prot · FV0947 · 1972-12-31 00:00:00 — Demokruti finns buru iett litet untul länder i världen, och vi hur tendenser här hemmu som är ulltunnut än demokrutisku. Vad är då demokruti? Mänskligt uttryckt och inte ulltförvetenskupligt kun mun formuleru svuret så här: PoUtisk demokruti i den bastumeningen finns när ulla inom en stut hur möjlighet utt påverkasumhällsbesluten. Det är väsentligt utt mun murkerur utt det är frågu ominflytunde från ullu medborgure. Alla hur summu kruv på utt få bli hörda ochkunna göra sig gällande. Det finns inte något idealtillstånd i ett eller annut landutt därvid hänvisa till. är ett exempel på utt världens högstulevnudsstundurd och demokrutiskt stutsskick inte är någon gurunti förlikubehundling uv människor i god demokrutisk undu och inte heller för detönskvärdu måttet UV fredsvidu, t. ex. i Indokinu. Inte heller den godudemokrutisku truditionen i Storbritunnien hur klurut av de sociulu konflikternai Nordiriand. 3 protokoll 1972. Omkring dessu synpunkter råder det säkert gunsku storenighet i vårt land. Men frågan är om man uttrycker det tillräckligt klart. Det är inte för utt få någon polemik om demokrutinsprinciper som jug tur upp dennu suk. Anledningen är utt vi måste unvändu dessuvåra gemensamma demokratiska ideul, då vi bedömer utvecklingen i undru länder.En sådun bedömning bör inte görus med den utgångspunkten utt ullu måste urbetuefter precis summu modell som vi hur i . Det finns heller ingen orsukutt skuUe upphöju sig till den demokrutisku morulens högste väktureoch utdela betyg tUl höger och vänster. Det är inte dettu det är fråga om. Mendet är anledning att fråga sig vad som ligger bukom den obenägenhet utt tula iklartext som ibland uvslöjus hos en del sociuldemokruter. Det vore t. ex. orimligt utt begäru utt u-ländernu efteruvkolonisering-en omedelburt skulle hu sådunu urbetsformer som vi kundeaccepteru. Demokruti fömtsätter utt helu folket är väl utbUdut och hur godinformution om sumhällslivets problem. Sådunu kunskuper futtudes oftu i de unguländernu vid självständigheten, och på vissa håll är det fortfarande dåligt medkunskaperna. Men det är en suk för sig. Steget från dettu medgivunde tUl att skyla över deuppenburu missförhåUunden som råder i en del är längt. I länder därdet endast får finnas ett parti, i enpurtistuter, existerar inte demokrati ivår mening. För oss är det självklart att alla medborgare oavsett politiskuppfuttning skull få göru sitt inflytunde gällunde. Från dennu utgångspunktfinns det ulltså inte demokruti i Tunzuniu. Enligt vissu bedömure hur inteheUer utvecklingen gått i riktning mot ökud frihet inomdet härskunde purtiets rum. När nu Zumbiu går över till enpurtisystem är detkunske inte överruskunde mätt med ufrikunsku mått men det inger ändå bekymmer. Åtskilligu bedömure har påvisat att det rent folkligainflytundet i Cubu är minimult. En liten grupp människor spelar den avgöranderollen ja, kunske en person. Att nämnu Tunzuniu, och somländer som "hur kommit längre än mångu andru länder" förefuller urdessu synpunkter inte särskilt välmotiverut. Det är inte demokrutiskt när endust ett parti tilläts i enstat. Det är inte demokrutiskt när politisku meningsmotståndure förföljs ochopinionsbildningen är ofri, när endust av ledningen godkändu åsikter publicerus.Det är inte demokratiskt när människors möjligheter utt göru sig gällunde berorpå om man tillhör rätt fålla. Det är dålig svensk konsumentupplysning då vissasocialdemokrater är ovilliga att påpeka dessu förhållunden. Vi hur rättighetutt kritiseru missförhållunden i u-ländernu, när vi sumtidigt klurlägger uttman inte kan ställa sammu anspråk på dessu ungu länder som på oss undru, somhaft pä oss utt UtbUdu ett mer demokrutiskt system. Det är betydligt ullvuriigure utt länder i vär närhet, därmun haft på sig att skapa bättre styrelseformer, ännu inte har vudvi vUl kullu god demokruti. Spunien, Portugul och Greklund är uvskräckundeexempel härvidlug. I sociuliststuterna i Östeuropu råder i praktikenenpurtisystem. Stutsmukternu