prot · FV0942 · 1972-12-31 00:00:00 — Fm FRNKEL(fp); Det är kanske inte bara referaten i tidningurnu som hurgjort mig litet oroud. Personligen är jug gunsku medveten om farorna ochförfaringssättet. Jag har föHt frågan och varit förvånad över utt mun hurfortsatt att göra på det gamla vunliga suttet. Det är också det som harförunlett frågun. Trots utt det inte är krig tur mun risker. Jag anser attmänniskoliv är så viktigu utt mun över huvud tuget inte skall tu onödigarisker. Men försvursministerns försäkrun att man verkligen tänker på säkerhetenkun kunske något lugnu mig. Överläggningen var härmed slutud. Ang. kommungränserna vid början av nästa valperiod kommungränsema vid början av nästa valperiod Herr civilministern erhöllordet för utt besvuru () i kummarens protokoll för den 8 mursintagnu frägu, nr 118, och unförde; hur frågut mig när det blirklurt vilku kommungriinser som skull gällu för sumtligu kommuner frän och mednästu mundutperiod. Enligt 12 § lugen (1919:293) om ändring i kommunul ochecklesiustik indelning skull indelningsändring trädu i kraft tidigast åttamånuder efter det förordnunde om ändringen meddeluts. Det innebär uttregeringen senust den 30 upril 1973 kommer utt hu futtut beslut om de ändringari den kommunala indelningen som skall träda i kruft . Jug ber uti få tucku civilministern försvuret på min frågu. Avsikten hur inte vurit utt dru upp någon diskussion omkommunindelningsfrågun som sådun. Den hur ju diskuteruts mångu gånger tidigure,och mitt purtis inställning härvidlug är klurt deklurerud. Vi hur kämput förfrivUligUnjen. Anledningen till min frågu är i stället det oklura lägesom fortfarande råder i ett antul full om vUken kommunul indelning som skullgällu fr. o. m. den 1 junuuri 1974. Det har sugts i en debutt här i kummarentidigare att det tydligen är sä att några av de kniviguste fullen ännu återståratt lösa, och det är väl riktigt. I det område som jag kommer ifrån,Lundaomrädet, har vi åtminstone ett sådant besvärligt fall. Med min fråga vUlejag försöka få fram ett besked om när det kan bli klart hur det skull bli. Detböriur nämligen enligt min mening bli hög tid för ett besked i enu eller undruriktningen. Det är viktigt för den kommunula pluneringen över huvud tuget.Kommunerna kan inte arbeta ur hand i mun härvidlag utun måste hu god tid på sigutt meru i detuH föreberedu verksumheten över helu den nyu kommunulu enheten. Men minst liku viktig är dennu fråga ur de politiskapartiernas synpunkt. Förberedelserna för ett val startar ju numera . Demäste starta tidigt om man vUl säkerställa ett brett medlemsinflytande övernomineringarna och det försöker vi säkerställa åtminstone inom mitt parti.Vid den förra sammanläggningsgiven, som trädde i kraft , förekom detfuktiskt i en del full, utt de nyu gränsernu blev kluru så sent utt helunomineringsprocessen i realiteten vur över. En del uv de nyu kommunernusmedlemmar hude uUtså inte huft en chuns att vuru med och bestämmu, vUku somskulle vuru derus kundiduter i vulet. Det är enligt min mening en orimligordning, och så bör det ubsolut inte få bli en gång tUl. Jug kan inte se någon unnun utväg om mun inte kun få frumdefinitivu beslut om summunläggningur inom den ullru närmuste tiden, än utt munmåste bestämmu sig för att skjuta pä frågun för den här gången och i ställetinriktu sig på en lösning inför vulet 1976. Det svur jug fick uv stutsrådet innehåller i stort settingenting unnut än en redogörelse för gällunde lugstiftning, och det vursåledes ur min synpunktinte uUs tUlfredsstäUunde. Om de definitivu beskeden skulle kommu så sent somden 30 upril 1973 blir det helt ogörligt för de politisku purtiernu utt på ettunständigt sätt kluru uv nomineringen. Jug vill således ullvurligt vädju till civilministern uttse till utt det blir klurt redun i vår vUken komniunindelning som skull gäUufr. o. m. nästu mundutperiod. Jug hur svurut på den frågu som , och den tidpunkt jug unguv är den sistu tidpunkten enligt lugen, när denhär indelningen måste vura