prot · FV09128 · 1972-12-31 00:00:00 — Kommer det att finnasandra energikällor? Industridepartementet har tillsatt en särskildenergi-prognosutredning, som skall se över de närmaste årens energibehov ochannat sådant. har också i en skrivning krävt att parlamentarikerskulle ingå i en sådan utredning, och utskottet pekar på att fem parlamentarikerhar knutits till utredningen. De har alltså möjlighet att bidra med synpunkter- helt naturligt inte i någon väsentlig grad i tekniska frågor men väl i frågaom bedömningen av olika typer av energiresurser, deras utnyttjande,sammanvägandet med naturskyddsintressen och annat sådant. Utredning pågåralltså redan. Man kan också peka på att en utredning som skaU ta uppalla de problem som jag har pekat på samt åtskilliga fler skuUe dels bli enjätteutredning som skulle ha ett nästan omöjligt arbetsmaterial att spännaöver, dels komma att arbeta paralleUt med flera andra utredningar. Jag vUlhänvisa till betänkandet, där vi redovisar att inte mindre 4utländska och 14 svenska utredningar arbetar på detta område. Att då tillsättaytterligare en svensk utredning är väl ändå ganska onödigt. Som ett särproblem tas i motionen 757 upp frågan om attintensifiera forskningen rörande fusionsenergi. Utskottet finner att Sverigesbidrag till denna forskning aUtid kan bli bara margineUt. Vetenskapsmännensäger att det kan vara möjhgt att praktiskt utnyttja fusionsenergin kanskenågon gång - lösningen ligger alltså inte mnt hörnet. Oerhörtmycket dyrbar forskning måste bedrivas och många problem måste lösas rentgrundforskningsmässigt innan man kan börja utnyttja fusionsenergi. Jag tror inte att vi i skall åta oss att göra merän vad som är rimligt. är ett litet land, och vi kan inte föra dennaforskning väsentligt framåt annat än rent marginellt. Vi skaU göra vad vi kan,men skall det bh något av måste de stora makterna, ja hela världen, varaengagerade. Tanken är riktig bitvis; felet är att man tror att vi i Sverigeskulle kunna göra något väsentligt i denna fråga. Så betydelsefulla är vi inte. Utskottetavstyrker alltså motionsyrkandet. I motionen 575 tas upp frågan om inrättandet av ettsärskilt följa frågorna om vår energiproduktion och överhuvud taget alla frågor på detta område. i sade att detär väsentligt att man kan få till stånd ett sådant organ. Utskottet pekar påatt ett industriverk kommer att inrättas , enligt vad som sagtsfrån regeringens sida, och en proposition härom kommer Resurs- och energipolitiken m. m. Resurs- och energipolitiken m. m. Vi tycker att det dä skulle vara ganska långsökt att inrätta ettsärskilt organ för energiproduktionen som skulle hamna vid sidan omindustriverket. Tvärtom bör en avdelning i detta industriverk mycket väl kunnasköta de här sakerna. Jag går så över till motionen nr 583 med somförsta namn. I den tar man upp flera olika ting. Först och främst är man innepå att kontrollen över energiresurserna helt skulle överföras i samhällets ägo;man vill ha en koncentration till samhället av energikällorna. Jag har i ochför sig ingenting emot den tanken, men jag vUl peka på att samhället här ändå harett väldigt stort inflytande. Exempelvis sker av vår el-produktion istatlig regi. Dessutom har vi ett flertal bolag som är kommunala, gemensammaför och kommunerna eller gemensamma för kommunerna och vissaprivata företag. I en proposition som just nu är föremål för utskottsbehandhng,nämligen Hushållning med mark och vatten, behandlas också frågorna om våraenergikällor med utgångspunkten att man från samhäUets sida på ett annat sättskulle kunna kontrollera och bestämma var energiproduktionen skaU ske. Med hänvisning tiU det och till att energikommitténföreslagit ett starkare samhälleligt engagemang finner jag ingen anledning attjust nu ta upp den saken. Vi är på väg att få precis vad motionärerna talar omutan något särskilt beslut av . tar också upp en fråga som väl borde beröramig alldeles särskUt; han talar nämligen om förläggning av ett kärnkraftverktill . Utbyggnad av atomkraftverk har bara i