prot · FV09146 · 1972-12-31 00:00:00 — Propositionen redovisar en nyanserad syn på verkligheten iraotsats till vådaskott. Storstädernas betydelse förvälståndsutvecklingen slås fast, deras problera behandlas insiktsfullt.RegionalpoUtiken fär inte utforraas på storstädernas bekostnad. Även vi anser att en därapning av tillväxten är ett förnuftigt led i regionalpoUtiken.Det går eraellertid inte att panikbrorasa på vis. Ett sådant förfarandeskulle medföra skadeverkningar inte bara för storstäderna utan för hela vårekonorai, effekter sora inte kan raotverkas med aldrig så intensiva satsningari andra regioner. Människor och företag kan inte flyttas som . De utgördelar av en levande organism. Regeringen anser att en dämpning i storstädernas tillväxtinte får resultera i att de sociala förhållandena försäraras. Denna i och försig självklara deklaration måste mot bakgrunden av den pågående debatten hälsasmed tillfredsställelse. Propositionen uppmärksaramar också behovet av attnedgången i industrisysselsättningen i ägnas särskilduppmärksarahet. Det får inte bU fråga ora att generellt hålla rillbakanäringsUvet i storstadsorarådena eller att därapa tillväxten så, att raan intefår en tillräckligt differentierad arbetsraarknad. ansluter sig till propositionens synsätt,och efter de anföranden sora hölls av å utskottets vägnar i gårskulle jag egentUgen kunna vara tillfredsställd. Tyvärr förbigår eraellertidutskottet ett väsentUgt drag i den aktuella utvecklingen. Utskottet anför attstagnationen frärast är en följd av den nedåtgående konjunkturen under desenaste åren. I en konjunkturuppgång kan befolkningstillväxten på nytt skjutafart, sägs det, och det är därför för tidigt att dra vittgående slutsatser avden förändrade utvecklingen. Det ligger förvisso någonting också i dettaresonemang. Men de problem som vi fört frara i vår raotion har föga att göramed det nuvarande konjunkturläget. Vi har understrukit riskerna av attStockholrasorarådet får en sammansättning i sitt näringsliv och en socialstruktur som strider mot målsättningen om regional balans och som motverkarklassutjämning i samhället. Den vikande industrisysselsättningen är nämUgen ingen nyföreteelse. Nedgången har fortgått oberoende av konjunkturen.Probleraets orafattning framgår med all tydUghet av de siffror förindustrisysselsättningen i sora Metallarbetaren redovisade . Sedan1960 har enbart raetalUndustrin förlorat 11 000 arbetstillfällen. I Stockholrafinns nu bara två industrier med mer än I 000 anstäUda, och det finns mångatecken på en ogynnsam utveckling under återstoden av 1970-talet.Befolkningsförändringarna avviker påtagligt frän vad som förekommer i landet iövrigt. Prognoserna pekar på en minskning av befolkningen från 728 000 invånare1971 till 640 1980. växer andelen äldre från , medan andelen yrkesverksamraa rainskar från . 55000 arbetstillfällen har försvunnit inora tillverkningsindustrin . Siffrorna talar sitt obönhörUga och hårdaspråk. Åtgärder måste därför sättas in för att raotverka regionens utarmning.Statsmakterna kan därvid påräkna allt stöd från de kommunala organen. Dessa serallvarUgt på förhållandena och söker göra vad de själva kan för att bidra tillatt den lokala arbetsraarknaden skaU få en raera allsidig samraansättning. Storstadsområdenas behandling i utskottet visar attcentern står isolerad i sin syn på vad som sker i . Detta harav någon underUg anledning inte framgått riktigt av debatten här. Jag undrarvarför man inte på borgeUgt håll i övrigt har velat tala klarspråk. Regional utveckling och hushållning med mark och vatten Regional utveckling och hushållning med mark och vatten tänkte, närjag lyssnade på i går, att hans anförande för herrar ochHelén måste ha smakat som begravningskonfekt på bröllop. vill nämligeninte förstå vilka djupgående konsekvenser dess uttalande innebär. Den förfarsom en sminkör vilken döljer sanningens verkliga ansikte. Och jag frågar: Varfinns känslan och förståelsen för industriarbetarna, småföretagarna och andrasom arbetar