prot · FV0958 · 1972-12-31 00:00:00 — De problem som finns blev man ju uppmärksam på redan meden gång, när man skulle sätta sig ner och försöka göra studieplaner för de härämnena, så de är väl kända och väl penetrerade av såväl lärare som studenter.Sedan har vi haft undervisning i dessa blockämnen, och vi vet hur det fungerar.Vi vet också att det inom de olika blockämnena finns en ganska entydig opinionfrån såväl lärares som studenters sida som menar att utbildningen är heltotillräcklig. Det föreligger således enUgt min mening inga skäl attytterligare dröja med en översyn av utbUdningen i blockämnena. Som svar på den direkta fråga som iBarkarby ställde skulle jag kunna ansluta mig tUl vad sade. Jagtror att vi över huvud taget får akta oss för att ha en alltför schablonmässiguppfattning om vilka studietider som skall krävas för olika ämnen och som skallkrävas för kompetens för olika yrken. Vi måste ha en flexibilitet härvidlag pådet viset att undervisningens uppläggning och studietidens längd anpassas efterde funktioner som de studerande sä småningom skall fylla i samhället. i (s): För det första är jag tacksam för herrWikströms besked i fråga om förlängning av studietiderna. För det andra vUl jag bara helt kort fråga ,när han säger att det är dåliga lärare i det här avseendet: Hur vet man nu det?Som jag försökte belysa i det första inlägget kan man ju inte veta särskiltmycket om detta förrän hela den process i den här lärarutbildningen ärgenomgången, som startades med den nya studieordningen vid de filosofiskafakulteterna 1969. Först därefter kan man bedöma hur det är. Det är inte heller tUlräckligt att de studerande själva,så länge de bara går vid de filosofiska fakulteterna, gör den bedömningen. Det finns skäl 73 3* protokoll 1972. att väntatills hela processen har genomförts. Då kan man få underlag för de härbedömningarna, och efter den rejäla belysningen kan man se om det behövs enomprövning. Kommer man fram till att en sådan är nödvändig, skall man inte vararädd för att göra den. TUl vill jag slutligen säga att jag är inteheller rädd för en debatt om de här frågorna, och även jag har en hel delytterligare argument, som skulle kunna användas vid ett annat tUlfälle. Jag vUl heU kort påpeka att jag inte har sagtatt dessa personer nödvändigtvis bUr dåUga lärare. Vad jag har sagt är att deinte har fått chansen att lägga en god grund för sin lärargärning genom destudier de haft att genomgå vid universiteten. Överläggningen var härmed slutad. Utskottets hemställan bifölls. Propositioner gavs på bifall till dels utskottetshemställan, dels reservationen nr 1 av m. fl., och förklaradesden förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan votering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Den som vill att kammaren bifaUer UtbUdningsutskottetshemställan i betänkandetnr 7 punkten 1 mom. 2 röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservationen nr 1 av Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåherr Fiskesjö begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat: Utskottets hemställan bifölls. FrökenANDERSSON i (c): Jag har begärt ordet för att tUlägga något ommotionen 1084, som i Lane-Herrestad och jag har väckt, I denmotionen yrkar vi på en utökning av undervisningstiden i teckenspråk elleråtbördsspräket som det också kallas och som det heter i timplanerna förspeciallärarutbildningen. Lärare för hörselskadade får nu enligt aktuell timplan 50timmars undervisning i teckenspråket. Detta gäller för småskollärare och förfolkskollärare. Men förskoUärare och ämneslärare får bara 20 timmarsundervisning. Vi motionärer har ansett detta vara alldeles för litet för att gede blivande lärarna de kunskaper de behöver för att kunna undervisa. Utskottet har yrkat avslag på motionen och motiverar dettamed att lärareleverna utöver timplanen kan välja åtbördsspråket som s. k.specialarbete. Det innebär en särskild kurs per termin som liggerhelt utanför