prot · FV0943 · 1972-12-31 00:00:00 — § 1 Justerudes protokoUet för den 9 innevurunde månud. § 2 Herr tulmunnen anmälde att tUl kammaren överlämnats Kungl. Maj;ts skrivelse nr 65 angående muntligt meddelande tillriksdagen. Av denna skrivelse, som föredrogs och ludes tillhundlingurnu, inhämtades att Kungl. Maj:t beslutat, att i den i 56 § riksdagsordningenstudgude ordningen tUl riksdugen gjordes meddelunde rörande utrikes-och hundelspoUtik, sumt förordnut, att meddelandet skulle framföras av herrutrikesministern . Herr talmannen tUlkännagav attifrågavarande meddelande skulle lämnas vid kammarens sammanträde torsdagen den23 mars . Ang. åtgärder för att minska omfattningen av husrivningari tätorter § 3 Ang. åtgärder för att minska omfattningen av husrivningari tätorter Herr inrikesministern ordet för att besvuru () den 11 febmari framstäUdainterpellation, nr 50, och anförde: hur frågut mig om jag ämnarvidtu åtgärder för utt dämpu vud kuUur rivningsraseriet genom attbl. a. stimulera upprustning av suneringsfustigheten Inledningsvis viU jug nämna utt nuvurunde ordning förfinunsiering uv ombyggnud och upprustning ger utrymme för en betydunde ökninguv sädan verksamhet. De frågor som interpellunten hur tagit upp har nyligenutretts uv suneringsutredningen. Utredningen lude frum sitt huvudbetänkunde ioktober 1971. Det innehåller en rud förslug i syfte utt få till ståndförbättring av de äldre omoderna bostädema i våra tätorter bl. a. genomombyggnad och upprustning. För reglering av rivningsverksamheten föreslårutredningen nya bestämmelsen Betänkundet innehåller vidure förslug i frågu ompluneringen och finunsieringen uv suneringsverksum heten. Remissbehundlingen uv betänkundet kommer att varu uvslutudinom . Beredningen av saneringsfrågan på grundval avbetänkandet och remissyttrandenu pågår för närvurunde inom inrikesdepurtementetoch undru berörda departement. la ber att få tacka inrikesministern försvaret på min interpellution. Svaret är ju mycket strikt formellt, och detinnehåUer den Ang. åtgärder för att minska omfattningen av husrivningari tätorter mtinmässigahänvisningen, i det här fallet inte tUl en pågående utredning utan tUl enfärdig utredning, saneringsutredningen, som remissbehandlus och som sedunkommer utt beredus i depurtement, inte bura i inrikesdepurtementet utunuppenbarligen även i undru depurtement. Av dessa formella skäl, som jag naturligtvis harförståelse för, blir det dess värre föga substans i svuret. Det blir inteminsta Hlla uttryck för vad regeringen och närmast inrikesministern tycker idenna fråga, den som många människor reagerur allt sturkare inför,nämligen det ohejdude och tydligen oreglerude rivningsraseriet. Jag hur som såmånga undra kallat företeelsen just rivningsraseri. Jag upprepar utt jag hur förståelse för attinrikesministern här måste inta en formell håUning eftersom det finns enutredning i ämnet som är under remissbehundling. Jug godtur självfallet denståndpunkten. Men både jug och andru skulle nuturligtvis också hu haftförståelse för om inrikesministern åtminstone hude markerat regeringensrörelseriktning när det gäller utt tucklu problemen i sumband medrivningsraseriet. En sådan markering hade nog kunnut ske utun att man hudedesuvuerat vure sig remissbehandlingen uv utredningen eller den beredning somsedun kommer utt äga rum inom departementet. I avsuknud uv en sådan markering får jug väl försöku läsumellan rademu i interpellutionssvuret. Dettu är uUtid en mycket vunsklighantering, och man kan ju komma aUdeles fel. Jag tar dock risken. Dels drar jagden slutsatsen att regeringen kommer att ungripu hela frågan omobefogade rivningar, däri inkluderat det utomordentligt viktiguproblemkomplexet om upprustning uv suneringsfastigheter, dels utgår jag frånutt den säkerligen åtminstone tiU någon del ullvurligt överväger suneringsutredningensförslug. a. utt det redun med nuvurundeordning för finansiering av ombyggnad och upprustning finns utrymme för, somhan uttrycker det, betydunde ökning uv sådun