prot · FV0975 · 1972-12-31 00:00:00 — Med detta vUl jag alltså säga att det finns vidareaspekter på frågan om skattepolitik och barnfamiljer som jag tycker bör förasin i sammanhanget, och jag skuUe vUja stäUa några frågor tUl finansministern. Anser att skattesystemet i viss utsträckningskaU ta hänsyn till skatt efter förmåga? Och om han anser det, skuUe jag viljaveta varför inte barntUlsynskoslnaderna, som är den absoluta förutsättningenför förvärvsarbete, tas med i beräkningen vid beskattningen. Är det rimligt med en horisonteU utjämning mellan barnlösaoch barnfamUjer till förmån för de bamlösa? Och är det en vettig skatte- ochavgiftspolitik att barnfamiljer i vanliga inkomstlagen tvingas betala högrereella marginalskatter än många skattebetalare i högre inkomllägen? Enligt min uppfattning borde det vara angeläget att fråganom barnfamUjernas skattesituation blev föremål för en utredning. Menjag har noggrant läst finansministerns direktiv för den nu tUlsattaskatteutredningen, och jag har inte kunnat finna något enda ord om att manskall särskilt beakta barnfamiljernas situation. Jag skulle lill slut viljafråga finansministern rakt på sak: Är det avsUcten att skatleutredningen skallkunna syssla med de här frågorna? Ang. avdragsrätt för kostnader för barntillsyn vid inkomstbeskattningen Efter den myckel vittomspännande mndmålningom de skattepolitiska frågorna, som fm gjorde i sitt svar, är detväl ganska förklarligt om jag inte ger mig in på aUt detta. Jag skullenaturligtvis som vanUgt vara frestad att kortigera henne på ett par punkter.Arbetskläder är inte avdragsgUla vid beskattningen annat än i speciellaundantagsfall. Finansministern har inte uppmanat kommunerna att höjadaghemsavgiftema. Det är tidningarna som säger att finansministern har gjortdel. Men sådant är jag så van vid atl jag för länge sedan har ledsnat på attdementera det. Sedantyckte att mitt svar var elementärt, och det kan Ang. avdragsrätt för kostnader för barntUlsyn vid inkomstbeskattningen Det var dessutom ganska hänsynsfullt. Jag tror emellerfid att fruKrislensson drar de alldeles rikliga slutledningarna av mitt svar, även om detinte var mera konkret eller skall vi säga brutalt utskrivet. har alldeles rätt när hon tolkar min uppfattning i den här frågan. Slutligen kan jag säga atl jag inte alls är säker på altdet blir fiera som bjuder ut sig såsom hembiträden och barnjungfrur därför attderas arbetsgivare får en skatteförmån. Jag tror att det finns andraförklaringar tUl att det är svårt alt få hjälp i hemmen. Det är inte nu som delvar . Allra sist vill jag säga att detta inte har tagits uppdirekt i direktiven till skatteutredningen. Skulle man inom skatteutredningenvilja ta upp den här frågan och diskutera den, så tänker jag inle hindra del. Fm (): Jag bad delvis herr talmannen om ursäkt föratt jag gjorde den här rundmålningen. Men jag upplever situationen så att ennegativ ekonomisk politik visavi barnfamiljerna får de konsekvenser som jagskisserat. Och jag trodde att finansministern också lill äventyrs kunde varalitet intresserad av andra problem än just de exakt matematiskaskatteproblemen, atl han kunde vara intresserad av de mera mänskliga problemsom också hänger ihop med skattesystemet. Det var ju intressant atl få höra alt finansministern inlehar uppmanat kommunerna att höja daghemsavgifterna. Men ur den enskildessynpunkt spelar det inte så förfärligt stor roll. Kommunerna har höjt daghemsavgiftema,och det fungerar ur barnfamiljernas synpunkt på det sätt som jag har angivit. Att min slutledning var korrekt är ju synd! Jag hadehoppals alt skatleutredningen skulle ha kunnal med finansministerns goda minneverkligen göra en förutsättningslös utredning av barnfamiljernas ekonomiskasituation. säger finansministern att om utredningen vill så får den. Men delbmkar ju vara så alt del som finansministern inte vUl, det blir inte hellerförverkligat, och del beklagar jag. Detta med att bjuda ut sig som hembiträden låter en aningdubiöst, får jag