dirigerur opinionsbildningen. tionellakrafter förbjuds utt verku för sinu uppfuttningur. De kruftfullusteoppositionsmännen och oppositionskvinnornu bestruffus och i fängelse,kommer till urbetsläger eller omhändertus, som det heter, på gmnd UV mentulohälsu. För oss ullu frumstår dettu som helt oförenligt med vår uppfuttningom demokruti och rättsstut. I stället bör dennu ordning betecknus som diktuturoch folkförtryck. Summu diktuturtendenser finns ju på mångu andru håU ivärlden. Sydafrikanska unionens och vägran att gesjälvbestämmanderätt åt Numibiu, Angolu, Mozumbique och ärupprörande. Utvecklingen kommer säkert att visa att den förda politiken ocksåär oklok ur kolonialmakternas synpunkt. Folken kommer inte att nöja sig med attvara underkuvade och berövade sin självständighet. Det är sedanmassakrerna i Sharpeville i ägde rum, då människor dödades och mångasårades. Det troliga är tyvärr att självbestämmanderätten inte kommer att blirespekterud förrän konflikternu får sådunu dimensioner utt förlusterna avmänniskoliv blir mycket större än hittiUs. Samma form av förtryck råder i , där den vitaminoriteten vägrar utt ge medborgerliga fri- och rättigheter till den färgademinoriteten. Storbritunnien hur skickat en kommission till Sydrhodesiu för attutröna befolkningens instäUning till den föreslugnu orimligu kompromissen omny förfuttning - om mun nu kun kullu den en kompromiss. utt mujoriteten inte vill accepteru försluget, kommer denengelsku regeringen utt sättus på ett hårt prov. Jug hoppus utt den skullhundlu så utt den hur hedern i behåll, och det innebär utt den intekompromissur bort kruvet på självbestämmanderätt för ufriku-nernu. I en rud lutinumerikunsku länder råder oliku gruder uvdiktutur. En härskunde klick av de ekonomiskt besuttna eller militärgrupperbehärskar statsmaskineriet, och revolutioner och motrevolutioner tUlhör dagenspolitiska mönster. Tyvärr spelur umerikunsku intressen iblund en inspireranderoll i samband med dessa oroligheten Självfallet kan inte välordnade förhållanden uppstå i deu-länder jag här tugit som exempel enburt genom utt de fär en ur formellsynpunkt bru politisk ordning. Väldigu omvälvningur måste till när det gällermöjligheten utt förbättru de sämst stäUdus ekonomisku villkor. UtbUdningenmåste spridus till uUu, vilket ökur fömtsättningurnu för politisk demokrati iverklig mening. skull givetvis göru ullt som är möjligt för utt stödjusträvundenu utt höju de ekonomiskt förtrycktus levnudsstundurd. Uppfyllunde uvformellu kruv kun uldrig varu nog. Det gäller utt fyllu formen med ett bruinnehåll. Det finns yttringur i politik i som jugställer mig kritisk tUl. Men som tecken på en medvetenhet hos en växunde gmppmänniskor i dessu länder om nödvändigheten uv storu ekonomisku och sociuluförändringur hälsur jug huns framträdande med tillfredsställelse. Särskiltglädjunde vur det utt hun kom tUl mukten genom friu vul. För en sund utvecklingi världen är det nödvändigt utt i en rud länder ekonomisku och sociulu omvälvninguräger mm. Men vår förhoppning måste vuru utt förändringurnu skall ske utanblodiga revolutioner, utan att meningsmot- ståndarekastas i fängelse eller pä annut sätt berövas sinu fri- och rättigheter. Iblund tur en folkgmpp mukten i egnu händer och griper tiUvåld. Oftu kun det utifrån dessu utgångspunkter finnus rimligu skäl för dettu.Östpukistun vur ett i förhållunde tUl Västpakistan undemtvecklat område.Befolkningen hude inte summu ekonomisku stundurd och utbildningsmöj-Hgheter somi Västpukistun, och kruvet på likvärdig behundling vur fullt berättigut.Kritiken måste bli hård mot dem i Västpakistan som inte ville föHu folkets ivul uttrycktu viHu när det gällde lundets styrelse. Sumtidigt måste vi djuptbeklugu utt dessu försummelser och missgrepp från Västpakistuns sida ledde tillutt våld behövde tUlgripus. Ur svensk synpunkt kun vi uldrig förordu utt mungriper till vupen. Från folkpurtiets sidu uttulude vi upprepude gånger underförru året nödvändigheten av att Östpukistuns