prot · FV09147 · 1972-12-31 00:00:00 — Förhandlingarna leddes tiU en början av herr tredje vicetalmannen. Regional utveckling och hushållning med mark och vatten § 1 Regional utveckling och hushållning med mark och vatten (forts.) Fortsattes överläggningen angåendeinrikesutskottets betänkande nr 28 och civilutskottets betänkande nr 35. Allom bekant är ju att det regionalpolitiskahandlingsprogrammet grundas på Länsprogram 1970, sora länsstyrelserna upprättati saraverkan med kommunerna och som lades fram i slutUg form vid årsskiftet1971-1972. Insatserna för att förverkUga de långsiktiga mål förregionalpoUtiken som ställdes upp av 1964 och riksdagar måstefortsätta för att de regionala obalansproblemen skall få godtagbara lösningar. Propositionens utgångspunkt är därför att arbetet på atttiUförsäkra människorna i Uka delar av landet så långt möjligt likvärdigalevnadsbetingelser raåste fuUföljas med kraft, och i propositionen preciserasmålen mer än vad sora skett tidigare. Till ledning för planeringen i länen och för fördelningenav de samhälleliga resurserna mellan dessa föreslås ramar i form av befolkningstalför tiden t. o. m. 1980, och i fråga om storstadsområdena förutsätts endärapning av tillväxttakten. Detta är en del av propositionens huvudsakliga innehåll.När det gäller de långsiktiga raål sora ställdes upp av 1964 och kan emellertid sägas att målsättningarna var formulerade i allmännaordalag och att själva viljeinriktningen för lokaliseringspoUtiken visserligenangavs men att någon ledning inte lämnades för det praktiska handlandet, ochbefolkningen i olika delar av stödorarådet fick inte något klart begrepp om vadregionalpoUtiken skulle betyda för den egna orten, 1964 och riksdagars beslut förmådde inte avhjälpade svårigheter som strukturförändringen i vårt näringsliv innebar för storadelar av landet. Därför är det med stor uppskattning man tar emot propositionen111 med dess förnämliga utredningsmaterial som bör vara av betydande värde förolika slag av sarahällsplanering under de komraande åren. Min avsikt är inte att ta upp de allmänna riktlinjerna ipropositionen, utan jag skall begränsa raig tUl synpunkter sora berör mitthemlän och min region. För att börja raed , där jag soraordförande i förorters förbund - ett regionalt förbund orafattandekranskommunerna till Ciöteborg och med en befolkning av orakring Regional utveckling och hushållning med mark och vatten 250 000invånare så vill jag i korthet något beröra problematiken där, riksdagsbeslut beträffande lokaliseringspolitikeninnebar bl, a. att tiUväxttakten i storstadsregionerna skulle dämpas ochavlänkas till andra delar av landet. AUraän enighet råder ora nödvändigheten avatt åstadkorama en regional utjämning och en bättre balans i fråga om sysselsättning.Men jag vågar påstå att när det gäller lokaliseringspolitiken kan detkonstateras att storstadsregionernas speciella problem kommit i skymundan.Göteborgsregionen har exempelvis ett annorlunda näringsliv än de övrigastorstadsregionerna, och framför aUt råder stor obalans på arbetsmarknaden. För atl i korthet beröra befolkningsutveckhngen, såöversteg regionens folkraängd 700 000 invånare vid senasteårsskifte, och av dera bor sora sagt mer än 250 000 i förortskoramunerna. Närdet gäller ökningen, så ökade förortskoramunernas sammanlagda folkmängd underföregående år med eller 10 000 invånare, raedan Göteborgskommun saratidigt minskade . Jag vill i detta sammanhang inte göra några fömtsägelserom regionens befolkningsutveckling , men i vilket fall sora helstkan det konstateras att den expansion i antalet invånare sora ägt mra iGöteborgsregionen koraraer att därapas . Detta visar bl. a. det antagande som utredningen om långsiktigtbostadsbyggnadsprograra gjort, där raan räknar med 790 000 invånare år 1985.Den siffran är det lägre av de båda alternativ som utredningen arbetar med. Dethögre innebär 852 000 invånare . Skillnaden har sin grund i vilkenförvärvsintensitet man räknar raed. En ökad förvärvsintensitet, aUtså