säga, och det är kanske betecknande för del ringa inlresse somfinansministern hyser för de här problemen. Jag har den uppfattningen atl delär angeläget ur familjernas egen synpunkt att de inte enbart skall varahänvisade till den kollekliva barnavården, som dessutom inte kan byggas ut i entakt som på något sätt svarar mot efterfrågan och som ur samhällsekonomisksynpunkt för övrigt är slöseri. Jag trodde atl finansmuiistern möjligen kundevara Utet intresserad av att famUjerna fick en valfrihet alt ordna sinbarntUlsyn som de fann bäst och som de fann mest ändamålsenlig ur familjens ochur del enskUda barnels synpunkt. Och delta åstadkommes enbart genom ett systemsom möjliggör avdrag för de faktiska omkostnader som man har, oberoende avvilken tillsynsform man väljer. Men finansministem är inte i del här hänseendetintresserad av valfrihet, liksom inte heller i andra hänseenden. Jag beklagarverkligen detta med hänsyn tUl de många barnfamUjer som finner sinsituation ganska hopplös. Överläggningen var härmed slutad. Herr finansministern erhöllordet för alt besvara (vpk) den 24 febmari framställdainterpellation, nr 74, och anförde; har frågat mig dels om jag ärberedd medverka till alt anvisningar utfärdas i syfte atl uppnå en mera enhelUgtolkning beträffande begreppet existensminimum utöver vad som fastslagits iriksskatteverkets anvisningar för existensminimum för , dels om jag villta initiativ till sådana instruktioner som förhindrar löneavdrag på så storabelopp att existensminimum underskrids, dels om jag är vUlig medverka till attdyrorlsgrupperingen för existensminimum försvinner. (LU 1971:19, rskr 1971:262) har hos Kungl. Maj:t anhåUit att bestämmelserna om existensminimum i uppbörds- ochutsökningsför-fattningarna ses över i syfte atl få tUl stånd en samordningmellan skattemyndigheternas och utmätningsmännens beslut om existensminimumsamt att möjligheterna atl la större hänsyn än till de socialaaspekterna vid faststäUande av normalbeloppen för existensminimum undersöks isamband därmed. En sådan översyn skall enligt direktiven företas av denskatteutredning som tiUsatts . Vid översynen torde utredningen kommaatt pröva behovet av bestämmelser och anvisningar i de hänseenden . Jag vill här nämna att vissa tekniska frågor rörandeexistensminimum undersöks av ochexekutionsväsendets organisationsnämnd. Ang. normerna för existensminimum Fm (vpk): Först vill jag tacka finansministem försvaret på min interpellation. kommer säkerligen ihåg all det inte är förstagången som vi debatterar existensminimum. Såväl 1970 som 1968 har jag genominterpellationer haft frågan uppe fill debatt i , och , 1972,återkommer jag därför att det fortfarande enligt mitt sätt att se finns storabrister på detta område. Finansministern säger i sitt svar att den nyUgen tiUsatlaskatteutredningen också har fått direktiv att företa en översyn avbestämmelserna rörande existensminimum. Vad jag särskUt har fäst mig vid är attutredningen skaU undersöka möjUgheterna att ta större hänsyn till de socialaaspekterna vid faststäUande av normalbeloppen för existensminimum. Det ärgivetvis bra alltsammans, och det innebär ju indirekt också att finansministernanser att de nuvarande bestämmelserna fortfarande inte är tillfredsställande.Men det tar tid, och det måste man i och för sig acceptera. finns emeUertid redan av utfärdadebestämmelser för normalbelopp för existensminimum 1972, som jag också har nämnti min interpellation. De anvisningarna tUlämpas givetvis av myndigheterna, ochdet står i dem talat om en "generös tolkning". Det har emellertidvisat sig att det ute i landet har varit mycket olika med denna generösa Om åtgärder för att motverka missbruket av T-sprit tolkning.Jag hoppas därför att det efter översynen av skatleutredningen inte längreskall finnas någon möjlighet att tolka anvisningarna olika. Men jag skuUe varamycket tacksam om finansministern , och utan atl föregripautredningen, vUle fästa uppmärksamheten på att redan den tolkning som harföreskrivits