i storstaden för vårt geraensarama bästa? Låt mig i all vänskaplighet säga till slut:Centerpolitiken utmärktes enUgt rain raening tidigare för sans och måtta. Dennya skenar emellertid nu fram utan att ge sig tid att se efter vad des. - jag använder den beteckningen egna förslagen får för konsekvenser.Den kloka eftertanken har fått vika för en konfrontationspolitik där formen ärviktigare än innehållet. Många med mig som respekterat det skall jagvilligt erkänna - vill gärna se dess riksplan sora ett mellanspel. Planen äremellertid en riksblandning så ensidig att den måste bränna på tungan även fören inbiten piprökare. Med dessaord sagda har jag inget särskilt yrkande. I detta anförande instärade särat , och (samtliga s). () kort genmäle; När man lyssnar till i Stockholmfår raan ju en verklig svartmålning av förhållandena i storstadsområdena och dåspeciellt . När säger att vi vill sätta tvärstopp, sä ärdet fel. Vi föreslår ju alltfort en befolkningsökning som ingår iplaneringstalen för som är Uka med födelseöverskottet, ochdet är viktigt att här poängtera att vi i vår plan föreslår attStockholmsområdet och andra storstadsområden skaU ha en hka stor andel avSveriges befolkning 1980 som dessa områden har . Jag tycker det är ett underkännande av regeringens ochutskottsraajoritetens förslag när man säger att vi vill sätta tvärstopp iStockholm. Vad innebär då majoritetens förslag i de andra länen, exerapelvisskogslänen? Det måste ju betyda att man där föreslår en tillbakagång. Vi måste se på probleraen både ur storstadssynpunkt och ur glesbygdssynpunkt. Och här har alltså föreslagit att varje område skall få Uka stor andel av befolkningstillväxten sora orarådet har . När det gällertillverkningsindustrin i , så delar jagherr uppfattning att det vore mycket olyckligt om vi skulle få ennedgång och en ytterUgare försämring av balansen mellan tillverkningsindustrioch administrativa tjänster och servicetjänster. Det är förvånande att man frånsocialdemokratiskt håll i har gått eraot den andrautlokaliseringsetappen, där det skulle vara möjUgt att raedverka till attbringa ned obalansen och bidra till en bättre balans iarbetsraarknadsförhållandena inora andra delar av landet. Vi vill ju raedverkatiU att förbättra denna genora de två utlokaliseringsetapperna. Dessutoraföreslår vi - vilket ytterUgare skulle förbättra balansen att man skalldecentraUsera inom förvaltningen. Det är ett medel som verkar i samraariktning. Helt naturUgt ser vi inte vårt förslag som ett vådaskottmot - vi försöker att se det ur hela landets syn. i Stockholra talade ora att vi skall lyssna till vad människorna önskaroch vill. Jag har till alldeles övervägande delen, när jag talat med människori det här området, fått uppfattningen att vad de vill är en dämpad tillväxttakt,därför att vi på det sättet bättre kan tillgodose deras krav. Jag vill bestämttillbakavisa de påståenden som gjorts ridigare här att vi viU sätta stopp förserviceutbud av oUka slag - sjukhusbyggnader och annat. Det finns ingenting somverifierar dessa påståenden, utan tvärtom är det så att genom en dämpadtillväxttakt får vi bättre möjligheter att tillgodose de berättigade krav somstorstadsmänniskorna ställer på att få behålla sin hembygd intakt. Regional utveckling och hushållning med mark och vatten i Stockholra (s) kort genmäle: Jag förstår inte vad menade. I mittanförande nämnde jag inte med ett ord servicen i . raot något sora jag inte har sagt. Men jag har ingenting emot omden reträtt, som nu gjort i förhållande till vad centem sagttidigare, fullföljs av i övrigt. Det inkasserar jag bara i så fall. Men jag vill också slå fast att genometableringskontroll och avgifter vUl minska tillverkningsindustrin ytterUgare ien redan industri-fattig region. Faktum är nämligen att andelen sysselsatta itillverkningsindustrin ständigt minskar också utan hjälp. Låt migbara ge några exempel på det. Borta är storföretag sora , Ahréns,Separator, ASEA, Electrohelios, De . , och - för atthär bara nämna några