prot · FV0975 · 1972-12-31 00:00:00 — Som jag angivit i min motion finns delett par skäl som talar lill förmån för ett snabbt insatt stöd för radio- ochTV-forskning enligt radioutredningens intentioner. För det första har massmedieundervisningen i läroplanernaför olika skolformer kontinuerligt stärkt sina positioner. Syftet är att hoseleverna grundlägga en förtrogenhet med det moderna samhällets kommunikationsformer,lära dem en kritisk hållning och bibringa dem det kulturhistoriska perspektivoch den förmåga till upplevelse och värdering som rnan .örutsätter iundervisning om litteratur, konst och musik. Eftersom huvuddelen avmassmedieundervisningen lagts på ämnet svenska som det centralakommunikationsämnet, upptar den nya svensklärarutbildningen obligatoriskamoment i massmediekunskap och möjligheter till fördjupningskurser imassmedieforskning. Sådan undervisning måste för att bli meningsfull iframtiden bygga på direkt kontakt med forskning i firnktion. Det andra skälet som i härutvecklade är radions och televisionens ställning i samhället, som ständigtger anledning till debatt om allmän programpolitik, om enskilda program och ompåverkningsfaktorer. Tyvärr saknas ofta ett tUlförlitligt debattunderlag i formav programanalyser, historiska perspektiv och jämförelsematerial som bygger påstudier av utländsk radio- och TV-verksamhet. Det är en viktig uppgift attfinna metoder för dokumentation och analys av det allt \-mnigar-eprogramstoffet i etermedierna. Jag har två eller föreslagit attdepartementet skulle tillmötesgå de äskanden som framförts från Radioom ett speciellt anslag för forskarservice. kan inte SverigesRadio ge någon som helst service till de forskare som vill ägna sig ålmassmedieproblematiken. Det är inte ens möjligt att få utskrifter av program itillfredsställande omfattning. I årets statsverksproposition redovisas överhuvud taget inte det anslagsäskande på som hargjort, utan har i brev fått meddelande om attanslagsframstäUningen inte detta år upptagits i riksstaten. Del betyder atlSveriges Radios arkiv inte heller kommer att kunna ge någon som helstservice. Den första åtgärden borde vara att man beviljade dessa 185 000 kronorför att möjliggöra den service från sida som skulle innebäraatt vissa elementära former av forskningsuppgifter kunde genomföras. har behandlat motionen och påpekatatl gjorde elt tillkännagivande till Kungl. Maj:l, varvidframhölls att det är önskvärt att de humanistiska och samhällsvetenskapligaforskningsråden, jubUeumsfond och söker stimuleraforskning rörande massmedia och i synnerhet radio och television. Vidare hardärefter antagit en rekommendation om samnordiskmassmedieforskning. Det hade för övrigt varit bra om detta hade redovisats iinterpeUationssvaret. rekommenderar alltså regeringama i denordiska länderna att tillsätta etl nordiskt samarbelsorgan med uppgifl altsamordna och effektivisera massmedieforskningen i och ställa behövligamedel till förfogande fördetta samarbete. Rådet har ännu inte slutbehandlatdenna rekommendation. föreslår på nytl altgöra ett tillkännagivande lill Kungl. Vidare framhåller utskottet angelägenhetenav att berörda forskningsråd och andra organ gemensamt arbetar fram etthandlingsprogram som underlag för bidragsgivningen till massmedieforskningen. Om bifaller utskottels förslag vill jaguttala den förhoppningen atl departementet dels försöker finna former för altge möjUgheter till forskarservice och dels lar initiativ tillalt etl gemensamt handlingsprogram utarbetas. Den splittring vi har mellanriksbankens jubileumsfond, två av forskningsråden och gör alt,även om alla säger sig vara välvUligt inställda, del inle är någon som larinitiativ lill delta. Här finns det alltså plats för handlingskraft ochinitiativförmåga från departementets sida. Om man aUtsedan 1960 har försummatdetta, är jag övertygad om att utbildningsministern nu vill gripa sig verketan. Ang. forskningen rörande massmediernas betydelse förmänniskors beteenden och handlingsmönster Jag vUl