skaU vara generös. Med den tyngd som ett sådant uttalande frånfinansministem skuUe ha tror jag alt det vore ett steg i riktning mot en bättrebehandUng av alla de människor som tvingas leva på existensminimum. En annan sak som jag i detta sammanhang vill frågafinansministern om är: Finns det inte någon möjlighet atl göra käntför vederbörande som verkställer löneavdragen att man aldrig får lov att dra avså stora belopp att existensminimum underskrids? Som det nu är fungerarsystemet dåligt. Det uppstår trassel och tragedier, och det blir mycket springtiU socialbyråerna osv,, därför att man inte automatiskt tar hänsyn till altlöntagaren åtminstone måste ha ut så mycket av sin lön att han eller hon intebehöver leva under existensminimum, Alla människor är tyvärr inte så upplystaeUer så företagsamma att de själva orkar med alt bråka om eUer kanske jagskall använda ordet rätta till - sina löneavdrag. Jag anser att alla skaU harätt till existensminimum, ulan allt byråkratiskt krångel. Om man i detta faU har rekommenderat de handläggandemyndigheterna att tUlämpa en generös tolkning, så utgår jag från atl denrekommendationen kommer att följas. Det finns väl heller ingen som har någonannan uppfatlning än att den skaU följas. Överläggningen var härmed slutad. §6 Om åtgärder för att motverka missbruket av T-sprit Herr finansministern erhöll ordet för att besvaraherr () framställda interpellation, nr 123, tiU herrsocialministern, och anförde: har frågat socialministern vilkaåtgärder han överväger för att motverka det ökade missbmket av T-sprit, Fråganhar överlämnats till mig för besvarande. Alltsedan T-spriten infördes har närmast berördamyndigheter följt förbmkningen därav med största uppmärksamhet. Redan år 1968genomfördes vissa skärpningar beträffande handeln med T-sprit som fick endämpande effekt på missbmket. Viss ökning av missbruket har konstaterats enligtundersökningar . Detta har föranlett nya initiativ för att kommatill rätta med problemet, bl, a, inom ramen för det nordiska samarbete sometablerats i frågan. Denna behandlades vid ett möte med företrädareför berörda myndigheter och alkoholbolagen i de nordiska ländema. Frågan hardärefter tagits upp särskilt vid ett möte i i aprU , dåföreträdare för och Vin- & Spritcentralen ABsammanträffade med representanter för det finska social- och hälsominislerietoch det finska alkoholbolaget,, Vid mötet beslöts atl de nämnda bolagen vart för sig skulle utarbetaen aktionsplan med sikte på att begränsa tUlgängUgheten av T-sprit i den allmännahandeln. Resultatet av detta initiativ bör avvaktas, innan ytterligare åtgärderövervägs. När man inte är särskUt väl bevandrad i kanslihuselslabyrinter ulan går efter sunt förnuft, så trampar man ibland lätt fel. Jag ställdemin interpellation lill socialministern, därför alt missbruket av T-spritenligt min mening är ett ganska stort socialt problem vUket givetvis ocksåalkoholmissbmket över huvud taget i vårt samhälle är. läste jag i Social-Medicinsk , ett avde senare numren, en liten artikel, där man i förbigående säger följande:"Det är förresten typiskt för svensk alkoholpoUlik att den är riktad lUlfinans-och inte socialministern. Det markerar fiskaliska tänkesätt ien fråga som verkligen inte först och främst borde ha med pengar attgöra," Det må därför vara mig förlåtet alt jag framställde frågantill socialministern. Jag lackar finansministern för svaret. Det kanske också bör nämnas att enligt interpellationssvarethar ett sammanträffande ägt rum meUan representanter för bl, a, det finskasocial- och hälsominisleriet och i , Jag föreställermig att representanterna för det finska social- och hälsominisleriet kanskeblev något överraskade över atl få diskutera denna fråga med representanter förriksskatteverket i , även om det kan hända alt de kände tUlförhållandena här något bätlre än vad jag gjorde. Frågan är emellertid ställd på gmnd av det alltmer ökandemissbmket av T-sprit, inte bara i , utan synbarligen också i vårtgrannland , En