prot · FV09111 · 1972-12-31 00:00:00 — Därför har exporten frän verkstadsindustrin ännu inte tagit fart.För 1973 väntas en god utveckling av exporten. Vår utrikeshandel har visat betydandeöverskott. Valutareserven har kraftigt förstärkts. I tider av internationellvalutaoro har detta varit en styrka för värt land. IndustrUnvesteringarna har under både 1971 och 1972utvecklats relativt gynnsamt. I mänga länder har dessa investeringar stagnerateller minskat under konjunkturnedgången. I vårt land har de under dessa tvä årökat med inemot . Det beror säkert till mycket stor del pä destimulansåtgärder som satts in från samhällets sida. En svagare utveckling än beräknat har skett framför aUtnär det gäller byggnadsinvesteringar, lagerinvesteringar och privat konsumtion.Byggnadsinvesteringarna har dämpats framför allt när det gäller bostäder ochden kommunala utbyggnaden. Den privata konsumtionen ökade kraftigt under det förstakvartalet . Den har därefter inte motsvarat förhandsbedömningarna, och detberor framför allt på att hushåUens sparande legat kvar på en hög nivå längtutöver det vanliga - även . kommer emellertid konsumtionen att fä enväsentlig stimulans. Skatteåterbäringarna blir ca högre än . sänks den direkta statliga skatten medmellan 2 och 2,5 mUjarder kronor. Det är den skattesänkning som vi kämpade föratt fä genomförd här . Därtill kommer att kvarskatteinbetalningarna 1973 bliromkring 1 000 mUjoner kronor lägre än 1972 och att skattetabellerna justeras.Tillsammans påverkar dessa åtgärder skatteinbetalningarna i nedåtgåenderiktning med . Dessutom bör man ju föra in i bUden att under senare ärhar kommunalskatterna stigit kraftigt i stort sett . Men iöverensstämmelse med regeringens överenskommelse med kommunerna är det nu fäkommuner som höjt skatten, och det betyder ocksä att det blir mera över änannars för de privata hushållen. Allt detta betyder att hushåUen får betydligtmera pengar att röra sig med. räknar med att hushåUensdisponibla inkomster skall stiga alltså skatt och prisökningar fränräknade -under är 1973. Det vore en väsentlig standardförbättring. Regeringen förklarade att det var nödvändigtatt hålla en hög beredskap för det faU att konjunktumppgångenskulle gålångsammare än man dä räknade med. När arbetslöshetssiffrorna steg i augustioch september vidtog vi därför en rad åtgärder för att hävdasysselsättningen och stimulera den ekonomiska aktiviteten. De har fullföljtsmed de förslag som i går förelades . Jag sade att den privata konsumtionen fär en sådanutomordentligt kraftig stimulans , så där har ingaytterligare åtgärder satts in. Däremot sätts en rad åtgärder in för attstimulera industrins utbyggnad. Det är på av stor betydelse för vårekonomiska styrka att industrin utbyggs. Dessutom är det konjunkturpolitisktriktigt om näringslivet kan , dä vi har utrymme i ekonomin,tidigarelägga en utbyggnad som annars skuUe ske i ett läge med risk föröverhettning av vår ekonomi. Därför finns det anledning att lägga instimulansåtgärder just nästa är. Investeringsfondernafrisläpps fram tUl utgången av . Ett tillfälligt avdrag pä för industrinsbyggnadsinvesteringar införs för byggnader som sätts i gång mellan 1 november1972 och . Det 20-procentiga skatteavdraget för företagensmaskininvesteringar, som skulle ha utlöpt , höjs tih 30 procentoch förlängs tih att gäUa för beställningar gjorda t. o. m. . Maj;ts rätt att medge tiUfäUig nedsättning avenergiskatten förlängs att gälla även . Ytterligare stödinsatser sätts in för industrinsmUjövårdsinvesteringar. Där fuUföljer vi alltså det utomordentligt ambitiösaprogrammet för en bättre miljö. ATP-avgiften bibehålls pä oförändrad nivå, ,. Skälen härför är att vi i vår skall ta ställning tiU denlångsiktiga utbyggnaden av ATP-avgiften samt till en rad sociala reformer, vUkadelvis skaU finansieras genom en arbetsgivaravgift. Då ser vi en samlad bUd avdet uttag vi skall ha . Vi förbereder särskilda åtgärder för att öka företagensmöjligheter att i specieUa faU lämna exportkredit. Det har