prot · FV0960 · 1972-12-31 00:00:00 — Vad jag sade i min beskrivning a\ regeringensbostadspolitik var att den i praktisk handling avlägsnat sig frän den-ialsältningar som angavs i 1930- och 1940-talens sociala bostadspolitik.Della sker trots att det renodlade spekulationsbvggandet reducerats kraftigtsamtidigt som de allmännyttiga och kooperativa förvaltningsformerna nudominerar kraftigt i nyproduktionen av flerfamiljshu.s. Trots atl nian trängttillbaka det renodlade spekulationsb\ggandet, har man inte lyckats hållatillbaka kraven frän näringslivets organisationer, prisaibyggmästare.fastighetsägare m. fl., som hävdar att de marknadsekonomiska krafterna skallstyra bostadsförsöriningen. Har man inte lämnat lägränlepoliliken, har man inle släpptsamhälkis hyreskontroll alltmer, har man inle alltför länge tillatiimarkspekulalinn. har man inte avstått frän alt införa ett rationellare ochbilligare finansieringssystem, har man inte avstått frän atl göra ingripandenmot Anslag till bostadsbyggande, m. m. denfortsatta monopoliseringen inom den tunga byggnadsmaterialindustrin? Jag menaratt man avstått från ingrepp pä dessa områden och därigenom underlättat förspekulationsintressen att göra sig breda. Vi är självfallet inte motståndare till bostadsbidrag, menaldrig så mycket bidrag kan inte lösa de avgörande problem som jag här harräknat upp. Detta menar vi vara kärnfrågan i hela debatten om bostads- ochbyggnadskostnadernas utveckling. () kort genmäle: Det är naturiigtvis en fysisk omöjlighet attens besvara raduppräkningar av frågeställningar. Jag vill baraupplysa honom om att jag läser innantill i reservationen I a: "mening bör styckebyggda icke gruppbyggda småhus kunna belånasmed bostadslån utan hinder av rambegränsningar." För den reservationenstår och andra folkpartister och centerpartister. Det var densaken jag anförde i diskussionen, och jag är ledsen om det inte är menat somdet står här. Men då är det inte mitt fel. Det här med gäldränteavdrag och småhus är en stor ochkomplicerad fråga. Jag har i skilda sammanhang uttalat mig klart i den frågan,. Att jag inte tar upp den nu beror på den lidsnöd som föreliggeroch på att frågan dessutom till en väsentlig del hör hemma någon annanstans äni civUutskottet. Det gör att det kan vara komplicerat att ta upp diskussionenhär. Jag har på den punkten sagt, att det gäller de avigsidor som uppstår i storstädernasomgivningar och i de expanderande orterna. Frågan är inte aktuell i landet iövrigt. Det tycker jag både i och lyssna på. Det gör att man kan se på frågan på ett mycket mer nyanseratsätt än i den förenklade diskussion som lätt uppstår i ett replikskifte. Sedan sade att det fanns en mängd förslagfrån som betyder sänkt hyra. Vi är överens om att det bör finnasmer konkurrens. Kan vi finna former för detta, kan det alltså bli sänkt hyra ihöst. Jag tycker det skall bli spännande att se vad det kan leda till. Fröken sade att när man införde paritetslänensåg man inte den besvärliga verkligheten. Vad jag försökte beskriva när jagtalade om det här var att den utveckling som blev inte kunde förutses, och detär den som skapat bekymren. Det tycker jag väl vi kan vara överens om utan atllägga prestige i det. Det var alltså ingen som hade räknat med denutvecklingen. Men fröken var emot paritetslån av helt andra skäl. Honhar varit emot , och det är ju respektabelt. Till i vill jag bara kort säga, attdetta med segregationen gällde just utanför storstäderna, vilket försökte föra in i sitt resonemang. Jag sade att just utanförstorstäderna kan det vara mycket besvärligt. Själva markpriset är nästan likahögt som byggnadspriset. Då blir det svårt att klara en lägenhet så stor somjag här talade om för en vanlig inkomsttagare, och då blir det risk för.segregation. Detta gäller inte i hemtrakter, men detgällde där jag beskrev, och det var tydligen med om. () kort genmäle: Den här gången citerade rätt ur utskottsreservationenoch talade om de styckebyggda småhusen. ganska få.Att lägga dem utanför bostadsramarna lär