befolkning själv skulle få uvgörusitt öde, och vi hävdude dess rätt till självbestämmunde. Det vur förvånundeutt den svensku regeringen hude så svårt utt intu en klur hållning i FN i dessusummunhung. Att buru yrku på eld upphör, sedun stridernu mellun Öst- ochVästpukistun väl kommit i gång, löste ju inga problem. Den dunsku regeringenvisude större förståelse för nödvändigheten uv utt FN uttryckte sig i klurtextpå dennu punkt. Mun uvstod från att röstu på en resolution och uttulude utt muninte ville unslutu sig till försluget eftersom det kunde riskeru utt försvåru fortsuttuunsträngningur i säkerhetsrådet utt nå en lösning uv den gmndläggundekonflikten. Jug vill tilläggu utt det vur bra att det svenskuerkännundet av kom med ätskilligu västeuropeisku staters.Jag tror att det var en lämplig tidpunkt. I Bungludesh hur vi ett nytt exempel pä utt det intehjälper enburt med utt vinna självbestämmunderätt, om nu någon trott dettu.Ällu problem blir ju inte därmed löstu. Folkgruppen biharernas ställning iBangladesh inger oro, och man får verkligen hoppus utt det skall gå utt finnuen lösning som kun tUlgodose derus berättigude intressen. Jag finner detnödvändigt att framhåller detta för regeringen i Bangludesh, och jugvore tucksum för en kommentur uv utrikesministern. Hjälpbehoven i Bungludesh är väldigu. måste tu päsig en betydunde del uv bördun för utt hjälpu de nödlidunde och för utt stödjuden unga stuten i dess mycket svåru läge. En väsentlig förutsättning för uttledningen uv Bungludesh skull lyckus ur utt det snubbt blir möjligt utt skupuekonomiskt drägligu förhållunden. Folkpurtiet och centerpurtiet motionerude redun i junuuriom utt skulle ställu 100 miHoner kronor tUl förfogunde förhjälpinsutser i Bungludesh redun för innevurunde budgetår. Även om regeringenkun skrupu ihop en del reserver från icke förbmkude unslug på unnut håll och endel som tidigare uvsatts bl. a. för i dess helhet, är det uppenbartatt de totala resurserna blir mindre om man inte beviHur ett sådunt extruunslug. har det fantastiska inträffat att socialdemokratema iutrikesutskottet med stöd uv en moderut riksdugsmun vägrut utt skyndsumtbehundlu vårt kruv på en extru insuts. Mun hur i stället bestämt uttriksdugen först i muj skull tu ställning. Ouvsett om mun hur den uppfuttningenutt hur ett stort unsvur eller ej, är det verkligen pinsumt uttsociuldemokraterna och moderuterna i förening berövar kummuren möjligheternuatt ta upp stödet tUl Bungludesh med förtun Anledningen kun knuppust vuru unnutän en obehuglig känslu uv utt vi som begär större hjälpinsutser hur rätt, ochdå gäller det utt försvåru en debutt kring dettu. Alla rapporter tyder ju påatt det råder mycket extraordinära förhållanden i , och regeringensplanerade hjälpinsutser är högst ordinära. Jag vill tUl sist ta upp kruvet på en riktig beskrivninguv utrikespolitisku förhållunden även ur en unnun synpunkt, densäkerhetspolitisku. diskuterur ingående konsekvensernu förSverige av utvecklingen i omvärlden. Man gör det under tre huvudulternativ: Ökade motsättningar mellun två iEuropu engugerude muktblock. Udämning uv motsättningurnu ochminskning uv konfliktriskernu i Europu. Obuluns - temporär eller vuruktig - i muktpolitiskthänseende mellun blocken. Utredningen unulyserur en rud oliku utvecklingstendensersom skulle tydu på en uvspänning och sådunu som tyder på risk för ökudspänning. Som pätugligu riskmoment unför försvursutredningen det ökude intressesom både NATO och visur för Nordkulottområdet. Östersjöutloppenoch hur ett självklurt intresse ur synpunkten UV utt Sovjetskrigsflottu vUl kommu ut ur . Mun måste kunnu behärsku utloppen ochkommu ut till Ätlunten, vilket i sin tur leder till ökut intresse från NATO utteventuellt kunnu korku till utloppen. Ett konstuterunde uv betydelse görs när mun säger utttendensernu till en ökud självständighet mellun öststuternu kun kommu utt ledutill utt känner sig tvingut till motuktionen En ulltför intim ekonomiskoch teknisk förbindelse mellun de mindre