ringa omfattningskett i vårt land. I den proposition som jag nämnde, Hushållning med mark ochvatten, redovisas vad som är på gång och de allra närmaste årensvidareutbyggnad; man talar om Forsmark och ytterhgare några kraftverk. Men isamma proposition sägs det också att frågan om eventueUa atomkraftverk utefterNorrlandskusten skall utredas. Man skall alltså över huvud taget kartlägga vadNorrlandskusten kan användas för. Centrala driftledningen har också varit innepå detta och har bl. a. litet löst skissat att det nog skulle bhvettigt att lägga ett atomkraftverk i . Man har t. o. m. i en uppsatsi någon tidning angett en lämplig plats. Men man poängterar att detta inte äraktuellt , knappast heller . Mycket beror ju påi vilken takt utbyggnaden kan ske och många andra ting. Det bör göras allt som är möjligt för att försöka få enetablering just vid , men saken är på gång, och det är nogganska vettigt att låta utvecklingen fortgå i nuvarande takt. Många problem ärännu olösta, men jag tror att den dag vi har löst dem och verkligen skall sättain våra resurser på att bygga ut kärnkraftverken, dä hamnar någonting iNorrbotten också. Rent marginellt kan jag säga att i och för sig är intenågra atomkraftverk i av behovet för att vi där skall klara vårindustrialisering. Är det någonting vi har gott om i det länet - om vi fickbehålla det för oss själva - är det ju elenergi. Där produceras en mycket stordel av hela landets energi i vattenkraftverk, och det visar att det problemetkanske kan lösas där. Jag är helt överens med om densysselsättningsmässiga och lokaliseringspoUtiska betydelsen, men jag tror inteatt man skall forcera fram frågan mer än sä, att man säger att man skallundersöka den här kusten. CDL har varit inne på det och har också tänkt just påNorrbotten. vUl också att man skall göra en översyn avatomkraftproduktionen för att eliminera riskerna för allmänheten. Det ärsjälvfallet en betydelsefull sak, men man har tillsatt en expertdelegation förforskning rörande kärnkraftens säkerhets- och miljöfrågor, som skall behandlajust de här problemen. Därför finner utskottet att det inte är av något störrevärde att ytterligare poängtera säkerhetsfrågorna. Saken är i och för sigaktueU och viktig, men vi tycker inte att det behövs något särskilt påpekande. I ett par andra motioner sysslar man med mer periferating. Motionen nr 758 handlar om att skulle uttala sig för attkraftproduktionen i större utsträckning skulle ske i s. k. pump kraftverk. Detär inte någon ny teknik som ifrågasätts där. Vi har pumpkraftverk i , Ivåras behandlade vi en proposition som innefattade önskan att byggaett pumpkraftverk i Juktan i , Någon forskning och särskild vidareutredning om det behöver alltså inte göras, utan använder dennametod där den är praktiskt riktig. Vi föreslår att denna motion inte bifallseftersom den inte tar upp någonting väsentligt som inte är mycket väl känt. I motionen 1342 talas om behovet av information rörandeenergifrågorna. Jag vUl betona att utskottet också är mycket intresserat avdetta. Vi finner att det är viktigt att människorna får saklig, riktig mformationom alla dessa problem, inte minst hur det ligger tiU för dagen med atomenergin,så att man inte leveri någon falsk föreställning att det är så eller så. Detfinns en nytillsatt kommitté för forskning rörande kärnkraftens säkerhets- ochmiljöfrågor, och vi förutsätter kort och gott att denna kommitté finner detangeläget att på aUt sätt informera allmänheten. Därmed anser vi att motionenär tUlgodosedd och inte föranleder vidare åtgärder. Med detta har jag försökt ta upp några av destora Unjerna i dessa motioner. Låt mig konstatera att det allra mesta av vadsom där föreslås redan är på gång. Vi har en stor mängd utredningar på dettaområde, och vi finner därför inte att det vore vettigt att tillsätta nyautredningar. Jag yrkardärför bifall till utskottets förslag. Resurs- och energipolitiken m. m. i (fp) kort genmäle: Utskottets ordförande tycktedet vore en överloppsgärning om vi skulle