prot · FV0974 · 1972-12-31 00:00:00 — Av utskottels utlåtande framgår atl detta byggnadsprojektundergått åtskilliga ändringar och omdisponeringar, till viss del beroende påden nya stadsplan som kommunfuUmälige antog för kvarteret , Men ingenstans i utlåtandet kan utläsas att man med anledningav redan beslutad utflyttning eller förslag om ytterligare utflyttning avstatliga verk prövat frågan om en annan förläggning, vUket borde ha varit naturligt. Det är väl en brist i planeringen, om man somman flyttar ut 4 870 tjänstemän bygger nya arbetsplatser för lika många nyafiänster. Jag har inget annat yrkande än utskottets,men jag har velat påtala planlösheten i planerandet av utflyttningen avstatliga verk. Bidrag till vatten-och luftvårdande åtgärder inom industrin Överläggningenvar härmed slutad. Utskottets hemställan bifölls, § 14 Föredrogs jordbruksutskottets belänkande nr 26 ianledning av Kungl, Maj:ts proposition 1972:85 angående utgifter påtilläggsstat lill riksstaten för /72 i vad avser anslag inomjordbruksdepartementets verksamhetsområde. Bidrag tUl vatten- och luftvårdande åtgärder inomindustrin Utskottet hade tUlstyrkt Kungl.Maj:ts i propositionen 1972:85, bilaga 7, framlagda förslag (punkten 2 s. 2627i utdrag av statsrådsprotokollet över jordbmksärenden för ) ochhemstäUt att till Bidrag till vatten- och luftvårdandeåtgärder inom industrin på tUläggsstal 111 tUl riksstaten för budgetåret1971/72 anvisade ett reservationsanslag av . Reservation hade avgivits av herrTakman (vpk), som ansett att utskottet bort hemställa, atl skuUe avslå proposilionen 1972:85 iförevarande del. Om åtgärder med anledning av det växande antalet narkotikapåverka-de motorförare HerrTAKMAN (vpk): Jag ber atl få hänvisa fill elt mycket övertygande tal somjag höll om jordbruksutskottets betänkande nr 4 och yrkar bifall tiUreservationen. Jag ber också alt få hänvisa till det förnämliga uttalandesom jordbruksutskottet gjorde i sitt betänkande nr 4 och yrkar bifall tillutskottets förslag. Överläggningen var härmed slutad. Propositioner gavs på bifall tUldels utskottets hemstäUan, dels reservationen av , och förklaradesden förra proposilionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan votering upplästes och godkändes följande voteringsproposilion: Den som viU att kammaren bifaller jordbruksutskottetshemstäUan i betänkandetnr 26 punkten 2 röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservationen av , Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåherr begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat: Utskottets hemställan bifölls. § 15 Om åtgärder med anledning av det växande antalet narkotikapå-verkademotorförare Herr justitieministern erhöll ordet för att besvaraherr i (fp) den 4 aprU framstäUda interpellation, nr 103,och anförde: i har frågat mig omjag delar oron över den trafiksäkerhetsrisk som det sannolikt växande antaletnarkotikapåverkade motorförare i trafiken utgör och vilka speciella motåtgärdersom jag i så fall är beredd atl vidla eller överväga, I trafikbrotlslagens straffbestämmelser omtrafiknykterhetsbrott finns en särskild bestämmelse om s, k, drograttfylleri.Enligt denna bestämmelse inträder straffansvar om någon vid förande avmotordrivet fordon är så påverkad av annat berusningsmedel än alkohol att detkan antas att han inte kan föra fordonet på betryggande sätt. Straffsatsen viddella brott är densammasom vid vanligt rattfylleri, dvs, fängelse i högst eller vid mildrandeomständigheter dagsböter, dock ej under ljugofem. De berusningsmedel som avsesmed ifrågavarande straffbestämmelse är i huvudsak olika sorters läkemedel ochnarkotiska preparat. Den officiella statistiken över trafiknykterhetsbrollenger inte upplysning om antalet beivrade fall av s, k, drogratlfylleri. Frågani vilken utsträckning sådana brott begås har emellertid behandlats i detbelänkande (SOU 1970:61) som avgelts av kommittén för lagstiftningen angåendetrafiknykterhetsbrott. Av belänkandet och vissa kompletterande