prot · FV09111 · 1972-12-31 00:00:00 — Jag haraldrig varit statsminister och kommer väl aldrig att bli det heller, men harOlof som statsminister inte så mycket kontakt med människorna att han ärmedveten om att vad jag tecknade inte var en skräckskildring utan enverkhghetsskildring? Får Ni inga brev? Sitter Ni i glasbur? Då behöveruppenbarligen en statsminister en slav som nägon gäng viskar i hans öra attäven han är dödlig eUer i varje fall inte sitter i evighet. Antingen är omedveten om detta eller ocksåförhåUer det sig sä att han inte är beredd att medge att de problem som jag hartecknat finns i sinnevärlden. Vågar verkligen stå upp här italarstolen och påstå att den skildring som jag lämnade var osann? Vågar OlofPalme säga att människorna inte pressas av världens högsta skatter, att detinte innebär oerhörda problem för familjernas ekonomi för de arbetandemänniskor som befinner sig i mellaninkomstskiktet, att inflationen varje åräter upp sex av deras inkomster och att skatterna tar merparten avvarje nyintjänad slant? Vågar verkligen säga att de bostadsmiljöersom jag har kritiserat för att de skapar otrygghet i våra tätorter bara ärpåfund, skräckskildringar som är hämtade ur min fantasi? Vägar verkligen OlofPalme säga att rättsotryggheten, väldet och brottsutvecklingen inte är enrealitet för mänga människor, framför allt för de fattiga, svaga ochhandikappade människorna? Och vill verkligen förneka att bland desmä och medelstora företagarna problemen hopar sig på det sätt jag skildradeoch att rättssäkerheten börjar grävas ur? "Ni har", sade , "inte lagt framett enda konkret förslag för att råda bot på detta." Jo, vi har på alla dehär punkterna, herr statsminister, lagt fram konkreta förslag för att vändautvecklingen ät rätt håll. sade att han är djupt oroad över den härskräckskildringen, och sä talade han om att alla de sjuka människorna, somsamhället skall ta hand om. Har jag någonsin i min förkunnelse, i talarstolenhär eller någonannanstans, bestritt samhällets skyldighet att ta hand om de fattiga och svagamänniskorna? Vad jag har påvisat är otryggheten bakom de fina fasaderna. Läs för att tala litteratur högst förtjusande men ändå skrämmandelilla novell i hans novellsamling , om intestatsministern redan har gjort det! Han säger ungefär vad jag har sagt. Men gäfördenskull inte ut och beskyll honom för att vädja till människorna medförkunnelser om elände och skräckskildringar! Jag är alltså inte ensam när jag försöker teckna den härbilden, herr statsminister. Tyvärr är den en realitet, och därför menar jag attdet är min skyldighet att dra fram den här, så att vi får tillfälle attdebattera den för att vi - om möjligt gemensamt - skall kunna göra någonting åtden. Det har varit en klar linje i min politik, herr talman,att alltid hävda att vi måste satsa på att de "starka" människornasresurser användes sä, att vi solidariskt kan hjälpa de svaga människorna isamhället. HerrHERMANSSON (vpk) kort genmäle: Jag vill upprepa vad jag sade i ett tidigareinlägg. Det finns, som också nu upptäckt, en stor otrygghet i detkapitalistiska samhället för många människor. Men man måste gå vidare ochförsöka analysera vad otryggheten beror på. Både och harhär tvingats konstatera att det kapitahstiska näringslivet stagnerat och attdet är dåligt med nyföretagandet, men de vågar inte göra nägon analys avorsakerna till detta. De skyller på regeringen, vilket är oerhört platt urderas synpunkt. Borgerliga regeringar i olika länder har samma problem. DeinbUlar sig att bara man ökar bolagens vinster skaU problemen vara lösta. Detär ju en propagandafras men har ingenting med den ekonomiska verkligheten attgöra. Problemet är inte att bolagen skuUe ha för dåliga vinster. Problemet äratt den kapitalistiska ekonomin stagnerat i ett slags övermättnad, där monopoloch storfinansgrupper lägger en död, kall hand över spirandenyföretagsamhet. Därför måste, om man skaU få någon lösning av problemet,staten gå in för att fä tUl stånd nya, stora