timplanen. är detta emellertid en sanning med modifikation. Ispecialarbetet ingår vissa obligatoriska moment som gör att den tid som kanägnas åt fortsatt träning i åtbördsspråket för den som så önskar blir betydligtmindre än . Vidare kan eleverna välja annan specialinriktning detta är bara en möjlighet som står till buds för dem som speciellt har denna intresseinriktning.DärtiU kommer att studierna under specialarbetet tUl mycket liten del ärlärarhandledda. Specialarbetet är som jag sade helt frivilligt, ochdet är huvudskälet till att vi motionärer inte ansett att detta är tillräckligtmotiv för ett avstyrkande av vårt motionsyrkande. Det är angeläget att alla somkommer att ägna sig åt undervisning av hörselskadade barn får tillräckligutbildning i teckenspråket. Jag tror att de allra flesta är ense om att detinte är något handikapp som så isolerar från omvärlden som detta att inte kunnahöra och därmed inte heller kunna meddela sig med andra människor genomspråket. Jag vet att det råder delade meningar om vilka möjligheter det finnsatt lära även gravt hörselskadade barn att göra sig förstådda med tal. Men alltfler kommer fram till att man trots alla ansträngningar som görs för att tränaupp barnens eventuella hörselrester inte kan ge dem möjlighet att höra ochdärmed inte heller möjlighet att göra sig förstådda. Om inte teckenspråkethålls levande kommer det för dessa mänga att innebära starkt försämrademöjligheter att förstå och göra sig förstådda och därmed sämre möjligheter attuppleva gemenskap med andra. Jag skall inte yrka bifall till motionen, menjag tänker komma tillbaka med den nästa är och hoppas att utskottet då skallvara mera positivt inställt till dess yrkande. HerrGUSTAFSSON i (s): Dä inget yrkande har ställts i debatten villjag endast yrka bifall till utskottets hemställan. Överläggningen var härmed slutad. Kammarenbiföll vad utskottet i dessa punkter hemställt. Seminarierna för huslig utbildning Seminarierna för huslig utbildning ():. Till utskottets betänkande har under p. 6fogats ett särskilt yttrande som berör nedläggningen av hushållslärarseminarieti . Det skulle finnas mycket att orda om den saken, men jag skall medhänsyn till den tidsnöd vi nu har endast kortfattat beröra några aspekter ochdå allra först det sätt pä vilket nedläggningsbeslutet har fattats. Man har uppenbarligen inom , hurotroligt det än kan förefalla, plötsligt och utan att ta kontakt medskolöverstyrelsen, med rektor eller med övrig personal vid seminariet eUer medlärarutbildningskommittén bestämt sig för att omgående avveckla dettasemmarium. Jag vill hävda att detta är i högsta grad anmärkningsvärt ochklandervärt. Att man reagerat starkt mot detta bryska och brådstörtadetillvägagångssätt är naturligt och riktigt. har också reagerat,om än bara i de former som är politiskt möjligt, dvs. med skiftande grad avöppet redovisad förvåning och förargelse. Det föreligger visserligen ingen skUlnad i bedömning avStockholmsseminariets framtid på lång sikt även om beslutsunderlaget är i magrastelaget - men i fråga om tidpunkten för nedläggningen har utskottet i realitetenen annan uppfattning än departementet. Formuleringen är för all del försiktig,men för den som något kan läsa mellan raderna torde det inte vara svårt atttolka ställningstagandet. Tidpunkten för avvecklingen synes få bli beroende avbl. a. erforderliga samråd med berörda personalorganisationer, heter det. Detinnebär självfallet att utskottet anser att sådant samråd är erforderiigt. Somen konsekvens av denna uppfattning föreslår utskottet att nu gerKungl. Maj:t befogenhet att senarelägga aweckUngen. Det finns flera skäl för ett uppskjutande avnedläggningen. Man kan lättare handlägga personalfrågorna på ett anständigtsätt och man kan lättare skapa en viss kontinuitet i utbildningen avhushållslärare på . Det förhåller sig ju så, att det inomlärarutbildningskommittén planeras en omorganisation av denna utbildning, ochdet skulle säkerligen vara av värde