uppgifter frånstatens rätlskemiska laboratorium framgår bl, a, följande. Antalet personer som misstänks för trafiknykterhetsbrottutgör ca 20 000 . Av dessa uppger att de intar någon formav medicin. Sådan uppgift innebär i och för sig självfallet inle att denmisstänkte varit drogpåverkad under körningen. Ändelen fall där drograttfylleriverkligen misstänkts och särskilt prov därför tagits för droganalys är avsevärtlägre. utgjorde dessa faU av allamisstänkta faU av trafiknykterhetsbrott. var andelen högre,. I absoluta tal betyder della ca 800 fall . I flertalet avdessa faU hade föraren enligt alkoholanalysen så hög blodalkoholhalt atl någondroganalys inte ansågs påkallad. Bland de 344 fall då dennasituation inte förelåg påvisades genom droganalys förekomst av olika läkemedeli 129 fall, centralstimulerande medel i 145 fall och thinner i 19 fall, Iåterstående 51 fall gav analysen negativt resultat eller blev resultallös pågrund av för liten provmängd. Av det anförda framgår att antalet misstänkta ellerbeivrade drogratt-fyllerier är ganska begränsat vid jämförelse med dealkoholbetingade trafiknykterhetsbrollen även om antalet numera är högre äntidigare. Det kan naturligtvis befaras att del finns ett inte obetydligt antalförare som är på etl trafikfarligt sätt påverkade av olika slags droger men somav olika skäl undgår upptäckt och lagföring. Särskilt torde delta gälla i frågaom påverkan av läkemedel. Huruvida det i större omfatlning förekommernarkotikapåverkade förare som undgår upptäckt synes mera ovisst. Även om antalet sådana förare skuUe vara förhållandevisbegränsat, måsle dock beaktas att påverkan av sådan narkotika som t, ex,centralstimulerande medel i regel är farligare för trafiksäkerheten än påverkanav läkemedel. Som trafiknyklerhelskommittén framhållit är del fråntrafiksäkerhets-synpunkt angeläget att ägna skärpt uppmärksamhet ål problemetmed drogpåverkade förare i motorfordonstrafiken. En betydelsefull åtgärd idetta sammanhang är att sprida upplysning om de särskilda farorna meddrogmissbruk för den som i egenskap av fordonsförare ger sig ut i trafiken. Detär vidare angeläget atl söka utveckla mer effektiva metoder för analys avläkemedel och andra droger i den mänskliga organismen. Svårigheterna är häravsevärt större än när det gäller alkoholanalyser. Det är också angeläget attgenom vetenskapliga undersökningar få ökad kunskap om hur körförmågan påverkasvid olika halter av droger i den mänskliga organismen. Såväl i som iandra länder pågår forskning på dessa områden. Utvecklingen inom forskningsarbetet följs med Om åtgärder med anledning av det växande antaletnarkotikapåverkade motorförare Om åtgärder med anledning av det växande antaletnarkotikapåverkade motorförare uppmärksamheti syfte atl man i den praktiska tUlämpningen snabbt skall kunna tUlgodogöra signya forskningsresultat. Del kan i detta sammanhang nämnas att en underkommittétill för brottslighetsfrågor fått i uppdrag attundersöka frågan om narkotikans betydelse för trafiksäkerheten. Genom det pågående forskningsarbetet bör man kunnafå bätlre möjligheter att inom ramen för gällande lagstiftning ingripa mereffektivt mot drogpåverkade förare i trafiken. Ett framsteg skulle vara att kunna mtinmässigt företadroganalys av blod- och urinprov som insänds till statens rätlskemiskalaboratorium i misstänkta fall av trafiknykterhetsbrott. Bl, a, skuUe man då fåbättre och kontinuerlig information om förekomsten av drogpåverkade förare itrafiken. Frågan om sådana analyser övervägs inomsocialstyrelsen i samarbete med statens rätlskemiska laboratorium. När det gäller frågan huruvida några lagstiftningsåtgärderär påkaUade som elt led i bekämpandet av drogpåverkan i motorfordonstrafikenviU jag erinra om att trafiknyklerhelskommittén 1970 avgivnabetänkande inte funnit skäl föreslå någon ändring i sak av den nuvarandestraffbestämmelsen om drogratlfylleri, 1 nuvarande läge har jag inle anledningatt göra en annan bedömning. HerrWIKLUND i (fp): Jag ber att få