möjlighetför exempelvis kvinnor att förvärvsarbeta, betyder mer arbetskraft utan att nyafarailjer behöver flytta in tiU regionen, och detta påverkar i sin tur behovet avbl. a. bostäder. Härav framgår också betydelsen av en differentierad arbetsmarknad. Kommunerna i regionen har enats om att räkna med enbefolkning på 790 000 invånare . Detta är en betydligt lägretillväxttakt än vad Länsprogram 1970 anger, där man räknar med 790 000 redan år1980, alltså . Departementschefens förslag till befolkningsramarför planeringen 1980 ligger mellan 760 000 och 790 000 invånare. Vi räknar med en lägre tillväxttakt i änpropositionen gör, och detta sätter givetvis sina spår i bostadsbyggandet iregionen och i de kommunala följdinvesteringarna och skapar ytterligare problempå arbetsraarknaden. byggdes det i regionen 12 400 lägenheter, 1969 varantalet 13 500 och 1970 byggdes det 13 900 nya lägenheter. Under innevarandeår, alltså 1972, räknar raan raed att bygga 7 200 lägenheter för att nästa åravtrappa byggandet till 6 800; 1974 och senare räknar raan med en byggnation påungefär 6 000 lägenheter. Det är alltså en betydande minskning ,från 13 1970 till ca 6 000 . Detta tyder om något på'en kraftig minskning itillväxttakten i vår region, och vi planerar med denna minskning. Jaghar ibland svårt att förstå det myckna talet om storstadsregionernas expansion,som i varje fall inte stämraer när det gäller . olyckligtatt helt stoppa utveckhngen, vUket tycks vara en önskan på sina håll. Vi haringen strävan efter att regionen skall växa i alltför snabb takt. Däreraot harvi en strävan att göra den bättre. Och en fömtsättning för detta är bl. a. minskar obalansen på arbetsmarknaden i regionen. Jag kan i sararaanhangetnämna att ledamöter i i motionen 1814 har fästuppraärksaraheten på denna regionala obalans. När det så gäUer norra kan det knappast vararimligt att, som föreslås i propositionen 111, inga nya industrier skaUförläggas till denna del av länet. Det råder allvarliga sysselsättningsproblemi norra , och jag delar den uppfattning sora kommit till uttryck i dentill civilutskottets betänkande nr 35 fogade reservationen 12 av . Där framhåller reservanterna att planeringsprincipen om obrutetkustområde i norra inte kan sägas utgöra hinder för att soraindustrimark reservera ett område vid . Detta område ligger iomedelbar anslutning tiU ett starkt expanderande industriområde i , ochdet måste anses vara inkonsekvent att freda men industrialiseragränsbygder. När nu regeringen har lagt sin s. k. gröna hand över norraBohuslän, så planeras enligt uppgift lokalisering av petrokeraisk industri iden norska gränsbygden. kan inte fungera enbart som badbalja utan behöverstöd för att rainska sysselsättningssvårigheterna, och ora t. ex. intevärmeverket kan komma tiU stånd är det viktigt att andra arbetstillfällenskapas. Läget i denna del av länet är bekymraersarat. Jordbruk, fiske ochstenindustri, sora svarar för en stor del av sysselsättningen i orarådet, ärvikande näringsgrenar. Åldersfördelningen är ogynnsam och inkomstnivån är låg,och detta gör att det behövs krafttag för att undvika att norra heltutarmas. Staten bör ge ett betytande lokaliseringsstöd företablering av industrier i detta oraråde, även sådan sora inte ärraUjöstörande, och se tUl att offentlig verksarahet lokaliseras till orarådet.Angeläget är också att E 6.an och järnvägen rustas upp. Med det anförda yrkar jag bifaU tillreservationen 12 i civilutskottets betänkande nr 35. Regional utveckling och hushållning med mark och vatten HerrHUGOSSON (s): och då specieUt dessungdomsförbund har tydligen starkt påverkats avvänsterextremistiska organisationer sora kfral(r) och liknandeantideraokratiska organisationer. Jag tänker då på den terrainologi sora mananvänder i den politiska argumentationen. Vi som representerar socialdemokratini storstadsområdena har t. ex. kallats för metropolimperialister och påståttsvilja bedriva en utsugningspolirik gentemot framför aUt glesbygdens befolkning.Det är beklagligt