beslutad. Men självfallet hoppus vi, när det gällerde kommunsummunläggningar som skull vura beslutade , utt vi skall hufrumställningur om ändringur och liknande ting avklarade betydligt tidigure.Det är ju ingenting som säger utt ullu dessu beslut skull samlus upp till denhär sistu tidpunkten. Vi gick tidigt ut med en skrivelse från depurtementet tilllänsstyrelsernu och tulude om, utt det vur ungeläget utt frumställningur omändringur i kommunblocksindelningen kunde vura oss tUl hända senast . Jag vet utt kommunernu hur blivit underrättude om dettu,och jug vet ocksä utt hur päpekut förhällundet förkommunerna. - Jag bedömer suken så att de framställningar vi hur fått in skullvi hinnu kluru i så god tid utt vi inte skull behövu uvvuktu den här sistutidpunkten som jug nämnde i mitt svur. När det gäller det förhåUunde som jug förstår herrFiskesjö åberopude - kommunernu i - så ur kommunsummunläggningen därdelvis beroende uv resultatet uv behundlingen uv det utredningsförslug som nuär ute på remiss rörunde Mulmös eventuellu inträde i lundstinget. Remisstidenutgår , och sedun uvser vi utt tu ställning frän regeringens sidu vidett och summu tillfälle såväl till frågun om Mulmös eventuellu inträde ilandstinget som till de kommunindelningsfrågor som är aktuella i det härområdet. Jug ber utt få tacka civilministern för detkompletterande svar som jag nu fick. Det gick ju långt mera i den riktning somjag önskade än vad det första svaret kunde antyda. Jag vill ytterligare understryka hur väldigt angeläget detär både ur kommunernas synpunkt och ur partiernas synpunkt att besluten ivUken riktning de än går konimer . Jag beklagur utt detfortfurunde råder så stor oklurhet om de frumtidu kommungränsernu inom detområde som jug kommer ifrån. Som läget nu är, ser det ut som om det bastuskulle vuru utt skjutu på det definitivu uvgörundet till nästasummanläggningstUlfälle. Ang. kommungränserna vid början av nä::ta valperiod Jug kun buru sägu utt vud på depurtementetoch regeringen unkommer, så hur vi ju önskut skynda på dessa frågor för uttkommunernu skulle få så som möjligt utt förberedu sig för densammanläggning som skall ske och för att ocksä purtiernu skulle få slutförandet av fosterbarnsutredningens arbete tUlfälleutt, som underströk, förberedu sinu vul. Men vi hur ju också huftutt tu hänsyn till de önskemål beträffande remisstiderna som kommunernu i sintur hur unmält närdet gäller utredningar av olika slag, och vi hur velat beredukommunernu möjligheter utt funderu igenom en och unnun frägu i dettu summunhungunder den tid som de själva begärt. Överläggningen vur härmed slutud. § 7 Ang. slutförandet av fosterbamsutredningens arbete Statsrådet erhöll ordetför att besvara i (c) i kammarens protokoll för den10 mars intugnu fråga, nr 121, och anförde: i har frågat om jag -med uniedning uv de okluru förhållunden som råder beträffunde beskuttningen UVersättningen till fosterföräldrur - är beredd utt medverku till uttfosterburnsul:redningens urbete snurast slutförs och att förslag föreläggsriksdagen. Utredningen beräknas bU klar-medsitt arbete i slutet uv dettu år. Enligt vud jag inhämtut kommer utredningen isitt betänkunde bl. u. utt behundlu de frågor som hur sumbund med fosterlegunoch dess uppdelning på lön och ersättning för omkostnuder. HerrGUSTAVSSON i Alvestu (c); Jug ber utt fåtucku stutsrådet för svuret. Jag hur aktualiserat denna frågu därför utt den debutt somförts rörunde beskattningen av fosterlegan har gjortatt det nu ibland framförs den synpunkten att det i fortsättningen kommer uttbli svårt utt skuffu fosterhem, i vude full till dess utt vi hur vunnit klurheti beskattningsfrågan. Detta är mycket olyckligt, med hänsyn till att det redannu i många områden möter svårigheter att få tillräckligt mångu fosterhem. Närvi ulltså vet att det föreligger ett så stort behov bör allt göras för attunderiättu för burnuvärdsombuden ute i länen utt fä dennu frågu löst. har åberopats i olika sammunhang,bl. a. av finansministern vid ett tidigare