tacka justitieministern fördet snabba, utförliga och innehållsrika svaret. Min utgångspunkt i interpellationen är elt påpekande omnarkolika-eller läkemedelspåverkade motorförares trafikfarlighet i den rapport,som den danske kriminalchefen lämnade vid ochVärldshälsoorganisationens IvärvetenskapUga narkolikasymposium i imars , där jag hade tUlfälle att della, EnUgl denna rapport är det härfråga om ett växande problem, I samma mån som narkotika-och läkemedelsmissbmkelökar har man väl anledning anta all det s, k, drograttfylleriet också ökar.Förhäller det sig så och om man beaktar att antalet fordon på vägarnaökar utan att utrymmet för trafik ökar i samma takt, alltså inte hellerutrymmet för felmanövrer, så är det här problemet allvarligt liksomtrafikonykterhetsproblemet i stort är ett av de stora trafiksäkerhetsproblemen. Här är jag liksom justitieministern inne påmätproblemet. Jag skall nöja mig med atl på den punkten konstatera atlupptäcktsrisken vid trafikonykterhelsbrott är allmänt låg. De flesta av dessabrott som upptäcks ulan samband med annat trafikbrott eller olycka tordeavslöjas vid trafikkonlroUer, Den Heumanska utredningen, som justitieministern åberopari sitt svar, säger om hithörande problem i en sammanfattning om den synligarespektive den verkliga rattfylleribrollslighelen följande: "Del förhållandet atl man vid trafikkonlroUerupptäcker så många trafiknyklerhelsbrottslingar per antalet kontroUerade fordonbör ses i relation lUl den mängd förare som kör omkring på vägar och gator utanatt bli kontrollerade. Beaktar man delta är del tydligt att man kommer framtill mycket höga tal för den verkliga trafiknykterhetsbrottslighetens omfattning,Å andra sidan får beaktas att trafikkonlroUerna huvudsakligen företas på tideroch platser där det kan förväntas att antalet trafiknyklerhetsbrottsUngar ärförhållandevis stort. Vidare är att märka att urvalet stoppade förare inte harskett på ett från statistisk synpunkt slumpmässigt sätt. Emellertid" slutar utredningen "tyder vad som har framkommit på att man har att göramed ett mycket högt mörktal och en låg upptäcktsfrekvens vidIrafiknykterhetsbrolten," En viss belysning av den antagligen stora skillnadenmellan faktisk och beivrad rattonykterhet ger alkoholpolitiska utredningensstora riksundersökning, där den uppgiften lämnas alt avkörkortsinnehavarna i denna undersökning uppgett sig ha kört bil i förmodatalkoholpåverkat tUlstånd, Trafiknykterhetsforskaren har gjortliknande iakttagelser. Gäller nu detta Irafiknyklerhetsbrotten i stort, torde manha anledning att anta att upptäcktsrisken vid drogratlfylleri är ännu mindre änvid raltfyUeri eller rattonykterhet av vanligt slag. För atl nu bUda sig enuppfattning om drograltfylleriets omfattning nödgas vi dock, som justitieministerngjort i sitt svar, håUa oss tUl den beivrade delen av hela gruppendrogpåverkade motorförare, i klart medvetande om alt vi då sannolikt bara fårveta en liten bit, kanske rent av den minsta biten av sanningen. Justitieministern säger att 20 000 personer årligenmisstänks för trafiknykterhetsbrott. Av dessa uppger att de intarmedicin. Men sedan säger justitieministern att den egna uppgiften ommedicinering i och för sig inte är belägg för drograttfylleri. Nog har mananledning alt presumera detta i åtskilliga av dessa faU, eftersom enligt denHeumanska utredningen av de i undersökningen ingående fallen imitten uppgivit att de "före körningen har förtärt olikaslags läkemedel". Det var alltså en medicinering i anslutning tiUbilkörningen. Motsvarande andel 1970 eller möjligen 1969 var ,vilket väl kan tyda på en ökning av de drogpåverkade i trafiken. Justitieministern är inte heUer främmande för detta närhan pekar på atl andelen för misstanke om drogratlfylleri undersökta prov avhela antalet av för trafiknykterhetsbrott undersökta prov i mitten på1960-talet var och 1969 och 1971 , motsvarande 800 fall perår. Ökningen skuUe ju kunna åtminstone delvis hänga samman med ökad uppmärksamhetfrån polisen