att man tillgriper den här forraen av debatteknik närsakarguraenten tryter. I reraissdebatten försökte jag utveckla skälen för attraan inte skall driva en debatt sora leder till en raotsättning mellan stad ocUland, mellan storstadsregionerna ocU övriga delar av landet. Även om vi vilketvi i storstadsområdena önskar - får en balanserad utveckling och inte en Regional utveckling och hushållning med mark och vatten stagnationeller tillbakagång komraer det att finnas människor i tätorterna och istorstadsområdena också . Om skall kunna utvecklas får viinte ställa storstadsregionerna mot övriga delar av landet. Vi får inte ställatätorter och glesbygd raot varandra utan raåste i en övergripande solidaritetgemensarat försöka förbättra villkoren för raänniskorna oavsett var de bor idetta land. Vi socialdemokrater som representerar storstadsområdenaförstår de problem och svårigheter som finns i andra delar av landet, och vivUl gärna medverka till att lösa dessa problem. Det raåste enligt vårtförmenande till styrinstrument som skapar riktig lokaUsering avsysselsättningsobjekten. Översysselsättning på någon ort är lika fel soraundersysselsättning på någon annan. Vi i storstadsregionerna anser eraellertidatt ensidigheten i storstädernas sysselsättningsbUd bör beaktas och bli föremålför ingripande på sarama sätt som i övriga delar av landet. I motionen 1789, sora jag har väckt tUlsararaans raed ettantal socialderaokrater i och , har viutförligt redovisat den utveckling som kännetecknat de här bådastorstadsområdena och då kanske speciellt underefterkrigstiden. Jag skall, herr talman, här i detalj inte belysautvecklingen siffermässigt, raed hänsyn till att ännu många namn återstår påtalarlistan. Låt mig bara slå fast att den kraftiga expansion sorakännetecknade och första nu har förbytts i enhelt annan utveckling. har vi fått en klart vikandebefolkningsutveckling. Det som hänt har säkerligen tillviss del jag understryker till viss del påverkats av den dämpning avkonjunkturen som vi upplevt. Men av redovisningen i vår motion kan rnan klartse att en strukturförändring i storstadsområdena är på gång sedan mitten på1960-talet. Jag kan därför, herr talraan, inte ansluta raig till denskrivning som återfinns på s. 40 i inrikesutskottets betänkande där det heter:"Detta avbrott i den tidigare utveckUngen måste ses mot bakgmnd av dendämpade konjunkturen . I vart fall är det enligtutskottets mening för tidigt att dra vittgående slutsatser av den förändradeutvecklingen under den korta tid sora gått. I en konjunkturuppgång kanbefolkningstillväxten på nytt skjuta fart." Det är inte bara i sorasysselsättningen inora tillverknirigsindustrin minskat. Så är förvisso falletäven i och Malraöområdet. Från raitten av har vii fått en minskning av antalet industrisysselsatta med 5000 personer. senaste hälft gick av detarbetskraftstillskott som vi fick i orarådet till den kommunala och landstingskommunalasektorn, saratidigt som sysselsättningen inom tillverkningsindustrin rainskade. Jag kan därför, herr talman, inte förstå hur enrepresentant för kommunisterna i går här i kammaren kunde ståoch tala om att det är en överhettning i . Jagskulle önska att han tog kontakt med någon av de 4 300 människor i Storgöteborgsora är arbetslösa. Detsamma skulle jag vilja be herrJonasson som strax före raiddagspausen på nytt talade ora en överhettning iStorgöteborg. Det är, herr talraan, ingen överhettning när över 4 000 människorär arbetslösa. Det skulle vara värdefullt om och vänsterpartietkoraraunisternas representanter besökte Byggtoivan i och tog ettresonemang om problemen för byggnadsarbetarna i . Vi har 1 200arbetslösa byggnadsarbetare, men vi kommer, herr talman, attha över 2 000 arbetslösa byggnadsarbetare. Att då tala om att det fortfarandeär en överhettning i den här regionen är, med förlov sagt, ett bevis på att maninte känner till situationen. Vi hade en expansion ,men av arbetskraftstUlskottet gick till kommunal- och landstingskommunalverksamhet för att tillgodose