prot · FV0961 · 1972-12-31 00:00:00 — Vi har uppfattat detta som en allvarlig problematik, ochvi tror att det framöver blir nödvändigt att se på dessa saker med väsentligtstörre allvar. Från dessa utgångspunkter vill jag, fru talman, yrkabifall till reservationen. HerrLARSSON i Luttra (c): I den motion som vi nu behandlar hemställs"att hos Kungl. Maj:t anhåller om en vidgning av direktiven för1969 års offentlighets- och sekretesslagstiftningskommitté" denförkortas vanligen - "så att frågan om sekretess åt uppgiftslämnaretill intervju- och enkätundersökningar i sin helhet kan prövas avutredningen". För uppgiftslämnare till statlig och statistikfinns redan ett visst lagfäst anonymitetsskydd. Det är ett riktigt påståendeatt den enskilde i stigande utsträckning får ta emot förfrågningar om sinapersonliga förhållanden genom att olika intressenter .sätter i gängintervju-eller enkätundersökningar av olika slag. Som redan har sagtkonstaterar utskottet att det inte finns någon allmän skyldighet att lämnauppgifter till av enskild bedriven intervju- och enkätundersökning, detta imotsats till vad som gäller viss statistik och vissa uppgifter till statligaeller kommunala myndigheter. Det skulle säkert stöta på ganska stora svårigheter attåstadkomma ett lagfäst anonymitetsskydd för uppgiftslämnare till av enskildbedrivna undersökningar, som kan spänna över ett mångskiftande register. Utskottet menar ocksä att det inte har förekommit .sådanaförhållanden med avseende på dessa undersökningar alt det finns anledning attnu överväga frågan om skydd för uppgiftslämnare. Utskottet föreslär därför attriksdagen avslår motionen. Herrar och har reserverat sig för enutredning utan att direkt yika bifall till motionen. I reservationen framhållsatt sekretesskravet är särskilt viktigt vid politiska opinionsundersökningar.Reservanterna anför vidare: "Institut som gör upprepade sådanaundersökningar samlar med tidenett omfattande datamaterial som är ytterst känsligt frånintegritetssynpunkt." Om man i detta sammanhang med datamaterial menarÄDB-material, vill jag framhålla att ADB-informationen redan nu är föremål förutredning. Utskottet skriver: "Enligt tilläggsdirektiv har ------- fåtti uppdrag att utreda hela frågan om lagstiftning rörande I OSK:s uppdrag ingår således numera även frågan om enskildashandhavande av sådan information." Med detanförda, fru talman, yrkar jag bifall till utskottets hemställan. Det var väl en synpunkt utöver vad som ståratt läsa i handlingarna som fungerande ordförande framförde,nämligen att om uppgifter om enskildas partisympatier läggs på data, så kommerden problematiken att behandlas av offentlighets- ochsekretesslagstiftningskommittén. är det emellertid så, att det delvis är entillfällighet om uppgifter som har hämtats från enskUda uppgiftslämnare rörandepartisympatierna läggs på data eller om de förvaras i någon annan form: pähålkort eller blanketter eller på annat sätt. Det var det förhållandet att denhär problematiken hade ett så nära samband med det utredningsuppdrag som dennautredning hade fått som gjorde att motionärerna föreslog att också denna del'avproblematiken skulle tas in i OSK:s uppdrag. har vi i reservationen intebegärt att frågan skall utredas just av . Det framkom vid utskottetsbehandling av ärendet att det kunde tänkas att den föll under en annanutrednings uppdrag. Tyvärr avvisade majoritet ettförslag från mig om en bordläggning i utskottet som skulle klargöra, huruvidafrågan lämpligen föll under annan utrednings uppdrag. Mot den bakgrunden varkanske det påpekande om förhållandet till , som i Luttragjorde, inte särskilt lyckat. i 1.ultra (e): Om det skulle vara sä, att det här materialetsan-ilas i annan form än på ADB, kan man kanske ändå förvänta att informationerför tiden framöver kommer att samlas genom ADB-information. HerrHERNELlUS(m): Motionen har säkerligen skrivits i det bästasyfte, men den är dåligt genomtänkt - lika dåligt som reservationen. Det stårnaturligtvis