industriinvesteringar. Dettabörjar allt fler människor begripa, men de borgerliga partierna lever kvar i ennattstånden manchesterliberalism. begagnade inte tillfället att skilja ut sigfrån storfinansens direktörer när det gäller innebörden i den decentraliseringman talar om. Men det går inte i längden för att både prisafackföreningsrörelsen och ha samma uppfattning som storfinansen. Det pågår irealiteten en kamp mellan klasserna, mellan kapital och arbete i detta land,. Det går inte i längden att stä med ett ben i vartdera lägret. Däförlorar man inte bara sin trovärdighet, man spricker också mitt itu. sade i en replik tUl mig att sammanslagningenav och Facit var nödvändig med hänsyn till konkurrensläget gentemotutlandet. Jag vill lämna den tekniska sidan av saken därhän om det varnödvändigt eller inte ur storleks- och konkurrenssynpunkt men om det var så infinnersig genast frågan: Varför måste sammanslagningen ske i privat regi och stärkastorfinansens, framför allt familjen Sammanslagningen har ju inte följts av något förslag som ökar inflytandetför de anställda eUer för samhällsintressena. Sammanslagningen har heller inteföljts av nägon ökning av de anställdas makt, som lät påskina.Tvärtom ställs tusentals arbetare utan arbete. På arbetsplatserna råder fortfarande arbetsköparnasdiktatur. Ätt de anställda kan komma att ges minoritetsposter ibolagsstyrelserna poster som enhgt utredningen inte skall tillhörapartsrepresentanter och som dessutom skall stå under sekretesslagen, dvs.vederbörande skall vara försedd med munkorg - kommer inte att förändra dettagrundläggande förhällande. Arbetsköparna kan genom att bestämma arbetstakt,metoder och produktionsuppläggning pä olika sätt urholka avtalen. De hardessutom tolkningsföreträde. För ökad makt ät de anställda krävs därför lagstadgad rätttill strejk när förhandhngar inte ger resultat eller dä arbetsköparna urholkaravtalen. Arbetarna måste ges lagstadgad rätt att avbryta hälsofarhgt arbete, demåste ges lagstadgad rätt att välja löneform och att säga nej till sådanaproduktions- och tidmätningsmetoder som används för att öka utsvettningen.Arbetarna måste ges lagstadgad rätt att förhindra uppsägningar ochomplaceringar. De mäste ges lagstadgad rätt till möten och agitation päarbetsplatserna. De demokratiska rättigheterna måste in genom fabriksgrindarna. Det ärsådana förändringar som krävs i det svenska samhället. har rätt i att den här sammanslagningenicke i och för sig ledde till en ökning av de anställdas inflytande. De varinte inblandade, och det var de sannerligen inte i Facit heller. Att staten skulle ingripa nu av rent rationella skäl voreutomordentligt svårt, eftersom inte någon i Statsföretagsgruppen bedrevproduktion som var angränsande till den i Facit och hade marknadsföring ochtekniskt kunnande pä det området. Därför var ur samhällsekonomins synpunkt denrationellaste lösningen att tog över. Det var också den ur deanställdas synpunkt bästa lösningen, för den gav trygghet och stabilitet åt demsom nu är kvar. Å andra sidan skall jag inte förneka problemen -koncentrationsfenomenen som nödvändiggörs av den internationella konkurrensen.Men man kan säga att löntagama nu i alla fall kommer in i styrelserna och attvi gradvis får ökat samhäUsinflytande. talade om samverkan. Men litet grand fär väländå bestämma sig. I morse sade han att här har regeringen tagitintryck, här har regeringen gått med på vissa tankar som man själv funnitangelägna. Jag tänkte att han skulle vara glad såsom få i den morgonstunden,men han var likväl något slags variant av "arg ". Ni kan väländå glädja er åt detta. Utifrån våra synpunkter lägger vi fram förslag, och omdet råkar vara sä att även ett oppositionsparti har krävt något sådant förslagså blir icke förslaget därav sämre. Detta medert paket tidigt är intressant. GunnarHelén på sitt blygsamma sätt tala om att den som började var pä sindä avhäUna stämma. Det dröjde in innan var inne på dengalejan med förslag om generella åtgärder, eller