exempel. struktur urholkas sålunda ochvalmöjligheterna till arbete begränsas. säger att om detta är ett faktum, så skallman inte motsätta sig att den statUga administrationen flyttas ut. Nej, men denstatliga administrationen flyttas ut som bondeföretagensadministration flyttar in. Jag har här en förteckning över 29 företag medtjänsteraän sora är förankrade i . Det säger väl allt. Vad vi vill är att raan inte skallflytta ut ytterUgare företag från eller förhindra att industriföretaglokaliseras till , ty i annat fall får vi en snedbalans som frånregionalpoUtisk synpunkt är allt annat än önskvärd. () kort genmäle; De exempel som i Stockholranämnde på företag som flyttats från är väl om något bevis för attförhållandena i storstadsområdena försämrats - de fördelar de tidigare haft,jag delar den uppfattningen att de funnits har övergått till nackdelar. Detär detta sora vi nu får se effekten av. Vad sedan etablering av tillverkningsindustri angår tyckerjag att vi måste se den saken från hela landets synpunkt. Och delar jag inteuppfattningen att man hit skall lokalisera tillverkningsindustrier - i varjefall inte till den inre regionen - utan det gäller att kunna behålla de Regional utveckUng och hushållning med mark och vatten tillverkningsindustriersom redan finns här och se till att de får möjUgheter att fortleva. Vi skallinte med flyttningsbidrag raedverka till att flytta dera till andra delar avlandet. Det är ju de nya företagen och de nya arbetsplatserna sora skall gebalans på arbetsraarknaden och i den regionala utvecklingen. Vi skall inteflytta redan befintliga företag härifrån. Det är viktigt att slå fast densaken. Vad sedan gäller utvecklingen i , somherr talade om, så har ju den poUtik sora bedrivits i Stockholmskomraun medverkat till den snedvridna åldersfördelningen, när man har låtit denprocessen fortgå att man oravandlar bostäder till arbetsplatser. Det ärnågonting som har fortgått och som har lett till den olyckligautvecklingen. Vi har därför i vår riksplan och i de reservationer som avlämnatstill planorganen här i regionen föreslagit att raan skall sträva efter enutveckling som ger Stockholras komraun en ökad andel av befolkningen särat attarbetsplatserna flyttas från cityområdet ut till de områden där människorna bor för att på det sättet minska reseavstånden och få en rimligareåldersfördelning i . I förorterna har vi ju den motsattaåldersfördelningen. Där bor mest unga människor. i (s) kort genmäle: Då kan jag i alla fall än en gång inkasseraatt i alla händelser inte vill vara med om att flytta ut någraföretag från i fortsättningen. Med de exempel som jag gav i vUka jagUar sagt att det är så många företag sora flyttar så att inte behöverhjälpa till därmed. Jag vill ytterligare säga att bl. a. i sin Ullagröna gör sådana uttalanden att man drar slutsatsen att ärstorstadsfientUg och då särskilt Stockholrasfientlig. Det tror jag - när detgäller i varie fall valraanskåren i är en pohtisk radsåningsmaskin,i vilken det har kommit ogräsfrön, och det kommer vi att utnyttja ifortsättningen. Vad beträffar den s. k.kontorisering som har skett i Stockholra har den i varje fall inte påverkat deföretag sora jag nämnde och sora har flyttat ut från . Det varnämligen industrier som ingenting hade att göra med kontoriseringen. SlutUgenvill jag påpeka att de koraraunala rayndigheterna i - i varje fallsocialderaokraternas - gör allt för att reparera och restaurera lägenheter ochdärigenom åstadkomma bättre boendeförhållanden i innerstaden . HerrBÖRJESSON i Glömminge (c): I det digra raaterial sora det här ärendetutgör är det naturUgtvis svårt att på 10 rainuter göra någon översiktUgbedöraning. Det kan endast bli fråga ora några koraraentarer i vissa avsnittoch till vad som har sagts här under debatten. i Kalraar frågar; Hur i all sin dar skallcentern klara tillärapningen av sin riksplan? Med anledning därav vill jag barasäga att det får vi naturligtvis resonera ora, när regeringen koraraer tillvåren och säger hur man ämnar praktisera