suneringsverksumhet. Och det ärju, herr inrikesminister, nuturligtvis gott och väl att det finns sådanuregler. De är ju helt konkret inriktude och de kun nuturligtvis tillämpas. Menhur verkar de i praktiken. Det är det som är den springande punkten i dettasammanhang. Har dessa regler bidragit tUl att hejda rivningsruse-riet? Jug villsvura ett otvetydigt nej på dennu frågu. Och vidure: Hur de nuvurunde reglernuför rivning uv flerfumidshus genom länsurbetsnämn-dernus tiUståndsgivningkunnut hejdu opåkuUude rivningur? På denna sistu frågu finns det ett uuktoritativt svur, ochdet ges av saneringsutredningen, som på ett ställe skriver födande: "De uppgifter om rivningsregleringen, som lämnats avlänsarbetsnämnder och byggnadsnämnder, ger vid handen att endast en ringa delav ansökningarna har avslagits. I de fall där bifall ej kunnat meddelas, härdet nästan enbart rört sig om bostadshus i , och . 1de flestu kommuner förefuller regleringen endust ha vurit en formalitet, och iåtskUligu kommuner hur inte ens de formella kruven på föreskrivna mtineruppfyllts. SamhäUet synes sålunda ha haft mycket begränsade möjligheter attpåverka suneringsverksamheten genom denna reglering." Det är ettuuktoritativt svar på frågan om dessa regler har haft någon verkun.Den sistu meningen, där utredningen konstuterut att sumhället huft mycketbegränsude möjligheter utt påverku dennu suneringsverksumhet, är särskUtintressunt. Enligt min uppfuttning kun det inte vara godtagbart att sumhälletinte skull kunna ingripa och hejda rivning av fastigheter, som framför allt urbostadssocial synpunkt inte är sanerings-mogna. Rivningar är alltför oftaframdrivna av rent kommersiella skäl eller, som skulle hu sagtom han hade vurit här, uv rena profitmotiv. Men det är uppenburligen inte baru lusten utt tjänu pengursom ligger bukom dennu rivningsverksumhet, även om detta är ett mycketväsentligt motiv för rivningsruseriet. Det är väl ändå så att hos vissa av -låt mig kallu dem så - suneringsfunutikerna finns något slags mani att nästuntUl varje pris rivu gumlu fustigheter. Mun hur något slugs hut mot gumlubostadsbestånd, vUku tUl vade pris måste röjas bort. Det är möjligt att detligger något i en teori som har frumförts, nämligen utt det skulle finnus enpsykologisk bukgrund till dessu rivningsfunutikers ugerunde. De känner enovilju - som vi ullu gör mot det gumlu svensku fattigsamhället med debedrövligu sociulu förhållunden, kunske frumför ullt på bostudsomrädet, som detuppvisude. Vi känner alla en sådun olust, men det är onödigt utt mun skallbehövu uvreugeru sig just på bostadsbeståndet i våra stora tätorten Det kanskefinns andru möjligheter utt avreagera olusten i fråga. Detta är buru en intressunt teori om den psykologiskubukgmnden till det för mångu oförståeligu hutet mot gumla fastigheter. Jagutgår ifrån utt inrikesministern emellertid är överens med mig om att en i lagbestämd rivningsreglering måste tiU både med tanke på en tUlfredsställandebostadsförsörining och som skydd för miljö och kulturhistorisku värden. Om nu med hänsyn till remissbehundlingenoch beredningen, som jug hur sugt utt jug hur förståelse för, inte kan ge ettkategoriskt besked, så kun han måhända uttrycku en principiell unslutning tUluppfuttningen utt det behövs möjligheter för sumhället utt ingripa med enrivningsreglering. Det är troligt utt bygglugutredningen en unnun utredning idet här summunhunget kommer utt föreslå sådunu plunbestämmelser utt rivninguv bebyggelse kun reglerus med hjälp uv dessu, varigenom frågun skuUe få enslutlig lösning. Men intill dess kun en hel del ting inträffu, någru sunnoliktmycket obehugligu. Utun utt göru mig skyldig till en alltför halsbrytande logikfinner jug i det här summunhunget fuktiskt en viss purullell med en frågu somjug häromdugen hude nöjet att diskutera med en kollega till inrikesministern,nämligen civilminister , och som rörde den storu riksplaneringen. Dendebutten var föranledd uv den oro som uppkommit på sina håll för attkommersiella intressen - inför perspektivet utt riksplunen efter propositiontill riksdugen fustställes och omöjliggör exploutering uv vissu känsliguområden skulle begugnu situutionen och böriu explouteru dessu områden.CivUministern försäkrade att regeringen har möjligheter att förhindruen sådan uv ullu oönskud företeelse som att exploatörer utnytdar pausen intUldess utt riksplunen blir fustställd. Även om det är frågu om oliku nivåer, så finnsdet paralleller mellan dettu och de onödigu rivningarna av fastigheter. Jagförutsätter att det kommer utt bli - genom plunbestämmelser eller Ang. åtgärder för att minska omfattningen av husrivningari tätorter åtgärder för att minska omfattningen av husrivningari tätorter på annatsätt - en lagstiftning som slutgiltigt sätter stopp för opåkallade rivningar.Men många frågar sig, inte minst mot bakgrunden av en del uppmärksammaderivningshistorier här i , om inte samma suk kuninträffa på det här området som man kunnat iaktta när det gäller riksplanen,nämligen utt kommersiellu intressen och kunske undra intressen också skyndarsig att helt enkelt accentuera och påskynda rivningarna. Jag talar nu omopåkuUude rivningur och viU murkeru, herr tulmun, att jag inte vänder mig moten normul och vettig sunering av gumlu, bedrövligu och usla bostäder, ty ensådun måste självfullet ägu mm. Det skulle vara intressant att höra om inrikesministernsäger som civilministern gjorde, nämligen utt det inte finns uniedning utt vuruängslig inför detta perspektiv, eftersom regeringen redan med gällunde reglerhar möjligheter att ingripu. Mot den här bukgrunden är det enligt min meningungeläget utt regeringen omgående tur itu med suken, kunske med en provisoriskrivningsreglering, som saneringsutredningen föreslagit, eUer på annat effektivtsätt. Vi måste vara medvetna om, och det är vi väl allu, uttlugregler på det här området ständigt hur fått en mycket liten effekt. 1966hude jug uppe frågun i dåvurunde undru kammaren med anledning av en motion. Dåhänvisude utskottsmujoriteten till nyu regler om utt tillstånd skulle erfordrasfrån länsarbetsnämnderna för rivningar och att detta skulle bli ett effektivthinder för opåkallade och olämpliga rivningan Jag har citerat ursaneringsutredningens betänkande vad föHden blev. Reglerna har varit heltverkningslösa. företrädare i ämbetet, dåvarandeinrikesministern , ingrep också 1966 genom ett uttulunde om uttrivning UV bostadshus skulle stoppus med hjälp uv byggnudsregleringens bestämmelser.Vi kun konstatera att olika sådana försök har haft mycket liten effekt. Det ärförskräckUgt svårt utt få till stånd kluru och frumför ullt effektivubestämmelser. Det är möjligt utt nya plunbestämmelser kan lösa detta dUemma.Jag är alltså övertygad om utt omgående och kanske drastiska åtgärder är nödvändigu,en' kombinution uv åtgärder där stutsmukternu drar upp rumbestämmelser och därkommunernu ges möjlighet utt svuru för detuHingripunden. Det är inte minstnödvändigt utt uUu berörda kommer att hundlu i en ny undu, nämligen utthuvudinriktningen UV suneringsverksamheten i gumla fastigheter måste vara inteatt rivu utun utt just suneru. Jag noterar att är medveten omatt det kanske inte är rätta tidpunkten för en departementschef att göru någotbestämt uttalande i ett läge där ett förslag just är föremål förremissbehundling. Men om hude velut se positivt på den här frågunså är redun det förhällundet utt min företrädure som inrikesminister tUlsattesaneringsutredningen och skrev direktiv för denna utredning ett uttryck för ettintresse utt kommu till rättu med en rud uv dessa problem, om vilkas existensvi varit medvetna. Vi skallnaturligtvis också ha klart för oss att rivningen uv en fustighet kun varamotiverad av olika skäl. Det kan oftu vuru så utt en fustighet som tUl synes äri god kondition ändå måste ruserus med hänsyn till utt undru viktigusumhällsintressen också måste beuktus. Det kun vuru kommuniku-tionsfrågor, ochdet kun summanhänga med nödvändigu suneringar av intilliggande fustigheten Påden punkten tror