inte ha någon som helstsamhällsekonomisk betydelse. Inte heller rubbar det bostadsplaneringen. Detskulle däremot förmodligen underlätta byggandet av den typen av småhus somframför allt förekommer i landsorten. Jag tycker att jag måste få fråga igenomfclet här med anbudskonkurrensen. säger att om det är så att vi kan hittaformer på konkurrensområdet som innebär att vi kan sänka bostadskostnaderna, dåskall vi nog bli överens om detta, men har faktiskt i en lång följdav år visat en form för att göra detta, aUtså formen att i princip tillämpa anbudskonkurrensoch ställa som villkor för statliga lån att sådan konkurrens tillämpas. Vi vetav de undersökningar som gjorts att man kan bygga flerfamiljshusen avsevärtbilligare med anbudskonkurrens. Den saken finns klart dokumenterad t. ex. ibyggindustriutredningens betänkande. Vi vet också att man kan bygga småhusavsevärt billigare. Den undersökning som jag åtberopar där tyder på attkostnaden på småhus kan variera så mycket som , beroende på omett byggföretag bygger på egen mark ulan konkurrens, om man får sig ett områdetilldelat av kommunen utan att man behöver konkurrera med andra byggföretag,eller om man får en entreprenad efter en öppen anbudsgivning. Detta är alltså ett konkret förslag, som en radsakkunniginstanser har ställt sig bakom och som , om han nu intevill införa det precis , väl ändå kunde ge sin mening till känna om. Anserhan att det är rimligt att satsa på denna form av ökad konkurrens inombyggandet? Jag är självklart medveten om att man behöver ökad konkurrens ocksåinom andra sektorer, inte minst på byggmalerialsidan. Anslag till bostadsbyggande, m. m. HerrBERGMAN (s) kort genmäle: Det är helt orimligt att begära att jag skalllämna ett alldeles klart svar på en så oklar fråga som har ställtoch kommentera en så oklart och suddigt formulerad reservation som den somföreligger beträffande konkurrensen. Jag var glad atl den var annorlunda änförra årets. Det är en klar förskjutning från den där formalistiska synen påupphandlingsförfarandet, som byggmästarna odlar i det här landet, till en somjag hoppas konsumentvänlig konkurrens på upphandlingssidan. Jag är glad föratl accepterar den tolkning som jag lade in i reservationen ochsom jag byggde mitt anförande på. Jag begriper inte att vi i dagens läge skulle släppa destyckebyggda småhusen fria, med de effekter detta kan få omkring vårastorstäder. Vad har det för socialt ärende? För mig är det en stor oklarhethär, och därför vänder jag mig starkt emot det. Sedan, , måste det väl finnas möjligheter attföra diskussioner om egnahem, småhus, gäldränteavdrag och allt vad därtill höri annat sammanhang. Jag hann tyvärr inte med att bemöta i Tyresöförra gången jag var uppe. Repliktiderna är ju knappa, och det är många frågorman skall prata om. Jag vill nu bara säga att vi har elimineral effekten av denhöga marknadsräntan, som ju är ett samhällsproblem i stort och som A nslag till bostadsbyggande, m. m. inte ärskapat av bostadsproduktionen och inte kan styras av den heller, utan som harandra orsaker i samhället. Vi har eliminerat den genom paritetslånen. Vi harockså tagit rejäla initiativ och fattat rejäla beslut för att förhindramarkspekulation. Jag förstår inte den historieskrivning i fråga ombostadspolitiken som ville göra även . har ju bostadsdebatten förtspå ett experternas mandarinspråk, som är bemängt med tekniska och ekonomiskatermer och som den allmänhet som inte sätter sig in i den här specialitetensannolikt har ganska svårt att följa med. Men en sak är väldigt lätt att förståäven för den som inte är verklig eller förment expert på bostadspolitikensområde, och det är att det är dyrt, alltför dyrt, att bo. Det är ingen tvekanom att boendekostnaderna har kommit att bli ett stort bekymmer för flertalet avvärt lands bostadskonsumenter, i varje fall för det flertal som är hänvisadetill nyproduktionen. Det är naturligtvis litet svårt för människorna att förståatt det skall vara dyrare att bo i stora hyreshus som olika expertertalar