hur? Vad detta förslag skulleha lett till kan jag inte bevisa, och det kan inte ni heller. Som ett sämrealternativ till regeringens förslag i fiol höst kan jag acceptera det. Men somett alternativ ovanpå regeringens förslag tror jag att det hade lett oss in ien engelsk situation med ödesdigra konsekvenser för kronan. Prishöjningarnahade ocksä blivit mycket, mycket större än de faktiskt har blivit, när vi trotsde mycket besvärande prishöjningar som vi har haft enligt PKN:s undersökningarhkväl har den lägsta prisökningen i under detta år. Det är roligt ändå att konstatera att herrBohman var pä reträtt och liksom vädjade till mig och menade; Ligger det ändåinte någonting i allt detta som jag säger? Vi hade ju en generalrepetition på det här i , därjag påpekade för att man inte förändrar samhället genom skäll ochgenom att bara skildra utvecklingen i mörka färger, om man inte har någrakonkreta förslag. Visst är min kunskap om verkligheten begränsad, liksom aUaandra människors. Men jag tror att jag fär 5 000 brev -det är uppe inågot sådant nu som i hten grad rör politik och i huvudsak rör enskildamänniskors bekymmer. Och dessa bekymmer är påtagliga visst är de det. Mänga avbrevskrivarna är oroliga och vill ha hjälp och stöd och råd och upplysning iolika frågor. Men i dessa brev finns endast i ytterst fä fall det fullständigafördömandet av det svenska samhället som är ledträden i . Då säger ; Ja, men min uppgift som politiker ärju att tolka vad människorna känner, och många människor känner på det härsättet. Det finns mänga som tycker Ula om TV-programmen. AU right säg då attTV-programmen är lösaktiga eller vad sade. Men vad tänker herrBohman göra ät det? säger att många människor är oroade överutlokahse-ringen av statliga verk. Ja, det har skrivit sädana människor tillmig ocksä, och dä skriver jag och svarar att det och det är skälet tUl att viutlokaliserar statliga verk. tycker att det är just - han fyller då sinpolitiska uppgift att först sitta här i kammaren och rösta förutlokaliseringen och sedan göra sig till tolk, som han säger, för aUa demänniskor som är oroade av utlokaliseringen. Det är också en moral. Nej, en politikers uppgift är något annat. Oro finns detalltid i ett samhälle, och visst skall politikern tolka denna, underförutsättning att han kan säga om vart och ett av problemen: Dessa är våralösningar - så vill vi göra. Och vare sig det är i eller här eller pämoderatstämman, sä häller dessa litanior. Men det finns nästanaldrig några konkreta förslag. var det ett: att icke höjaarbetsgivaravgiften. Och så säger ; Vi har någonstans konkreta förslag.Men varför framför dä inte dessa? Om det är så fruktansvärteländigt i det svenska samhället som vill ge sken av mäste han juha mycket långtgående och genomgripande förslag till förändringar - det är han nästanförpliktad att ha. Och jag tror att är en ärlig man som förmodligenhar några förslag, men dessa vågar han inte framföra därför att han har fåttkompisar. Sä länge han är med i ett slags borgerligt samarbete fär han glädjasig ät detta intUl sista högerman och kan använda hela den konservativaideologin och mörkmålningen men kan icke eUer viU icke jag vet inte vad framföra konkreta förslag. På sätt och vis var det ju ganska remarkabelt att herrHelén sade att för en hygglig politik. Efter alla dessa med stortpatos framförda socialliberala tankar hade icke ett ord av kritikmot den utomordentligt konservativa jeremiad som höll, utan detvåren bra politik som förde! Slutligen några ord till . Visst har vi ansvarför att vi höjde arbetsgivaravgiften. Vi tog det ansvaret , och vi tardet . Men jag konstaterar att ni kunde ha undgått arbetsgivaravgiften, omni hade velat. Men ni ville inte. Och skall ni inte komma och klaga . Niskall inte beklaga er över arbetsgivaravgiften inför företagare och andra. Omdet var förskräckligt att höja den avgiften och sänka skatten för löntagarna,så kunde ni ha undvikit arbetsgivaravgiften. Men det gjorde ni inte. Och klagadå inte sä