var och en fritt att lämna uppgifter eller inle om någon frågar.Det är ocksä så, att den sekretess som begärs här skulle kunna omfatta jämvälärekränkning och förtal mot tredje man, vilket ju inte kan ha varitmotionärernas mening. Jag beratt få yrka bifall till utskottets hemställan. Överläggningen var härmed slutad. Sekretesskydd för uppgiftslämnare till intervju- och enkätundersökningar Nr 61 Propositioner gavs på bifall till dels utskottets hemställan, dels Onsdagenden reservationen av herrar Nelanderoch , och förklarades den förra 19 anril197'' propositionen vara med övervägandeja besvarad. imgsavdiaget vid g jq Höjning avförsäkringsavdraget vid inkomsttaxeringen m. m. //1 ko1)1 st tax er b igen '" Föredrogs skatteutskottetsbetänkande nr 15 i anledning av motioner om höjning av försäkringsavdraget vid inkomsttaxeringen m.in. I detta betänkande behandlades motionen 1972:828 av herrar Annerås (fp) och (), motionen 1972:850 av herrKristiansson i m.fl. (c) vari hemställts att hos Kungl. Maj:t skulle anhålla om utredningoch förslag beträffande den skattemässiga behandlingen av avgifter tillgrupplivförsäkringar i enlighet med vad som anförts i motionen samt motionen 1972:851 av herrar Larssoni (c) och i (c). Utskottet hemställde atl riksijagen skulle avslå 3. motionen1972:85 1. Reservation hade avgivits av herrarMagnusson i (m). Josefson i Arrie (c), i (fp), (), i (c). () och (). somansett att utskottet under 2 bort hemställa, all med bifall till motionen 1972:850 hos Kungl.Maj:t skulle anhålla om utredning och förslag beträffande den skattemässigabehandlingen av avgifter till gruppliv- och gruppsjukförsäkringar i enlighetined vad reservanterna anfört. i Arrie (c): I skatteutskottets betänkande nr 15 behandlasbl. a. en motion av i m. fl., där man begär utieilning och förslag beträffande den skattemässiga behandlingen av avgitiei lill gruj-)plivförsäkringar. Enligt nu gällande bestämmelser anses grupjUivlörsäkringarna tillhöra gruppen kapitalförsäkringar, och följakt ligen hai- man rätt alt vid deklarationen dra av kostnaderna om de ryms inom del lillålna försäkringsavdragel på 250 respektive för ensaniståeiule eller gifta. Men genom beslut vid riksdag beslöts alt kostnaderna för tjänstegrupplivlörsäkringarna, som betalas av arbets givaren, inte skall utgöra skattepliktig inkomst för arbetstagaren, (i8 ringen var fraiiiföj- allt förenklingsskäl, och jag accepterar helt denna Redan vid genomförandet av dessa bestämmelser påtalades deorättvisor som drabbade grupper i samhället, som inte kunde bli delaktiga avden skatteförmån som beslutet innebar. Ser man på vad som hänt på detta område under senare århar grupplivförsäkringssystemet fått en ganska stor omfatlning också utanförlöntagargruppen. Beloppsmässigt har försäkringsbeloppet stigit från 25 000 till41 . Givetvis har detta också inneburit höjda och den olikabehandlingen i beskattningshänseende har därigenom blivit ännu merframträdande. Kostnaderna för frivilliga grupplivförsäkringar varierarberoende bl. a. på åldersfördelningen i gruppen. Men jag vet att kostnadernaför en del grupper är sä pass stora att skall försäkringsbeloppet vara detsammasom för löntagare, 41 000, kommer praktiskt taget hela det tillåtna försäkringsavdragelatt tas i anspråk för detta. Lägger man därtill att behovet av ettförsäkringsskydd kanhända är allra störst inom småföretagargmppen,, dettafrämst för att kunna föra företaget vidare vid ett dödsfall, så framstårorättvisan än tydligare med de nuvarande bestämmelserna. I motionen och i den till utskottsbetänkandet fogadereservationen har vi inte begärt någon allmän höjning av försäkiingsavdragetoch inte heller någon förmån utöver vad som stora delar av skattebetalarnaredan i dag har. Vi har yrkat att avdrag för grupplivförsäkringar skall fågöras av den som inte omfattas av tjänstegrupplivförsäkringar utanför det ideklarationen medgivna försäkringsavdraget. Vi har också understmkit vikten avatt deklaranten ges möjlighet att