tUlfälle när vi diskuteradeskattefrågan. Jag beklagar att denna utredning ännu inte är färdig med sittarbete. Det är den tillsattes, och jag vågar säga utt mångamänniskor väntur på utredningens betänkande, eftersom utredningen ju urbetarmed frågor som berör eventuella förändringar av barnhemmen ute i regionerna,antalet platser osv. säger statsrådet att utredningen räknur medatt avge sitt betänkande i slutet av detta år. Jag hoppas att så verkligen blirfaUet och att statsrådet sedan ocksä medverkar tUl att förslag framläggs, såatt vi får klara linjer för beskattningen av fosterlegan liksom även i deövriga frågor som togs upp i de motioner som låg tUl grund för utredningen. Eftersomjag själv arbetar inom detta område på lundstingsplunet kun jug sägaatt den fråga som vi här diskuterar är mycket allvarlig. Med hänsyn till detstora behov av fosterhem som föreligger är det ungeluget utt mun så snurt sommöjligt får frum kluru linjer i dessu uvseenden. Den förstu delen uv iAlvestu unförunde gällde beskattningen, och de frågorna hur finunsministernredun svurut på här i riksdugen. På riksskutteverket häller mun nu pä medförberedelsernu för rekommendutioner och riktlinjer på området, och enligt deuppgifter jag inhämtut kommer verket att inom de närmuste dugarna gå ut medsådana rekommendutioner. Vud sedun gäller den antydan till kritik som herrGustavsson riktade mot fosterburnsutredningen för utt den ännu inte haravlämnat sitt betänkande, trots att den har urbetut , vill jag be herrGustavsson utt beuktu svärighetsgruden i de problem som utredningen sysslurmed. De svårigheterna får inte underskattas. Det är ett omfattande material utredningenbearbetar, man har bl. a. kartlagt kommunernas fosterbarnsvård, genomfört enenkät rörande fosterbarnen, företagit en intervjuundersökning medfosterföräldrar och genomfört en undersökning rörunde burnhemsvården.Resultuten av dessa undersökningur och utredningens förslag kommer attredovisus i ett betänkunde som utredningen räknur med att kunna framlägga föreinnevurunde års utgång. Ang. rätten för hyresvärd att vägra förlänga hyreskontrakt i Alvestu (c): Jag knöt un tUl skuttefrågun och sude utt detvur diskussionen om den som förunlett min frågu. Statsrådet säger själv i sitt svar uttutredningen "kommer--- utt behundla de frågor som har sumbundmed fosterlegun och dess uppdelning på lön och ersättning föromkostnuder". Den uppdelningen måste mun hu för utt vetu vilken del uvfosterlegun som det skull betulus skutt på. Jug beklugude utt utredningen inte är färdig. Jug är välmedveten om de svårigheter som möter en utredning av det här sluget. Men jug ärockså klurt medveten om de svårigheter som bäde kommuner och lundsting i dughur utt unskuffu fosterhem, och det skulle vuru olyckligt om diskussionen iskattefrågan ledde tUl att de blir ännu större. Jag vill bara poängteru utt jughoppus att även stutsrådet är medveten om de svårigheter vi hur. Överläggningen vur härmed slutud. §8 Ang. rätten för hyresvärd att vägra föriänga hyreskontrakt Herr stutsrådet erhöll ordet för att besvuru herrJadestigs (s) i kummurens protokoll för den 10 murs intugnu frågu, nr 122, tillherr justitieministern, och unförde; har frågat justitieministern,om långvarig sjukdom och därav förunledd vård på institution enligt gällunderuttsordning godtus som skäl för hyresvärd utt vägru förlängu hyreskontrukt. Ang. religions-undennsningen i gmndskolan Enligt fastställd ärendefördelning ankommer det på mig att besvara frågan. I ett full UV den urt som hur ungett kun detbli frågu om tiUämpning uv en aUmän regel i hyreslagen att besittningsskyddetför en bostadshyresgäst bryts, om det inte strider mot god sed i hyresförhållandeneUer annars är obUligt mot hyresgästen att hyresförhållandet upphör. Enbart denomständigheten att hyresgästen är långvarigt sjuk och på grund därav borta frånlägenheten är i och för sig inte av sådan beskaffenhet att den bör kunna ledatUl hyresförhållandets upplösning. Jug ber utt fåtucku stutsrådet för