om att det är billigast att producera de stora husen. Denna brist påsamband måste förbrylla väldigt många människor. En väsentlig anledning till denna egendomliga skillnad iboendekostnader i olika kategorier av bostäder och hustyper beror på denskattemässiga behandlingen av gäldräntorna på bostadslånen. Man harnaturligtvis känt irritation över detta. Det har väckts många motioner i densvenska där det har påtalats atl en person eller en familj som bor iett eget hem får lägre boendekostnad än den som bor i en hyreslägenhet avmotsvarande storlek och standard. tillsatte finansnrinistern år1969 en utredning, den s. k, bostadsbeskatl-ningsuiredningen, med uppgift attförsöka finna ett system som skulle göra del möjligt atl för en grupp avboende, nämligen de som bor i bosladsrättslägenheler - och del är ungefär enhalv miljon sänka boendekostnaderna med hjälp av en annan utformning avmöjligheten till gäldränteavdrag. När denna utredning tillsattes utfärdadefinansministern direktiv, där han mycket kategoriskt och klart sade att delinte kan bli tal om att avskaffa gäldränteavdraget för egnahemmen och att mandärför genom denna utredning med hjälp av gäldränteavdragen skulle försökafinna en form för en motsvarande effekt beträffande bostadsrättslägenheterna. Jag erinrade mig just dessa finansministerns ord iutredningsdirektiven när jag hörde uttala sig litet suddigtom gäldränteavdraget i egnahemmen, varvid han demagogiskt talade om de rikamänniskor som bor i lyxvillor osv. Ja, vad är lyxvillor. Det ärinle jag erfor jag far erkänna alt jag intevisste del tidigare - atl man inom i vart fall då detgäller tillstånd alt bygga utan statliga lån betraktar en villa, som kostaröver alt producera, som en lyxvilla. Jag måste säga atl detta ären låg gräns. Del är inle sa värst mycket lyx som kan inrymmas i denproduktionskostnaden i jäinförelse med den standard som är gängse för vanligaegnahem. Jag sade att uttryckte sig litet suddigt dådet gällde inställningen till gäldränteavdragen för egnahemmen, och det ärbeklagligt, eftersom det är angeläget för alla egnahemsägare att veta om maninom den socialdemokratiska riksdagsgruppen liksom inom partiet och regeringenär ense med finansministern om att det inte kan komma i fråga att slopagäldränteavdraget för egnahemmen. talar om att man får se detta påett nyanserat sätt osv. Vad menar han med det? Är det ett förtäckt hot motegnahemsägarna, är det bäst att tala om det. Detta avdrag har nämligen enutomordentligt stor betydelse för deras boendekostnad och i tiotusentals ochkanske hundratusentals fall över huvud taget för deras möjlighet att bo kvar isina egnahem. För att återgå till bostadsbeskattningsutredningenlyckades man där finna en lösning, där man med hjälp av en fördelning påbostadsrättslägenheternas ägare av den anparl av gäldränteavdraget, som intekan utnyttjas i företagets bokföring pa grund av att företagets inkomstsidafastställts genom en schablontaxering, skidle kunna få en avdragseffektmedförande en sådan skattelindring all boendekostnaden förbostads-rättslägenhetsägarna skulle bli praktiskt taget densamma som för egnahemsägarnai lägenheter av motsvarande storiekaroch standard. Det var en mycket bra modell, och vi hade liyligt hoppatsatt den skulle leda till minskade klyftor i fräga om boendekostnader mellanolika boendekategorier. Men meddelade finansministernhär i som svar på en enkel fråga atl något förslag inte kommer attföreläggas om ändrade regler för beskattning av bostadsrättslägenheter.Jag beklagar detta, efterson-i vi därigenom missar möjligheten att ge drygt500 000 familjer i bostadsrättslägenheter en väsentligt sänkt boendekostnad.Finansministerns skäl var att det skuUe innebära ett skattebortfall på 200-300miljoner kronor för samhället; det drabbar ju både staten och kommunerna. Jagkan inte se att det är ett särskilt starkt motargument när det gällergenomförande av en bostadssocial rättvisereform. Det är verkligen rätt ynkligtom det inte i en budget på skulle finnas utrymmeför en sä