varit ett starktönskemål att vi ocksä skall kunna delta i detta pä något sätt, eftersomkreditkonkurrensen har varit så utpräglad i handeln . Vidare aviseras ett förslag om såväl ett utökat direktstödsom ett extra skatteavdrag för industrins forsknings- och utvecklingsarbete attföreläggas värtiksdag. Vi har ju fått beläggför att det är riskabelt att släpa efter i utveckhngen av nya produkter, ävenom det i det faUet inte berodde på brist på pengar. Men det hindrar inte att vihar anledning vUket ocksä framkommit vid aUa de diskussioner vi haft inomvårt parti att särskilt stimulera forsknings- och utvecklingsarbete i detsvenska samhället. För att hjälpa de nytillträdande grupperna päarbetsmarknaden, framför aUt ungdomar och kvinnor, sätts en rad olika åtgärderin. Ett SärskUt utbUdningsstöd ges tiU företag som anställeroch utbildar ungdomar och kvinnor; det är den s. k. Det är enbetydande förmån för de företag som använder sig av den. Jag hoppas att mankommer att utnyttja den förmånen. Dä gör man också en konstruktiv insats i samhällsutvecklingen. Arbetsmarknadsutbildningen byggs ut till en kapacitet av60 000 elever. SärskUda arbetsmarknadskurser med praktik för18-19-äringar inrättas. Arbetsförmedlingarna förstärks med 100 tjänster samtdämtöver med särskUd personal för att bistå arbetslös ungdom. Praktikarbete inrättas inom den stathga sektorn, specielltför ungdom. Där finns det säkert betydande möjligheter. Ytterligare beredskapsarbeten i kommunerna skapas medspeciell inriktning pä ungdom. I samarbete med kommunförbunden skall särskUda insatsergöras för utbildning inom vårdyrkena. Jag räknar med att det med detta bhr fråga om en mycketväsentlig satsning för att stödja de nytillträdande gruppernas sysselsättning. För kommunernas investeringar och framför allt på byggmarknadensätts en serie olika åtgärder in. Kommunerna fär även höjdastatsbidrag tUl kommunala mUjövårdsinvesteringar. Återigen en miljösatsning. Bidragen till de kommunala beredskapsarbeten som utgörs avinvesteringar höjs till . Kommunerna fär ökatlåneutrymme med i förhåUande till tidigare är.Utbetalningarna av barnstugelån tidigareläggs. Statliga byggen för 300 miljonerkronor tidigareläggs, liksom vissa åtgärder för att förbättra arbetsmiljön påstatliga arbetsplatser. Förbättringslän ges för att stimulera saneringen aväldre bostäder. Oprioriterat byggande frisläpps. Jag har redovisat många av de åtgärder regeringen vidtagitunder , sedan det blev klart att konjunktumppgångeninte skuUe gå så snabbt som vi hade räknat med utan något långsammare.Redovisningen av åtgärderna är inte fuUständig. Men totalt sett är det fråga omen mycket betydande satsning. Den är emellertid tveklöst berättigad för atthävda sysselsättningen, och vi räknar med att arbetslösheten successivt kommeratt gå ner . Vi kommernaturligtvis även fortsättningsvis att håUa en hög bered- Bl.a. kräver utvecklingen på det kommunala området ingående uppmärksamhet, och vikommer att häUa löpande kontakt med kommunförbunden i dessa frågor. Förslagen innebär att budgetunderskottet ökar kraftigt.Det är konjunkturpohtiskt motiverat och berättigat, men det finns en bestämdgräns för budgetunderskottets storlek. På en konferens framhöll jag attden viktigaste genereUa åtgärden just nu är att försöka undvika den hårdakreditåtstramning som vi var nödgade att tillgripa 1969-1970. Vi bör försökaatt även i en uppåtgående konjunktur hålla en sä långt möjligt lättkreditmarknad. Vi kan räkna med en påtaglig expansion i detsvenska folkhushåUet. Vi mäste se tih att den inte leder till överhettning ochobalans. Det vi nu diskuterar och som jag behandlat i mittinterpellationssvar är främst bristen pä arbete. Vi skall ha klartför oss att det är många företag i landet som har svårt att rekryteraarbetskraft tUl de jobb de kan erbjuda. Det finns, framför aUt hos ungdomen, entveksamhet att gä in i den industriella produktionen. Jag har häri riksdagenframhållit, att den fortsatta förnyelsen av det svenska samhäUet mäste grundasi