svuret. Sett ur ullmänmänskUg synpunkt är bostuden en väsentligförutsättning för er människus självkänslu och värdighet. En bostud betyderocksä mycket för en människus identitet. Jug hur här frumför mig ett konkretärende som uktuuliserut frågan, och jag har haft mycket svårt utt acceptera attlångtidsvård är liktydig med varaktig institutionsvård och utt mun UV denunledningen skulle vuru tvingud utt lämnu ifrän sig sin bostud och realiserasitt bohag. För människor som är orienterade till tid och rum och har obrutenintelligens har naturligtvis den egna bostaden ett mycket stort värde, inteminst ur rehabUiteringssynpunkt. För den långtidssjuke kan det i hög grad gäUaatt leva och inte enbart att existera i väntan på slutet. Det ärende som är det konkretu underlaget för min frågahar nu överkluguts och skall sålunda prövus i högre rätt. Jug finner undun istutsrådets svar mycket positiv. Dettu och svarets klarhet ger mig enförhoppning utt det ärende som legut till grund för frågun verkligen skull fåen positiv behandling. Jag ber ännu en gäng utt få tucku för svuret. Överläggningen vur härmed slutud. § 9 Ang. religionsundervisningen i gmndskolan Herr utbUdningsministern ordet för utt i ett summunhung besvuru dels () ikammarens protokoll för intugnu frågu, nr 104, dels ()i kummarens protokoll för intagna fråga, nr 109, och anförde; har frågat mig, vUka åtgärderjag avser att vidta för att religionsundervisningen i skull få dentid som föreskrivs i läroplunen. Vidure hur frågut mig, vilkuåtgärder jug ämnur vidtu för utt gurunteru utt kristendoms- ochreligionsundervisningen i grundskolun får det utrymme som förutsätts igällunde läroplaner. Jagbesvarar frågorna i ett sammunhung. I grundskolun finns numeru möjlighet utt unordnaundervisningen i orienteringsämnen antingen ämnesvis eller som samludundervisning. I det senure fullet skull den summunlugdu undervisningstidenfördelus mellun de olika ämnena i huvudsak enligt vissa itimplanebestämmelserna angivna ramar. har redovisutresultuten uv en undersökning om religionskunskapsämnet, vuruv bl. u. frumgårutt brist pä läromedel eller brister i läromedlen i viss utsträckning orsukut attämnet på mellanstadiet inte tilldelats den uvseddu tiden. Överstyrelsen hurdärför erinrut skolornu om ungelägenheten uv utt sådunu läroböcker, vUku endustdelvis täcker religionskunskupen, kompletterus. Jug unser det mot dennu bukgrund för dugen inte erforderligtmed någru ytterligare åtgärder. Ang. religionsundervisningen i gmndskolan HerrNELANDER (fp): Den undersökning som företog i början avfjolåret och som redovisades först vid slutet av 1971 angåendereligionskunskupsämnets ställning i grundskolun vur enligt min bedömning ettallvarligt memento för ullu som vill vurnu om dettu ämne i skolun och då, somdet här främst gäller, grundskolun. Undersökningen berörde årskursernu 1, 4 och7 . När den nyu läroplunen för grundskolun, Lgr69, behundludesuv riksdugen 1968, vur det många av oss som undrade hur den nya integreringenskulle verku på de oliku ämnenu, och om dessu vurt för sig skulle få denuvmätta tiden. Inga ändringur skulle ju ske genom integreringen, sudes det. Vudbeträffur kristendomsämnet skulle enligt ochdepurtementschefen dettu ämne i få eller summu timtulsom gällde i den tidigure läroplunen. Ocksä i årskurs 9 får enligt Lgr 69numeru uUu Unjer undervisning i ämnet. Enligt undersökningen hur uv lärurnu unsett uttdet på mellunstadiet inte är möjligt utt tUldelu religionskunskupsämnet den tidsom läroplunen föreskriver. Dettu ur nuturligtvis ett nedslående resultut ochkun under inga förhållanden vara riktigt eUer godtagbart. har i Aktuellt nr 30 redovisut utt 86procent uv lärurnu som orsak angett brist på läromedel och brister iläromedlen. Själv menar utt orsaken delvis kan vura utt vissuskolor unvänder s. k. orienteringsämnesböcker, som inte ulls eller inte helttäcker ämnet religionskunskap. För närmure sedun påtulude jug ett sådunt full i eninterpellution tUl utbUdningsministern, som svurude