prot · FV0985 · 1972-12-31 00:00:00 — Men, som sade på.den punkten, det skulle välha varit ännu värre många tidningar hade fått slå igen - om vi inte hade haftdetta presstöd. Del är väl snarare tack vare presstödel som den verksamhetengäll så pass bra och atl det fortsatta stödet genom denna reklamskall kangarantera arbete för framtiden inom den grafiska verksamheten. detta stöd skulledel nog gå dåligt. Reklamkostnadernas utveckling i fasta priser har under1960-talel ökal i sarnrna takt som den privata konsumtionens volym. Även underåren 1970-1975 räknar man med en ökning r samma takt som konsumtionsökningensåvida inga volyrnbegränsande åtgärder vidtas. Med ökad produktion och etlrikhaltigare varusorliment för konsumerrlerna att välja på tror vi atl reklamenkommer alt få alll större utbredning. Vi tror att den kommer att öka närkonjunkturen vänder. Då ökar även annonseringen, och situationen för dengrafiska verksamheten förbättras. Jag skall inle orda ytterligare om della ulanämnar i stället beröra några punkter där utskollel har korrigeratpropositionens förslag. Propositionen innehåller i sig själv några förändringar. väsentligändring är att beskattningsmyndigheten i fråga om periodiska Nr 85 publikationerskall kunna medge befrielse från reklamskatt om den årliga annonsomsättningen inte överstiger , dvs. det s. k. Enligt nuvarande författning skall skatten, även om annonsintäkternainte uppgår till , inbetalas för att olcatt pa reklam, Detta förslag från skatteutskottet '' ' var heltenkelt en kompromiss för att vi skulle uppnå ett resultat. bottenavdragär inte motiverat av skattetekniska skäl utan får anses som en del avpresstödet. Det blir nämligen mer. Har man upp till 3 miljoner kronor i omsättning och inte behöver betala skatt så har man ändå 300 000kronor där som ett presstöd. Med den föreslagna utformningen vinner man alt flertaletperiodiska publikationer helt befrias från att inbetala skatt och att alltsåligga ute med likvida medel, som man klagade över att man skulle få göra. Menman blir givetvis skyldig att redovisa. Det blir här också en synkronisering mellanmervärdeskatten och annonsbeskattningen. Men den viktigaste gruppen avpublikationer som omfattas av rnervärdeskatleundantagel är medlemsbladen, som iett par fall kommer upp i en annonsering som överstiger perår. Alla medlemsblad är undantagna från mervärdeskatt, såvida de inte säljs iden allmänna handeln. Man kan göra skattemässiga vinster om man begränsarmedlemsbladens spridning och bara delar ul dem till medlemmarna och alltsåinte säljer dem i den allmänna handeln. Det kan tänkas att innehållet är avbetydande intresse och vikt för den allmänna opinionen, och därför kan dennuvarande beskattningen anses motverka den framtida opinionsbildningen. Del ärinle önskvärt. Men denna fråga är av den karaktären att den bör prövas isamband med den pågående översynen av mervärdeskatten. Vi föreslår beträffande reklamskatten att frågan löses pådet sättet atl delta undantag slopas. Därigenom kommer elt par medlemsblad meden betydande annonsomsättning att bli beskattade, men vi anser detta motiveratur rättvisesynpunkt, eftersom dessa organ får betraktas som konkurrenter tillden övriga pressens annonsmarknad. har tagit upp ett annatproblem, nämUgen de s. k. annonsbladen. Genom bestämmelserna om grundavdrag hardessa nämligen möjlighel atl undvika beskaltningseffekterna. Vi tillstyrkermotionen om att annonstidningarna, som närmast bör betraktas somreklamtrycksaker, inte bör erhålla något grundavdrag. Vi förordar därför attreklamtrycksaker inte skall hänföras till sådana publikationer samt attbestämmelserna om bottenavdrag kompletteras med föreskrifter om att endastdagspress och tidskrifter skall kunna åtnjuta botlenavdrag. Dock måsteredovisning ske för alla publikationer som har en annonsomsättning somöverstiger . Utskottet ansluter sig också lill Tidningsulgivareföreningensbegäran atl skatt inte skall utgå på s. k. ersältningsannonser på grund avexempelvis tryckfel eller andra