börja med att understryka vad vibeslöt under föregående års riksdag. Då sade utskottet atl del starkt ville"understryka betydelsen av en intensifierad forskning rörande massmedia.Stöd till sådan forskning kan lämnas i första hand av de humanistiska ochsamhällsvetenskapliga forskningsråden samt av ,"har vi genom utskottets vice ordförande fått en förhandsinformation om atlbelänkandet kommer all ha en något annoriunda utformning, en något merpreciserad skrivning med förslag till viss åtgärd, om jag förstod rätt. Vikommer från departementets sida självfallet alt la upp denna fråga, omriksdagen fattar etl sådant beslut . Då får vi se vad vi kan göra i denriktning som utskottet föreslår. Det värdet som gjorde atl iLjusdal kanske uppfattade slutet på mitt svar som negativt, nämligen att jagmed den skrivning som tog inle har ansett det vara rikligtoch lämpligt atl gå fram med någon form av specialdeslination. ställde en fråga om , Det ärriktigt att har yrkat på elt skattefinansierat forskningsstöd.Vi är från regeringens sida väldigt tveksamma till att öka skattefinansieringenav verksamhet. Huvudprincipen bör enligt vår uppfatlning vara atl eventuellt nytiUkommande verksamhet skaU via Ang. forskningen rörande massmediernas betydelse förmänniskors beteenden och handlingsmönster licensfinansiering.Det är orsaken fill all vi har fatlat de beslut som vi har gjort. Detär alltså inte en negativ instäUning lill forskningsservicen utan enprincipfråga från vår sida. Låt mig också svara på i frågabeträffande nu aktuella projekt. Enligt vad jag erfarit finansieras genomriksbanksfonden tre projekt som är av intresse i dettasammanhang. De är emellertid inte så långt avancerade att jag kan ge någonredovisning av resultaten, men jag förutsätter att både och jagså småningom får möjlighet att ta del av dessa projekt. På fråga om ökade msatser frånutbildningsdepartementets sida kan jag svara alt vi självfallet hyserförhoppningen om att vi trots det besvärliga statsfinansiella läget skall kunnafortsätta att steg för steg höja forskningsanslagen och därmed skapa bätlreförutsättningar för forskning också av det här slaget. Hur hårt vi sedan skallgå in och styra forskningens inriktning är en svår fråga. och jagär säkert överens på den punkten, all det Ugger etl betydande värde i att geforskarna stor frihet, men jag vUl gärna se utskottets betänkande och dessskrivning för att undersöka om del där föreligger något uppslag som kantillfredsställa också , HerrWESTBERG i (fp): Jag ber att få lacka statsrådet för det härkompletterande inlägget. Uppgiften om att tre projekt är på gång är av intresse,likaså alt man är beredd att skapa ekonomiskt bättre förutsättningar för enfortsatt forskning, SjälvfaUet är jag ense med utbildningsministern när hansäger all vi inte skall styra forskarna. Vi skaU inte införa någon speciellstyrning i sammanhanget, men vad jag har velat påtala är att här behövs en vissiniliering, en beställning frän statsmakternas sida. Jag kan inte förstå annat. Jag har i mitt första inlägg försökt visa alt de härfrågorna inle ligger väl tUl för en enskild forskare. Alt forska ommassmediernas påverkan på lång sikt är ett arbete som sträcker sig över ellbetydande antal år, och en enskUd forskare hesiterar inför att binda sig vidett sådant projekt. Han vill ha något som kan ge honom underlag för enavhandling etc, och då ligger inte detta område väl till. Därför förslår jagforskama, om de inte utan vidare kommer med uppslag och beställningar och begäratt få forska om delta. Jag tror alt det är nödvändigt att statsmakterna ingriperoch att departementet tar initiativ tiU forskning på delta område, där vi harell speciellt ansvar och därför måste vara angelägna om att få framforskningsresultat, på vilka vi sedan kan bygga våra ställningstaganden. Jagefterlyser alltså sådana initiativ. Överläggningen var härmed slutad. §14 Ang. allsidigheten i TV-programmen Herr utbildningsministern ordet för alt besvara i Skärstad (c) den 5 aprUframstäUda