på något enkelt .sätt pådeklarationsblanketten kunna markera att han inte omfattas av någon avarbetsgivaren betald grupplivförsäkring. Skatterna tar i anspråk så stor del av den enskildesinkomster att det är angeläget att alla skattebetalare behandlas pä etllikvärdigt sätt. Man blir därför något förvånad när utskottsmajoriteten ibetänkandet skriver: "Beträffande de rättvisesynpunkter som åberopas imotionen 1972:850 vill utskottet framhåUa att vissa ojämnheter vidbeskattningen måste accepteras, om man i förenklingssyfte vill undanta vissalöneförmåner av specieU karaktär och utan alltför stort värde frånbeskattning. Betydelsen av att förmån av fria för vissagrupplivförsäkringar (ca .) och - enligt förslag i prop. 1972:77 gmppsjukförsäkringar, AGS, (.) undantas från beskattning bör inteheller överdrivas i detta sammanhang." Om kommer att besluta i enlighet med denproposition som är framlagd om gruppsjukförsäkringar och det är sannolikt -blir orättvisan än större. Det är då för mig ganska förvånande att utskottsmajoritetensom här skett kan nonchalera belopp på vidinkomstbeskattningen. Målsättningen måste ändå vara att utforma skattesystemetså att alla behandlas lika. Med det förslag och de riktlinjer som vi här förtfram skulle man på detta område utan några större problem kunna åstadkomma enlika behandling. Med denna motivering yrkar jag bifall till denreservation av i m. fl., som fogats till utskottetsbetänkande. Höjning av försäkringsavdraget vid inkomsttaxeringen m.m. 6* protokoll 1972. Höjning av försäkringsavdraget vid inkomsttaxeringen m.m. HerrENGKVlST(s): I delta betänkande behandlas tre olikamotioner varav de Ivå första gäller reglerna för avdragsrätt förförsäkringspremier och den tredje beskattning av skadestånd i form avengångsbelopp. Eftersom den reservation som är knuten till betänkandet,och som i Arrie talade för, enbart gäller den ena motionensyrkande är utskottet således enigt i fråga om de två övriga motionerna. Reservationen berör såvitt jag kan se enbart motionen 850och har samma yrkande som denna. Frågan gäller den extra avdragsförmän somvissa grupper synes ha, nämligen de som har kostnadsfri grupplivförsäkring.Dessa riskerar inte att komma över taket för den avdragsrätt som gäller, vilketdäremot andra kan göra. Det är i och för sig riktigt. Ulskottsmajoriteten harsett det här som en relativt liten fråga utan atl därför underskatta den.Utskottet framhåller också, atl vissa ojämnheter vid beskattningen måsteaccepteras, om man i förenklingssyfte vill undanta vissa löneförmåner avspeciell karaktär och utan alltför stort värde från beskattning. Enligt minmening tangerar en del av de rättvisesynpunkter som man vill framhålla ofta dens. Utskottet nämner också, att betydelsen av att förmån avfria lör vissa grupplivförsäkringar och gruppsjukförsäkringar undantasfrån beskattning inte bör överdrivas. Utskottet framhåller att förslaget ifråga om AGS utgör ett provisorium i avvaktan på sjukpenningutredningensförslag. Det måste därför vara riinligt att vänta tills denna utredning ärklar, detta så mycket mer som det nuvarande försäkringsavdraget i allmänhet ärtillräckligt för de försäkringsutgifter som förekommer i praktiken. Jag förståratt det någon enstaka gång kan förekomma sådana fall som i Arriepåtalade. I avvaktan på den utredning som kommer med förslag som avlöser detnuvarande provisoriet har utskottet funnit alt motionsyrkandet måste avvisas. Jag yrkas således bifall till utskottetsbetänkande i dess helhet. Under detta anförande övertog herr talmannen ledningen avkammarens förhandlingar. HerrJOSEFSON i Arrie (c); Gruppsjukförsäkringen AGS får vi väldiskutera när propositionen kommer att behandlas här i . säger att den fråga vi behandlar -motionen 850 -är en relativt liten fråga. Ja, men det är en fråga somdet är ganska enkelt att klara upp och därigenom åstadkomma lika behandling förolika inkomsttagare. Inte minst ur den synpunkten anser vi det berättigat attse över dessa bestämmelser. Vad