felaktigheter vid första upplagan. Detta börjämföras med vambeskatlningen, där returer för fel eller brist i godset inte ärskattebelagda. Ettsärskilt problem har tryckerierna påpekat. Vi har sökt lösa det 29 Nr 85 IJioblemet på det sättet att den som självständigt utför bokbintieriarbete, sominnebär färdigställande av reklamtryck, skall vara skattskyldig för ullört arbete. Vidare föi-eslår vi att värdet av klichéer inte skall inräknas i beskattningsvärdet. Enligt propositionen skall tryckeriet svara för skatt- Skatt pa reklam, skyldigheten, även när det intesjälvt till alla delar framställt trycksaken. Skattskyldighetenskall ocksä omfatta sådant bokbinderiarbete som sker utanför tryckeriet. I en motion har man återkommit med ett yrkande somframfördes när annonsskatten beslöts, nämligen att vissa publikationer somföreträder fackliga eller kooperativa organisationer med hänsyn till sittvärdefulla innehåll skall kunna undantas från beskattning. Man har tänktexempelvis på tidningarna . Och visst kan det finnas publikationerav den arten, men ur tryckfrihetsrättsliga synpunkter har utskottet ändå intekunnat tillstyrka motionen. Vi anser det rimligare att sådana tidningar fårpr-esstöd i den mån deras innehåll är av allmänt intresse. Det ligger utanförutskottets kompetensområde. har i sitt betänkande även varit inne påfrågan om styrning av reklamens innehåll - det s. k. befrielseinstitutet.Utskottet säger emellertid att styrningen av reklamens innehåll främst bör skegenom andra åtgärder än via beskattningen. Eftersom den informativa positivareklamen och sådan finns som jag nämnt mitt uppe i den kommersiella - börhelt eller delvis undgå skatt, vore det ju önskvärt orn man på etl objektivtoch rättvist men enkelt sätt kunde klara detta. I propositionen har departementschefen för sin delpoängterat att det med hänsyn till konsumenternas intressen är önskvärt attstyra reklamen mot ett mer informativt innehåll. Han har emellertid hänvisattill att frågan om att styra reklamens innehåll med hjälp av ett ireklamskatten inbyggt befrielseinstitut är föremål för reklarnutredningensarbete. LO har i sitt rerrrissyttrande ansett det angeläget attinte bara bromsa upp reklamens tillväxt utan också att påverka reklamensinnehåll och har fäst stort avseende vid tillskapandet av ett befrielseinstitutsom styrmedel i detta sammanhang. Frågan om ett befrielseinstitut är således för närvarandeföremål för en ingående undersökning inom reklamutredningen. Jag anser därföralt nran inte - innan resultatet av undersökningen har redovisats - börföregripa denna. Ett ställningstagande bör ske först sedan utr-edningen lagtfram sitt slutbetänkande och detta har remissbehandlats i vanlig ordning. Detta gäller också beträffande det som varinne på, nämligen omkoslnadsavgift i stället för skatt. Vi har inte tagitställning till den frågan. Personligen ställer jag mig sympatisk till dennatanke och tror att en avgift kanske skulle vara ett bättre medel, men det vetvi ingenting om förrän vi har hela utredningen klar. För dagstidningarna betyder den allmännareklamskat ten en förbättring. Skatten utgår oförändrat rned . Konkurrens läget förbättras, eftersom även konkurrerande reklam annonsblad och reklanrtryck i allmänhet kommer att beskattas, dessutom ännu hårdare 30 än dagstidningarna. Det blir, somjag sagt, infe mera lönande att vända sig till andramedia än tidningarna. Skatt på reklam, m. m. ökar man stödet till pressen i avsikt att skapamöjligheter den till en rikare sortering av tidningar med olikapolitisk färg. Presstödet och 94 ..