tillämpningen av sina planer. ärdet knappast tid och rillfälle till detta. riksplan är en målsättning. Till vill jag säga att vi saknar inomcentern inte känsla av förståelse för industriarbetarna i . Det äroriktigt att påstå något sådant. Han säger att företagen flyttar ifrån Stockholmutan hjälp. Men jag undrar ora det inte är som har skapatvinden, och det är det som i viss mån har stört cirklarna. Vad beträffar den lilla gröna, som han här talat om ochsom tidigare komrait upp i debatten i i andra ärenden, nämligenskriften om på arbetsplatsen har man sagt att där vill Uksomtona ner motsättningarna. I den här debatten säger raan att villförstora raotsättningarna mellan landsbygd och storstad. Jag skulle viljafråga: Varför skulle t. ex. vara så dåUgt och utarmat i förhållandetill Stockholra. har ju knappast någon industriell utbyggnad. Därmedraenar jag inte att man skulle göra så att blir utan industriellverksarahet. i säger att jordbruketsföreningsrörelse har centraUserats och har minskat företagens antal när detgäller sina anläggningar. Jag vill bara närana en uppgift oraföreningsrörelsens diraensioner. 1 har jordbruketsföreningsrörelse 3 250 anställda vid 93 driftplatser. Efter är detden största arbetsgivaren inom länet. frågar; Vad raenarcentern? Vi raenar att har fel, när han anger att centemgenora att vara närstående jordbrukskooperationen inte skulle medverka i ettdecentrahserat näringsUv. Jag uppmärksamraade entidningsartikel, där säger: Vi upprätthåller inga företagendast för sysselsättningens skull. När de jättehka förslag sora vi nu diskuterar fraralades iproposition, var det många människor och tidningar i landet som ställde frågan:Hur blir det med vår landsända? Finns det någon ort där som tillätes att växaeller sora inte tillätes att växa? Hela probleraatiken och planeringen med enhård styrning från högre ort bär inom sig själv fröet till sådana frågor. Det kan naturUgtvis konstateras att en hel del avproblemen raed lokahsering och planering kan bU lösta hyggligt raed förslagen.Men raan koramer aldrig ifrån att många bygder och landsändar känner sig oroadeav vad framtiden på grund av den här planeringen kan koraraa att innebära ifråga ora upprätthållande av ett nödvändigt näringsliv. Att det upprättas ettsystera raed klassificerade orter innebär ju i sig självt att man på raångaoraråden låser utvecklingen och förhmdrar en naturlig flexibUitet. VisserUgen har väl en hel del av de tätorter sora nu finnsi garala tider tUlkorarait genom styrning från statsraakternas sida. Men raångaorter har tillkommit av utvecklingens egen kraft och genom att enskildamänniskor tagit iniriativ, planerat och varit skapande krafter utan alltförhård reglering. Jag hoppas att, när denna planering skall förverkligas ipraktiskt resultat, inte hinder i alltför stor utsträckning reses vidavgörandet på detaljplanet av enskilda projekt i orter, sora inte har fått äranatt koraraa raed som utvecklingsbara i det här förslaget. Vad beträffar de lokala förhållandena i Kalraar län harman i propositionen angett att där finns stora kustområden som bör skyddasför railjösvår industriexploatering, och man har i synnerhet nämnt Regional utveckling och hushållning med mark och vatten Regional utveckling och hushållning med mark och vatten Västerviksområdet.Men Uksom har man angett ha stora värden ur rekreations-, natur-och kulturvårdssynpunkt. Jag anser att denna struktur av rekreationsområde börkunna anpassas till en bofast befolkning med skilda näringsfång som levebröd,där jordbruk och industri bör kunna utgöra huvudnäringarna även för framtiden.Jag är inte böjd för att övervärdera turismen sora näring att hålla enlandsända levande. Den säsong som turismen har är alltför kort, och den äralltför väsenskild från människornas mera normala näringsfång året om. Däreraotkan jag inte tro att turisraen sliter ner naturen i den omfattning som en delolyckskorpar gäma vill göra gällande. Vad som gagnar landsdelen mest är företag ocharbetsplatser i de oUka mindre