om man kunde ta till vara den specialutbildadelärarpersonal, som finns vid , Det torde inte kunna förnekas av någon, att personalen isamband med den plötsliga aviseringen om nedläggning behandlats mycketnonchalant. Det skulle därför vara värdefullt om statsrådet nu här iriksdagen ville deklarera, att man från departementets sida kommer att ta hänsyn till personalens intressen som är möjlig och som borde varasjälvklar för en arbetsgivare som känner ansvar gentemot sina anställda. Denminskning av intagningen som sker kan också skapa besvär på andra seminarier hur intagningsplatserna skall fördelas på olika seminarier är väl ännu intehelt klart - och det är då angeläget, att även de extra ordinarie lärarna kanfå behålla sina tjänster genom att de i sin tjänstgöring får räkna inadministrativa uppgifter eller egen vidareutbildning, om så skulle behövas. Det förhåller sig dessutom sä ochdet är inte mindre märkligt - att det skäl för nedläggningen av Stockholmsseminarietsom anförts, nämligen den goda tillgången på hushåUslärare, är i högsta gradtvivelaktigt eller kanske felaktigt. Verkligheten är i stället den att det nuinte är möjligt att exempelvis i uppbringa en behörig vikarie, inteens för ett sjukvikariat på en enda vecka. Detta hänger samman med att planeringen avhushållslärarutbildningen varit dålig. Det har ju visserligen i samband medatt ämnet hemkunskap genom revisionen av läroplan flyttats uppfrån årskurs 7 till årskurserna 8 och 9 varit vissa svårigheter med sysselsättningen.Men detta har varit ett övergående fenomen, som förorsakats av den bristandesynkroniseringen mellan lärarutbUdningens dimensionering ochläroplansrevisionens genomförande. Man har sålunda tagit inrelativt mänga lärarkandidater, vanligtvis 168. Så skedde ända dåintagningen minskades till I 32 platser och 1971 till 96. Detta innebär att vihaft en oförändrad relativt omfattande examination av lärare under de år då detvarit ont om tjänster och att det nu kommer att bli en minskning avexaminationen när behovet åter ökar. Till de många märkliga sakerna i denna historia hör vidareatt redan föregripit beslut och i annonser idagspressen gett den informationen, att intagning till denna utbildning endastskall ske vid seminarierna i , och . Detta får självfalletden konsekvensen, att det inte finns sökande till den utbildning, som kantänkas komma till stånd i genom det beslut som nu kommeratt fatta. Vad slutligen beträffar dimensioneringen av dennautbildning så är det självfallet inte lätt att ha någon deciderad uppfattning.LUK:s prognos är inte tillgänglig. Det finns emeUertid, som vi antytt i ettsärskilt yttrande, anledning att utgå ifrån att personer medhushållslärarutbildning kommer att behövas på mänga nya arbetsområden. Ett parsådana områden, som varit illa tillgodosedda, har nämnts i detsärskUda yttrandet, nämligen kost- och dietupplysning inom den förebyggandesjuk- och hälsovården samt konsulent- och terapiverksamheten inom olika grenarav socialvården. En brett upplagd hälsoundersökning av fyraåringar visarenligt de resultat som publicerades , att kostvanorna ärskrämmande dåliga. av fyraåringarna hade kostvanor, som kananses vara tillfredsställande. Att det här behövs rejäla insatser förförbättrade matvanor är uppenbart. Att mot denna bakgrund, då behovet av bättre kunskaper ochinformationer är skriande, utan vidade lägga ned ett av landets fyrahushållslärarseminarier ter sig verkligen egendomligt. Det förhållandet atthushållslärare ofta får anstäUning på andra verksamhetsområden än inom skolanoch att denna tendens kan beräknas öka innebär, att man måste räkna med enganska stor avgång av hushållslärare från läraryrket och att lärarutbildningenmåste dimensioneras därefter. Jag har, fru talman, inget annat yrkande änutskottsmajoriteten men vill uttala den förhoppningen att de av utskottetrekommenderade förhandlingarna kommer till stånd och att de leder till ett förpersonalen Seminarierna för huslig