öststuternu och väst skulle kunnu ledutUl en ur sovjetisk synpunkt för stor självständighet hos dessa, och därvidskulle sovjetiska motuktioner eventuellt behövu tUlgripus, säger utredningen. Dessu risker tecknus sumtidigt som mun visur på hur USAoch söker undviku krig och konfrontutioner uv unnut slug. Fördrugenmellun Västtysklund, och liksom tunken på en europeisk säkerhetskonferenskun, säger försvursutredningen, vuru tecken på uvspänning och verku i dennuriktning, och det hopppus vi verkligen ulla på. Dessu tecken kun dock, sägermun, vurken på kort eller på lång sikt utesluta sådana förändringar i omvärldenatt "riskerna för konflikter ökur". Går mun sedun till vud försvursministern säger i sinnyligen uvlämnude proposition, finner mun en litet unnan känsla förnyanseringar. Hun har åttu konkretu exempel på utvecklingstendenser. Detförbluffunde är utt sumtligu åttu uvser utt visu på minskad spänning. Sedan görförsvursministern någru ullmännu uttulunden om utt det givetvis kun blibukslug och utt fortsättningen nuturiigtvis inte är fri från problem. Menförsvarsministern hur plötsligt blivit så futtig på ord utt hun mycket lättglider över de mångu konkretu riskmoment som försvursutredningen under fullenighet utpekur - riskmoment som delvis ligger inneslutnu just iuvspänningsten-densernu. Man undrur onekligen om regeringen rör sig med två heltskildu utrikespolitisku bedömningar. Eller är det så utt vi hur fått två utrikesdepurtement? I dug hur viutrikesdebatt, och jag tycker att det vore på sin plats att regeringen klurureän i deklurutionen preciserade hur man ser på läget. Jug vill tilläggu utt jugtyckte utt utrikesminister i sin förstu replik guv en något mernyunserud tolkning uv vårt säkerhetspolitiska läge än vad som framkommer iförsvurspropositionen. Svensku folket har ju rätt utt begäru att regeringenåtminstone på samma sätt som försvursutredningen redovisur vUku krigsrisker vilöper, och de riskernu kun föreliggu i oliku riktningur. De synpunkter jug hur frumfört då det gäller kruvet påkorrekt informution om utrikes- och säkerhetspolitisku förhållunden ser jug somen förstu förutsättning för att skaU kunna med kraft verku för fred ochfolkförsoning. Det är då vi med öppnu ögon och med ordentlig informution tUlsvenska folket går tUl verket som vi kun litu på utt vi hur folket med oss idet mellunfolkligu urbetet. Och någon mycket större uppgift finns inte. En frågu som jag tänkte ta upp är hur vårinternationella hundlingsfrihet och vårt nutionellu oberoende egentUgen kunkommu att utvecklas . Det finns nämligen den möjlighetenutt dennu hundlingsfrihet och dettu oberoende genom ohka krafter kan komma attminska. Man har all anledning att ställa den frågan i det sammunhung som vi idug sysslur med, inte minst när vi tulur om våru möjUgheter att driva enneutraUtetspoUtik. Man säger ibland att det finns de som viU säHa neutruHteten.Detta är ett försök från regeringens sida att skyUa ifrån sig de misslyckandensom man har haft i EEC-förhandUngarna. Men det finns en annan form av risk för neutraliteten ochför svensk handlingsfrUiet och svenskt oberoende, och det är att man driver ensådan politik utt mun schabblar bort de möjligheter som mun inte viU bU UV med.Det är den risken jag vill tu upp här i dug. Hur förhåller det sig egentligen,finns det någon risk, herr utrikesminister, att Ni förbiser en del krafter somman absolut inte får förbise, om mun med styrka och målmedvetenhet viU drivaden oberoendets poUtik som vi uUu vill drivu? OUku prognoser visar att den ekonomiska utveckHngen här ilundet tyvärr kommer att gå långsummure än i jämförbaraländer. Så hur det varit , och de förutsägelsermun gjort inom tyder på utt dennu från vår synvinkel inte så behugliguutveckUng kommer att fortsätta. Detta skuUe innebära att vi kommer att förloravår stäUning som det land som härden högsta inkomsten per huvud i . Detär en synpunkt som man har att ta hänsyn till, när man bedömer styrkan i vårtinternationella läge. En annan inverkan kommer från det