jug säkert, utt är medveten om utt mun inte kunpeku på enstuku fustigheter som uttryck för rivningsruseri. Mun hur en känsla uv utt det förekommer skiftundevärderingur i våru kommuner. Det finns kommuner där mun mycket kärleksfullttillvurutur det gumlu bostudsbeståndet och försöker underhåUu det, oftu medrätt stora uppoffringur. På unnut håll kun mun få en känslu av utt vederbörandekunde hu hållit igen en smula. Vad som är värt att notera är att suneringsutredningen nu klurgör kommunens unsvur för suneringen, utt det skall upprättasplaner, att mun skull sättu i gång med utt på ullvur bekämpu förslumningen uvbostudsbeståndet. I dettu summunhung hur utredningen tugit upp en hel rudfrågor som mäste klurläggus. Mun har också understrukit nödvändigheten uv uttfå en finunsiering som säkrur utt verksumheten kan drivus. Men jug hur som sugt inte möjlighet utt gå in påenskildheter utun konstuterar ullmänt utt vi nu hur fått förslug tUl lösningur.Vi får återkommu, sedun vi avslutat remissbehandlingen och hunnitbehundlu frågornu i depurtementet. Jug tror utt den jämförelse som gör med denfysisku riksplunen, då hun menur utt risk skuUe föreliggu att vissa företugutnyttjude tiden innun lugstiftningen kommer i kruft för utt bygguindustriföretug som får miHöförstörunde verkan inom de områden som man tänktsig skydda. Om jag förstod rätt var det tydligen så, att detskulle finnas sädana risker. Någon sådan risk tror jug knappast föreligger. Ochdet är som tydligen också min kollega civilministern framhållit, att videssbättre har en lagstiftning som gör det möjligt att hindra detta. Det finnsolika lagrum som kan åberopas i detta summunhang. Jug tror utt det stora värdet av suneringsutredningensförslug ligger i utt vi får bättre instrument för utt hunteru dessu frågor. Mendet är ingulundu sä, utt vi skulle stå utun möjlighet . Inte minst med denvuknu opinion som finns ute i kommunernu tror jug utt risken inte är såsärskilt stor att ett dröjsmål eller skulle betyda attvi förlorade en stor del av det bostadsbestånd som mun kunske vid närmureövervägunde finner uniedning utt tu vura på. Jag tror att riskerna äröverdrivnu, men vi är överens om utt det kun finnus uniedning utt fastläggu enbättre ordning för suneringsverksumheten i frumtiden. Jug är dock ungelägen uttunderstryku utt vi redun genom den överenskommelse som hur träffuts mellunFustighetsägareförbundet och har fått möjlighet uttbättre än förut underhåUu det äldre fustighetsbeståndet. Mångu, inte minst iden här studen, hur nog kunnut iukttu utt fustigheternu nu vårdus på ett heltunnut sätt än för buru någru år sedun. Helt ullmänt kun nog sägus uttförutsättningarna för att skydda det äldre bostadsbeståndet och samtidigtförsöka unpassa det till den nyu tidens kruv är betydligt större nu än sedun. Ang. åtgärder för att minska omfattningen av husrivningari tätorter 1* protokoll 1972. Ang. åtgärder för att minska omfattningen av husrivningari tätorter HerrSJÖNELL (c); Jug uttryckte i mitt förra unförunde denförhoppningen att inrikesministern skuUe kunnu markera regeringensrörelseriktning i dennu frågu, om den gick i positiv eller negutiv riktning.Jug tror mig nu hu fått ett svar: regeringens inställning är uppenbarligenpositiv, och det är jag glad för. Inrikesministern hänvisade till utt hansföreträdure hur tillsutt suneringsutredningen och unsåg att detta var ettuttryck för den klara inställningen att vida komma tiU rätta med förhållandena.Jug noterur också dettu som en positiv fuktor. Det är ulldeles uppenburt, det är vi helt överens om, uttrivningur iblund måste ske även uv fustigheter som till synes är i gott skick.Frumför ullt är det kanske då kommunikationstekniska skäl som ligger bakom, mennågon enstuku gång kun skälen vura bostadssociala. Jag har inte uppehållit migvid sädana rivningar, och jag framhöll i mitt anförande att jag självfalletinte talar om sådana fall och inte heller om fall där det är fråga om ren slumsom måste bort därför att bostäderna är så usla utt mun i ett