förskräckligt nu! När jag är ute och reser förekommer det också attföretagare frågar mig: Vad tog det åt "våra" partier? Det var ju desom ställde till så att vi fick denna arbetsgivaravgift! Det har man ju delvis rätt i. Men klaga då inte , utanta ansvaret för avgiften i nägon mån. Vi tar värt ansvar. Sedan glömde jag i min förra replik att bemöta herrFälldin, när han åberopade ett regeringsprogram, som han kallade det, . Men det var inget regeringsprogram utan en bok,utgiven av LO-ekonomer. Det skall man ha klart för sig. Den boken utgavs varkenav socialdemokratiska partiet eller av regeringen. återgav också än en gång ett gammalt gulnatcitat om den glädjande folkvandringen till städerna - det är något som mangjort på centerpartimöten. Det är ett gammalt och gulnat klipp somhalas fram ur plånboken, ett klipp ur 1961 och skrivet av KurtSamuelsson, som ju numera hm, säger att är någonting märkvärdigt . Men har man ingenting annat än en ledare av frän 1961, enledare som jag har hört åberopas kanske hundra gånger - ja, dä har man verkhgeninte mycket på fötterna. Men det väsentliga är, och frågar jag; Står ni fast vidriksplanen? Jo visst, det gör vi, svarar . Det skaU bo 100 000 flermänniskor i skogslänen. Varför är det så motbjudande? Detär inte motbjudande i och för sig. Men en pohtiker har som uppgift att tala omför människorna vad som realistiskt går att genomföra. Därför bör man försökaundvika att lova mer än man har en chans att uppfylla. Vi har ingacentralistiska medel, säger . Ja, men det är just därför som ni inteär trovärdiga! Om vi skulle öka befolkningen med 100 000 människor i de län somnu har det svårt, sä skulle det fordras centralstyrningsmedel av en art somaldrig funnits i värt samhället och som inte finns i någon demokrati. Det ärbara ett sakligt konstaterande. åker nirunt i och lovar att här skall det bo 100 000 människortill men ni anvisar inga medel. Det är detta som gör att politik inteär trovärdig. Man har alltid ett ansvar mot medborgarna. Man kan säga att visstkan vi ta fel som pohtiker. Man kan förklara att här var jag för optimistisk.Men man skall inte förespegla människor saker och ting, om man inte harnågonting att visa på och kan säga att pä det här sättet skall vi uppnå det ochdet. Likadant är det med människorna i storstäderna. 1Stockholms län tror jag födelseöverskottet är omkring 7 500. Så mänga flerfödda har man där än de som går bort på grund av dödsfall. Det är de siffrornasom här kommer in i bilden. Det är födelseöverskottet som gör att befolkningenökar - man vill väl ändå inte att det normala antalet födda barn skall minska.Då blir det också fler människor och det behövs för servicen! Man kan inteplötsligt drastiskt reducera tillväxten av befolkningen i storstadsområdena.Jag har inte påstått att man skall minska antalet människor i storstäderna,utan jag har sagt att med er politik blir det försämringar för människorna sombor där, och det är väsentligt. Den andra frågan gäller kamp mot länscentra ellerprimära centra. Ni har talat om att ni är emot sådana centra, de som skallutgöra ett alternativ med en differentierad arbetsmarknad och vara en bastionoch en tyngdpunkt i varje län. Är ni för dem eller är ni emot dem? Det är engrundpelare i all regionalpolitik att göra denna satsning, annars fär ni spridaut aUt inom länen inbegripet er egen föreningsrörelse. Problemet med är att man går ut och förespeglarmänniskorna fasta befolkningstal varenda människa har uppfattat det så ochökningstal i de sämst ställda länen i landet som man icke redovisar medel förhur man skall förverkliga. avvisar man de primära centra som är engrundval för hela regionalpolitiken. Utan att säga ett ont ord om framstående författare undrarjag om inte riksplan börjar att påminna om Ändrées ballongfärd: Ju merden utsätts för verklighetens kaUa och klara ljus desto mera skrumpnar denläckande ballongen. HerrFÄLLDIN (c) kort genmäle: Till att börja med hoppas jag att herrHermansson och jag kan vara överens om