att rättelse vur pä väg. Nuhur visserligen förflutit sedun undersökningen gjordes, men jaghåller fust vid att en sådan avvikelse från det fastställda timantalet förreligionskunskupsämnet inte kun tUlåtus, utun utt rättelse måste ske. I utbildningsministerns svur, som jug tackar för, heterdet bl. a. att överstyrelsen erinrut skolornu om ungelägenheten uv utt sådunuläroböcker som endust delvis täcker reUgionskunskupen kompletteras. Om sådunui detta uvseende bristfälligu läroböcker unvänds, mäste de enligt min meningkompletteras med ämnesbundet muteriul i religionskunskup. Detta måsteskolöverstyrelsen nogsamt bevuku. Det förefuller ju ocksä vara avsikten. Mångas blickar är i dug riktude på vår gmndskolu. Kruvfinns på en större betoning uv kristendomsämnet och inrättunde uv ulternutivukristnu skolor. Själv unser jug att vi skull göru vår gmndskolu, vurs målsättningoch läroböcker vi hur godtugit och som skull stå öppen för ullu, så bru som detöver huvud tuget är möjligt. Endust dä är det möjligt utt mötu kraven påsärskUda alternativa skolor vid sidan av den allmänna . Jag har tagit upp denna fråga på grund av attdet är så många i vårt land som liksom jag anser att kristendoms- ochreligionskun-skapsundendsningen i är utomordentligt angelägen. Enrätt bedriven undervisning kan innebära något av en fostran till respekt för deetiska och kristna normer som måste finnas i ett rättssamhälle.Kristendomsundervisningen är också en angelägen kulturfråga i den meningen attkunskap om är nödvändig för att man skall kunna förstå en stor del avbåde äldre och modern litteratur och konst. Jag delar helt den uppfuttning somherr Nelunder hur frumfört i uniedning av den utredning som har skett inomskolöverstyrelsen och som redovisas i det nummer uv Aktuellt från skolöverstyrelsenvUket kom från trycket på nyåret. Utöver de brister som stutsrådet här pekur på finns blundde problem som utredningen belyser svärighetemu utt till elevernu på högstudietförmedlu ubstrukt livsåskådningsstoff. Undersökningen hur klurt visut, sägerman, att dessu svårigheter huvudsakligen gäller de obehöriga lärurnu. Därtillkommer ulltså ytterligure en väsentlig brist, nämligen bristen på behörigulärure. tror mun visserligen utt det skull bli bättre, därför att behörigalärare utexuminerus från lärurhögskolun. Vi farväl hoppus utt så blir fullet.Men jug tycker utt det är unmärkningsvärt utt mun inte hur kunnut få frumtUlräckligt med läromedel och inte heUer tUlräckligt med behörigu lärure. Jag ifrågasätter om man inte skall överväga att gåtillbaka till ämnesvis undervisning för utt bättre tillgodose dettu ämne. Detär väl för tidigt utt säga någonting, men om utvecklingen inte skulle geuniedning till förhoppningur, tycker jug utt mun bör övervägu en sådun suk.Allu som var tveksamma när vi beslöt om den integrerade undervisningen har delvis fått rätt. Det utlovades både här i riksdugen och i undru summunhungutt det inte skulle bli någon förändring till det sämre och utt kruvet päundervisningens innehåll skulle tillgodoses. Det hur tyvärr inte gätt såsom detutlovudes. Det föreligger i dennu frågu ingu deludemeningar i sak. Jag vill baru understryku utt har gjort enmycket snabb uppföHning av hur den integrerade undervisningen fungerar. Man harkonstaterat vissa brister när det gäller ämnet religionskunskap och mun huromedelburt för skolorna klargjort bestämmelsernas innehåll och understmkitnödvändigheten uv utt de föds. Jug kan, eftersom frågun om undervisningsmuterialet kommitupp, såsom en positiv fuktor ytterhgure meddelu utt inom det s. k.UMRe-projektet f. n. uturbetus undervisningsmuteriul i religionskunskup justför meUunstudiet. Dettu projekt är unknutet tUl lärurhögskolun i , och jagtror att även detta projekt skall kunna underiättu för lärurnu utt förverkligude intentioner vi hur på dennu punkt. Jag är glad över att utbildningsministernsäger att det inte råder några delude meningur här. Jug hoppus därför uttutbildningsministern medverkur till utt förhåUundenu