- 9-72 reklamskatten i kombination syftar till att bevara en demokratisk opinionsbildninggenom en mångsidig dagspress. Jag ber att få yrka bifall till utskottetsförslag. HerrSCHÖTT (m): Vid betänkande nr 29 är fogat', enreseivation av moderata samlingspartiets båda representanter. Närmast ianledning av denna ber jag att i ärendet få göra följande kommentarer. har jämnt förflutit sedan beslötinförandet av stöd åt dagspr-essen. Beslutet föregicks av en lång, synnerligenlivlig debatt. Moderata samlingspartiets och representanterkritiserade hårt regeringsförslagel, vilket lika hårt försvarades avsocialdemokraterna och . Kritiken var välbefogad, ty det föreslagna presstödet hademånga brister. Framför allt skulle det komma att verka politiskt diskriminerande.Det skulle nämligen i hög grad gynna socialdemokratiska tidningar ochcentertidningar och missgynna liberala och moderata tidningar. Såledesberäknades 5 I procent av presstödet gå till socialdemokratiska tidningar,representerande av det totala antalet dagstidningar, och 18procent av stödet beräknades gå liU centertidningar, representerande 13procent av del totala antalet tidningar. Härtill kom att av de 19 aktuellacentertidningarna utkom 10 endast en gång . Mindre än en fjärdedel avstödet skulle gå till liberala och moderata tidningar, som beräknades svara förhälften av det totala antalet tidningar och som kunde beräknas komma att betala80 å 90 procenl av den annonsskatt som skulle finansiera presstödet. En annan huvudanmärkning mot presstödet var att det skullekomma att verka konkurrenssnedvridande. Redan då pekades på hur orimligt detkunde bli med den hårda gränsdragningen mellan första- och andratidning i detfall upplageskillnaden var obetydlig. I "Gävlefallet" varupplageskillnaden endast ca 700 exemplar. fick här etl stöd påI miljon, förstatidningen ingenting. 1 år-ets proposition föresläs en väsentlig förstärkning avdet statliga presstödet. Bakgrunden är att många tidningar trots utgående stödhar slora svårigheter och ser sin existens hotad. I propositionen antyderstatsrådet också att en ny pressutredning skall tillsättas. Moderatasamlingspartiet understryker i sin motion, nr 1595, att det presstöd som förnärvarande utgår skall betraktas som provisoriskt till sin konstruktion pågrund av alla de allvarliga invändningar som kan riktas mot denna. Denaviserade utredningen tillstyrkes varmt. Den bör arbeta snabbt, och den börbeakta följande krav på presstödets framtida utformning: Stödet skall i störstamöjliga utsträckning vara generellt, det får inte vara diskriminerande och detfår infe vara konkurrenssnedvridande. Mot denna bakgrund har vi förklarat oss beredda atttemporärt tillstyrka ett pressföd, som i sina huvudlinjer följer konstruktioneni propositionen, under förutsättning dock att stödet blir temporärt i Nr 85 avvaktan på en ny utredning och attvissa förändringar kan ske . (-, 1 1 har vi till viss del fått våra synpunkter , tcT-,------ beaktade. Jag vill här endasthänvisa till vad utskottet föreslår i fråga om ---- " -------------------- jämkningar redan nu i reglerna för produktionsbidrag tilldagstidningar öKatt pareKiam, möjlighet för presstödsnämndenatt utan avvaktande av den '" ' kommande utredningens bedömning vidtillämpning av 17 § i presstöds- kungörelsenbesluta om att ge reducerade bidrag i den mån förhållandena ger anledninghärtill. I har vi moderater därför ansett oss kunnabegränsa oss lill en reservation. Enligt den borde , närdet redovisar erfarenheterna av fiolårets beslut och tidningarnas ansträngda ekonomiskasituation, ha framhållit att till denna i hög grad bidragit den i fiol infördaannonsskalten. Utskottets majoritet, socialdemokrater och centerpartister, harej velat vara med härom, trots atl i sinskrivelse till Kungl. Maj;l i flol tillhandahållit ett rikt ochauktoritativt material beträffande den allvarliga minskningen av annonsvolymen. i och ville härtidigare göra gällande atl annonsskalten ej hade haft någon större betydelseför tidningarnas ansträngda ekonomi. Med anledning härav ber jag att ur TU:sskrivelse få citera följande: "De ekonomiska svårigheter som många tidningar ochtidskrifter haft att brottas med har, trots utgående presstöd,ökat på elt närmast krisartat sätl. Även företag som visattillfredsställande - goda - resultat räknar numera med klart försämradlönsamhet. Enligt TU:s mening har annonsskatten i betydande månbidragit till resu tförsäm ringen." 