på just drogmissbrukets risker i trafiken, men därom vet vigivetvis ingenting särskilt. Man skall ha klart för sig attupptäcktssvårigheterna uppenbarligen är större vid drogpåverkan än vidalkoholpåverkan i trafiken. Justitieministern berör ju också den saken i sittsvar. Man saknar aUtjämt lätthanterlig portabel apparatur, motsvarandealkoholtesten, för atl bekräfta misstanke om drogpåverkan. Ocksålaboratoriemässigl är bevisproblemet svårare vid drogpåverkan än vidalkoholpåverkan. Enligt vad professor berättade för mig hardet t. ex. visat sig att vissa narkotiska sömnmedel har en kvarstående halt iblodet många timmar efter det att de yttre specifikt riskabla påverkanslecknenhar försvunnit. TiUbakaräkningsproblemet i dessa fall kan då helt enkelt inteklaras så länge vi inle vet mer om dessa sammanhang. Den Heumanska utredningen säger också all det finns Om åtgärder med anledning av det växande antalet narkotikapåverka-de motorförare Om åtgärder med anledning av det växande antalet narkotikapåverka-de motorförare anledninganta att det i trafiken finns ell betydande antal förare som på ett trafikfarligtsätt är påverkade av oUka slags droger men som undgår misstanke och beivrandärför att de inte är åtkomliga med nuvarande undersökningsmetoder. Här som så ofta annars får man inrikta sig päforskningsverksamhet som är praktiskt inriktad på snabbfungerande test- ochanalysteknik och metoder att mäta påverkanseffekter. Justitieministern pekar på att sådan målinriktad forskningpågår på olika håU i världen och nämner bl, a, en speciell subkommitlé inomEuroparådets kommitté för kriminaliletsfrågor. Jag skulle för min del vUjarikta uppmärksamheten på atl också har en forskningsgrupp rörande alkoholoch trafik, där professor är ledamot. Enligt vad han omtaladehäromdagen har man just i denna grupp fåll fram nya och intresseväckanderön rörande inverkan av cannabis på körförmågan. Jag undrar nu om det inte voreändamålsenligt alt söka få fill stånd en koppling mellan de båda nu nämndagrupperna och om inte via sina regeringsrepresenlanter i Europarådetrespektive bör verka för detta. Vidare skuUe jag vilja ta upp vad justitieministern sägerom mtinmäs-siga droganalyser av blod- och urinprov från misstänkta fall avtrafiknykterhetsbrott för att få bätlre grepp om frekvensen av drograttfyUeri,Det visar sig, när man ser närmare på den saken, atl det är en personalresursfrågapå statens rättskemiska laboratorium. Där har man brist på anslag. Då vill jag fråga: Kunde det möjligen vara en väg atl gåalt laboratoriet fick någon del av de nya pengar som äskats i den nyligenframlagda propositionen om narkotikamissbruket? Jag tänker på de 300 000 kronorsom föreslås lill särskUda frekvensundersökningar. Skulle det i varje fall inte vara lämpligt atl få enfortgående särredovisning av drograttfyUeri i den aUmänna statistiken ommisstänkt, dvs, av polisen känd, respektive avdömd kriminalitet? Sådanstatistik finns inte . Vad särskUt gäller läkemedelsbruk och trafiksäkerhetskulle jag vilja peka på alt president i sin utredning anser alt det börföreskrivas atl trafikfarliga läkemedel inte får säljas eUer utlämnas utan attvarningar om medlets verkningar finns angivna på läkemedelsförpackningarna, 1februari skrev Nordisk union för alkoholfri trafik tUl ochbegärde dess medverkan tUl åtgärder i samma riktning på nordisk bas. Anserjustitieministern en sådan praktisk informationsåtgärd lämpad att ta upptämligen tUl prövning och beslut i lämplig instans? På tal om upplysningen, herr talman, har vi en allmäntkriminalitets-förebyggande upplysningsverksamhet i gång i skolorna. Den bedrivsunder medverkan av därlUl lämpade polismän, 1 vUken män, herr statsråd, gårdessa polismän in också på riskerna att framföra bil under påverkan av intebara alkohol ulan även droger och läkemedel och t, ex, de särskildatrafiksäkerhelsrisker som finns med kombinerad påverkan av alkohol och drogereUer läkemedel? Vad får dessa poUsmän för speciell UtbUdning för alt kunnaförmedla