billig förbättring för dr\ gt 500 000 familjer. Jag tror att det är angeläget att vi frän sidaförsöker förmå finansministern inte bara att genomföra den här reformen så fortstatsfinansiellt utrymme finns för den utan ocksä att bidra till en sänkning avboendekostnaderna för alla de människor som bor i hyreslägenheter i hus som ägsav allmännyttiga bostadsföretag, vilka också är schablontaxerade och inteheller kan utnyttja gäldräntan fullt som avdragspost i deklarationen. Manskulle också där kimna få en sänkning av boendekostnaderna för hyresgästerna pasamma sätt som bostadsbeskatiningsutredningen föreslagit beträffandebostadsrättslägenheterna. Jag vill inskränka mig till att uttala den förhoppningen -det är därför jag har begärt ordet - atl vi möjligt far enutredning, när nu finansnrinistern inte vill ta vara på det goda resultat somden förra utredningen kommit fram till, som granskar hela fältet, alltså ävende allmännyttiga bostadsföretagen, och försöker finna ett system för att medhjälp av gäldränteavdragen i beskattningen fä en väsentlig sänkning Anslag till bostadsbyggande, m. ni. Anslag till bostadsbyggande, m. m. Ang. redovisning av viss utredning om totalfinansiering avbostadsbyggandet avboendekostnaderna för i det här fallet mellan 1,5 och 2 mUjoner familjer. Herr inrikesministern ,som meddelat, att han i samband med behandlingen av detta ärende ämnade besvaraherr () framställda interpellation, nr 60, angåenderedovisning av viss utredning om totalfinansiering av bostadsbyggandet, erhöllordet och anförde: Jag ber att i detta sammanhang få besvaraherr interpellation angående redovisning av viss utredning omtotalfinansiering av bostadsbyggandet. har frågat mig när utfäst redovisning förkvarstående utredningsarbete beträffande förutsättningarna för en statligtotalfinansiering av bostadsbyggandet kommer atl läggas fram för ochmöjliggöra ett avsett slutligt övervägande. Interpellanten utgår från ett uttalande 1967 att en åtgärd med så genomgripande konsekvenser i olika hänseendensom en statlig totalfinansiering kräver ingående kartläggning. Samtidigtframhölls att även vägar för att inom ramen för nuvarandekreditmarknads-organisation förbättra bostadsbyggandets kreditförsörjning bordeprövas. Överväganden i dessa frågor, bl. a. tekniska metoder förtotalfinansiering, redovisades av delegationen för bostadsfinansiering år1968. Ett allernativ för en statlig totalfinansiering som delegationendiskuterade innebar att ett nytt statligt kreditinstitut skulle inrättas. Iförsta hand ansåg delegationen emellertid alt frågan om förbättring avbostads-byggandels kredilförsörjning borde lösas förhandlingsvägen genom överenskommelsermellan delegationen och kreditgivarna. Med anledning av anmälan statsverksproposilionav delegationens överväganden bekräftade statsutskottet sina uttalanden vid1967 och riksdag, att fördelarna med en statlig totalfinansiering ärså påtagliga att de borde avstås endast av mycket tungt vägande skäl. Utskottethade emellertid ingen invändning mot atl metoden med överenskommelser prövadesytterligare. Om förhandlingarna med kreditinstituten inle ledde tillgodtagbara resultat, borde andra förslag prövas på nytt. Härvid skulle ett nyttstatligt kreditinstitut utgöra den mest rationella lösningen för alt fä enfriktionsfri integrerad bostadsfinansiering. Liknande uttalanden gjorde statsutskottet och sedermeracivilutskottet med godkännande i anledning av motioneri frågan. Resultatet av förhandlingar med kreditinstituten harårligen redovisats för i statsverkspropositionen. Erfarenheterna avde överenskommelser, som förhandlingsverksamheten har lett tUl, och av överenskommelsernastillämpning har inte gett mig anledning till annan bedömning än attbostadsbyggandets kreditförsörjning har kunnat lösas tillfredsställandeförhandlingsvägen. Om de fortsatta erfarenheterna eller andra omständigheterger skäl till ändrad ståndpunkt i denna fråga, är jag beredd att ta initiativtill de åtgärder som kan behövas. Jag har med intresse lyssnat