1 vår reservation har vi med tanke på de allvarligainvändningar som kan riktas mot det nu behandlade presstödets konstruktion och som här tidigare vältaligt kommenterats av fru talman och herrSöderström - kraftigt understrukit att stödet måste betraktas som ettprovisorium. Det bör därför begränsas atl gälla längst intill utgången av år1973. Vi förutsätter därför att den kommande pressutredningen, vilken börtillsättas utan dröjsmål, arbetar med sådan skyndsamhet alt kan föreläggasnytt förslag . Avslutningsvis vill jag understryka atl allmän enighet råder om att fortsatta och stärkta stödåtgärder till dagspressen fordrasför att garantera en differentierad opinionsbildning i vårl land. Det äremellertid ett oeftergivligt krav att detta presstöd får en sådan utformningatt det fyller rimliga anspråk på oväld och rättvisa. Med det anförda ber jag att få yrka bifalltill reser-vationen 1, fogad till konstilulionsutskoltels betänkande. Samtidigtbegagnar jag tillfället att instämma i här tidigare framfördayrkande om upphävande av förordningen om annonsskatt m, m,, dvs. bifall tillden vid skaiteutskottets belänkande nr 29 fogade reservationen 1. HerrAHLMARK (fp); Nr 85 är onrislliga i endemokrati. De förnyar debatten, förmedlar nyheter, kontrollerar och balanserar de makthavande. Utan en stark press kan vi knappast lala om en stark demokrati. Skatt på reklam, Om det är de flesta ense. Många marxister kan visserligenaldrig förstå "' rn. varför tidningar fria frän partier och statsmakt ärnödvändiga för ett gott samhälle. Trångsynta partisjälar i regeringens närhetser ofta pressen som redskap för partierna; tidningar utan partianknytning ochutan partilojali-tef stör för dem bilden av ordning, reda och klara linjer.Sektgrupper i den snäva moralismens tecken irriteras i regel av tidningar somskriver fritt och fränt och ofta fräckt. Vem är ansvarig för dessa övertramp,frågar man och vill inte begripa att det faktiskt är tidningen själv som äransvarig. Men för de flesta är en stark, fri press ändå någotviktigt och positivt. Vi kan irriteras av det som skrivs och det som förbises.Vi kan ilskna till av "vinklingar" och osaklighet. Vi kan varamotståndare till viss typ av journalistik. Men vi kan aldrig förneka att utanvitala tidningar får vi aldrig en vital demokrati. Den insikten förpliktar. Vi har inte rätt att hyllaoberoende tidningar om vi sen i praktiken minskar deras oberoende. Att sägavackra ting om fria tidningar ingår i söndagsförkunnelsen viktigare är vad vigör resten av veckan. Söker vi i de praktiska för-slagen att medvetet stärkapress och fri opinionsbildning? Är tidningarnas oberoende, ett så viktigt idealför oss att vi målmedvetet lägger politiken så att den värnar om dettaoberoende? Dagens debatt har redan visat att för majoriteten här iriksdagen är talet om tidningarnas självständighet mest söndagsförkunnelse.Inte så att de önskar svaga och lydiga pressorgan. Men väl så atf desannerligen inte anstränger sig att förhindra en sådan utveckling. Ty tidningarmed en viss ekonomisk styrka är ju i regel mer självständiga gentemot partier,statsmakt, ägare och annonsörer. De behöver inte söka politikernas bevågenhetför att överleva. De begär inte favörer av en statlig tidningsnämnd med denrisk för inställsamhet som då alltid föreligger. De har råd att säga nej tillannonsörer som begär inflytande över någon annan bil av tidningens innehåll. Deger trygghet för sina anställda med den extra känsla av självständighet som ensådan situation befrämjar. har vi alltså haft annonsskatten . De trepartier som införde den tog pä sig ell myckel stort ansvar. Från fackhåll och från en nästan hell samlad tidningsbransch - oberoende av politisk hemvist - kom varningarna i ström. Annonsskatten kommer atl gröpa ur den ekonomiska styrkan i de tidningar som går hyggligt. Man tar ju pengar från dem med en extra pålaga. Men den kommer också att öka förlusttidningarnas beroende av nya subventioner, eftersom annonsskat ten skär ner den reklam som är en viktig del av intäkterna. Annonsskal ten kommer därför - som ocksä har framhållit - att slå hårt mot både första- och andratidningarna. Så löd varningarna . Vi liberaler upprepade oavbrutet de argumenten, inte minst i debatten i om annonsskatt och presstöd för precis . 