arbetslivet. Arbetet kommer att behålla sin centrala ställning i människornastillvaro. Där tUlbringar man många av dygnets timmar. Förhållandena i arbetetfärgar av sig pä hvet i övrigt. Om arbetet upplevs som meningslöst,hälsovådligt, otryggt påverkar detta oundvikUgen familjeliv och fritid. Detekonomiska utbyte och den sociala värdering som arbetet ger påverkar helalivssituationen. Det är en mycket väsentlig uppgift att väma arbetets ochinte minst det praktiska yrkesarbetets värde och värdighet. Annars bhr detingen förnyelse av det svenska samhäUet. Från denna utgångspunkt skaU vi gripaoss an med en omdaning av arbetslivets villkor. Denna förnyelse måste förverkUgas genom ett samspel mellanen lagstiftning till stöd för löntagarnas trygghet och en fördjupad demokratiute pä arbetsplatserna. På hela detta fält pågår ett omfattandelagstiftnings- och utredningsarbete. Vi förbereder en ny lag om arbetsmUjön,där skyddsombudens stäUning skall förstärkas. Vi förbereder en ny lag omanställningstrygghet. Vi skall öka de anställdas inflytande ochmedbestämmanderätt inom den offentliga sektorn. Vi skaU bygga upp den industriella demokratin steg försteg nära de frågor som är viktiga och påtagliga i de enskildas vardag. Detpågår en omfattande översyn av lagstiftningen på arbetsrättsomrädet. lägger regeringen fram ett förslag som gerlöntagarna rätt att vara med i företagens styrelser. Det bhr det första stegettill förverkhgandet av det program för arbetshvets förnyelse som dragits upp avde stora löntagarorganisationernas kongresser och vid den socialdemokratiskapartikongressen nyhgen. Jag har en gång förut sagt att detta innebär inledningentill den största decentrahseringsgiv som någonsin förekommit i det svenskasamhället, nämligen att vanhga löntagare skaU få mer att säga tUl om på sinaarbetsplatser och i sin arbetsmiljö när det gäller deras anställningstrygghet och derasviUkor i arbetet. Målsättningen är ett ökat inflytande för löntagama i detsvenska samhället pä demokratins och den solidariska sammanhållningens väg. JagviU understryka: pä demokratins väg. har den svenskafackföreningsrörelsen och löntagarna visat att det är de som är det fastavärnet för en demokratisk utveckhng - å ena sidan mot revolutionära drömmar ochfrasmakeri och å andra sidan i beslutsamheten att förändra verkligheten päarbetsplatserna tiU löntagarnas förmän. Höstriksdagen har ett omfattande arbetsprogram. Detinnebär en uppfordran tiU en fördjupad sohdaritet i det svenska samhället ochtUl en samhng av krafterna för att lösa stora gemensamma uppgifter. Vi behöver solidariteten inte bara för att hjälpaeftersatta grupper utan också därför att vi alla befinner oss i en riskzon. Vemsom helst av oss kan drabbas av ohälsa, yrkesskada, en trafikolycka, enföretagsnedläggning. blir vi beroende av medmänniskorssolidaritet. Därför skaU vi visa solidaritet med varandra - både de som förögonbhcket upplever sig som framgångsrika och trygga och de som först nu kännerotrygghet för sin framtid, sina försörjningsmöjligheter, sin hälsa. Om jag genom samhället, genom min organisation, genom minaegna gärningar visar sohdaritet , kan jag få uppleva den trygghetsom andras sohdaritet kan skänka mig. Gemensamt mellan stad och land viU vi forma envälfärdspohtik för hela landet, eftersträva en rimlig fördelning avarbetstUlfällen och samhällets tjänster och skydda vår miljö. Sohdariskt villvi sätta in vår gemensamma kraft pä att värna sysselsättningen och förnyaarbetslivets vUlkor. Det är det genomgående temat i de förslag som regeringenförelagt årets höstriksdag. Det är min förhoppning att dessa förslag kommer attvinna bred uppslutning. Sedan senast hade en aUmänpohtiskdebatt har varit värdland för FN:s första miljövårdskonferens. Dekonkreta resultat som uppnåddes kom inte tiU stånd utan svårigheter och en delåtgärder som borde ha kommit ut som resultat av konferensen var inte möjligaatt få enighet om . Om värdet av denna konferens råder dock stor enighet.