att inte är tillräckligt förvår diskussion, utan vi fär återkomma till detta närvi diskuterar regionalpolitiken. I sin beskrivning av vad som hände sadestatsministern att det var lade fram sina förslag. Jaghoppas verkligen att det inte är medvetet som statsministern lämnar sådanauppgifter. Det kan inte ha undgått statsministern att höstriksdagen i fjolstartade och att vi lade fram motionen på förstadag. Jag upprepar att jag hoppas det inte är medvetet som statsministern gäng efterannan i historieskrivningen kommer med sådana här påståenden. Vi kunde ha undgått löneskatten, säger statsministern. Pävilket annat sätt än genom att rösta emot den kan vi undgå den? Villstatsministern förklara det? Rekommenderar statsministern några utomparlamentariskametoder eller vilken metod skall vi använda oss av? Vidare sades det att vi lånar till skattesänkningar. 1 gårlade regeringen fram en proposition enligt vilken det skuUe behövas . Pä tilläggsstat begärde regeringen dä 1 200 miljoner kronor.Det anmäldes i propositionen att regeringen skulle komma tillbaka och begäramera pengar på tilläggsstat. Tror jag det. Man mäste ju fortsätta med dessaåtgärder för att hjälpa människor som är olyckliga nog att bli arbetslösa osv.Finansministern lånar pengar och ökar gapet mellan inkomster och utgifter. Omvi kan beskyllas för att låna till skattesänkningar så kan ju sammabeskyllning riktas mot finansministern. När det gäUer länsplaneringen säger statsministern att viavvisar primära centra. Ja, vi tycker att länsborna klarar det här bra. De harpekat ut primära centra, men frågar jag: Vägar statsministern stå upp här italarstolen och säga - som han var inne på i ett tidigare anförande attregeringen har följt länsstyrelsernas förslag angående vilka orter som skallvara tillväxtcentra? Jag skulle vara okunnig och inte veta hur det här går tUl,och därför frägar jag: Vågar statsministern gå upp och deklarera att regeringenhar följt länsstyrelsernas förslag om vilka orter som skall varatillväxtcentra? Så detta tal om gulnade dokument och det här programmet.Om statsministern hänvisar till tidningar kanske jag kan fä hänvisa till endoktorsavhandling av docenten , som väl dessutom skall varasocialdemokrat. Han säger att det där var regeringsprogrammet, för det fannsinget annat. Ja, det var ju LO-ekonomernas, men det fanns alltså inget annat.Sedan är det väl sä att hela politiken visat att det måste havarit socialdemokratins program. () kort genmäle: Statsministern leker demonregissör : Varsnäll , var glad , var ledsen nu! Jag är glad, herr statsminister, över attregeringen åtminstone i efterhand har tagit upp några av våra viktiga förslagför att åstadkomma ökad lönsamhet inom näringslivet. Men detta kan man ju intekalla för samverkan, utan det innebär bara att ni har insett att ni var tvungnaatt göra de eftergifterna. Sedan begär statsministern att jag skall stå här ochrecensera och politik. Jag har inte yttrat mig om den.Jag sade att herrar och är hyggliga personer, men jag har ingenanledning att ta upp tiden med att recensera och politik.De har inte angripit eller attackerat oss och inte förtalat oss somstatsministern gör. Därför riktar jag mig tiU statsministern det är rättnaturligt. Jag har ocksä något som statsministern otaliga gångerbegärt redogjort för vår politik och talat om pä vUka punkter den lett tillpraktiska resultat. Jag är övertygad om att vi innan detta är har gått kommeratt få ytterligare genomslag för kraven på att näringslivet måste fä enförbättrad lönsamhet. Men till våra krav hör ocksä yrkandet om enstabiliseringskonferens. viftar statsministern bort det igen och säger: Godakontakter skall man ha, men inte mer än så. Men detta är ju inte ett godtagbartläge. går, det ena företaget efter det andra lägger åt sidan planeradeinvesteringar, därför att man inte vågar ta tillräckliga risker för framtiden.Man tar inte fram de nya produkter som man har uppslag och idéer till, därföratt kalkylen visar att man inte får en tiUfredsstäUande