studenterna fallit bort. har ytteriigare 30procent kraftigt försenats eller upphört med sina studier. I bästa fall kanalltså en fjärdedel av PUKAS-årgången från träda ut iarbetslivet denna sommar. Hur många av denna fjärdedel kommer att finna arbete?Hur många av denna fjärdedel kommer att känna sig ha fått "klarabesked" om vilken yrkesutbildning som de olika utbildningslinjerna inomPUKAS skänkte? Hur många av dessa studenter kommer att finna attutbildningslinjerna i PUKAS gav den entrébiljett till arbetsmarknaden tre årsenare som utbildningslinjerna syftade till att ge? Svaren pådessa frågor ligger i öppen dag. Och kanske är de ett mera aktuellt och merapåträngande bevis för PUKAS-systemets misslyckande än den statistik somtidigare redovisats. Låt mig från denna talarstol uttala min medkänsla med destuderande som kommer ut från de fria fakulteterna och finner attderas studier inte leder dem till en adekvat sysselsättning. Vi måste naturligtvis ta vara på de här erfarenheterna ochså snart som möjligt anpassa systemet efter gjorda erfarenheter. Jag hälsar medtillfredsställelse alt utbildningsutskottet sökt genomföra sådana praktiskaförändringar och här står i motsats till statsrådet , som i en tidningsintervjui januari förklarade att inga som helst förändringar borde göras innan U 68:sbetänkande låg på bordet. De förändringar som föreslås av utbildningsutskottet äralltså steg i rätt riktning, men de är enligt min mening otillräckliga.Visseriigen föreslås i fråga om kravet på viss ordningsföljd en förändring, somi och för sig är värdefull. Men den gäller bara första och andra avdelningarnainom utbildningslinjerna och berör inte den tredje avdelningen. De 17UtbUdningslinjerna , som ju i allt väsentligt är oförändrade, fungerarinte som de yrkesinriktade studiealternativ de presen-2 Riksdagensprotokoll 1972. Anslag till förvaltningarna vid universiteten, m. m. Anslag till förvaltningarna vid universiteten, m. m. Låt mig bara ta ett exempel. Utbildningslinje nr 8 har sjuunderavdelningar, och inte någon av dessa underavdelningar är specifiktyrkesförberedande. Jag vill i det sammanhanget erinra om att vi ju sedan längeinom filosofisk och samhällsvetenskaplig fakultet har särskilda yrkesinriktadeexamina civilekonom- och pol.mag.-examen. Vi har i motionen 62 påmint om det. Man har vidare från utbildningsutskottet fästförhoppningar vid de successiva förändringar av utbildningslinjerna ochstudieplanerna som görs av universitetskanslersäinbetet. Jag är inte säker påatt detta alltid är en särskilt lämplig väg för att komma till rätta medsvårigheterna. JagvUl ta ett exempel också på den punkten.Universitetskanslerämbetets arbetsgrupp för översyn av studieplanen isamhällskunskap har föreslagit att studieplanen skall baseras påförutsättningen att samhällskunskap icke endast skall ingå i utbildningar somsyftar till läraryrket utan även i andra utbildningar. Samhällskunskap är ettämne som tillkom inom PUKAS-systemet och som då konstruerades allenast förskolans behov av lärare i samhällskunskap. Annan samhällsvetenskaplig yrkesutbildningkan uppenbarligen erhållas bättre och lättare på annat sätt. Den föreslagna nyastudieplanen i samhällskunskap kommer inte att göra studierna meramålinriktade, den kommer tvärtom att bli vilseledande för de studerande somväljer ämneskombinationer med samhällskunskap och som inte avser att blilärare. Också den rätt starka betoningen på värdet av deyrkesinriktade kurserna DYRK- eller YRK-kurser eller hur de nu förkortas måste betecknas som närmast vilseledande. Dessa kursers värde i den nuvarandearbetsmarknadssituationen tror jag är ganska överdriven. Det rör sig om ettsmalt utbud av kurser, konstruerade inom en begränsad krets och inriktade påsmå yrkessektorer. Här har prestige och stelbenthet i allmänhet hindratförsöken att starkare yrkesanpassa utbildningen vid de fria fakulteterna. Låtmig som exempel på sådana kurser nämna YRK-kurser i dramatik, museiteknik ochbislåndsleknik, som uppenbarligen alla tre vänder sig till en mycket smalsektor inom yrkeslivet. Jag tror att en förutsättning för verkliga förbättringarpå det här området är atl vilseledande inslag i utbildningssystemet eliminerasoch alt administrativa felsteg rättas till. De fasta studiegångarna bör därför,som föreslagits i motionen 62 av m. fl., tills vidare förvandlastUl rekommendationer om ämneskombinationer och ämnesföljden för vissa specifikayrkesinriktningar. Jag yrkardärför, herr talman, under punkten I bifall till motionen 62. Om man ser på bakgrunden och förarbetena tillPUKAS-systemet kan det väl sägas att det ursprungliga förslaget, somförkortades UKAS och som härstammade från universitetskanslersämbetet, i vissaavseenden var ett sjödugligt fartyg. I PUKAS drog man ur bottenventilerna, ochnär utbildningslinjerna - inte minst genom de uppgifter vi har fått nu i vår kapsejsal, så återstår här bara en gigantisk administrativ överbyggnad. påpekar helt riktigt att PUKAS iflera avseenden medfört ett omfattande administrativt överarbete. Den s. k.avstängningsparagrafen är ett bra exempel härpå. Ett mycket litet antalstudenter har ju faktiskt avstängts, men många har sugits in i självaavstängnings- proceduren.Det borde vara tillräckligt med en form av effektivitetskontroll på det härområdet, nämligen tröskelprövningen, och det borde därför nu vara rnöjligt attavskaffa bestämmelsen om avstängning från studier vid universitet. Somerfarenheterna på fältet visar - vilket inte minst framgår av de lokala universitetensremissyttranden leder denna bestämmelse till onödigt psykiskt obehag för destuderande och till onödigt och kostsamt administrativt merarbete föruniversitetsförvaltningarna. Under punkten 2 är skillnaderna mellan utskottsmajoritetenoch reservanten i och för sig ganska obetydliga: utskottsmajoriteten föreslåren ytterligare uppluckring av de redan uppluckrade bestämmelserna omavstängningsprövningen.