Årtiondens rovdrift med miljöresurserna har till slut åstadkommit ettuppvaknande. Om mänskligheten skall överleva under former som vi kan accepteramäste vi lära oss att hushälla med metaUer, vatten, energi och med jordensproduktionskraft. Vi mäste komma fram tiU en återanvändning av varor tiU nyproduktion - så nära naturens eget kretslopp som möjligt. Vår teknik ochteknologi mäste formas efter mUjöpohtikens krav. Samhället skaU anpassas eftermänniskans behov och såväl psykiska som fysiska förutsättningar. Det var dengrundläggande tanken för , då vi för sedan tog uppmiljöfrågorna. 1 det fortsatta internationella miljövårdsarbetet är detväsenthgt att ett samlat grepp om hela miljöproblematiken tas. Det är inteminst viktigt attarbetsmiljöfrägorna ges en framträdande plats. Det är angeläget att en vid synpå miljövårdsarbetet får prägla de åtgärder som skall följa efter den konferenssom höUs i . Det gäller såväl här hemma som i det internationellaarbetet. Den största förstörelsen av den mänskhga miljön svarar deför som utövar krigshandUngar. MänniskoUv, livsmiljöer och natur förstörs systematisktgenom massförstörelsevapen. Som jag tidigare framhåUit kan ingenting rättfärdigaatt man använder sädana vapen mot oskyldiga människor och för förstörelse avproduktionsmark och kulturlandskap såsom skett och trots allt tal om fredfortfarande sker i . Utrikespohtiska frågor kommer att debatteras här ikammaren senare bl. a. i samband med . Jag nöjer mig därför med attnu säga att utgångspunkten för ställningstagandet i EEC-frägan har förcenterpartiet varit att den lösning som skall bh den svenska skaU varaförenlig med vår neutralitetspohtik. Ett medlemskap i kan inte förenas medneutralitetspohtiken. Vi kan under inga omständigheter vara med om att äventyravårt lands neutrala och oberoende ställning. Vi mäste ha ett sä nära ochomfattande samarbete med EEC som är möjligt att uppnå med bevarad neutrahtetspohtik. En konsekvent neutralitetspolitik är således denutrikespolitiska linje som vi anser som den bästa för att bevara och stärka detdemokratiska styrelseskick som vi uppnätt och för att värna de värden som vianser väsentliga. har grupper som pä sitt program har attmed utomparlamentariska medel omstörta samhället tUldragit sig en deluppmärksamhet. Det finns i och för sig ingen anledning att antaga att de är såsärskUt många. Men även smärte sådana grupper kan tyvärr förorsaka betydandeskador. Det viktigaste botemedlet för de demokratiska krafterna är givetvisatt se till att förhållandena i landet är sädana att det inte finns någonjordmån för extremistverksamhet. Effektivt arbetande demokratiska folkrörelser politiska, fackliga och pä andra ideella grunder uppbyggda - är enförutsättning för att vårt demokratiska samhäUsskick skall bevaras ochstärkas. Folkrörelsernas framväxt var en gång grunden tilldemokratins genombrott i . Det finns i sammanhanget särskild anledningpoängtera det värde som en stark och skickUgt ledd facklig rörelse har haft förförhållandena på den svenska arbetsmarknaden. En gemensam strävan förarbetsmarknadens parter har varit att man skaU uppnå goda produktionsresultat.Fördelningen av dessa resultat fastställs efter förhandlingar och medtillgripande av kampmedel inför vars verkningar arbetsmarknadsparterna käntstort ansvar och stor respekt. I det fortsatta arbetet för att förbättra tryggheten ocharbetsmUjöerna kommer utveckhngen av företagsdemokratin att ha stor betydelse.Mycket återstår att göra på det området. En betydande medverkan frän deanställda och avsevärt förbättrade möjhgheter för dem att vara med och bestämmaom utformningen av t. ex. arbetsmiljöerna mäste komma. Vi kommer senare i höstatt ha anledning att diskutera den fråga statsministern tog upp i samband meddet aviserade förslaget om representation för de anställda i vissa företagsstyrelser. kommer att få tillfälle till engenomgripande diskussion om de regionalpohtiska problemen. Det beslut som skaUfattas i det sammanhanget är ett av de viktigaste som har tagits i pämycket . Genom att den