interpeUation, nr 104, och anförde: i Skärstad har frågat mig omjag anser att protesterna mot programmen i TV utgör ett tecken på att SverigesRadio åsidosatt allsidigheten i programutbudet, och om jag anser attprogramutveckUngen i TV motiverar ändring av avtalet mellan staten och SverigesRadio. Del svenska systemet med en samhäUsägd radio och TV medförnaturligtvis en intensiv bevakning av programutbudet från oUka intressegrupperoch åsiktsriktningar. Såväl enskUda program som programutbudet i dess helhetutsätts ofta för en kritisk granskning, vilket får anses naturligt med hänsyntiU de krav som man från oUka håll reser på . Atlprogramverksamheten kritiskt granskas och diskuteras från olika utgångspunkteroch att det pågår en ständig dialog mellan allmänhet och radioföretag fårvidare anses vara en gmndförutsättning för ett vitalt programutbud. En annansak är den kritik mot som gäller påstådda övertramp mol gäUanderegler för programverksamheten. Denna kritik får inte underskattas. Enligt minmening har det dock hittiUs inle framkommit något förslag tiU organisationsformför radio och TV som på elt bättre sätt än den nuvarande kan garanterasjälvständigheten och oberoendet hos etl rundradioföretag i allmänhetensfiänsl. Enligt avtalet meUan staten och angåendemndradions programverksamhet gäller bl, a, att programverksamheten i sin helhetskall präglas av en skälig balans meUan oUka åsikter och intressen.Radionämnden övervakar att följer de riktlinjer förprogramverksamheten som fastsläUts genom avtalet. Om radionämndens verksamhetger anledning härlUI skaU nämnden hos Kungl, Maj:t föreslå de åtgärder som denfinner erforderliga. har hittiUs inte föreslagit Kungl, Maj:tnågra sådana åtgärder, och för egen del har jag inte funnit anledning tiU någotförnyat övervägande av gäUande riktUnjer för programverksamheten. Ang. allsidigheten i TV-programmen HertJOHANSSON i Skärstad (c): Jag ber att få lacka för svaret, och jag vUlnågot påminna om vad som hänt tidigare på detta område. Det har ställts många enkla frågor och interpellationer iriksdagen under en följd av år. Skrivelser från enskUda och sammanslutningarhar ofta kommit radio- och programcheferna tiU hända. Det har rört sig om hårdkritik mot specieUa program men också om sympatiska påpekanden och vädjan omändringar. Det har också rests krav för program som varit utestängda iprogramutbudet. Vad har hänt? Svaren har varit de vanliga, och de har varitliktydiga: man har svarat att man inte kan svara. En gång kunde den dåvarandekommunikationsministern ha svarat, men han svarade inte alls på mininterpeUation, Det var , då jag efter en skriftlig motivering ställdefrågan: Är statsrådet beredd alt riiedverka 4 * Ä iksdagens protokoll 19 72. Ang. allsidigheten i TV-programmen lill altden nya överenskommelsen mellan staten och angående rundradionsprogramverksamhet utformas så atl ett upprepat framförande av anstölligaprogram i samhällets massmedia förhindras? Den gången kunde kommunikationsministernsom sagt ha svarat, men han svarade inte alls. Parallellt med som väldigt många människor uppfattar det försämrade och anstölliga program har kritiken bUvit alltmer utbredd. När vifick två TV-kanaler var ett av motiven för detta att man skulle få möjligheteratl ytterligare differentiera programutbudet för att tillfredsställa olikasmakriktningar. De två TV-kanalerna sattes i en konkurrenssituation gentemotvarandra, vUket skulle ge större effektivitet och följsamhet när del gäller alttillfredsställa olika intressegrupper bland tittarna. Kanalkonkurrensen synesha fått den olyckUga konsekvensen att programutbudet i viss utsträckningkoncentreras tUl de områden där de största tittarsiffrorna kunnat noteras,Allsidighelen i programutbudet håller därmed på att åsidosättas. Specielltgäller detta på de mest attraktiva sändningstiderna. Programutvecklingen i TV har uppfattats som synnerligenotillfredsställande av många människor. Vi upplever en förtroendeklyftamellan tittare och producenter, och många finner