raedborgarnas servicebehov. När raan inoracenterpartiet då talar om en överhettning och en expansion innebär det indirektatt man inte anser att raedborgarna i storstadsregionerna, enkannerligenGöteborgsområdet, skall få del av den komraunala service som vi anser attmedborgarna i det här landet skall ha. Utvecklingen för har lett till att vifått en alltför ensidig industrisararaansättning raed tyngdpunkten förlagd tUlden tunga industrin. är meUan av de anställda inomverkstadsindustrin i sysselsatta inora fyra företag, nämligen ,SKF och två av varven. Dessa fyra företag svarar tillsammans för ca 35 procentav industrisysselsättningen i . Detta innebär enligt mittförmenande en aUtför ensidig struktur, som näringspoUtiskt inte är önskvärd.Det är därför raotiverat att lokaliseringspoUtiska åtgärder vidtas så att raankan ändra på denna ensidiga näringsstruktur och lösa de sysselsättningsprobleravi har och sora kan bh än större om inga åtgärder vidtas. Den kraftiga expansion vi hade och förstahälften av önskar vi inte tillbaka. Denna utveckling var en följd avde fria marknadskrafterna. När vi nu därför drar upp riktlinjerna för denframtida regionalpoUtiken, får försök att skapa en motsättningmellan storstadsregionerna och landets övriga delar inte tillmätas någonbetydelse. Vi raåste, herr talman, lösa de framtida regionalpolitiskaprobleraen utifrån de begrepp om soUdaritet som alltid varit socialdemokratinsriktlinjer. Problemlösningar komraer vi gemensarat att hitta om förståelse ochvilja finns. Målsättningen måste vara att bryta marknadskrafternas fria Speloch ersätta dem raed planhushållning i ordets bästa och vidaste beraärkelse. Regional utveckling och hushållning med mark och vatten Idetta anförande instämde () och (). HerrSTJERNSTRÖM (c): har raed sitt railda tonfallgjort sitt bästa för att utjärana de eventueUa motsättningar som kan finnasmellan storstad och landsbygd. Han har ett problem också, näraligen en ensidigtsaramansatt industri i . Jag kan lärana ett litet vittnesbörd frånglesbygden. Där har vi ett annat problera, för där saknar vi industri. Regional utveckling och hushållning med mark och vatten är ocksåen typ av ensidighet, men där har vi i stället AMS-arbeten. Man kan undra vadsom är mest ensidigt. Behovet av ett regionalpolitiskt handlingsprogram är stortsåväl i avfolkningsregioner som i expansiva orter. Det förs ett felaktigt talom att det skulle råda ett motsatsförhållande mellan expansiva orter ochavfolkningsbygder. Det är med stor tillfredsställelse jag konstaterar att vi nuskall besluta om ett sådant program som anger viljeinriktningen för denfortsatta samhällsdaningen. Tyvärr företer propositionen 111 stora brister idetta avseende. Om man begränsar perspektivet till det norrländska inlandet ochdå i första hand till , frarastår bristerna t o. ra. Om de uppställda raålen, uttryckta i befolkningsraraar,skall uppfattas som en fast viljeinriktning från , måstemålformuleringen ske på ett klarare sätt än vad som är fallet i propositionen111. Redan sättet att ange befolkningsramar med intervall måste väckadiskussion beträffande målsättningens reella innebörd. Den sänkning av ambitionsnivån som är en följd av detföreUggande regeringsförslaget i förhållande till Länsprogram 1970 beträffandeJämtlands län kan, som jag ser det, endast få två följder. Länsstyrelsensbefolkningsmålsättning är 144 000 raänniskor mot 131 000 människor förnärvarande. Bakom detta förslag ställde sig även socialdemokratiska riksdagsmäni , och målsättningen faststäUdes raot den bakgrunden att detbefolkningstalet är en förutsättning för att upprätthålla nuvarandeservicenivå. Den minskning i förhållande till Länsprogram 1970 sompropositionen innebär måste då antingen få till följd att standarden vad avserservicefunktioner av enskild och offentlig natur inte komraer att få sammautveckling i som i län med större befolkningsunderlag.Alternativt framtvingar den lägre arabitionsnivån en starkare koncentration avbefolkningen inora länet för