en sådan sakinformation? Kan man hoppas att någon del av de 5 miljoneri upplysningspengar avseende riskerna med bmk av mellanöl och narkotika ocksåskuUe kunna på ett ellerannat sätt sättas in på den här informationsproblematiken? Man bör väl särskilti skolorna få tydlig och sakriktig information om vad som är speciellt riskfyUli del trafiksamhäUe vi nu lever i och då också om riskerna vid användning avläkemedel i samband med framförande av motorfordon. Jag skulle uppskatta om justitieministern kunde någotkommentera dessa mina följdfrågor, som kanske är litet mera preciserade än defrågor jag berörde i min interpeUation, i har framhållitönskvärdheten av att informationen om faran av drogpåverkan i trafiken på oUkasätt vidgas. Han har pekat på atl vi snart skall behandla en propositionbeträffande narkotikan i allmänhet och alt del då föreligger ellregeringsförslag att vissa medel skall ställas till förfogande för information.Huruvida man kan använda någon del av dessa medel för speciellt sådaninformation kan jag inte svara på,, men del'ligger rent aUmänt inom ramen förvad dessa pengar skaU användas liU. tar upp frågan om undervisning i skolorna därvi i viss utsträckning har direkt undervisning av poliser. Den undervisningengår primärt ut på att lära barnen hur man skall uppträda i trafiken för altbarnen själva inte skaU råka ut för olyckshändelser, och den är av naturligaskäl inte så omfattande som man kanske skulle ha önskat. Det kan finnas anledning att närmare ta reda på vad somingår i denna undervisning från polisens sida och om inte också där finnsmöjligheter att la upp något om detta, men annars förefaUer det mig som om detligger mer inom ramen för allmän skolundervisning att ta upp problem av dennanatur. Det är förmodligen så att polisen här får koncentrera sig på atl lärabarnen hur de skall uppträda i trafiken. Om åtgärder med anledning av det växande antaletnarkotikapåverkade motorförare HerrWIKLUND i (fp): Jag tackar för det kompletterande svaret, mendet var inte att lära barnen hur de skall gå i trafiken jag tänkte pä, utanpoUsen undervisar i något som kallas "laglydnadsfostran" eUer någotliknande. Det var i det sammanhanget, alltså för de något äldre eleverna, somjag tänkte att man skulle försöka sätta in någon specieU upplysning. Jag troratt det finns mycket att göra därvidlag. Jag förstår mycket väl att man inte här kan lämna ettlöfte om disposition av medel som finns i den särskilda narkotikapropositionen,men jag viUe med mitt inlägg peka på den möjUgheten, Det stora problemet, herr statsråd, vid det direktabekämpandet av drograttfylleriel liksom av rattonykterhet över huvud taget ärväl ändå tUl sist att öka upptäcktsrisken och att rationellt behandla dem somövertygats orn att ha begått sådana brott. Justitieministern säger att trafiknyklerhelskommittén intefunnit anledning föreslå någon ändring i sak i nuvarande straffbestämmelser omdrograttfyUeri, och justitieministern ansluter sig tiU denna bedömning. Men,herr talman, kommittén gick ju ganska långt in på frågan om påföljdsvalet vidfällande dom. Man tänkte sig vård i stället för straff i de Om åtgärder med anledning av det växande antalet narkotikapåverka-de motorförare Här kommer också drogmissbrukarna naturligt in i bilden. Omen sådan metodik blev framgångsrik skulle del få en klart förebyggande effekt.På samma sätt skuUe, som kommittén tänkt sig, lagliga möjUgheter att merarutinmässigt ta utandningsprov på molorförare ge en aUmänt förebyggande effektoch ge större möjligheter att komma i kontakt också med drogpåverkade förarevilket är en stor angelägenhet. Min fråga är då om och när den utredning jag här åsyftarkommer atl föranleda förslag till lagstiftning, helt eller delvis, alltså denHeumanska utredningens förslag. Jag vågar också tUlägga ytterligare en fråga. Jag förmodaratt vi är överens om atl upptäcktsrisken vid trafiknykterhetsbrott ochdrogfylleri är låg. Redan inom nuvarande lagstiftnings ram borde den kunnahöjas, och