situationen såotillfredsställande alt aktioner har startals mot TVprograminriktningen. Förnärvarande är det många som har sagt upp sina TV-licenser, Den främsta orsaken lill att situationen bedöms såaUvarligt är den mycket starka genomslagskraft som TV har när det gälleropinionsbUdning och påverkan av våra attityder. Anpassningen av TV-programmenefter tittarsiffror är ett typiskt utslag av kulturell låt-gå-polilik. Minoritetsgrupperkommer därmed i kläm med likriktning i attityder och åsikter som följd. Det ärnaturligt att människor reagerar mot della, påstår i en artikel i altdet skulle råda ett konkurrensförhållande mellan radio och TV å ena sidan ochpressen å andra sidan om publikens gunst och uppmärksamhet. Del kan mandiskutera. Det är ju ingen konkurrens i vanlig mening. Jag skulle vilja se delså all om det hade funnits två företag, ett statsägt och ett fritt, hade detblivit en verklig konkurrens om Ucensbetalarna-tittarna, Och när Gyllenstenpåstår att det är konkurrens med pressen skulle jag vilja fråga: Vilken pressär det? Är del morgonpressen, är del aftonpressen, är del porren eUer vad ärdet man skall konkurrera med? Jag anser att del är just denna monopolställning som gördet möjligt för och TV att bli hela svenska folkets etermedia,då man inle behöver ta hänsyn till sådant som man måste beakta om det skullevara en fri konkurrens. En balans i programutbudet som blir faststäUt och inlekan påverkas av tiUfäUiga vindar eller oansvariga producenter och som välgaranterar Ucensbetalaren ett rikt programutbud men förhindrar övertramp somskapar irritation, det är ju det som svenska folket eftersträvar. Låt mig säga något om de många Ucensuppsägningar somförekommit den senaste liden. Man räknar med att nära 4 000 TV-ägare sagtupp sina TV-licenser som en reaktion mot åtskUliga av de program somförekommer. Vi skall uppmärksamma del förhåUandet atl det inte är fråga omnågon kritik mot allt vad som förekommer. Det mesta av det som visas i SverigesRadioTV är uppskattat, men det är övertrampen och de lågt stående programmensom man reagerar emot och som del egentligen inte skulle finnas plats för iSveriges , Det gäller inte minst de många svordomarna, som ocksåförekommer rikligt i barnprogrammen. När jag återigen hade anledning attlänka på delta gjorde jag reflexionen: Jag tror atl del finns riksdagsmän somanvänder svordomar, men när de kommer upp i denna talarstol gör de inte det.Varför? Passar det inle alt använda svordomar i denna talarstol, tycker jaginte heller atl det passar i Radio-TV och framför allt inte ibarnprogrammen. Den kampanj som har startals är en mycket spontanföreteelse. Den kom upp som en lokal protest som väckte stor uppmärksamhet, ochmånga önskade vara med. Men det har inte bedrivits någon påverkan eller propagandautan det är en spontan reaktion. Kampanjen är inte heller enbart en kyrkligangelägenhet, utan den har fått många anhängare som förklarat att de inte pånågot vis är kristet engagerade. skickade i samband med sinårskonferens etl uttalande till styrelsen för , Det rör sig omett samfund med 13 800 medlemmar i 341 församlingar samt med 18 400 medlemmari barn- och ungdomsgrupper. Man framhåller i sitt uttalande bl, a, följande: "Det är ovedersägligt, att del mångsyflandeprogramutbudet i radio/TV besitter många värdefulla kvaliteter, som förtjänaruppskattning från publiken. Del är Ukaledes sant att programtiden i radio förgudstjänster och andra kristna inslag har relativt stor och generösutsträckning. Också i del avseendet finns det anledning att uttalauppskattning. De allt talrikare inslagen av våld, sex och svordomar, somsedan någon lid återfunnits och återfinnes i utbudet, likaså framhävande ochförhärligande av alkoholbmkel, orsakar dock hos oss liksom hos många andragrupper inom del svenska samhället en allvarlig oro inför de konsekvenser dettorde medföra i fråga om nedbrytande av de värderingar som under århundradenvarit avgörande för människors livssyn och livsgestaltning. Den markantaökningen