2 Riksdagensprotokoll 1972. Nr 85 Men tre partier vägrade att lyssna. Att kommunisterna röstade för j , annonsskattförvånar ingen med deras inställning till oberoende tidningar. 1/1 imi Attcentern gjorde det var mera överraskande, även om bristen på egen i e -------------- tidningstraditionockså leder lill brist på törståelse för pressens läge. öKatt pareKiam, Förvåningen över socialdemokratinsbeteende gällde både deras förslag '" "' och det ogenerade sätt med vilket de motiverade det. förstagången förklarade annonsskatten i LV sade han: "Man kanske skulle kunnasäga så här. Avsikten ärju att klämma åt den allra största tidningen, de allrastörsta tidningarna, som skulle ha en viss möjlighet att bära den där klämmen,men atl hjälpa de små och mindre som inte har möjlighet att leva vidare isamhället." Under en kraftig nedgång i annonsutvecklingen skulle manalltså, sade regeringen, ytterligare "klämma åt" ett antal tidningar.Tanken var naturligtvis att ta pengar från främst de tidningar som man visste ihuvudsak hade en liberal eller konservativ inriktning och ge pengar tilltidningar som främst hade en socialdemokratisk anknytning. Annonsskatten var isak en oformlighet, politiskt ett övergrepp, moraliskt ett bottenmärke förministären Palme-Sträng. ser vi resultatet. Annonsskatten har gröpt ur deekonomiska resurserna för förstatidningarna, har ytterligare minskat intäkternaför andratidningarna och tvingat in dem i ett ännu större beroende avsubventioner. Den skatt som skulle "klämma åt" de stora tidningarnahar klämt åt nästan alla tidningar. Det förvånar inte experterna, inte störredelen av pressen, inte oss liberaler. Det förvånar nröjligen finansministern,men är inte en person som medger misstag. skall annonsskatten bli reklamskatt. Om det har redanmycket sagts i den här debatten. Från tidningssynpunkt är det självklart så attvafie typ av skatt på de annonser som är så viktiga för tidningarnas ekonomi ärförkastlig. Att vi liberaler inte kan gå med på en reklamskatt som drabbarockså pressen är en del av vår ideologi i vad gäller tidningar ochopinionsbildning. Vi vägrar också , liksom , att vara med i ettbeslut som gör pressen mindre oberoende genom att den blir ekonomiskt svagare. har hamnat på den omöjligaste av linjer: nej tillreklamskatt och ja lill annonsskatl. Man skall aUlså fortsätta altstraffbeskalta den reklam som kommer i tidningar i regel den mest värdefulla men frisläppa den reklam som genom broschyrer, annonspelare och annat gårtidningarna förbi. Jag beklagar djupt att det största partiet inomoppositionen så tydligt demonstrerar sin brist på förståelse för pressensvillkor. i visade också klart att han varmedveten om att han har intagit en linje som för pressen är diskutabel. Vi varnade alltså för att genom extra pålagor på pressenöka dess framtida beroende av statliga och andra subventioner. kommer efteråt en proposition som vill fördubbla det selektiva presstödet. Bidragen fill andratidningar utanför storstäderna skall öka från I till och tidning, i storstäderna från 3,5 till 8 miljoner. Det är en radikal förändring. Den belyser pressens utsatta läge och de pr-oblem om subventioners roll och principer som vi nu måste diskutera 34 långt mer intensivt . har alltsä inte avvisat ett selektivtpresstöd. röstade vi ja till stora delar av förslaget men betonadeatl det var ett provisorium i väntan på utredning och bättre lösningar. Fleratidningar befinner sig i ett läge där de utan väsentliga tillskottutifrårr inte skulle överleva. Och att ha ett par eller flera dagstidningar ide större städerna runt orn i landet är en viktig sak för balans och regionaldebatt. Den liberala principen nu som tidigare är: försvaga inte tidningar sombär sig, stöd tidningar som inte bär sig. Lägg inte nya skatter