vi har begärt är att hos Kungl. Maj:tskall anhålla om utredning och förslag för att åstadkomma en lika behandling pådetta område. Kontrollen huruvida deklaranten är berättigad till avdrag ellerej kan åstadkommas genom en så enkel åtgärd som att införa en speciell rad pådeklarationsblanketten, där det anges huruvida man omfattas av någon avarbetsgivaren betald Det är den omständigheten alt det är sä enkelt att klara av detta somframför allt har föranlett mig att yrka på alt kraven i motionen börtillmötesgås. Det är ändå på det sättet att de som beloppet kankomma att uppgå till, när även sjukförsäkringen kommer med, inle är elt sålitet belopp att man kan anse det helt betydelselöst. i Arrie talar om det enklasättet att klara den här saken. Men i reservationen yrkas det ändå påutredning, och därav framgår helt tydligt atl det kanske inte är så alldelesenkelt. Det är förenklingssynpunkten som har gjort att vi i den delen avärendet anser atl man inte bör göra någon ändring. Vissa beslut fattade av internationella arbetsorganisationensallmänna konferens är 1971 Överläggningen var härmed slutad. Utskottets hemställan bifölls. Propositioner gavs på bifall till dels utskottetshemställan, dels reservationen av i m. fi., ochförklarades den förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedanherr Josefson i Arrie begärt votering upplästes och godkändes följandevoteringsproposition: Den som vill att kammaren bifaller skatteutskottets hemställan i betänkandetnr 15 punkten 2 röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservationen av i m. fi. Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositonen. Dåherr Josefson i Arrie begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat: Utskottets hemställan bifölls. § 11 Vissa beslut fattade av internationella arbetsorganisationens allmännakonferens Föredrogs socialutskottets belänkande nr 6 i anledningav Kungl. Maj:ts proposition 1972:10 angående vissa beslut fattade avinternationel- Vissa beslut fattade av internationella arbetsorganisationensallmänna konferens är 1971 laarbetsorganisationens allmänna konferens vid dess femtiosjättesammanträde jämte motioner. Genom en den 21 januari 1972dagtecknad proposition, 1972:10, hade Kungl. Maj:t under åberopande avpropositionen bilagt utdrag av statsrådsprotokoUel över socialärenden dels föreslagit att godkänna att anslötsig lill den av internationella arbetsorganisationen vid dess femtiosjätteallmänna sammanträde antagna konventionen (nr 135) omarbetslagarrepresenlanters skydd inom företaget och åtgärder för att underlättaderas verksamhet, dels berett tillfälle att avge yttrande över vadföredragande departementschefen anfört om följande vid samma sammanträdeantagna konvention och rekommendationer, nämligen 1) rekommendation(nr 143) om arbetslagarrepresenlanters skydd inom företaget och åtgärder föratt underlätta deras verksamhet, 2) konvention (nr136) om skydd mot förgiftningsrisker härrörande från bensen, 3) rekommendation(nr 144) i samma ämne. I samband med propositionen hade behandlats två ianledning av propositionen väckta motioner, nämligen 1) motionen I972:1480 av m. fl. (fp), samt 2) motionen1972:1481 av i Äkersberga m. fl. (fp) vari hemställts att riksdagenvid behandlingen av proposition 1972:10 begärde att av framlagd konventionnr 136 och rekommendation nr 144 om skydd mot förgiftningsrisker härrörandefrån bensen föranledde ett snabbt förslag från Kungl. Maj:t om sådana ändringarav gällande svensk lagstiftning på arbetsmiljöområdel att kunderatificera konventionen och följa rekommendationen utan onödig tidsutdräkt. 