av brottsligheten och av de veneriska sjukdomarna är exempel på vartden tilltagande normlösheten leder. Inför den utvecklingen kan ingen i detsvenska samhället ställa sig neutral eller likgiltig. Om ett fortsatt programutbud av ovannämnda art skullemedföra atl många svenska medborgare nödgas frånsäga sig bruket av sina radio-och TV-apparaler, skulle delta vara ytterst beklagligt med tanke på vilketvärdefullt instrument radio/TV är för kulturdistribulion och information," Det sägs i utbildningsministerns svar på mininterpellation all det skall vara en dialog mellan producenter och konsumenter.Jag skulle vilja fråga: På vilket sätt har den dialogen utformats? Jag vet atlman har sammanträffat med folkrörelserna och med samfundsledarna. Endialog fömtsätter väl att man diskuterar vad det gäller och alt det händernågonting. När det gäller folkrörelserna skulle jag vilja anknyta till Ang. allsidigheten i TV-programmen Ang. allsidigheten i TV-programmen detmotionskrav som vi från vårt parti har framfört både och ,innebärande alt folkrörelserna skaU få medverka mer när det gäller att påverkaprogramutbudet. När vi behandlade det förslaget , sade iGöteborg, som företrädde utskotlsmajoriteten, att han sympatiserade med idénalt folkrörelserna skuUe få ett större inflytande, men han fann svårigheter bl.a. däri att folkrörelserna har olika ideologiska uppfattningar. Detta är vimedvetna om, och jag tycker atl just detta tar död på den kritik som harriktats mot oss för alt vi skulle vilja ha etl ensidigt programutbud. Vi är medvetna om att det finns oUka ideologiskauppfattningar, men vi anser alt detta skuUe berika radio- och TV-programmen.Det skulle ge balans, och jag vill understryka alt kyrka och frikyrkaframträder i TV alldeles för litet med tanke på den stora procent av svenskafolket som dessa institutioner representerar. Och kristna barnprogram finns juinte aUs med i TV:s programutbud. Kyrka och frikyrka har en omfattandeverksamhet, där väldigt många ungdomar är med. Den verksamheten uppfattas avsamhället som positiv, eftersom den hjälper ungdomar att anpassa sig i samhället.Varför skaU inte den verksamheten belysas i program i radio och TV? Utbildningsministem säger att kritiken inte fårunderskattas. Om nu den här uppsägningen av TV-licenser kommer att fortsätta,hur många TV-licenser måste sägas upp, hur kraftig måste reaktionen bli, föratt det skall vidtas några åtgärder? 1 slutet av svaret sägerutbildningsministern att radionämnden hiltills inte har föreslagit några sådanaåtgärder. Jag vill då fråga: Skall det behöva gå så långt att radionämndenmåste ingripa? Skall man inte kunna ta hänsyn tUl vad svenska folket önskar medavseende på programutbudet i svenska folkets etermedia? och jag har del tvivelaktiganöjet att tUlhöra radionämnden. När man har deltagit i dess arbete ett antalår, har man ganska många synpunkter på de frågor som har aktualiserats i denhär interpellationen. Det mesta av det man skulle vUja säga känner man sig väli och för sig förhindrad atl framföra i offentligheten. Dock lycker jag att detkan finnas anledning alt ge några korta synpunkter innan jag kommer in på enbestämd fråga som UtbUdningsministern tar upp i sitt svar. De erfarenheter som i varje faU jag har är attriktlinjerna för programverksamhet är bra. Det finns inte någonanledning, tycker jag, att kräva en revision av radiolagen eller av avtalet. Deger en fuUt tiUfredsstäUande gmnd för den kvalitetsgranskning som måste ske avprogramutbudet från sida, under förutsättning att man nutUlämpar dem och att programulgivarna har det civilkurage som krävs för attmarkera att ett program som är under förberedelse eller som eventuellt skallsändas inte håller måttet. Det är klart att man kan notera att antalet anmärkningarsom radionämnden har riktat mot enskUda program påtagligt har ökat. Jag trorinte att det enbart går att förklara med den tUltagande observansen. Framförallt är det en erfarenhet som vi i radionämnden har gjort, och det är altanmälningarna