att upprätthålla en önskvärd servicenivå. Dettakoraraer i så fall att försärara situationen ytterligare för länets genuinaglesbygder. Propositionens förslag beträffande ortsstrukturen iJämtlands län raåste också uppfattas sora en beklaglig sänkning avambitionsnivån och som ett led i en ökad koncentration. Det är raed stor orosom komraunalraän runt om i länet konstaterar det förhållandet. I Hamraarstrand,i , i ra. komrauner drar koraraunalmännen den naturUgaslutsatsen att deras komraun måste fortsätta att minska i betydandeorafattning. Det skulle finnas raånga synpunkter att lägga på den härviktiga frågan, men tid och talarlista raedger sora bekant inte det. Jag villemellertid peka på behovet av samordning av olika instanser på det regionalpolitiskafältet. Det får inte fortsättningsvis vara så, att en åtgärd avsedd attförbättra utvecklingen i inlandet motverkas av andra åtgärder. Jord- och skogsbruk i sambruk är näringar i Norrlandsinland som spelar en mycket stor roll. Det är därför väsentligt att dessanäringar ges möjUgheter tUl en positiv utveckling. Vi har i motioner pekat pååtgärder, raen förslagen har oftast tillbakavisats av socialdemokrater ochkommunister. Jag måstei sararaanhanget beklaga att man från socialdemokratisk sida nu påett tämUgen anmärkningsvärt sätt angriper denna enskilda yrkeskår i denpolitiska buskagitationen. Det är en agitation sora inte gagnar en positivutveckUng av den näringsgrenen. har deltagit i den här debatten och förstås,som så många andra vitsordat att det är något mejeri som har lagt nerdriften; det är ett mejeri i i . Egentligen är det synd att haninte gjorde bilden fuUständig. Han borde näraligen också ha berättat att deflesta jordbruken där har lagt ner driften, så det finns ganska Utet mjölk iHärjedalen , och det finns nästan inga djur kvar att slakta heUer. Därföruppstår vissa problem att hålla i gång ett raejeri och ett slakteri i . Jagskulle dock, eftersora det har tagits upp i diskussionen, vUja närana ett parsiffror. Jordbruksorganisationerna i sysselsätterungefär av jordbruksorganisationernas totala antal anstäUda.Järatlands befolkning är av landets befolkning. Industrins andel avsysselsättningstUlfäUena i är . SkuUe vi ha haft saramagrad av sysselsättning inora industrin som vi har i jordbmksorga-nisationerna iJäratland, skulle vi ha haft 28 000 fler industrisysselsätt-ningstiUfällen. DåskuUe vi ha klarat den raålsättning sora socialderaokraterna inte ville varamed om. Vi har vid olika tillfäUen, bl. a. i centernstrafikpoUtiska program som varit uppe tUl debatt och senast i vår motion1837, framhåUit att transportpolitiken spelar en avgörande roU förregionalpolitiken. Det är möjligt att socialdemokraterna och ocksåkoraraunikationsministern anser det. Socialderaokraterna lär ha etttrafikpolitiskt prograra, men detta har inte komrait kamraarens ledamöter tilldel. Den omständigheten att skilda reforraer planeras på trafikpoUtikensområde och att regional planering äger rum bör ge anledning tillatt en samordning av dessa insatser sker under ledning av en parlamentarisktsararaansatt beredning. Denna bör ha tiU uppgift att saraordna den regionalatrafikplaneringen raed insatser från centrala organ. Jag vill gärnaexemplifiera med , vars utveckling berör fem län, som var för signu genomför en regional planering. nämnde och jag vill understryka vad han sade-behovet av en satsning pä det sekundära vägnätet. Det är en annan viktig sida,när vi talar om trafikproblera. I vårt prograra, sora är åberopat, säger viföljande: Landets olika delar måste förses med ett vägnät av tillfredsställandestandard. Vägnätet måste sålunda utformas även med tanke på glesbygderna och demindre tätorternas behov. Om den regionalpolitiska upprustningen i skall geavsedd effekt, måste självfallet även de raöjligheter som följer av attJämtlands län har intima kontakter med Sör- och Nordtröndelags fylken i Norgebeaktas. Där kan man nu tUl följd av oljefyndighetema i och Atlantenvänta en kraftig expansion, som självfallet också kan få positiva följder förJämtlands län. Det är angeläget att ett sararåd komraer till stånd påregeringsplanet för att finna lösningar på regionalpoUtiska frågor. I länsprogramraen finns en rad viktiga förslag tillåtgärder. Detta och andra förslag får vi återkoraraa till . 