tillskapa ett specielltenergiinstitut. Jag är av en helt annan uppfattning. Vi har ju sett hur man iohka länder har tUlskapat organ som är fristående i förhållande tillmyndigheter, företag och organisationer. Man har där tagit fram prognoser ochvetenskapliga utredningar just för beslutsfattarna. Vi har ansett att ettenergiinstitut skulle ha den rollen här i . har gjort en betydande insatsför svensk byggnadsforskning, och totalt har väl också vår byggnadsindustrihaft mycket god tillgång till de prognoser och utredningar man har tagit framdär. Resurs- och energipolitiken m. m. Jag anser att denna fråga är utomordenthgt viktig, och jagfinner det alldeles säkert att den kommer att få ytterligare aktualitet längrefram i tiden. Vi kommer troligen inte i längden ifrån att skapa ett friståendeinstitut. Ett industriverk i all ära, men det behöver ju ha en mängdbeslutsunderlag som ett fristående energiinstitut kan ta fram. Som jag tidigare sade har vi föreslagit att kostnadernaför institutet skall tas ut genom energiavgifter. (vpk) kort genmäle: talade om all vattenkraft somproduceras i , och det är riktigt. Men man räknar väl med att av energibehovet bör finnas som reservkraft, som toppkraft. Vid dethär seklets slut lär all den vattenkraft vi har behövas som toppkraft.Vattenkraft har ju den egenskapen att man kan magasinera den och använda dennär den bäst behövs, vilket kärnkraften inte har. Antingen går ettkärnkraftsaggregat eller också går det inte; det arbetar alltid med samma effekt. Sedan tror jag att det var litet för yvigaframtidsperspektiv som tecknade. Jag har här en skrift - det ärsynd att jag inte har lämnat den för visning på som centraladriftledningen har gett ut. Där har man ritat in 170 tänkbarakraftverkslägen , och det finns en enda prick någonstans uppe isödra på kusten. Sedan finns det ytterligare några få prickarutefter de övre två tredjedelarna av . Alltsammans praktiskt tagetkommer på och på kusten söder om och utefter skånskakusten. Detta är alltså det perspektiv somman tecknar, och jag misstänker att det blir med det här som med så mycketannat, att det planeras ingenting för inlandet och för övre . HerrSVANBERG (s) kort genmäle: Det kanske inte är mycket jag behöver tillägga. i tycker att det behövs ettfristående organ -detta kan inte det industriverk som vi talar om klara av,anser . Jag är inte lika misstänksam och tror inte att ettindustriverk skulle sakna möjligheter att klara saken. Jag förstår inte riktigtvarför man skulle behöva ett fristående organ. Det skuUe finansieras genomavgifter på kraftförsörjningen, och då får vi ju alla som förbrukar elektriskström vara med och betala. Jag kan till nöds förstå argument, men jagtycker inte det är särskilt hållbart. Jag tror att det blir precis hka bra omsaken handhas av industriverket som om den sköts i friståendeorgan. Mera är inte att säga om det. påpekar att jag sagt att vi har så mycketelenergi via vattenkraftverk i , och det är väl sant, säger han, av all vattenkraft behövs som reservkraft. Och, säger ,behöver vi all den energi vi får från vattenkraftverk nu somreservkraft. Ja, det kanske är riktigt. Men jag hoppas, , att skall vi ha atomkraftverk i också. Jag sadebara att problemet är inte aktuellt och kanske inte under1980-talet heUer. Och jag upprepar att i vart fall är det inte aktueUt under1970-talet. Centrala driftledningen har pekat ut en punkt iNorrbotten, som säger. Det är Jävre i kommun. Sedan sägerherr att det finns 170 tänkbara lägen men alltså bara en punkt som ärutpekad där uppe, och fruktar att som vanligt planeras detingenting för och för inlandet. Ja, på den punkten behöver inte herrTakman och jag gräla. Jag är lika intresserad som av att detplaneras för och , och bhr det så att ingenting projekterasför när den aktueUa utredningen kommer i gång kan och jagbli helt överens - då skall vi kämpa sida vid sida för att det skall skenågonting i . Men jag tror inte att det är nödvändigt att göra detta . Det är att hksom misstänka centrala driftledningen