till den diskussion som förts på dennapunkt när det gäller utskottsbetänkandet, och med hänsyn lUI de sakliga inläggsom gjorts av utskottets representanter - de råkar ha mångårig erfarenhet avdessa frågor - kan jag ha grundad anledning att avstå från att göra någotinlägg. Det finns kanske dock ett par saker som jag skulle vUja peka på just underdenna punkt när det gäller bostadsbyggandets omfattning. Jag vUl då gärnaanknyta till den aktuella situationen. Vi kan nu se påtagliga resultat av den mycket målmedvetnabostadspolitik som vi har fört. Jag är helt oförstående för iTyresö när han säger att man helt har accepterat de borgerliga målsättningarnaför bostadsproduktionen. Det tycker jag är att inte försöka förstå vad somändå förekommit. Vi har producerat nya lägenheter eller iståndsatt det gamlabostadsbeståndet i sådan omfattning att ungefär 300 000 människor varje årkunnat flytta in i moderna lägenheter. Jag vill betona att inget land kommerens i närheten av oss i fråga om satsning just på bostadssektorn. Alla vet attdet varit en diskussion om hur mycket som skulle få avdelas förbostadsförsörjningen av våra totala resurser. Det har pågått en ständigdiskussion om det. Vi kan nu se påtaliga resultat av den mycket målmedvetnabostadspolitik som vi har fört. Jag är helt oförstående när iTyresö säger att man helt har accepterat de borgerliga målsättningarna förbostadsproduktionen. Det tycker jag är att inte försöka förstå vad som ändåförekommit. Vi har producerat nya lägenheter eller iståndsatt det gamlabostadsbeståndet i sådan omfattning att ungefär 300 000 människor varje årkunnat flytta in i moderna lägenheter. Jag vUl betona att inget land kommer ensi närheten av oss i fråga om satsning just på bostadssektorn. Alla vet att detvarit en diskussion om hur mycket som skulle få avdelas för bostadsförsörjningenav våra totala resurser. Det har pågått en ständig diskussion om det. ser det ut som om vi kan notera resultat av dennapolitik. På allt fler platser kan vi sålunda se tecken på mättnad i fråga ombostäder. Jag skall avstå från att göra en kommentar tUl varför situationen harblivit sädan; jag vill bara peka pä att en rad faktorer spelar in. Naturligtvisär bostäderna för dyra för en del människor, men invandringen har också spelatstor roll. Vi hade en nettoinvandring på ungefär 50 000personer . hade vi däremot en mycket obetydlig ökning, och förnärvarande upplever vi på myckel länge att vi har förlust ifråga om befolkningen - de människor som lämnar landet är fler än de som kommerin. Det spelar självfallet stor roll i detta sammanhang. Men jag skaU inte mer än peka på detta och vUl konstateraatt rätt många lägenheter på olika håll i landet står outhyrda . Del varen företeelse på enstaka orter så sent som och i förfjol. kan vi seatt vi landet över börjar få uttryck för att vi kommit fram tUl en bättrebalans. står mellan 15 000 och 20 000 lägenheter tomma. Det ärnaturligtvis ingenting att tala om, om vi tar hänsyn till del totalabostadsbeståndet. Långsiktigt är det knappast ens en tUlräckUglägenhets-reserv. Men det finns problem på sina håll. Det är nämligen enstakaföretag som har fått bära hela denna lägenhetsreserv. den 19 aprU 1972 Anslag till bostadsbyggande, m. m. Ang. redovisning av viss utredning om to tal finansieringav bostadsbyggandet den 19 aprU 1972 Anslag till bostadsbyggande, m. m. Ang. redovisning av viss utredning om totalfinansiering avbostadsbyggandet Det finns risk för att vi inle kan hållabostadsbyggnadsprogrammet under detta år, om vi inte aUa är medvetna om att viså långt som möjligt måste försöka bemästra de svårigheter som föreligger. Vihar områden i vårt land där man kan bygga mer men där den långsiktigaplaneringen inte har givit utrymme för detta. Det finns emellertid orter där vii dag absolut inte kan klara det byggnadsprogram som man har räknat med.Orsaken kan vara en utebliven expansion inom industrin pä orten eller någontingannat. Det är väldigt viktigt att kommunerna i god lid gör klart för sig om detgår