tätorterna sora inte anges sora tillväxtorter idet förslag som Ugger på bord. Jag vill uttrycka min förhoppningom att detta förslag är tUl sin innebörd utformat så, att det inte läggerhinder i vägen för eventuella lokaliseringar till av sådan industri sominte särskilt är miljöskadUg, att även sådan industri som är baserad på denaturUga tUlgångarna, t. ex. cementtUlverkning, får fortsätta. Det har också ipropositionens angetts att så skulle vara fallet. säger man i debatten här från alla partier, utora fråncentern, att näringslivets företag inte räcker till för att man i alla bygderkan få arbete inom räckhåll. Men nog finns det raöjUghet till fördelning om manbara vill och om man skapar de naturhga förutsättningarna härför. Man har ju enyttre ram av produktionsmöjligheter, en yttre ram av arbetsplatser, och det ärgivet att när arbetsplatserna något så när skall fördelas de raåste fördelasora det skaU vara någon raening med en plan så komraer det att bli en delkontroverser raellan oUka orter, mellan olika kommuner osv. Man har ridigare angett att koncentration var det medelsom skulle ge samhället de ekonomiska tillskottsresurser som eftersträvades,men den ideologin har slagit fel något som förre utrikesministern också här angav. Utskottet har avslagit ett yrkande från ett par ledamöterfrån län om att föra till primära centrum. Men det ärockså lika viktigt att alla de orter i Kalraar län sora inte fått utraärkelsenatt vara tillväxtort inte hindras adrainistrativt eller på annat sätt att fåtillskott av näringsUv och förnyelse när de garala, tidigare företagen avvärldens gång - eller på något annat sätt - har tjänat ut. Jag har sett i dessa sammanhang att man från regeringensagt att "det företagsekonoraiska lönsamhetstänkandet utgör inte någotvärn för människorna". Jag vill inte gå med på det. Det är inte någonriktig bedöraning. Är ett företag inte ekonoraiskt bärigt raåste det läggasned, och då blir i stället enligt raitt sätt att se - raänniskorna oskyddadenär de förlorar sin förtjänst och därraed sitt arbete och får lärana sitt heraoch bostad. Det kan innehålla någon delsanning men som helhetsbedömning är detfel. I stället skulle jag vilja säga att man bör se till att olika delar ochjag talar i det här fallet för Kalraar län får, sora nämnts tidigare idebatten, järnvägsförbindelser, goda vägar och andra trafikförbindelser samten allmän näringspoUtik så att företagens lönsamhet skyddas och en fastproduktion upprätthålles. Det bhr det bästa värnet ochskyddet för de enskilda arbetande raänniskorna. Statsrådet sade tidigare i debatten ang. raarkvärdenunder gårdagens kväll att förr var det så att en del sora hade pengar kapade åtsig de bästa bitarna för soramarstugetomter. Det är en för hård generaUseringatt slå fast ett sådant resonemang. Jag känner till många från socialgrupp 1som köpt torater för eller per m, raen fårindustriarbetarna betala per m i de områden där det allraänna drivitfrara en planering. Det är inte markägaren som får det här höga toratprisetutan det är en dyrbar och byråkratisk planering som tar av pengarna.Den ursprungUga markägaren får, sora sagt, inte raycket, och det var raotbakgrunden av detta sora jag gärna ville göra dessa koraraentarer.Förhållandena kan ofta vara några andra än statsrådet gjorde gällande det kant. Jag koramer vid voteringen att rösta för dereservationer sora ledaraöter har avgivit och i övrigt för utskottetsförslag. När raan ganska ensara under iriksdagen har sysslat med att få förståelse för naturvård och möjligheter förolika raänniskor att få del av de värden sora vårt land ändå kan bjuda helavårt folk, då är det självklart att man känner en viss glädje över att vikommit så här långt. har bjudit en oratoriskuppvisning vid dessa debatter. Jag hade trott att vi skulle kunna vara eniga omatt ge uttryck åt tacksarahet och glädje över att riksdag har velat taupp dessa oUka frågor och försöka finna en lösning på dera. Jag har fattat propositionen sora en skiss - inte bara enofullbordad