på pressen menge pressen nytt stöd om det är nödvändigt! Vårt nej till annons- ochreklamskatt är därför lika viktigt som vårt positiva intresse för ett rimligtoch rättvist utformat presstöd. Just därför beklagar vi åtskilligt i regeringenstidningspolitik. Nonchalansen mot tryckfrihetsförordningen fillhör de mestolustiga inslagen. kommer senare i debatten atf granska omkombinationen av differentierad annons- och reklamskatt och selektivt presstödär förenlig med en av våra grundlagar. Den granskningen harkonstitutionsutskottet också vägrat att utföra. Vårt yrkande att några avlandets främsta experter på tryckfrihetsrätt skulle höras av utskottet röstademan ner liksom man gjorde . Det är uppseendeväckande av flera skäl. Att man gång pågång struntar i de tryckfrihetsr-ättsliga synpunkterna är oroande. Förra åretsade finansministern inte ett ord om den saken i sina propositioner. I årviftar han undan problemet rned en nästan parodiskt kort hänvisning till förraårets riksdagsbeslut, då man ju sade nej just till en granskning avtryckfriheten. En sak är att socialdemokraterna och några centerpartistertror sig kunna tolka tryckfrihetsförordningen på egen hand utan bistånd fråndern som vet bättre. Enligt tidigare uttalanden frän skall mandäremot respektera minoritetens rätt att få information. Det har man inte gjorli år heller. Och skälet är naturligtvis att hela saken är sjuk.Regeringspartiet inser att det är tveksamt om en differentierad pålaga på presseni kombination med selektiva subventioner verkligen kan förenas med andan itryckfrihetsförordningens första kapitel. Men i stället för att just därförgranska saken särskilt noga föredrar man att tysta ner så mycket som möjligt avdebatten genom att säga nej till att höra experter. Mitt omdöme från förra åretom konstilulionsulskoltets behandling av presstödet gäller tyvärr ocksä : idet grundlagsvårdande utskottet har den stora vanvården brutit ut. På ungefär samma sätt har det varit med förarbetena tillförslagen om presstöd. De utarbetades i kanslihuset. Ingen utredningfick förekomma. Inga remisser gjordes av regeringen. Inga företrädare förtidningarna fick vara med. Liksom i skattefrågan de här senasle veckornaföredrog regeringen att knåpa fram sina förslag i isolering och utan kontaktermed dem som förslagen främst berörde. Och när ikonstitutionsulskollet avvisade alla motioner om förändringar förra åretgjorde man det med motiveringen, att här skall tillsättas en utredning somskall granska både presstödets konstruktion och tidningarnas allmänna läge. Det blev också beslut. Maj:t skulle tillsätta en Skatt på reklam, in. Nr 85 utredning. Den är - trots att har gått - ännu inte tillsatt. Onsdagenden Regeringen har inte velat ha den granskning av presstödet som en 74 rnai 1972 utredning skulle innebära. Den vill inte ha förslag om generella -------------------- -- stödformer. Den vill inte ha en rejäl analys avpressens ekonomiska läge Skatt pareklam, -. Man föredrar atlsjälv bestämma, själv utreda och själv granskasina egna förslag. avstyrker utskottet återigen i stort sett alla mofionermed hänvisning till den utredning som skall tillsättas. Det är bra att denäntligen kommer, om den kommer. Det är inte bra atf än en gång stårutan vägledning när tlen går att fatta beslut om hur presstödet skall formas. I motion nämner vi ett antal tänkbaragenerella stödformer; subventionering av tidningspapperet upp fill ett vissttak, betalning av radio- och TV-programmen i dagspressen, subventionering avteleprrnternätet, mer av arbetsmarknadsannonser i pressen och en del annat.Självfallet är vi inte bundna till de förslagen de är exempel på vad enutredning snabbt borde resonera om och analysera konsekvenserna av. Generellt pressföd har i motsats till selektivt denfördelen att det stärker hela pressens ställning men kan ges en sådanutformning atf det framför allt innebär en hjälp för de ekonomiskt svagatidningarna. Känslan av stöd till en tidning mot en annan tidning behöver inteuppstå med sådana regler.