utbildning Seminarierna för huslig utbildning och förutbildningen gynnsamt resultat. Jag skall nu med intresse lyssna till vad statsrådetMoberg har att säga om personalfrågan. i (s): Eftersom inte har ställt någotyrkande och pä grund av den knappa tiden ber jag att få hänvisa till utskottetsskrivning och yrka bifall till utskottets hemställan på denna punkt. Eftersom två gånger har bettom några ord från mig, kan jag inte underiåta att yttra mig. Låt mig först konstatera att jag är rätt överraskad överdet sätt varpå det särskilda yttrandet på denna punkt är skrivet och det sättvarpå här framträder och insinuerar att departementet i dennafråga skulle ha förgripit sig pä några personalorganisationer. Sanningen är juden, fru talman och ärade kammarledamöter, att det har noteratsdels ett starkt sjunkande elevintresse för hushållslärarlinjen 93 sökande tUl132 platser inför detta läsår - dels ett minskande tjänstunderlag iskolväsendet. Detta senare beror främst på det minskande antalet kurser inomgymnasieskolornas konsumtionssektor en utveckling som man bedömerkommer att fortsätta. Det betyder att vi på denna punkt liksom på andra punkter- det framgår av årets proposition där inte har gjort någrainvändningar har funnit anledning föreslå en minskad intagningskapacitet. Vihar skurit ned ganska radikalt på klasslärarutbUdningssidan och i viss mån ävenpä ämneslärarutbildningssidan. I det läget gjorde departementet självklart en prövning avden praktiska situationen och konstaterade att sedan långtid tillbaka har mycket dåliga lokaler, att det drar mycket stora kostnader förstaten att skaffa ersättningslokaler och att man av allmänpedagogiska skäl, omnågra nya lokaler skall komma till stånd, står inför mycket storautgiftsökningar. Vi ansåg det självklart att markera att det mot denna allmännabakgrund fanns anledning att minska kapaciteten, givetvis i första hand iStockholm. Som vanligt när en proposition är färdig, tog vi kontaktmed personalorganisationerna och orienterade dem om vilka organisationsförändringarsom skulle komma till stånd. Vid de överläggningar som fördes med berördaorganisationer var ingen person så upprörd som nu är på någonsvägnar. Slutligen, fru talman, är det förslag jag har framlagt tiUavveckling av denna skolas aktivitet utomordentligt generöst. En mycket långavvecklingsperiod är skisserad, och självklart kommer vi i övrigt att ta allade hänsyn'som staten alltid tar till sina personalkategorier. HerrRICHARDSON (fp): Statsrådet förklarade sigvara förvånad över mitt inlägg. Jag kan kvittera med att säga att jag är likaförvånad över hans inlägg. Om jagfattade statsrådet riktigt, har han i varje fall inte Nr 58 förnekatatt beslutet om nedläggning inte meddelades skolans rektor och Fredaeen den Jag vUl då fråga statsrådet om han anser det vara en god .4 ji 1072 personalpolitik att rektorn får läsa i statsverkspropositionen om vad som skallhända på hans egen skola. Jag tolkade väl statsrådet rätt så tUl vida Lärares fortbildning attdepartementet är berett att ta de hänsyn som är rimliga i en sådan här "' '' Överiäggningen var härmed slutad. Utskottets hemställan biföUs. Kammaren biföU vad utskottet i dessa punkter hemställt. Lärares fortbUdning m. m. Maj:t hade (punkt F 15, s.418423) föreslagit att till Lärares fortbildning m. m. /73 anvisa ett reservationsanslag av . 1 detta sammanhang hade behandlats motionen 1972:689 av fröken m. fl. (fp), motionen 1972 :692 av herrNordstrandh m. fl. (m) vari hemställts att hos Kungl. Maj:t skuUeanhålla att inom ramen för anslaget tUl lärares fortbildning m. m, anordnadesskolledarutbildning i den utsträckning som äskat medel för, motionen 1972:705 av , fl, (fp) vari hemställts att hos Kungl. Maj:t skulle anhålla atten plan för utbyggnad av skolledarutbildningen upprättades med sikte på enobligatorisk terminsutbildning för i första hand samtliga nyutnämndaskolledare, motionen1972:1089 av m. fl. (s), motionen1972:11 14 av i m. fl. (fp) samt