innan man har bevisatvad det är fråga om. Vi kan ju spara misstänksamheten tills man börjar göratokerier. Jag vågar hoppas att det inte blir så tokigt som befarar. Resurs- och energipolitiken m. m. (vpk) kort genmäle: Jag refererade förut den synpunkten att dettar att planera och bygga ett kärnkraftverk, och i samma förträffligabroschyr, som är utomordentligt vackert illustrerad, visar man på att 1990kommer det att finnas en hel del kärnkraftaggregat, men det nordUgaste av demfinns i Forsmark, alltså på kusten i norra . Det finns ingenting norrdärom. Och skaU man räkna med att få en kraftförsörjning där uppe vid sidan omvattenkraften, som jag förutsätter kommer att användas för hela landet, måsteman nog börja planera . i (fp) kort genmäle: Jag hyser ingen misstänksamhet mot ettblivande industriverk. Rent principieUt anser jag emellertid att det voreriktigt att vi fick ett fristående institut som alltså är fritt från beroendeav såväl myndigheter som företag och organisationer. Men det skall självfaUetha kontakter både vertikalt och horisontalt, på det sätt vi mött i olika sammanhangnär vi har varit ute på våra resor och framför allt när vi var i . Man harju hknande organ där. Jag har klart för mig att herrSvanberg inte delar min uppfattning, men trots det vill jag hävda att denformen av energiinstitut, som kan ta fram de utredningar och prognoser sombehövs för den framtida energiproduktionen, skulle vara av utomordentligbetydelse. HerrSVANBERG (s) kort genmäle: Det finns ingen anledning för mig att härpolemisera mot i , som ju är en vettig karl. Det var baraen sak i vad sade som jag hoppas att han inte menade.Energiverket skulle vara fristående från industrin, sade , ochdet är alldeles riktigt att det vore värdefuUt men det skulle även varafristående från samhället. Det är väl ändå samhällets intressen som institutetskall bevaka? Om det är fristående från samhället bhr det ju en 3 protokoll 1972. Resurs- och energipolitiken m. m. Ang. den framtida utbyggnaden av kärnkraften styrelseför som framför sina som tror helt vettigasynpunkter. Ett verk som är helt fristående från samhällets intressen fruktarjag för. Jag hoppas att inte menade det. Herr industriministern ,som meddelat, att han i samband med behandlingen av detta ärende ämnade besvarafru ' (c) framställda interpellation, nr 188, angåendeden framtida utbyggnaden av kärnkraften, erhöll ordet och anförde: Jag skall självfallet inte gä in i den debattsom här förts. Men när i funderar över hur han skall fåett institut som är fristående och oberoende av industrin och samhället bör hannog fundera över om det också skall vara fristående och oberoende iförhållande till konsumenterna. Fundera litet på hur det mstitutet skallkonstrueras, ! Men, herr talman, jag har begärt ordet för att i sambandmed denna debatt svara på en interpellation som framställts av den framtida utbyggnaden av kärnkraften. FruHambraeus har frågat mig om jag anser att det faktum att stat och näringsliv satsat mycketpengar på atomenergin hindrar oss från att förutsättningslöst diskutera för-och nackdelar med fortsatt utbyggnad av atomkraftverk i , att det är moraliskt försvarbart att producera ämnen sommåste övervakas och skötas med tekniskt kompUcerade metoder av kommandegenerationer i oöverskådhg framtid och som skulle skada biosfären irreparabeltom skötseln upphörde, att de ökande mängderna radioaktivt avfall frånkärnkraftverkens utbrända bränsleelement utgör ett tillräckligt stort problemför att vilja hänskjuta frågan om den framtida kämkraftutbyggnaden i avgörande. Låt mig först erinra om skälen tUl att vi i satsatså hårt på kärnkraften. Vårt land saknar i stort sett ekonomiskt utvinningsbaraenergitillgångar, med undantag för vattenkraften. Denna svarar endast för enhten del av vårt totala energibehov.Huvuddelen täcks av importerade bränslen, dvs. olja och i någon mån kol. Dettamycket stora beroende av import, i förening med en mycket högenergiförbrukning, utgör i flera hänseenden en belastning för