syrafoni utan även en bild av vad man skulle önska. Därför synesdet raig inte finnas någon anledning att syssla med olika partiers synder ochförsumraelser i oUka situationer. Det kan icke för någon vara angeläget attkräva en syndabekännelse. Alla partier har, jag har suttit iriksdagen, på ett otillständigt sätt försyndat sig mot natur ochförsumraat att ge raänniskor rättigheter i ohka sararaanhang. Tidsnöden har självklart inte gjort det raöjligt attbehandla denna fråga raed den orasorg sora varit behövlig. Jag är förvissad oraatt de flesta ledamöter icke har hunnit raed att läsa igenom propositionensalla sidor. Inte heller har man hunnit läsa motionerna eller de erforderUgakompletterande handlingarna. När raan beklagar detta får raan väl ändå säga attdet funnits en vilja även ora noggrannheten har fått sitta emellan. Jag skulle tro att ärade talraan också har enkänsla av att det här sker någonting väsentUgt när det gäller raänniskornasfritid. Det är ju inte bara sora raan har hoppats på att kunnabevara för raänniskorna. Har man haft möjlighet att resa runt i vårt land ochsett förstörelsen, har raan varje gång varit rädd. Att jag kanske har sysslat med allemansrätten så passraycket har sin grund i att jag har velat försöka finna enrättshistorisk grund för att visa att sarahället, åtrainstone underöverblickbar tid, ändå som en grundton haft en gemenskapsrätt, en från den romerskarätten och germanska tiden utgående och sedan i svensk poUtik århundrade efter Regional utveckling och hushållning med mark och vatten 3 protokoll 1972. Regional utveckling och hushållning med mark och vatten århundradevidmakthållen vilja att ta hänsyn till att samhället skulle avdela vissa värdenför alla människor. Jag har försökt att samla detta rättshistoriska raaterialför att ur det finna att juristerna och juristutbildningen borde kunnafrigöras sig års privilegiesarahäl-le. Då förbehöllsridderskapet och adeln 800 ärabeten, rättsväsendet skulle vara knutet tilladelsraännen, och dessa fick icke döraas av andra än adelsraän. Det raest glädjande anförande som hållits här hölls avstatsrådet . Jag skulle önska att det hållits då viförsökte bevara grusåsar och vattentäkter från förstörelse. Det konstateradesdå att sarahäUet aldrig hade tilldelat enskilda dessa grusåsar ochvattenorarå-den, sora msågs vara irapediraent. Sarahället kunde i densituationen ha infört en lagstiftning sora häramat eller förhindratförstörelsen. Det är synd att förre statsrådet har gåttut ur kamraaren , raen jag vill säga att ora tillfälUga utskottet under1940-talet hade förstått grusåsarnas betydelse skulle vi ha sluppitmiljardkostnader, och fraraför allt skulle vi ha sluppit att bl. a. i Upplandse alla såren i grusåsarna. I TV talar man om Bålstaåsen och riktar anklagelserraot koraraunalfolk, raen den felande är riksdag. Varför utnyttjademan inte möjUgheten 1940 att utan någon som helst kostnad för samhället överföragrusåsarna till staten? I stället överlät man dem till enskild spekulation, ochi dag ser vi resultatet. Förstörelsen har drivits så långt att alla oavsettpolitisk uppfattning säger att den inte kan få gå längre. Som vanUgt ingripersarahället många årtionden . Det är därför som raan får tänka sig attförsöka bota några sår i naturen och kanske företa en del araputationer. Här har talats ora socialisering. I min raotion nr 1823har jag försökt påvisa att även sådana personer som icke kan beskyllas för attvara sociaUster har varit inne på tanken att utnyttja lagstiftning ochsarahäUsresurser för att stävja vissa raissförhållanden. Jag har bl. a. anförtatt , sora knappast kan sägas ha varit socialist, här iriksdagen var raed om att ta tillbaka tUl kronan 160 rail länga och 1,5 å 2 mUbreda markoraråden i därför att raan hade beraäktigatsig kronans mark till förfång för raänniskorna och samhället. Det har förekommit samhällsingripanden under olika tidsskeden.Jag måste tyvärr erkänna att vi socialdemokrater har varit de som minsttillgripit vad som kallas sociaUsering.