särskild utredning som har publicerat sina resultat fören tid sedan har tagit upp den här frågan, och resultaten är också redovisade iSocial-Medicinsk , Utredningen har gjorts i , och man har därkonstaterat att vi har kanske ungefär 4 000 kroniska alkoholister som använderT-sprit som bemsningsmedel i ganska stor utsträckning, Etl beklagligt drag äratt antalet missbmkare ökar och framför allt att missbruket sprider sig nertill allt lägre åldrar. Av undersökningen framgår att 1968-1969 avdem som missbmkade T-sprit var födda eller senare, men 1970 hade dennaåldersgrupp ökat till , och steg andelenmissbmkare födda från till . Det finnsalltså en tendens att T-spriten missbrukas alltmer även bland relativt unga. har vi en förbmkning av T-sprit som är hög. Detta ärganska självklart, eftersom T-sprit är en industriell produkt. Om man ser påomsättningen av teknisk sprit finner man atl sedan T-spriten kom till år 1967håller sig förbrukningen mellan 12 och 17 miljoner Uter 50-pro-centig sprit.Del mesta går självfallet tUl industrin, men en del förbrukas i hushållen. Jagskulle kunna tänka mig att man där kan ersätta den spriten med andra medel ochpå det sättet göra T-spriten mindre lättillgänglig i den öppna handeln. Missbruket av T-sprit är i varje fall ell allvarUgtproblem både här och i , Av den anledningen hälsar jag med tillfredsställelse finans- Om åtgärder för att motverka missbruket av T-sprit Ang. ätgärderför att komma tiU rätta med levnadskostnadsproblemenför vanliga inkomsttagare ministernssvar att överläggningar är på gång och att åtgärder är att förvänta för attlösa dessa problem. Min egen reflexion i detta sammanhang är att man bör görasärskilt hushållsspriten mera svårtillgänglig. Kanske tvingas man att införa ensärskUd hushållssprit. Då bör man naturligtvis minska melanolhalten i denspriten. Träspriten i T-spriten är farlig för hälsan och kanske framför alltför ögonen. Eftersom T-spriten missbmkas, tycker jag all vi här i Sverigeliksom man gör i bör se tUl att minska de skaderisker som föreliggermed den nuvarande T-spriten, Men självklart måste man då också vidta andraåtgärder för att missbmket inte skall öka än mera. Delta borde kunna ske genomlUlsättande av något ytterligare medel. Jag vet att den tillsats av bitrex somskedde inte hjälpte stort, men vetenskapen borde väl ändåkunna få fram ell ämne som i större utsträckning än skuUe kunna minskaförbrukningen av T-sprit, Jag ser gärna, herr talman, att ett samarbete inleds medFinland, och jag accepterar det svar som finansministern lämnat om att ettsådant inletts. Jag kan dock inte riktigt acceptera att finansministern heltkort säger, atl resultatet av detta initiativ bör avvaktas innan ytterligareåtgärder övervägs. Man bör väl kunna skjuta på, och i varje fall bör man intevänta alltför länge med att vidta åtgärder i detta faU, återkommer jag än en gång till det jag börjademed. Jag hyser inle något misstroende till finansministerns sociala ambitioner,men jag skulle föreställa mig, att sådana här frågor skulle kunna få en merhandgriplig handläggning, om de sorterade under . Jag satttidigare och studerade föredragningslistan och fann att åtskilligainterpellationer riktats lill finansministern och atl de flesta med undanlagför min egen interpellation handlar om stora ting i samband med skattefrågoroch annat, I det nya ingick den gamlakontroUstyrelsen, som tidigare skötte dessa ärenden, men det är väl ändå inteså säkert att den anordningen blev den bästa. Jag tror att en administrativförändring härvidlag vore bra så att alkoholfrågoma - i varje fall då detgäller sådana saker som dem jag här påtalat - skulle kunna läggas under socialdepartementet.Del vore ett steg framåt. Överläggningen var härmed slutad. §7 Ang, åtgärder för att komma till rätta med levnadskostnadsproblemen förvanliga inkomsttagare Herr finansministern erhöll ordet för att besvaraherr () framställda interpellation, nr 77,och anförde: har frågat mig om jagavser atl vidta några åtgärder för