att förverkliga byggprogrammel. Om man finner att det sannolikt inte blirmöjligt, bör man ta kontakt med länsbostadsnämnd och bostadsstyrelse för attdet byggandet skall kunna kanaliseras över till orter där byggandet fortfarandebehöver expandera. Detta är viktigt. Om vi inte kan klara byggprogrammel fårvi återverkningar på materialindustrin och över huvud tagel på hela det svenskaproduktionslivet. Därför tycker jag alt det har varit angeläget att redan såhär tidigt peka på problemet; det blir för sent atl peka på det om vi ihöst upptäcker att vi släpar efter med projekt som skulle ha satts i gång mensom inte kommit . Vi befinner oss alltså i ett nytt läge, och del kommerförmodligen att få återverkningar i åtskilliga avseenden. Det kommer att blisvårare att starta så stora projekt som man har kunnat göra under de gångnaåren. Man kommer inte att vara så säker på atl man kan klara upp dem, och detkommer på sitt sätt att återverka på själva strukturen inom byggandet. Diskussionen om höghus och småhus får vi väl egentligenåterkomma tUl i samband med frågan om själva bostadsbyggandets omfattning, ochjag skall därför avstå från atl säga så mycket. Jag vill emellertid anknytatill vad i har nämnt i det sammanhanget; del är förövrigt flera talare i debatten som har tagit upp frågan om små eller stora hus.Jag tror att vi måste se till, att vi har ett nyansrikt utbud av bostäder. Det kanfinnas områden där vi skaU bygga höga hus för att på det viset få underlag förnågon aktivitet som är av stort intresse att skapa där inom rimliga avstånd.Men det gäller kanske att utforma miljön på ett bättre sätt än vad man hittillshar gjort. När jag framhåller detta är det också för att anknyta tUlfrågan om de små husen. Tydligen har inte förstått vadinnebörden är i resonemanget om lägenheter med markkontakt. Jag tror för att det är en väg som kan ge oss ett bättre utbud av bostäder. säger alt småhuset är för familjen, och därför blir det gärna fyrarum i ett sådant hus. Det är så vi har resonerat. Men är detta rättvist motalla de många ensamstående människorna? Det finns väldigt många, exempelvis iden här staden, som har blivit ensamma äktenskapet kan ha spruckit, man harkanske varit van vid att bo i en modern lägenhet, och såhänvisas man till att gå ut och försöka skaffa sig ett inackorderings- ellerhyresrum. Är det något orimligt i att de ensamstående också skall kunna få denförmån som familjerna har: att bo i bostäder med markkontakt? På en del håll i landet har man närmat sig den här fråganutan några sådana föreställningar som tydligen har. sagt attdet skaU väl vara möjUgt att producera bostäder så alt det finns enrummare ochtvårummare med tillgång till en gräsmatta eller en trädgårdstäppa. Och det harvisat sig vara möjligt att lösa det problemet när arkitekterna har ställtsinför uppgiften att producera låga hus som kan bjuda de värden somegnahemsägaren har. Jag skall inte i övrigt fördjupa mig i frågan ombostädernas utformning, eftersom den kommer upp under en annan punkt. Men jagnoterar, , att vi kanske har något olika uppfattningar.Jag pläderar här just för de grupper som så att säga med vårt sätt att länkahittills har varit utestängda från denna möjlighet att få en bostad medtillgång till grönyta eller trädgård. Jag har velat anföra de här synpunkterna, menkanske jag också skulle ha anledning atl något kommentera paritetslånesystemet.Vi har signalerat att det kommer att tUlsättas en utredning. Jag villemellertid betona att när paritetslånet kom till skedde det med utgångspunkt ien diskussion som då hade pågått . 1 den debatten hade detanförts som orimligt all vi hade en sådan splittring i fråga om hyresnivåerna.Det gällde atl finna ett system varigenom man skulle kunna åstadkomma enutjämning. En annan omständighet var att det förekom en stark kritik mot dengenerella subventionen av bostadsbyggandet. Det fanns en partiledare som, trorjag, ide debatter som föregick valet sade; "Jag har aldrigbett att få i subvention av staten för min lägenhet.