modernt sumhälleinte kun accepteru utt människor får bo i dem. Jug hur tulut om sådunu full dåenburt kommersiella intressen spelur in. Inte ens den överenskommelse somträffuts mellan och , sominrikesministem nämnde och som kun bidru till en positiv utveckling i frågu omfustigheternus förbättring, ur en garanti för utt fustigheter fur vara kvar.Kommer kommersiella intressen in i bilden och tillåts härja mer eller mindreohejdut kun även sådunu fustigheter rivus. Vad jag väsentligen vill hu frum ärhur mun skull kunnu ingripu mot opåkuUude rivningun Inrikesministern sude utt hun inte vur så rädd för uttsädana fall skulle inträffa som de jag pekade på i min debatt medcivilministern, nämligen utt mun utnyttjur puusen intill en slutliglugstiftning till icke godtugburu explouteringar. Civilministem vur fulltmedveten om att risken finns, men han ansåg att det finns betryggade regler föratt en sådun utveckling skull kunnu hejdus. Inrikesministern säger nu utt hununser utt det även i nu ifråguvarande fall finns tillfredsställande ett positivt besked, och jag är glad för att sådana regler finns, eftersomde säkerligen kommer att behöva användas. Vi hur, det är inrikesministern och jag helt överens om,genom den nämnda överenskommelsen fått ett bättre instrument för att bevuru detgumlu bostudsbeståndet. Vi kun också se utt underhållet uv fustigheternu hurblivit mycket bättre. Vi får kunske ett slutgiltigt gott instmment närsuneringsutredningens förslug blivit behundlude och plunbestämmelsernudefinitivt utformuts. Då kunske vi kun sättu stopp för explouteringarnu uvgumla bostadsbestånd och hejda opåkallude rivningur. Erfurenheten visar emellertid att vilka regler mun änskapar finns det alltid luckor, och de utnyttjas. Det faller mig i minnet en gummul klussisksentens om naturen som är oförstörbar och alltid återvänder: Driv medgisselslug nuturen ut, hon vänder dock åter. Det förefaller som om man skullekunna travestera denna sentens så här: Driv med paragrafer grävskoporna ut, devänder dock åter. Vi hoppasemellertid, herr talmun, utt vi skull kunna få en sädun ordningutt grävskopornu får så få tillfällen som möjligt utt återvändu just tillopåkuUude rivningur. Grävskopornu skull givetvis unvändus i sina vanliga,motiverade summanhung. Man kan ju inte riva hur som helst ute ikommunerna. Fustighetsägaren hur utt iukttu de bestämmelser som gäller ochmåste i ullmänhet också söku tillstånd för rivning. Det betyder, som sugt vur,utt vi inte är rättslösu i dettu uvseende. Jag skall inte i övrigt gå in på de problem som hör sammanmed hela saneringsfrågan, för dem får vi anledning utt återkommu till. Men detär ulldeles tydligt det märker mun inte minst i utt om vi skullfå suneringen utt fungeru pä ett riktigt sätt, måste det kommunulu inflytundetöver verksumheten vuru mycket stort. Här i studen är det en mycket stor del uvdet äldre fustighetsbeståndet som ägs uv enskilda människor, ofta äldre, avdödsbon osv., och dessa har egentligen fögu uv resurser för utt genomföru ulltdet som hör ihop med en genomgripande och riktig sanering, t. ex. att kluruevukuering och ullu problem som uppkommer i det summanhanget. Därför måste viräkna med att kommunerna hur uniedning utt tu ett sturkt grepp öververksumheten. Men det får vi tillfälle utt återkommu till när vi kun presenteruförslug i uniedning uv suneringsutredningens betänkunde. Ang. åtgärder för att förhindra mobbning i skolor Buru helt kort: Jug tror inte utt vi skulldra för stora växlar på kommunernus möjligheter, eller i vurje fall förmåga attingripa i de här sammanhangen. Jag ber att än en gång få citeru vudsuneringsutredningen på den punkten sude; "I de flestu kommunerförefuller regleringen endust hu vurit en fomiulitet, och i åtskUligu kommunerhur inte ens de formellu kruven på föreskrivnu mtiner uppfyllts." Det är en mycket ullvurlig kritik som suneringsutredningenhär riktur mot kommunerna, och jag kan bara uttrycka förhoppningen att detskall bli en bättre ordning, om andra och effektivare