att komma till rätta med de problem somlevnadskostnaderna, bl, a, Uvsmedelspriserna, utgör för den vanligainkomstlagaren och särskUl för barnfamUjema, Jag konstaterar att iinterpellationen själv slagit fast all inkomstförstärkningarna tiU jordbmkarnaenligt jordbmks-överenskommelsen och löneökningarna till de handelsanställdamåsle få slå igenom och föranleda prisstegringar på livsmedel i konsumenlledet. Vad särskilt barnfamiljerna beträffar, vUl jag erinra omden betydelsefulla famUjepolitiska reform som trätt i kraft genomförbättringen av bostadstilläggen från den I aprU 1972, Frågan om enytterligare förstärkning av det familjepolitiska stödsystemet behandlas i eltbelänkande som kommer att läggas fram av famUjepolitiskakommittén. Vad herrBurenstam fråga i övrigt beträffar, vUl jag konstatera att strävandena att begränsa pris- och koslnadsstegringar- eller inflationen, som uttrycker det ständigtframstår som en av de viktigaste uppgifterna för den ekonomiska politiken, att skatterna betingas av nödvändigheten alt betala deutgifter som fattar beslut om och atl skatterna därutöver har enväsentlig uppgift i stabiliserings- och fördelningspolitiken, samt att någon speciell åtgärd som skulle göra det möjligtför vårt land att lösa ett problem, som inte heller mternationeUt har kunnatlösas, tyvärr inte finns att tillgripa. I frånvaro ber jag alt få tackafinansministern försvaret på interpellationen. Överläggningen var härmed slutad. Om ändrade bestämmelser om obduktion, m. m. §8 Om ändrade bestämmelser om obduktion, m. m. Herr socialministern erhöll ordet för atl besvaraherr () framställda interpeUation, nr 124, och anförde: har frågat mig dels hur stor andelav de personer som avlider som obduceras, dels vUka kostnader obduktionernamedför och om jag anser dessa kostnader värda att ta, dels om jag är beredd attmedverka till alt skyldighet införs för vederbörande läkare att före obduktionunderrätta de anhöriga tUl den avlidne därom. Enligt uppgift obduceras frånsett rättsmedicinskaobduktioner omkring en tredjedel av samtUga avlidna personer. Kostnaderna förobduktionerna är svåra all exakt ange. Enligt uppgift från bör man dock kunna räkna med alt en obduktion kostar igenomsnitt . Enligt är obduktionerna nödvändiga iförsta hand för atl i tveksamma fall ge besked om dödsorsaken. Härigenom fårläkaren också möjlighet atl kontroUera om den ställda diagnosen var riktig. Deflesta obduktioner sker av denna anledning. Genom obduktioner kan man också fåuppgifter om frekvensen av vissa sjukdomar och förändringar isjukdomsmönstret. Även för vetenskapliga undersökningar kan obduktioner ha storbetydelse. Om ändrade bestämmelser om obduktion, m. m. EnUgt 23 § sjukvårdskungörelsen skaU överläkare se tillatt obduktion sker om någon dör på sjukhuset och dödsorsaken är okänd ellerviktig upplysning om sjukdomens beskaffenhet kan vinnas. Om anhörig tiU denavlidne framfört önskemål om att obduktion inte skaU äga mm får den görasendast om dödsorsaken är okänd, 1 praxis torde bestämmelsen i regel ha tolkats efterordalydelsen, dvs, att någon skyldighet från sjukhusets sida inte föreliggeratt underrätta anhöriga om planerad obduktion. Vissa sjukhus har dock en annanpraxis, JO har i en framslällning fill Kungl, Maj:t hemställt om eltförtydligande av författningsbestämmelsen, varav borde framgå att läkarna ärskyldiga alt i viss omfattning ta kontakt med de anhöriga före obduktion.Remissbehandlingen av JO:s framstäUning visar att del här gäller en kompliceradfråga. Det är därför angeläget alt ha bästa möjliga sakliga underlag för etlställningstagande. En vetenskaplig undersökning, som kan väntas ge värdefullaupplysningar beträffande obduktionsfrågan, pågår vidSerafimerlasarellet i , Jag har ansett det vara av värde att avvaktaresultaten av den undersökningen, innan slutlig StäUning tas tUl JO:sframstäUning, Samma problem som vid obduktion föreligger också vidtransplanta-tion av organ från avliden person. Frågan om ny eller ändradlagstiftning