regionalpolitiska målsättningen läggs fast styrsutvecklingen i landets olika delar . Den gmndläggande målsättningen för regionalpohtiken måstevara att nä likvärdiga förutsättningar för människornas hvsmiljö i aUaregioner. Det gäller sysselsättningsmöjligheter, service, kulturutbud och ohkamiljövärden, såväl yttre som inre. Det kan inte accepteras att något län fär ennegativ utveckling i dessa avseenden. En satsning på regionalpolitiken i syfteatt nå ett decentraliserat samhäUe är en fömtsättning för att vi skall lyckasmed jämhkhetsfrägorna. I riksplan anges handlingslinjer för ettdecentrahserat samhäUe. Den grandläggande målsättningen för samhällsplaneringenmåste vara att inget län fär en minskad folkmängd . Föravfolkningslänen är det angeläget att söka nä en viss återhämtning av vad deförlorat . När samhället, på det sätt förordar, gjort enramfördelning av befoUcningen på varje län, mäste fördelningen avsamhällsresurserna ske så, att basinvesteringama i länen, i form av vägar,bostäder, skolor osv., dimensioneras i enlighet med de kravbefolkningsmålsättningen ställer. Det är också viktigt att samhället, främst påtrafikpolitikens område, gör insatser som reducerar effekterna av långa avståndeller dålig kvahtet pä vägar och järnvägar. Ett rättvisekrav är att samhäUet utjämnar de kommunalamerkostnader som följer i urbaniseringens spår genom en sned åldersfördelningoch bristande serviceunderlag i glesbygdskommunerna. Utöver dessa åtgärder måste samhäUet, pä hknande sätt somför närvarande, vidta särskilda stimulansåtgärder i skogslänen för att elimineradet handikapp dessa har fått i och med den förda koncentrationspolitiken. Ettstort antal nya arbetstillfällen måste tillskapas . SamhäUetmäste aktivt engagera sig för att med åtgärder av detta slag styra de nyasysselsättningstiUfällena till de områden där de ur regionalpolitisk synpunktär angelägna. Människorna i koncentrationsområdena upplever en annansida av koncentrationspohtikens nackdelar. För att kunna skapa en drägliglivsmiljö för dessa människor är det viktigt att befolkningskoncentrationendämpas. Därigenom skapas möjligheter att klara upp de miljöproblem som finnsdär. SamhäUet mäste ha en direkt möjlighet att verka i den riktningen. Får jagfråga statsministern: har sagt att tätorternas människor är förtappadeeller fördömda, eller hur formuleringen var som statsministern använde? Vi viUju genom de här åtgärderna förbättra förhållandena för dem som bor där och fördem som vill bo där, men tyvärt är situationen den, att den socialdemokratiskapolitiken har lett till så dåliga miljöförhållanden att mänga just av detskälet vill flytta ut. Det är sannerhgen ingen dom över människorna som bor isädana områden. Hela vår inriktning går ut pä att dämpa tillväxttakten sä attdet blir möjligt att skapa dessa bättre miljöer. Det finrisi princip två möjhgheter i det avseendet: dels ett system med 2 protokoU 1972. etableringstiUstånd,dels ett system med investeringsavgifter i koncentrationsområdena. Den närmareutformningen av ett sådant förfarande utreds av en stathgutredning. Statsministern försökte i sitt tal göra gäUande att våraförslag när det gäUer regionalpohtUcen inte skulle kunna genomföras underdemokratiska former. När jag hörde det i andra hand trodde jag att det var en olyckhg formulering. Men tyvärr är det aUtså inte så;på fullt allvar slungar landets statsminister ut denna oerhörda beskyUning häri mot ett parti som har hela sin uppbyggnad organiserad pä de mångamänniskornas inflytande i det interna partiarbetet, mot ett partis förslag somär resultatet av en mycket omfattande diskussion och process inom partiet. Jagkan bara säga att jag uppfattar det som mycket allvarligt att landetsstatsminister tUläter sig beskyUningar av den här typen. Men hur vore det om vi jämförde förslagen och undersöktevilket av förslagen vår riksplan eller det förslag tiU regionalpolitik somregeringen nu lägger fram som är bättre demokratiskt förankrat? 