motionen1972:1146 av m. fl. (s). i. att till Lärares fortbildning m.m. /73 anvisade ett reservationsanslag av , 2. att riksdagenskulle avslå motionen 1972:705 om en plan för utbyggnad avskolledarutbildningen, 3. att riksdagenskulle avslå motionen 1972:1146 om skoladministra-tiv utbildning m. m. i , 4. att riksdagenskuUe avslå motionen 1972:692 om intensifierad skolledarutbildning, 5. att riksdagenskulle avslå motionen 1972:1114 om dietistutbild-ning med terapeutiskinriktning, 6. att riksdagenskulle avslå motionen 1972:689 om fortbUdning i 79 musik. Nr 58 7. att skulle avslå motionen 1972:1089 om påbyggnads- den utbildning i vissa ämnen inom vårdområdet. Läraresfortbildning 2 a, beträffande skolledarutbUdning av herrarWikström (fp) och ui ffi (), som ansett attutskottet under 2 bort hemställa, att i anledning av motionen 1972:705 som sinmening gav Kungl. Maj:t till känna vad reservanterna förordat om skolledarutbUdning, 2 b. beträffande fortbildning avskolledare av () och (), som ansett attutskottet under 4 bort hemställa, att i anledning av motionen 1972:692 som sinmening gav Kungl. Maj:t till känna vad reservanterna förordat om fortbildningav skolledare. Trots att klockan är mycket kanske vi kan åt skoUedarna i det här landet, sedan vi nu ägnat ungefär tjugominuter åt hushållslärarna i , har i sitt betänkande nr 7 p. 10avstyrkt bifall tiU yrkandet i vår motion nr 705, som just handlar omskolledarutbildning. Vi begärde i den motionen att skulle anhålla hosKungl. Maj:t "att en plan för utbyggnad av skolledamtbildningen upprättasmed sikte på en obligatorisk enterminsutbildning för i första hand samtliganyutnämnda skolledare". anser utskottet emellertid i sin skrivning inte bör föregripa de överväganden i ärendet som pågår. Det är ju enargumentation som vi känner igen från många andra frågor. Vi har i vår motion pekat på det stora behov som finns förnärvarande av utbildning för skolledare. Vi har omkring 300 rektorer,studierektorer och skolchefer av olika slag. har endast enfjärdedel av den gruppen fått någon som helst utbildning för sin befattning.Man behöver egentligen inte betona eller poängtera särskUt att det ärnödvändigt med en systematisk och effektiv utbildning för att den som blirskolledare från att ha varit lärare skall kunna fullgöra sina uppgifter i sinnya befattning. Skolledaren sitter ju som beslutsfattare och högsta chef i enskola eller ett rektorsområde. Hans uppgift är att ansvara för ekonomiskplanering och ekonomisk kontroll, han skall leda personal, han skall vara densom ser till att läroplanens målsättningar omsätts i praktiskt handlande, hanskall ansvara för vård av elever och anställda, hälla kontakt med myndigheteroch kontakt med föräldrar. Ofta omfattar skolledarens förvaltningsområdehundratals anställda, och omslutningen kan röra sig om flera miljoner . Vi vet också mycket väl att skolledarens förmåga attfungera som chef på sin skolenhet eller sitt rektorsområde ofta blir direktavgörande för effektivitet, arbetstrivsel och arbetsglädje. Tekniska ellerekonomiska felbeslut kan bli förödande för både kommunen, skolan och denenskilde individen. I det läget är det helt oförståeligt att utskottet intehar kunnat uttala 80 sig för att man skulle pröva enordentlig utbUdning för denna kategori. Intressantär att SÖ-chefen generaldirektör i Nr 58senaste nummer har sagt: "Den utbUdning vi ger skoUedare är helt den outvecklad, i den mån den överhuvud förekommer. Min mening är attvi j| 1072 måste lägga upp ett helt nytt utbUdningsprogram för------- skolledare.Och det ska vara ett rejält program - inga små kurser hit och Läraresfortbildning dit. Man ska ge skoUedarna en rimlig förutsättning att frånfastställda ''' '' principer kunna bedöma vad som ligger inomprincipernas ram. Man ska inte alltid vara hänvisad till att tolka ut det urstadgans bokstav för då kommer man ofta snett." - Så långt generaldirektörOrring. Det förekommer en viss utbildning redan nu; det skall