regler kommer till. Överläggningenvar härmed slutud. åtgärder för att förhindra mobbning i skolor Herr utbildningsministern ordet för att besvara () frumställduinterpellution, nr 45, och unförde: har frågat mig vilka åtgärderjag är villig utt föreslå för utt förhindru uppkomsten uv eller lösu redanexisterunde mobbningsproblem i skolun, så utt den enskilde eleven kungarunterus en trygg och på sociul sumhörighet baserad skolgång. Självfallet utgör olika insatser och åtgärder från skolanssidu en viktig del UV urbetet när det gäller att förebyggu mobbning och attkommu tUl rättu med problem för enskildu elever eller elevgrupper, som blivitufsutta för mobbning. Ang. åtgärder för att förhindra mobbning i skolor I direktiven tUl utredningen om skolans inre arbeteuttulude jug bl. u. föHunde: "Mångu elever upplever svårigheter i skolarbetet tillfödd uv yttre omständigheter, som i sig inte har någonting med derasstudieförutsättningar utt göru. Dessu barn har ett sämre utgångsläge iskolarbetet i förhållande till övriga elever. Det är därför nödvändigt attgenom särskUdu stödåtgärder kompensera för dessa ogynnsamma yttre omständighetenSådana åtgärder måste sättas in redan vid skolans början för utt motverku enackumulation av studiesvårigheter, som senare kan leda tillallvarliga problem." Möjligheterna att öka resurserna för flertalet av deförslag som berörs i interpellationen har nära samband med urbetet inom dennuutredning. I läroplanen betonus i fleru oliku sammanhang attundervisningen och umgänget i skolan skall ske i sådana former att tolerans ochförståelse främjas. Frågor om vidgad och fördjupad samverkan liksom de speciellaproblem som sammanhänger med mobbning har också uppmärksammats inom bådegmndutbUdning och fortbUdning av lärare. Sålunda anordnar skolöverstyrelsensärskUda kurser, som enbart behandlar mobbning. Andra kurser, som t. ex.allpersonalkonferenser med företrädare för ullu personalkategorier i skolan,har också behandlat frågor som anknyter tUl mobbningsproblemet. Detsamma gällerverksamheten inom projektet i skolan, som bedrivs dels i form avsommarkurser, dels genom samtalsgrupper ute vid enskilda skolor. Vidure harbeslut futtuts som att framställa tryckt fortbildningsmaterial angåendemobbning, avsett för aU personul i skolorna jämte föräldrar och elever. Frågorom tolerans och förståelse behandlas också i redan färdigstäUt fortbUdningsmaterialför nämnda kategorier med titlarna Tolerans - samverkun - likaberättigandesamt ViHa tiU samverkan. Elevorganisationerna har också visat intresse för attta upp mobbningsfrågan. Inom ramen för den verksamhet som avser ohka former uvintensifie-rud elevvård behandlas olika slag av förebyggunde åtgärder i linjemed interpelluntens förslag om t. ex. utökude inslug uv fritidsverksamhet iskolun. Det gäller bl. u. projekt angående nya former för elevvården i Jordbroi kommun och inom utvecklingsblocket i . Jag vill även erinra omde av bedrivna projekten i syfte att effektivisera sociala ochelewårdande uppgifter på det lokulu plunet genom vidgad samverkan mellan skoluoch övrigu kommunulu orgun. Jug ber att få tucka utbildningsministern försvuret på min interpellation. Jag hur nu lyssnut till utbUdningsministern, jughur läst svuret nogu, och jug konstuterur nuturligtvis utt mun från regeringenssidu har observerat att det förekommer mobbrungsproblem i skolomu. Men deåtgärder som man har vidtagit eller planerar att vidta för att komma tiU rättamed de här problemen verkar enligt min mening -åtminstone såsom det framgår avsvaret vara i magraste laget. En elev som utsätts för mobbning i en skolaså att han inte vågar gå till skolan eUer så att han blir emotionellt ellersocialt störd av att han går till skolan, kan ju knappast känna någon störreglädje av att man just nu inomJordbroprojektet eller i kommun bedriver försöksverksamhet "isyfte att effektivisera sociala och elewårdande uppgifter på det lokalaplanet" eUer att man i några enskilda skolor har gjort försök medaUpersonalkonferensen