den effektivaste vägen är med aU sannolikhet tätare insatta allmännatrafUckontroller. Jag avser inte, herr statsråd, atl ta upp polisbrislfråganutan vad man kan göra i dagens läge inom ramen för nuvarande personalresurserför att öka trafikövervakningen i denna speciella form, aUtsä genom tillfäUigtupprättade aUmänna trafikkontroller, genom viss koncentration av polispersonalför att därigenom få bättre grepp om problemet om alkohol- ochnarkotikamissbruk i motortrafiken. i nämnde atl det iskolan ges en viss undervisning i aUmän laglydnad och rättsliga problem. Manhar sett över vad som ingår i den skolundervisningen, och frånjustitiedepartementels sida har vi funnit att det finns anledning atl göra vissaändringar och ge den undervisningen en annan inriktning, I den undervisningenskall givelvis tas upp rent aUmänt den problematik som vi har atl göra med idenna debatt, nämligen frågan om nykterhet i trafiken. Där får vi aUtså hoppasalt skolmyndigheterna tar hänsyn tUl önskvärdheten av att poängtera vikten avnykterhet i trafiken. Beträffande den Heumanska utredningen, som varitremissbehandlad, vUl jag nämna alt den för ögonblicket vUar i avvaktan på ettslutbetänkande. Det är sagt alt det skall komma , och delkommer därför att av regeringen tas upp lill slutligt avgörande . Slutligen log upp frågan om hur man i högregrad än skall kunna upptäcka sådana faU av drograttfylleri som vi härtalar om. Det är klart att polisen så effektivt som möjligt viU utnyttja deresurser den har. När det gäller alkoholen förekommer ju alkotest, men denvägen är nog inle framkomUg i fråga om droger och läkemedel, eftersom detsåvitt jag vet inte finns någon sådan motsvarighet till alkotest alt man genomutandningsprov kan påvisa om någon är drog-eller läkemedelspåverkad. Här fåraUtså polisens sedvanliga metoder tUlgripas, atl i största möjliga utsträckningförsöka upptäcka fall av missbruk på detta område. i (fp): Det var en värdefull upplysning vi nu fick,att man håller på alt granska innehållet i den undervisning som av polisenbedrivs i skolornarörande rättsfrågor och alt den informationsfråga vi nu talar om Nr 74 därvid också kan komma att uppmärksammas. På grundav polisbristen är det väl tveksamt om det finns särskilt stort j.- 1972 utrymmeför en ökad trafikkontroll, men man kan ju alllid hoppas att ------ vårasträvanden tUl förbättringar skaU göra att läget skall bli etlannat. Jag är väl medveten om - del sade jag i mitt första anförande attnågon motsvarighet till alkotest för all klargöra om en person är drogpåverkadinte finns. Att rikta in forskningen på denna biisl är en av de angelägnauppgifterna. Men vad jag menade med vikten av täta poliskontroller var att dåhittade man förmodligen flera alkoholpåver-kade förare men också fleralirag-påverkade. På den vägen skulle man då kunna få åtminstone någon bättreklarhet i frekvensen av drogpåverkade i tiafiken. Där har den anvisat vägar, t, o, rn, lagstiftningsvägar, atl komma fram på. Jag hoppas alt del här betänkandet, om det inle kan tas isin helhet -jag har läst remissyttranden och vet atl det är föremål för mycketolika meningar - ändå kan las i de delar som det är enighet om. Och just denhär frågan om ökad kontroll på våra vägar genom särskUt upprättadekoncentrationer av polispersonal är väl en sådan sak som skulle kunna las försig. Överläggningen var härmed slutad. § 16 Interpellation nr 135 ang, åtgärder för att motverkaden minskade sysselsättningen vid Ordet lämnades på begäran lUl HerrBLOMKVIST (s), som yttrade: I statsutskottets utlåtande nr 1969 ianledning av Kungl, Maj:ls proposition angående utvecklingsarbetet förutvinning av uran samt i anslutning härtUI väckta motioner diskuteras bl, a,personalfrågorna. Med utgångspunkt i första hand i motionsparet 1:961 och 11:1105framhöll utskottet, att del ansåg en positiv personalpolitik "som enförutsättning för ett genomförande av det utvecklingsprogram utskottet anslutitsig till". Detta uttalande gavs också Kungl, Maj:t liU känna.