avtal som vi skall slutamed EEC och som genom sina begränsningar kommer att utgöra ett hinder för ossatt hävda oss gentemot andra länder. Regeringen har innanförhandlingarna kom in i det skede där de nu befinner sig gjort gällande attdet inte räcker med ett frihandelsavtal av den typ vi väl kommer att få.Handelsmmister skrev en ibland citerad artikeli tidningen under rubriken: Därför räcker inte frihandelsavtal. Därhette det bl. a.: "Möjligheten av att redan avskaffade tullar återinförs,importkvoter uppstår och andra handelshinder reses på nytt (observera att detta också skuUe gälla gentemot , och )skapar en aUmän osäkerhet och kan allvarligt försvåra både näringspoUtiken ochföretagens planering." anförde också som sin egen synpunkt attdetta är "den första och kanske störstu svagheten i kommissionensförslug". Det ur denna svaghet och andra svagheter som på som kommer utt finnas med i vårt avtal med EEC. Om haderätt, och om min egen bedömning är någorlunda riktig, så kommer detta attiimebära svårigheter för vårt land att hävda sig gentemot undru länder. Dåskulle man ju vänta sig att regeringen på hemmaplan försökte inleda en poHtik,som på oUka sätt gjorde det lätture för oss att kompenseru dessu svugheter somdet blivunde avtalet med kommer att innebära. Men någon sådun omläggninghar vi inte kunnat märka. Det är faktiskt så att regeringen stäUdesinför den konkreta frågan i en interpeUation, om mun hude tänkt sig någonkompenserunde omläggnmg i den ekonomisku poHtiken på grund av de begränsningursom avtalet kommer utt innebäru, men regeringen visade då ingen beredvUlighetatt ta upp den frågan. När nu EFTA faUer samman är det självfallet bättre att fåett frUiandelsavtal än att inte få någonting alls. Men en fråga som man ocksåhar anledning att ställa sig är denna: Innebär det begränsade frihandelsavtalsom vi nu får någon förbättring i förhållande till den belägenhet vi befann ossi urspmngUgen, aUtså innan EFTA föU sönder och innan denna utvidgning av EECskedde? Den frågan skuUe jag vUja säga står öppen det är utomordentligt svårtatt yttra sig om den med någon bestämdhet. Men det är min uppfattning att regeringenförbiser risker som faktiskt föreligger för att detta är ett försämrut läge iförhåUunde till det utgångsläge vi hade innun EFTA föU sönder och EECutvidgudes. Anledningen tiU utt det skuUe kunnu bU på det sättet är attländerna i det utvidgade EEC ger sig själva fördelar som icke ges tiU oss ochsom skapar stora osäkerhetsmoment i näringslivets och näringspolitikensplanering. Det kan innebära att tyngdpunkten i utveckHngen på ett för ossobehagligt sätt ghder söderut. Vi utsätter oss för risker genom att som ensvagare part ställa oss utanför den regelordning som svaga länder har störreintresse än andra att befinna sig i skydd av. Skriften på väggen finns i desiffror som nyUgen lagts fram och som visar utt svensku företag av olikaunledningur utvecklus snubbure i utlundet än i . Antulet unställdu isvensku företag i utlandet har ökat , underdet att antalet industrianställda i vårt eget land icke har ökat alls undermotsvarande period. I likhet med är jag oroadöver att den tendens som dessa siffror visar kan kommu utt förstärkas på grundav den osäkerhet som det begränsade frihandelsavtalet med kommer uttinnebära. Det är därför, herr utrikesmmister, som jag anser att Ni åtminstoneborde ta upp en diskussion om vilka kompenserunde ekonomisk-politisku åtgärder vi bordevidta i vårt land för att väqa oss mot de risker som hgger i begränsningarna iavtalet. Det finns också en tredje kraft som påverkur vårhundlingsfrihet och våru möjligheter utt göru oss gäUunde. Jug tänker påmöjligheten utt det inträffur en förändring i vur och hur beslut som gällervårt lund kommer utt fattas. Det är min uppfattning och ingalunda någonsärskilt originell uppfattning att i en uUtmer internutionell värld kommerullt fler beslut, som berör oss vure sig vi vUl eUer inte, utt futtus i orgunsom ligger utunför vårt eget lund. Vi vUl inte dettu. Jug