om Iransplanlalion övervägs i departementet. Det är min avsUct attdessa frågor om möjligt skall lösas . HerrHAMRIN (fp): Svaret på min interpellation var utförligt men ger ändåanledning tiU åtskilliga reflexioner. Jag tackar socialministern för svaret. Låt mig först säga all del knappast för den storaallmänheten torde vara bekant alt obduktion företas i den utsträckning som vigör här i , Man kan också fråga sig: Vad är anledningen tUl delta? Dettycks ha skett en markant ändring genom atl den intyg omdödsorsaken, dvs, dödsbevis, infördes. Socialministern säger i interpeUationssvaretmed åberopande av att cirka en tredjedel av alla avlidnaobduceras. Jag skall inte bestrida siffran, eftersom jag inte kan molbevisaden, men elt stickprov på ett centrallasarett ger vid handen att, som manuttryckte sig, obduceras. Detta har flera olika aspekter, och jagskaU först ta upp den humana. Folk har en viss något skeptisk inställning tUl problemet,och det är då ganska egendomUgl att del inte finns några regler som klart sägerhur läkarna skall förfara med underrättelser tUl de anhöriga. Som socialministernanfört i interpellationssvaret har JO varit inkopplad på denna fråga. Detvisade sig alt JO och ingalunda var överens om hur gällanderegler skulle tolkas; hemställde till Kungl, Maj:t, om jagminns rätt, atl man skuUe se tUl att denna oklarhet undanröjdes. Jag lycker för min del att inställningatt det inte är så förskräckligt angeläget att underrätta någon anhörig ärminst sagt dubiös. Det borde vid sådana här lillfäUen inle vara så svårt atl fålag på någon anhörig som kan få etl meddelande om alt obduktion skall företas;det kan kanske i vissa fall vara svårare, men för de svårare fallen kan man ha undantagsregler.Del bör inte vara så vilket har förekommit alt de anhöriga genom t, ex, begravnmgsentreprenörfår vela alt den avUdne har forslats tiU för rättsmedicinsk obduktioneller lUl närmaste centrallasarett, som kanske ligger långt från hemorten, utanatt få besked om när den avlidne kommer att föras tUlbaka, Jag anser att man går alltför nonchalant tUl väga i sådanahär fall. Av interpellationssvaret förstår jag att socialministern tydligen ärinne på samma tankar; det sista stycket i interpellationssvaret hade näppeligenkommit till om inte socialministern hade tänkt sig att det här behövs en nyeller ändrad lagstiftning. Enligt min mening är det alldeles nödvändigt att manser över dessa frågor. med de humana aspekterna kan man ta upp en annanfråga; Är det alldeles nödvändigt att obducera så gott som alla avlidna, ochvad är anledningen lUl det? Om det inte är nödvändigt, bör ju inte redan förutskattetyngda kommuner och landsting betungas med de utgifter del här gäller;del var därför jag stäUde frågan om vilka kostnader obduktionerna medför.Svaret är att säger att det är iobduktionskoslnad per avliden. Om vi håller oss till den siffra somsocialstyrelsen anger en tredjedel av aUa dödsfall och som jag bestrider,till dess att jag får Utet säkrare siffror, är vi uppe i någonting på sexmiljoner plus transportkostnaderna. De kan inte vara så små i de fall nubortser jag från rättsmedicinska obduktioner och håUer mig till de andra däravståndet inte är alltför litet tiU etl närbeläget lasarett. Del måste vara ganska starka skäl för att man tar tillobduktion i så många fall. Vad säger då enligtinterpeUationssvaret? Ja, dels skall obduktion ge besked om dödsorsaken, ochdet är ju ganska klart, dels kan obduktioner ha stor betydelse förvetenskapliga undersökningar. Det kan jag också förstå, men därmed är väl intesagt alt så gott som alla avlidna behöver obduceras. Att dödsorsaken skallfastställas är ganska givet, och där har vi tydligen jag åberopar än en gångden nya regeln om dödsbeviset kommit in i en situation där läkarna inle villla på sitt ansvar att utfärda dödsbevis, innan vederbörande är obducerad. Dethänger tydligen samman med den bristande kontinuiteten i vården, som jag iandra sammanhang åberopat och som patienterna själva önskar.