isanningens namn erkännas. Alla skolledare som förordnats efter den 1 juli 1965har fått tre veckors utbildning. har man startat en liknande verksamhet för gymnasieskolans rektorer, och folkhögskole- och lärarhögskolerektorerskall fä en veckas utbildning. För äldre rektorer, som har förordnats före den1 och som, naturiigt nog, borde ha svårast att anpassa sig till dennya situationen, de förändrade läroplanerna och hela det förändrade samhället ivilket de skal! arbeta, finns det inte någon som helst utbildning. Det planerasen veckokurs för den här rektorskategorin. Ändå är det ju egentligen .skolledarna som har fått dra dettyngsta lasset vid de olika skolreformernas genomförande. Det har berott på demom läroplanens intentioner kunnat slå igenom i det praktiska vardagsarbetet.Det har varit deras förmåga till administrativ kunnighet som har legat bakom denya skolornas utformning. Att i det läget, när man vet att genomförandet av enreform till mycket stor del beror på skolledaren, lata bli att satsa litetpengar för att ge dessa i skolförvaltningen så betydelsefulla personer enordentlig utbildning är helt oförståeligt. En speciallärare däremot, som kanskehar hand om bara ett par elever, får en ettårig utbildning för att kunna klaraav sina uppgifter. Under fortbildningen satsar vi miljoner påkurser, som kanske i och för sig är nödvändiga, men frågan är vad vi börprioritera i det här fallet. I de flesta andra länder har man förstått hurviktigt det är att de högsta ansvariga för ledningen av verksamheten fär ensådan utbildning att de kan fullgöra sina uppgifter på bästa sätt. Vi vill alltså med vår reservation att Kungl. Maj:t skallframlägga ett förslag till försöksutbildning på en termin för skolledare. Detinnebär alltså som steg nr 2 att man måste göra en rejäl samordning av alla deolika gruppers arbete som har till mål att, var och en frän sinautgångspunkter, försöka lösa skolledarutbildningens problem. Det kan ocksåinnebära att man gör en översyn av användningen av SÖ:s fortbildningsanslag föratt få ut största möjliga effekt. Vi vet redan nu att-behovet finns, men enenterminskurs skulle kunna ge dem, som sysslar med den här utbildningensplanering, så mycket mera av värdefulla fakta, att man sedan på basis av dettaskulle kunna komma med ett definitivt program för hur man skall lösa frågan omskolledarutbildningen. Med dessa ord ber jag, fru talman, att få yrka bifall tillreservationen 2 a vid punkten 10 i utbildningsutskottets betänkande nr 7. Nr 58 (): Fredaeen den "- '! Vid riksdag efter riksdag har vi imoderata samlingspar- 14 aoril1972 ''' betonat och påtalat behovet avökad utbildning för skolledare. ----------------- ; helt överens med om att det är stora krav som stäUs på Läraresfortbildning skolledare och att skoUedarutbUdningen bör byggas ut. Hur enskola '" '- leds är betydelsefuUt. Man skullenästan våga säga att skolledaren har något aven nyckelroU i skolans arbete. Det är riktigt som påpekade att vi haftoch har vissa möjligheter till utbildning av skolledare. Vi är på vårt hållockså inne på den linjen att skoUedarutbUdningen bör intensifieras. Men rentkonkret vill vi inte just nu gå längre i våra krav än att det inom ramen föranslaget till lärarnas fortbUdning skaU anordnas skolledarutbUdning /73 för det belopp SÖ i sin anslagsframställning begärt justtill denna sak. Det rör sig om ca . Detta innebär givetvis en prioritering inom klumpanslaget,och det är alltid bedrövligt att behöva prioritera inom en sådan ram, eftersomdet kommer att ske på bekostnad av andra former av fortbUdning. Men vi menaratt detta är så angeläget att man får ta den olägenheten; SÖ får på andra hållföreta de nedskärningar, som kan bli nödvändiga för att få fram de pengar sombehövs för en utökad skoUedarutbildning. Med dessa ord ber jag, fru talman, att få yrka bifall tillreservationen 2 b vid punkten 10. i (s): Utskottet delar reservanternas åsikt attskoladministrativ utbildning behövs för skoUedare, .