så snurt som möjligträttus tUl. Jug tycker ändå utt det finns anledning att anmärka på att dessuproblem över huvud taget har uppkommit. I ett så viktigt ämne borde mun inte haråkut i det läget att det inte finns erforderliga läromedel och intetillräckUgt med kompetenta lärure. Jag hoppas att utbildningsministern kommer att föHa dennafråga mycket noga. Ang. studievalet i gmndskolan och gymnasieskolan Överläggningenvar härmed slutad. studievalet i gmndskolan och gymnasieskolan Herr utbUdningsministern ordet för att besvara fröken () i kammarens protokoll för den2 mars intagna fråga, nr 106, och anförde; Fröken har frågat mig vilku åtgärderjug är beredd utt vidtu i syfte utt hävu den könsbundnu snedfördelningen i vudgäller studievulet i grundskolun och gymnasieskolan. I läroplunen för grundskolun och gymnusieskolun betonuskönsrollsfrå-gornu i olika sammanhang. u. sägs utt skolun bör verku förjämställdhet mellan män och kvinnor i fumiden, på urbetsmurknuden och inomsumhällslivet i övrigt samt att skolun bör orienteru om könsrollsfrågun,stimuleru elevernu till utt debuttera och ifrågasätta rådande förhållanden.Könsrollsfrägorna uppmärksummus vidure i enskildu ämnen, i studie- ochyrkesorienteringen liksom i lärarfortbUdningen. UtbUdningsmyndigheterna föHer således fortlöpandeutvecklingen och tar oHku initiativ i syfte att ändra de attityder hosföräldrar och elever som tyvärr fortfurunde ger negutivu utslug även på utbUdningensområde. Fröken (): Jag ber att få tacka utbUdningsministern för svuret på minfråga. I utbildningspolitiken har det funnits enklar strävan att markera och dra konsekvenserna av sambundet mellan åtgärder påskolans område och inom övriga delar av samhället. Exempel på det har vi i Lgr69, där bland andra goda målformuleringar också finns den ambitiösamålsättningen för skolan att verka för jämstäUdhet meUan könen, att motverkutruditionellu könsrollsattityder, stimulera tUl ifrågasättande av existerandeskUlnader och ställa samma sociala förväntningar på flickor och pojkan Naturligtvis kan man inte förvänta sig att Lgr 69 den har varit i kraft skall ha hunnit åstadkomma så värst mycket närdet Ang. studievalet i gmndskolan och gymnasieskolan gäller attuppnå de välbetänkta mål som har stäUts upp. Men man måste ändå med beklagandekonstatera det gap som finns mellan målsättning och realitet i fråga omsträvandena att eliminera könstillhörighetens betydelse i valet avstudieinriktning. När det gäller elevernas inriktning på den framtidayrkesrollen finns det ett beklämmande markant samband mellan könstillhörighetoch studieval detta åskådliggörs i SCB;s redovisning av förstuhandsvalen tUlgymnusieskolun 1971. Sålunda sökte sig exempelvis uv de 96 000 sökunde tillgymnasieskolan mer än 35 000 pojkar tiU teknisk-naturvetenskaplig Hnje, medanmindre än 6 000 flickor vUle göra samma Hnjeval. En motsatt fördelning finnervi i valet till humanistisk-socialu linjer. Eleverna gör uUtså - och det gällersärskUt de mer pruktiskt inriktude linjernu ett mycket könsbundet studievul.Dessu nedslående siffror som SCB redovisat är unledningen tUl utt jug ställtmin frågu tUl utbildningsministern. Självfullet kan inte en uldrig så observuntutbUdningsminister eller noggrunn bevukning från utbUdnmgsmyndigheternus siduhelt undunröju dessa skUlnuder, som delvis är en återspegling uv förhållundenoch uttityder i s:imhället utunför utbildningspolitikens räckvidd. Men vad kunmun då göru? Jug menur utt det måste vuru en huvudlinje utt öka skoluns kontaktmed arbetslivet och samhällslivet i övrigt. Vi behöver den förstärkning uv syo-verksumhetensom nu håller på utt genomförus, men jag vUl å andra sidun ifrågasätta ompryo-verksamheten är tillräcklig i sin nuvurunde omfattning. Ärutbildningsministern till freds på den punkten? Vi behöver också bättre prognosinstrument för att elevernaskuU kunnu få en mindre oviss bild uv urbetsmarknadsutvecklingen och bättremöjligheter att skupa sig ett mål för sin utbUdning och därmed en positivskolsituution.