1. att riksdagenmed bifall till propositionen 1972:10 i motsvarande del godkände att Sverigeanslöt sig till den av internationella arbetsorganisationen vid dessfemtiosjätte allmänna sammanträde antagna konventionen (nr 135) omarbetslagarrepresenlanters skydd inom företaget och åtgärder för att underlättaderas verksamhet, 2. att riksdagensom sin mening gav Kungl. Maj:t till känna vad utskottet yttrat om vadföredragande departementschefen i propositionen anfört beträffande den vidsamma sammanträde antagna rekommendationen (nr 143) omarbetslagarrepresenlanters skydd inom företaget och åtgärder för attunderlätta deras verksamhet, 3. att riksdagenmed avslag på motionen 1972:1481 som sin mening gav Kungl. Maj:t till känna vadutskottet yttrat om vad föredragande departementschefen i propositionen anförtbeträffande följande vid samma sammanträde antagna instrument, nämligen a) konventionen(nr 136) om skydd mot förgiftningsrisker härrörande från bensen, b) rekommendationen(nr 144) i samma ämne, 4. attriksdagen skulle avslå motionen 1972:1480. Reservation hade avgivits beträffande konventionen on-iskydd mot förgiftningsrisker härrörande från bensen och rekommendationen isamma ämne av herrar Hylländer (fp) och (), som ansett att utskottetunder 3 bort hemställa, att med bifall till motionen 1972:1481 som sinn-iening gav Kungl. Maj:t till känna vad reservanterna yttrat om vad föredragandedepartementschefen i propositionen anfört beträffande följande vid sammasammanträde antagna instrument, nämligen a) konventionen(nr 136) om skydd för förgiftningsrisker härrörande från bensen, b) rekommendationen(nr 144) i samma ämne. Vissa beslut fattade av internationella arbetsorganisationensallmänna konferens Till betänkandet hade fogats ett särskilt yttrandebeträffande konventionen om arbetstagarrepi-esentanters skydd inom företagetoch åtgärder för att underlätta deras verksamhet samt rekommendationen i sammaämne av herrar Hylländer (fp) och (). HerrEKINGE (fp): Föreliggande betänkande gäller antagandel avtvå konventioner frän den senaste . Den ena gäller fackligaföreträdares ställning inom företagen och den andra skydd molförgifl-ningsrisker från bensen, tidigare mera känt under benämningen bensol.Först några ord om konventionen, som gäller skydd mol förgiftnings-risker frånbensen. Propositionen ger en klar och entydig beskrivning av deuppenbara förgiftningsrisker som användning av bensen innebär. Del sägs ipropositionen bl. "Bensen har visat sig ha en specifik giftverkan påden mänskliga organismen. Skadeverkan riktar sig framför allt mot deblodbildande organen med allvarliga blodsjukdomar som följd. På grund av atl desjukliga förändringarna huvudsakligen uppkommer som elt resullat av påverkan avsmå mängder under lång lid måste man betrakta bensen-förgiftning som enallvarlig yrkessjukdom." Det är mot denna bakgrund som vid flera tillfällentagit upp bensenfrägan och vid den senaste konferensen antagit den konventionsom regeringen nu föreslår atl ej skall anta. 1 proposilionenredovisats det anmärkningsvärda förhällandet att av de 14 artiklarkc->nventionen omfattar ställer inte nrindre än 8 större krav än som gällerenligt svensk lagstiftning. Ätt svensk lagstiftning har allvarliga brister närdet gäller detta fariiga gift är uppenbart och att mol den bakgrunden, somutskottet här gör, slå sig till ro med en hänvisning tillarbelsnriljö-utredningen är otillfredsställande. Då det inte behöver möta några större svårigheter atl medutgångspunkt i arbetarskyddsstyrelseiis förarbete göra upp förslag tillerforderliga lagändringar så alt vi kan komma i fatt den eftersläpning vi nuhar jämfört med andra länder ber jag, hen- talman, att få yrka bifall tillresei"vationen vid socialutskottets betänkande nr 6. Men låt mig därtill också säga några ord med anledning avkonventionen om de fackliga förtroendemännens ställning. Vissa beslut fattade av internationella arbetsorganisationensallmänna konferens även iutskottsbetänkandet förordas att ansluter sig till konventionen. Pädenna punkt är det alltså inga delade meningar. Men konsekvenserna av dettaborde då vara att man ser till att det även pä det offentliga områdetkan tecknas avtal som överensstämmer med konventionen. Detta kan nu bara ske påden enskilda sektorn, och det har ju också skett genom avtal mellan SAF och LO. För statstjänstemän och