ofta riktar sig mot ell enskUt program eller mot ett inslag i ettprogram men att vi vid granskningen, när vi ser programmet uppspelal, uppleveratt den egentUga brislen inte ligger i del som anmälaren har tagit upp utanmera i det faktum att kvaliteten på det program det gäUer inte är tillräckligtgod. För all uttrycka del Utet bmtalt vill jag säga att aUdeles för mångaprogram är undermåliga rent allmänt, men när program anmäls tar anmälarna oftafasta på något annat än det som egentligen är programmets brist. Man kan fråga sig, och det är det som iSkärstad har gjorl: Kan man lita på ? Finns det enförtroendeklyfta mellan människorna ute i landet och folket i ? Detär väl alldeles uppenbart att det finns något av en förtroendeklyfta. Jagtycker mig ana det också i utbUdningsministerns interpellationssvar när hansäger att man inte får underskatta den kritik som framförs. Jag tror att det ären helt riklig synpunkt. Det är inte bara så att det är människor ute i landet somför fram enkla och ibland kanske Utet enfaldigt kritiska synpunkter, utan långtuppe bland mycket ansvarigt folk finns del en känsla av att man inte kan kommatill tals med . Man saknar ett fomm för samråd mellan SverigesRadio och aUmänheten. UtbUdningsministern kom in på delta, och det är denpunkten jag tänker la upp. UtbUdningsministern säger atl det pågår en ständig dialogmellan allmänhet och radioföretag och att det är en gmndförutsättning förvitalt programutbud. Tyvärr tror jag inte atl det är så. Den dialogen pågårvisst inte ständigt, ulan del är ett samtal som är något ensidigt på del sättetatt klagomålen i allmänhet besvaras med högaktningsfulla brev. Det är inte endialog där båda parter tar och ger synpunkter och där det hela redovisas, helstinför offentligheten. Det är delta som varit bakgmnden tiU att undermånga år jag har särskUt drivit del kravet - fört fram förslag om inrättandeav ett programråd. Utbildningsministern har i några sammanhang sagt atl det saknaskonstruktiva förslag när det gäller att råda bot på dessa förhållanden mellanSveriges Radio och kritikerna ute i landet. Jag kan hålla med om det men tyckeratt jag skuUe kunna få upprepa förslaget om programrådet och kanske geytterligare ett par allernativ utan att fördenskuU begära attutbildningsministern på stående fot skall reagera på del. Jag gör det snarastför att jag viU ha dokumenterat att det finns skilda former för ell sådantkonstruktivt samråd. Förslaget om inrättande av ett programråd väcktesursprungligen av radioutredningen, och tanken var att man med en relativt Utenstyrelse inom skulle ha ett programråd som skulle förmedla oUkameningsriktningars synpunkter och önskemål i fråga om programmenssammansättning och utformning. Rådet skuUe sammanträda tre fyra gånger om året.Radiochefen skuUe redogöra för programplanerna för . RådetskuUe inte vara beslutande ulan endast rådgivande. Maj;t skuUe utse rådet men se till alt olikaområden inom samhällslivet blev representerade: arbetsmarknaden, folkrörelser,musik, teater och film, religion, press, utbUdning och vetenskap osv. Ang. allsidigheten i TV-programmen Ang. allsidigheten i TV-programmen Man har mot delta invänt att det skulle finnas risk föratt rådets uppgifter blandades samman med radionämndens. Det är mycket lätt attslå fast att radionämndens uppgifter även bör inskränka sig tillatt gälla en eftergranskning medan programrådet i huvudsak skulle syssla medden kommande verksamheten. I ett sådant programråd skulle olika riktningar fåframföra sina önskemål, och skulle tvingas argumentera försittprogramutbud. Lämpligen skuUe della fomm vara öppet så att pressen kundereferera de förslag som framfördes där. En annan modell skuUe vara atl man hade någon form avoffentliga hearings, all med jämna mellanmm skulle inbjudaföreträdare för folkrörelser och kyrka, fackUga organisationer ochungdomsförbund etc. till en dialog om programpolitiken och programutformningen.Lämpligen borde representanter för press och radio-TV vara närvarande.