9 protokoll 1972. Regional utveckling och hushållning med mark och vatten Regional utveckling och hushållning med mark och vatten När jag lyssnade på som ville att utveckUngeni skuUe målas i glada färger, trodde jag ett tag, att han var innepå den optimistiska målsättning som i pekat ut,den målsättning sora för några raånader sedan var realistisk även blandsocialderaokraterna. är den målsättningen orealistisk. "Det ärluftsiffror", kunde höras i ett inlägg i går. Detta sedan regeringenbeslutat art gå lägre och då måste det ske rättning i leden. Påståendet att viinte har tUlräckliga resurser för att föra en så aktiv regionalpoUtik måsteinnebära, att man anser att ett centralistiskt sarahällsbyggande är denbilligaste formen. Det är en uppfattning som jag inte delar. () kort genraäle: Skillnaden raellan raig och herrStjernströra är den att jag gärna vill raedverka till att skapa sysselsättningför raänniskorna även i skogslänen. Däremot verkar det som om centerpartietinte Uar någon förståelse för de människor i storstadsregionerna som ärarbetslösa. har en representant från stått och sagti debatten att vi fortfarande har en överhettning i , trots att vihittills har en folkminskning raed 7 600 raänniskor och trots att vi förnärvarande har en arbetslöshet raed 4 300 raänniskor. Jag tycker att det är att ge en falskverklighetsbeskrivning, när man i en sä bekyraraersara situation för invånarnai en av våra storstadsregioner fortfarande talar om överhettning. Vi skall istället se till att från den politiska debatten föra bort den här motsättningenraellan olika delar av landet och i stället geraensarat försöka att lösaprobleraen, oavsett ora probleraen uppstår i skogslänen eller istorstadsregionerna. För raig är det näraligen ingen skillnad om raan ärarbetslös i Järatland eller ora raan är arbetslös i . För dem soradrabbas är problemet lika stort. HerrWIKNER (s) kort genmäle; Jag skall fatta raig ganska kort, eljestkoramer kanske att ställa raig till svars för att jag blir förlångrandig. nämnde faktiskt bara en nedläggning. Detvar väl obekvärat att tala om de nedläggningar som skett i . Därför raåstejag upprepa detta. Han nämnde raejeriet. Men det var också ett slakteri. Enspånplattefabrik som jag ra. ville starta raen sora raan inte gick med på,ett sågverk som jag ra. ville starta och sora raan heller inte gick raedpå. Hur var det raed NCB i Äggfors t. ex.? Det var tur attPelle gav raig tUlfälle att fråga Uur det ligger till raed dennedläggningen. Hur ligger det t. ex. till raed sågverket i , sorasysselsatte ca 50 personer? Ja, det var verkligen tur att jag fick tillfälletill en koraplettering av vad jag sade tidigare. Det är riktigt att det har lagts ned ett raejeri. ärdet sedan sora får transjiortera rajölken från avlägsna bygder? Det är välockså sarahällets koraraunikationer sora får klara den delen. vill jag hasagt att det är en clearing när det gäller dessa transporter. Sedansäger raan att det har lagts ned jordbruk. Det vet vi alla. rubrikenfanns faktiskt för länge sedan. Men jag vUl ändå konstatera att vi har getttillfälle för de jordbruk sora vill existera, även raindre jordbruk, viaB-stödet. Jag sitter själv raed i lantbruksnäranden och lantbruksnäran-densproduktionsdelegarion så jag vet att de raindre jordbrukarna fått av detstödet. () kort genraäle; Får fortsätta dettareplikskifte, då skapar han kanske raotsättningar raellan storstad ochlandsbygd. Han har bevisat att han har goda förutsättningar i den vägen. Jag är dock raycket tacksara för beskedet ifrån herrHugosson. Det skall vi lägga på rainnet. finns det i kamraarens protokollatt han är beredd att medverka när vi koraraer med framställningar från dessabygder. Det var raycket bra.