kommunaltjänstemän gardet idaginte att få ett avtal om de fackliga förtroendemännens ställning. Hindret ärsom bekant stadgandena i 3 § statstjänstemannalagen och 2 §kommunal-tjänstemannalagen. Trots att förhandlingsutredningen ladefram förslag om sådana ändringar att frågan om de fackliga förtroendemännensställning skuUe kunna göras till föremål för förhandlingar och därmed ocksåtill avtal, har regeringen av någon ännu outgrundlig anledning icke ansett på det offentliga området skall ha en fullvärdig facklig ställning i dethär avseendet. Den offentlige arbetsgivaren, dvs. staten, föredrar alltsåatt ensidigt bestämma de villkor som skall gälla för de fackligaförtroendemännens ställning. Detta framstår som obegripligt. Man har en statligmyndighet, avtalsverket, som skall handlägga sådana här frågor, men man villinte göra detta ämbetsverk rättskapabelt att förhandla i de här frågorna. Istället sitter man i och utarbetar förslag som sedan skallfastställas genom ensidigt beslut från staten-arbetsgivarens sida. Etl förslagtill ändring på den här punkten kan inte vara .särskilt svårt att åstadkommaenligt förhandlingsutredningens förslag. 1 det särskUda yttrande sorn är avgivet till betänkandetframhålles att inrikesutskottet kommer att fä behandla den här frågan,förmodligen , med anledning av en motion i samma ämne vilkenremitterats till detta utskott. Jag har därför, herr talman, ingen anledningatt här ställa något yrkande, men jag kan väl ändå få uttala den förhoppningenatt regeringen har aviserat ett förslag som upphäver den härbegränsningen av förhandlingsrätten för de offentliganställda. i (s): I socialutskottets betänkande nr 6 behandlasKungl. Maj:ts proposition nr 10 jämte motioner. Propositionen gäller vissabeslut fattade av Internationella arbetsorganisationen vid dess 56:e sammanträdeår 1971. I propositionen har Kungl. Maj:t dels föreslagit att skallansluta sig till konventionen 135 om arbetslagarrepresenlanters skydd, delsberett tillfälle att yttra sig över konventionen 136 samtrekommendationerna 143 och 144. Konventionen 135 ger uttryck åt den allmänna principen attarbetstagarnas representanter i olika företag måste få skydd mot åtgärder som kanskada dem, däri inbegripet avskedanden, på grund av deras ställning ellerverksamhet såsom arbetstagarnas representanter eller som fackligt organiserade.Det anges uttryckligen att sådant skydd skall garanteras. Det anges också attdetta ämne med vissa undantag ankommer på arbetsmarknadens parter att självareglera. Som framgår av remissyttranden från arbetsmarknadensparter har dessa funnit att av dem tillämpad praxis i princip överensstämmermed konventionen135, och de tillstyrker ralificering. Med hänvisning lill vad som anförts börenligt utskottets mening godkänna att ansluter sig tillkonventionen. När det gäller rekommendationen 143 har arbetsmarknadensparter faststagit att denna inte helt står i överensstämmelse med de principersom parterna tillämpar i vårt land. Dä det bör vara parternas sak att avgöra ivilken utsträckning de vill följa anvisningarna i rekommendationen harutskottet inget att erinra mot föredragande departementschefens uttalande attrekommendationen ej bör föranleda någon åtgärd frånstatsmakternas sida. Beträffande yrkandena i motionen 1480 angående ändring avslats-tjånstemannalagens 3 § och komnuinalljänstemannalagens 2 § kan framhållasatt denna fråga är under övervägande, vilket motionärerna också torde varamedvetna om. Reglering av facklig förtroendemans ställning i statlig ochkommunal tjänst torde komma (ill stånd ulan lagändring. Enligt utskottetsmening är det mol denna bakgrund inte motiverat att med anledning av motionengöra framställning om sådan lagändring. Konventionen 136 innehåller tre viktiga bestämmelser. Denförsta föreskriver att så snart mindre skadliga ersättningsprodukter finnsskall dessa användas i stället för bensen. Enligt den andra skall konventionentillämpas på produkter som innehåller mer än I volymprocent bensen.