tyckerutt det ärobehugligt utt det är så. Men jug kun inte förneku verkligheten det är så.Som påpekude i sitt unförunde gäller dettu produktion, konsumtion,fritid, mUjövård, och i ullru högstu grud den ekonomisku politiken. Det är dånågot orounde dettu måste väl ändå även utrikesministern hållu med om attvi stäUer oss utunför medbestämmunde i de organ där sådana beslut futtas somkommer att träffu oss vure sig vi vill eller inte. Om utrikesministern intefrån t. ex. denna talarstol viU visa att han är medveten om detta förhållande,så kan jag inte förstå det. Det är i så fall att förneka en verklighet somingen objektiv bedömare är beredd att förneka. Lyssna på t. ex. . Det skulle vara mycket intressant att höra vadutrikesministern har att säga om det. Men det räcker inte med dennu specieUu förändring, utt detinom EEC-orgun kommer utt futtas en mängd beslut som vi inte har nägotmedbestämmande i. Det finns en unnan tendens också, nämligen att vissa av deinternationella organisationer där vi är medlemmar och där vihuft en del inflytunde håller på utt tunnus ut; det gäller, skuUe jug vUjupåstå, GÄTT, och, i ullru högstu grud, den s. k. , där herrWickmun själv hur.vurit ordförunde en eUer unnun gång. Dessu orgun är på vägutt få ett minskut inflytunde, åtminstone i den bemärkelsen utt de intefungerur som tidigure. Det är snurure sä utt uppgörelser träffus mellun EEC,, Comecon och kunske i ett vidure perspektiv Kinu och Jupun. Det är ickeden typ av beslutsfattande som förekommit tidigare och där vårt land dock hurhuft en möjlighet utt göru sin röst hörd. Jug finner dettu orounde, men.jug tror ändå uttbetruktelsen är riktig. Det uttalande som gjorde är etttecken på att det beslutsförfarande som jag hur skisserut med uppgörelsermellun dessu oliku block - är på väg utt växu frum; och i det summunhunget hurett litet land ytterst litet utt sägu tUl om, men kommer ändå utt bli beroendeUV vud som sker. Vår röst kommer utt vuru förstämd. Den kommer möjligen utt ien viskning kunnu göru sig hörd via och i EEC-organen. Den formellu friheten utt futtu oliku beslut blir föguvärd om mun inte hur den reellu möjligheten tUl medbestämmunde i dessa olikabeslut; har man inte det tunnas den formella friheten ut - och det tycker jugär mycket beklugligt. Sedun finns en fjärde och gunsku artskUd kraft, sompåverkar vår internationellu ställning och det ärutbUdningspolitiken. Det är min uppfattning att vi ägnar oss åt en sänkning avkvalitén i utbildningen på ett sådunt sätt utt vi kommer utt försättu oss iunderläge och iberoendeställning gentemot undru länder i högre grud än som skulle vurabehövHgt. Om man ser på våra universitet och högskolor finner manutt utländsk kursUtterutur häller på utt gullrus ut, helt enkelt därför utt denspråkutbildning de studenter hur som kommer dit inte är tUlräckUg för utt munmed någon större fördel skull kunnu begugnu utländsk litterutur. Sådunt innebären form uv isolering som är helt mot de tendenser som i övrigt gäller för denverkUghet hur utt finnu sig i. Det hur blivit bekunt att mun vid i någon tid sedan, efter två terminers studier i franska, gav en studentstUfrån 1950-tulet; för utt kunnu godkännu de som mun önskude godkännavur mun vid rättningen uv skrivningurnu tvungen utt sänku kruven på ett såduntsätt utt de som hude B dvs. godkänt på studentskrivningen vid slutet uv1950-tulet här hude fått fU.kund.-kompe-tens i frunska. Om man läser nr 3 av finner manatt där redovisas prov i matematUc, som ger vid handen att de studenter som nutas in - med spärr osv. på tekniska högskolor har en utbUdning i matematiksom är så pass dåUg utt det är svårt utt meddelu meningsfuU undervisning i deämnen som fömtsätter kunskaper i mutemutik. Proven visar att ett ganska stortantal studenter t. o. m. hade svårigheter att lösa problem som man fömtsatteslösa med den teknik som inhämtas på gmndskolenivå. Jag kan inte annat än känna oro över detta;om det inte görs någonting åt denna nedgång måste vi i vårt land fåsvårigheter att hävda oss.