vårt land. Jagbehöver bara påminna om den stora känsligheten för störningar på deninternationella oljemarknaden. Det var framför allt denna faktor som gjorde i fattade de grundläggande beslutenom att bygga ut kärnkraften. Om man ser tiU dagens situation måste man konstatera attvattenkraften i stort sett är färdigexploaterad, även om vissa utbyggnader ärmöjliga. har utbyggnaden av produktionen av elkraft som är den mest expansiva delen av energisektorn aUtså måst baseras i allthögre grad på värmekraft. Ungefär en tredjedel av produktionskapaciteten i dagutgörs således av värmekraft, med olja som bränsle. på enfortsatt ökning av energiförbrukningen i allmänhet och elförbrukningen isynnerhet. Prognoserna baseras på uppgifter från industrin ochtransportföretagen, och de tar hänsyn även tiU hushållens, handelns ochservicenäringarnas förväntade behov. Den allmänna bilden överensstämmer välmed den senaste statliga energiprognosen , som håller på attrevideras. Utan att gå in på någon bedömning av enskUda prognoser på dettaområde vill jag framhålla att ett ökat behov av elkraft under åtminstone detnärmaste decenniet utgör en realitet, som man måste ta hänsyn till vidsamhällsplaneringen. Hur skall detta behov tillgodoses? Av skäl som jag nämntstår valet mellan att bygga ut värmekraft baserad på olja och värmekraftbaserad på kärnkraft. I vårt land har man gjort bedömningen att kärnkraftenfrån samhällets synpunkt erbjuder det minst ogynnsamma alternativet. Jag harredan nämnt att kärnkraft innebär ett minskat importberoende. Även imiljöhänseende utgör kärnkraftverket en mindre belastning än ett oljekraftverkav motsvarande effekt. Kärnkraften innebär också en bättre hushållning med begränsadenaturresurser. Starka aUmänna intressen talar aUtså för kärnkraft. Dessutompekar kraftföretagens kalkyler på att kostnaderna för kärnkraften i vårt landär lägre än för alternativa kraftslag. Som ett resultat av dessa överväganden kommer utbyggnadenav elproduktionen att baseras främst på kärnkraft. Kärnkraftenväntas svara för cirka en tredjedel och för cirka hälften avelproduktionen. De kärnkraftverk som skaU vara 1980 är redan i dagunder byggnad eller beställda. Kärnkraften innebär vissa risker, liksom nästan all annanteknisk och industriell verksamhet. Vad som är utmärkande för kärnkraften äratt säkerhetstänkandet fått prägla utvecklingen från början, och detta medhänsyn även tiU de globala långsiktiga riskerna. Mycket stora ansträng-nmgarhar gjorts internationeUt för att analysera säkerhetsfrågorna i samband meddriften av kärnkraftverken och få fram konstruktioner som tUlfredsstäUer högtställda krav på säkerhet. Erfarenheterna av kärnkraftens säkerhet har ocksåhittiUs varit goda. Inget har framkommit som tyder på att man i någotväsentligt avseende felbedömt säkerhetsproblemen i samband med kärnkraft. Även i vårt land har insatserna på kärnkraftområdet frånsåväl statens som industrins sida i hög grad inriktats på säkerhetsfrågor. Demyndigheter som ansvarar för kontrollen i fråga om radiologisk säkerhet,främst delegationen för atomenergifrågor och , harhär en mycket viktig uppgift. Forsknings- och utveckUngsarbete beträffandesäkerheten på kärnenergiområdet bedrivs av bl. För attytterligare öka insatserna på detta område har beslut nyhgen fattats om ettsäkerhetsprogram finansierat av kraftföretagen och under ledning av en särskUdstatlig delegation. Med det jag nu sagt har jag försökt visa att vårt landhaft starka motiv för sin satsning pa kärnkraften och att verksamheten harbedrivits på ett ansvarsfullt sätt. Med anledning av ' förstafråga vill jag emellertid framhålla att den fortsatta utvecklingen påkärnkraftområdet givetvis måste följas noga med hänsyn till riskfaktorernaoch till de Resurs- och energipolitiken m. m. Ang. den framtida utbyggnaden av kärnkraften Resurs- och energipolitiken m. m. Ang. den framtida utbyggnaden av kärnkraften alternativaproduktionsmetoder som står tUl buds. tar vidare upp en mera speciellsäkerhetsfråga, nämligen förvaringen