1 bådaförslagen finns något gemensamt: vi har kallat det befolkningsramar, regeringenhar kallat det planeringstal. Äv vad man sagt i propositionen förstår jag att detför regeringen gäller att befolkningsramarna skall utgöra en grund fördimensioneringen och fördelningen av samhällsinsatser och resurser för deolika länen. Där är inställningen uppenbarligen densamma, och det tycker jag ärbra. Sen kommer skUlnaden. Vi säger: Hur dessa resurser skallfördelas inom länen skaU avgöras på länsnivå och helst i länsdemokratiskaformer. Regeringen säger: Centrala statsmakten måste få bestämma en bit tiUinom länen. Exempel på detta; Regeringen vill avgöra vilka orter i de olikalänen som skall prioriteras och där tillväxten skall få ske. Mera konkret: Omvi tar exempelvis har vi den uppfattningen att västmanlänningarnasjälva har lättare för att avgöra hur stor befolkningskoncentrationen tillVästerås skall vara och hur mycket man skall försöka styra till andra regioneroch områden inom . Det är min absoluta övertygelse attvästmanlänningarna är bättre rastade för detta än vi som sitter i våra bänkarhär i . Då vill jag fråga: VUken metod är mer demokratisktförankrad, den att vi överlåter ät länsbefolkningen att ta stäUning tiU dettaeUer den att vi sitter här i och för varje län pekar ut de orter pävilka det skaU satsas? Statsministern borde fundera över denna problematUc innanhan slungar ut beskyUningar av den natur han gjorde. Statsministern säger också att en del är så förvirtade attde lägger skulden för koncentrationen på staten och kommunerna. Naturligtvishar näringslivets företrädare här sitt stora ansvar, men hur statsministern kantänka sig bh trodd, när han försöker hävda att socialdemokratin skulle ha varitfuUständigt maktlös och t. o. m. viljelös inför den utveckhng som hittillsskett förstår jag inte. Statsministern borde egenthgen inte säga att man varitså viljelös att man inte haft något med denna utveckUng att göra. Men går mantiUbaka och ser efter hur det ser ut, blir bUden en annan än den statsministernförsöker visa. Den här flyttningspolitiken gavs ju en ideologisk motivering iprogramboken näringspoli- tik, somhar ansetts vara ett regeringsprogram. Där kunde man läsa att en störreutspridning av företagsamheten skuUe bli "en allvarlig belastning för vårasträvanden till en snabb materiell standardhöjning".Lokalise-ringspohtiken borde därför inriktas på "en koncentrering avnäringshvet tiU de expansiva områdena inom landet". Man menade att derelativt stora tätortsgrupperingarna erbjöd de största fördelarna ur lokahserings-synpunkt.Och man kritiserade en lokahseringspohtik som motarbetade en etablering ochutvidgning i storstadsområdena. Stockholms-, Göteborgs- och Malmöregionernavar "synnerligen lämpliga som lokaUserings-ort för många slag avindustriell och annan verksamhet". Sedan kunde vi ovanpå detta i den socialdemokratiskapressen läsa om "den glädjande folkvandringen". Föreställningen att det med en aktiv lokaliseringspolitikskulle vara möjligt att stoppa folkomflyttningen - och att det skulle vara lyckhgtom det vore möjligt trodde man inte ett ögonbhck på. är det möjligt att regeringen säger, att detta ändåinte var ett regeringsprogram. Då får jag i stället ta ett uttalande avfinansministern 1964, som ger en god belysning av vad regeringen sysslade med.Hert Sträng sade den gången; Vi måste acceptera en vidare avfolkning avinlandet. Vi skaU inte hindra den stora strömmen till de stora centra, men vimåste se tUl att det finns en rännil ät andra hållet. Det skuUe alltså vara lokaliseringspolitikens uppgift: attvara en rännil som rann motströms i den stora floden! Transportförsörjningen är en av de väsentligasteföratsättningarna för utveckling. HittiUs har trafikservicen försämratspåtaghgt i stora delar av landet. De kollektiva trafiktjänsterna har tunnats uteller försvunnit helt genom att järnvägar lagts ner och busslinjer dragits in.Samtidigt har väganslagen tUl glesbygdslänen skurits ner. Detta har tvingat människor att flytta. AUa människormäste ju ha möjlighet att resa.