lönsamhet. Det är detta som gör att riskerar att tappa sinställning som ledande industrination. Dä kan man inte bara vifta bort dettaförslag om en konferens och då kan man inte nonchalera frågan om vi skall fäett ytterligare höjt kostnadsläge på lönsamhetens bekostnad, utan då är detnödvändigt att regeringen accepterar sin plikt att ta kontakt med näringslivetsoch arbetsmarknadens organisationer. Jag har sagt att ni behöver inte ta oss ioppositionen med, om ni tycker att det är så förskräckligt obehagligt. Men tade kontakterna rejält; bryt upp dödläget meUan stat och näringsliv annarskommer det svenska samhället att få lida av edra försummelser. HerrBOHMAN (m) kort genmäle: befmner sig "päreträtt", sade statsministern. Det är ett debattknep som jag trodde attOlof var för gammal att använda. Vad jag gjorde var att upplysastatsministern om vad jag verkligen sagt och tidigare och vad vi hargjort. Uppenbarligen lyssnade inte statsministern, om man får döma av hanskritik. Eller också använde han den gamla vanliga konfrontationsmetoden: manmålar en skräckskildring av vad motståndaren sagt och så angriper man den. Sedan upprepar på nytt att vi inte lagt framkonkreta förslag. Kritisera gärna, sade statsministern, men lägg i så fall framkonkreta förslag till lösning. Får man somstatsminister vara så okunnig att man inte känner till vilka förslag ett oppositionspartiframfört på de olika punkter jag tog upp? Arbetslösheten - ja, har ju ägnat större delenav sin tid ät att göra ned de förslag som vi och de andraoppositionspartierna har framlagt. Vi vill genom en ordenthg generell stimulansåtgärdfä fart på den svenska ekonomin. Som stöd för sin tro att det inte skullelyckas åberopar sedan det engelska exemplet, när bordeveta att liknande stimulansåtgärder har vidtagits i ,och och där lett tiU den eftersträvadeåterhämtningen i den allmänna ekonomin. Har vi inte lagt fram förslag för att förbättrafamiljeekonomin? Har vi inte vartenda år lagt fram förslag tillskattesänkningar och blivit vederbörligen avhånade av regeringen för det? Harvi inte ständigt kritiserat inflationspolitiken och talat om hur vi menar skulle kunna få en bättre och lugnare utveckling av priserna? Har vi intekritiserat det sätt pä vilket regeringen har svarat för rättsskyddet? Har viinte i våra kriminalpolitiska motioner varje är lagt fram konkreta förslag föratt vända utvecklingen och för att åstadkomma en bättre narkomanvård? Vad harinte gjort hon har slagits för detta? Vihar som vanligt blivit avhånade för att vi bara ropar på flera poliser. Det harvi också gjort, för när samhället inte kan klara sina kriminalvärdsproblem fårman se till att man skaffar flera poliser för att skapatrygghet pä gator och torg främst för gamla och svaga människor. Vill verkhgen påstå att inte harhaft något alternativ till bostadspolitiken, när vi vartendaär ständigt kritiserat den socialdemokratiska bostadspolitiken? Vi har blivitvederbörligen avhyvlade för det ocksä av er därför att ni har tyckt att erpolitik har varit bättre. Men vad tycker de människor som bor i dessamiljöer och inte kan klara sina hyror? Har vi inte kritiserat bristen på rättssäkerhet t. ex. påjordäganderättens område, där vi hade en läng debatt? Vihade våra egna förslag, i vilka vi vände oss mot den upprörande konfiskationsom vi menade att det var fråga om. Har vi inte framfört våra synpunkter och drivit en hårdlinje då det gäller försvaret? Har viinte gjort det ocksä när det gäller företagsamheten? HertHERMANSSON (vpk) kort genmäle: Jag sade i mitt första inlägg att jag ansågatt regeringen skönmålade sysselsättningsläget. Jag vill litet grand belysadetta. Både i regeringspropositionen och i interpellationssvaretsägs att den ökade arbetslösheten beror pä en ökning av antalet arbetssökande.Det är den enda förklaring som ges. Såsom underlag härför pekar man på attantalet sysselsatta har ökat mellan de tre första kvartalen 1970 ochmotsvarande tid 1972. Men denna ökning är en statistisk fiktion.