av det högaktiva avfallet frånkärnkraftverken med hänsyn till att detta innehåller vissa ämnen ~ bl. a.plutonium som utgör en fara för omgivningen. Utan att i detalj gå in på de mycket kompliceradebiologiska och tekniska problemen viU jag försöka sätta in avfallsfrågan i desssammanhang. Vid drift av kärnkraftverk bildas dels radioaktiva klyvningsprodukter,dels bl. a. plutonium. Dessa produkter utvinns ur de utbrända bränsleelementenfrän reaktorerna vid den s, k, upparbetningen. Plutonium har ett stort värdegenom att det kan användas på nytt som reaktorbränsle, I själva verket kan mani den nuvarande generationen av kraftverk spara betydande kvantiteter uran omman låter plutonium från utbränt reaktorbränsle föras tillbaka tiU reaktorerna,kan plutonium komma att få ännu större värde eftersom dessanvändning i s, k, bridreaktorer möjliggör ett flera tiotal gånger högreenergiuttag från uranet. Användningen av plutonium kan därför få stor betydelseför hushållningen med världens energitillgångar. Plutonium är emellertid ett mycket giftigt ämne. Man måstedärför tUlämpa en sträng övervakning så att plutonium inte kan tränga ut iomgivningen. Erfarenheterna från drift av kärnkraftverk och frånupparbetning av använt reaktorbränsle visar att det är möjligt att uppnå enmycket hög grad av säkerhet för omgivningen i detta avseende. Jag kan tillägga att kontrollen av plutonium inte baramotiveras av dess skadlighet för omgivningen. Plutonium kan även användas förframställning av kärnvapen. De icke-kärnvapenstater, som i likhet med Sverigeanslutit sig tUl fördraget om förhindrande av spridning av kärnvapen, harunderkastat sig en långtgående kontroU genom Internatio-neUa atomenergiorganet.Kontrollen, som i hög grad inriktas på plutonium, förutsätter att denationella myndigheterna bygger upp noggranna redovisnings- och säkerhetssystemvid alla kärnkraftanläggningar i landet. Vid behandlingen av det använda bränslet frånkärnkraftverken kan med dagens teknik nästan allt plutonium tas till vara föråteranvändning, Restkvantiteterna jämte vissa andra starkt radioaktivaprodukter måste förvaras på ett sätt som innebär garantier föratt aktiviteten inte kan spridas till omgivningen. Som påpekarfinns det inga internationellt accepterade metoder som utgör slutligalösningar av förvaringsproblemet. Det pågår emellertid utveckling av metodersom innebär att avfallet överförs i former som inte kräver kontinuerligövervakning och som utesluter att de skadliga ämnena frigörs tUl omgivningen. I har de ansvariga myndigheterna tidigtuppmärksammat frågan om hantering av det högaktiva avfallet. Frågan har för vårdel ännu inte blivit praktiskt aktueU. Upparbetningen av bränsle från de förstasvenska reaktorerna sker nämligen i utländska anläggningar och förvaringen avdet högaktiva avfallet sker vid dessa anläggningar. Man kan emellertid inteutesluta att det kommer att visa sig nödvändigt attförbereda förvaring av avfaUet från svenska kärnkraftverk inom landet. a.med hänsyn härtiU kommer jag inom kort attföreslå Kungl. Maj:t att sakkunniga tiUkallas med uppgift att utreda frågan ombehandling och förvaring av radioaktivt avfall. Avsikten är att utredningenskall behandla frågan om ansvarsfördelningen på detta område och lägga framförslag till åtgärder, bl. a. i fråga om organisation. Utredningen skall ävenbeakta möjligheterna till internationellt samarbete på avfallsområdet. Beträffande ' tredje fråga viU jag slutligenframhålla att problemet med förvaringen av det högaktiva avfaUet inte enUgt minmening föranleder en omprövning av det svenska kärnkraftprogrammet. Jag villerinra om att fattade de grundläggande besluten om detta programredan vid 1950-talets mitt. Därefter har frågor om programmet årligenbehandlats i samband med anslagen till och . Så sent som tog ställning till en viktig aspektav kärnkraftutbyggnaden i och med att den fastställde vissa riktlinjer förförsörjningen med kärnbränsle. Som jag redan framhålht bör emellertid denfortsatta utveckhngen noga följas.