prot · FV0988 · 1972-12-31 00:00:00 — Den sociala verkligheten ärmycket mera sammansatt. Jag tror inte på några bestämda och entydiga slutsatserdå det gäller att beskriva en social verklighet. Den enda slutsats vi kan harätt att dra är att mellanölet kan vara en bidragande faktor, är ett av vårasociala problem. Men vi kan inte säga någonting om hur utvecklingen hade settut om mellanölet inte hade funnits tUl , huralkoholkonsumtionen då hade sett ut, vilka ungdomsproblem vi då hade haft. Jag vill alltså tala för en högre grad avförsiktighet, mera av nyanserade slutsafser, mindre av säkerhet och visshet, dåvi beskriver utvecklingen, nuläget och framtiden, då vi bedömer mellanöletsroll. Vi har fått en del underlag för vår debatt och vårtbeslut. Vi har tillgång till de data som finns och de synpunkter ochvärderingar som myndigheter och organisationer på detta område har. Den alkoholpolitiskautredningen säger i sitt delbetänkande om mellanölet, att det finns oroandedrag i utvecklingen på alkoholområdet.Utredningen diskuterade ett stort antalåtgärder och stannade för att föreslå vissa restriktioner som direkt tog siktepå att begränsa mellanölsmissbruket bland ungdomar. Utredningen avvisade bl, a,förslag om försäljningsförbud och om försäljning i systembutiker. Ett 60-tal remissinstanser yttrade sig över förslaget. Deavvisade - eller tog inte upp - tanken på mellanölsförbud. Några få förordadesystembutiksalternativet. Flertalet stödde utredningens förslag om en18-ärsgräns. Men meningarna var delade beträffande förslaget om manuellbetjäning. Finansministern har enligt min mening dragit de riktigaslutsatserna av det material som finns, då han förordar vissa restriktioner isyfte att minska bruket av mellanöl hos unga människor men inte villmedverka tUl sådana åtgärder som exempelvis tUlverknings-ellerförsäljningsförbud eller försäljning enbart i systembutiker. Det är också enuppfattning som delas av sju av skatteutskottets ledamöter. Ett skäl för den slutsatsen är att den alkoholpolitiskautredningen nu börjar närma sig slutskedet i sitt arbete. Det hade i och försig varit bra om utredningen nu hade varit färdig. Då hade vi kunnat diskuteraalkoholpolitiken i dess helhet. Vi måste få göra en samlad bedömning av huralkoholpolitiken skall se ut. Mellanölet är ju bara en av många alkoholdrycker. Vi bör inte göra några mera drastiska förändringarav nuvarande system, då vi inom skall få underlag för beslut omhela alkoholpolitiken. Det finns inte heller sakligt underlag för sådana drastiskaförändringar i en situation då konsumtionen står stiUa eller minskar. Vi kanemellertid göra en del justeringar av de nuvarande bestämmelserna. Sådanaförändringar föreslås också. Låt oss besluta om dem. majoritet vill ha ett mellanölsförbud.Det kan förefalla som en enkel och effektiv lösning. Men är den så bra? Jag harinte funnit några övertygände skäl för ett sådant förbud. Jag tror att det ihuvudsak skulle vara att förflytta problemen till andra sektorer, till andraformer av giftkonsumtion, former som kan vara farligare både vid konsumtionstillfälletoch på . Det skulle vara att skapa nya sociala problem, att skärpaen del av de ungdomsproblem vi redan har. Det är en Ulusion att tro att vi kanlösa ungdomens sociala problem genom ett mellanölsförbud. Detta sägs också klarti en rad vägande remissyttranden av myndigheter och organisationer medbetydande erfarenhet på detta område. Vi som säger att det inte finnstillräckliga skäl för att besluta om ett mellanölsförbud är lika medvetna om desociala problemen och har ett lika starkt socialt ansvar som de som menar bör besluta om ett sådant förbud. Men vi tror inte att majoriteten harredovisat någon bra lösning. Jag yrkardärför bifall till reseivationen 1 av m. fl. Idetta anförande instämde () och fröken (). HerrWENNERFORS (m): Jag vill inledningsvis ha sagt att oavsett allamisstänklig-göranden som kommit - och fortfarande kommer frånnykterhetsrörelsen, så är den här frågan för mig enbart en fråga omalkoholpolitik. Inte ens skatteinkomsterna på de alkoholhaltiga dryckernabekymrar mig särskilt mycket. Det låter naturligtvis finanspolitiskt ansvarslöst,men jag ser frågan i första hand alkoholpolitiskt. För mig framstår det somdjupt cyniskt att vi endast satsar småslantar på inforrnation, undervisning,förebyggande åtgärder och värd, när staten håvar in miljarder påmänniskors beroende av alkohol. Jag anser det således vara tämligen likgiltigt om ettmellanölsförbud innebär en inkomstminskning för staten på några hundratalmiljoner. Om nu skulle besluta i enlighet med förslaget om ettmellanölsförbud, så anser jag att vi skriver alkoholpolitisk historia. Deriksdagsmän som trycker på ja-knappen gör enligt min mening ettuppseendeväckande avsteg från den målsättning och inriktning som den svenskaalkoholpolitiken har haft och som bl. a. inneburitatt alkoholkonsumtionen på olika sätt skall styras över från starka till svagadrycker. Har vi lyckats med det? Jag vill påstå att vi är på vägatt lyckas. Man måste dock beakta att man inte ändrar vanor och attityder beträffandealkoholbruket . Det är svårt att få bort det gamla råabrännvinssupandet och alla de primitiva seder och bruk som sammanhänger meddet. Och fortfarande påverkas, tror jag, de svenska alkoholvanorna avsmygdrickandet, av hyssjandet, av dramatiken. Den alkoholpolitiker som inte enbart styrs av prestige ochkänslomässigt engagemang måste väl ändå medge att det finns visa ljusa,förhoppningsingivande fläckar i alkoholmönstret . Det dricks exempelvisinte på samma sätt som förr i samband med värnpliktsinryckningarna. Vinethar ersatt helan och halvan på allt fler bjudningar runt om i landet.Alkoholmängden per konsumtionstillfälle är vidare mindre. Svensken kan faktiskti dag se en halvfylld flaska - det kunde man inte . "Botfen opp!" Att således få det svenska folket att dricka på ett meramåttligt och hyfsat sätt tar mera tid än . Det kan ta , det kan ta15-20 år. Och alldeles .särskUt gäller detta om vi försummar informationen ochundervisningen. Mina kolleger i kammaren måste väl ändå medge att det här är enfråga som i hög grad är beroende på vad föräldrarna gör, vad lärarna gör, vadungdomsledarna gör och vad samhället över huvud taget satsar i positivt ochkonstruktivt hänseende. Våra strävanden att styra över konsumtionen från starkadrycker till svaga har krönts med en viss framgång, om man ser tillstatistiken. 1971 är under vilket Systembolaget sålt mindre spritän vin spritförsäljningen sjönk till knappt 51miljoner liter - och vidare har den totala alkoholförsäljningen i landet, mätti ren 100-procentig alkohol per vuxen, dvs. invånare , sjunkit. Jag tror det var i som justefterlyste snabba åtgärder, så att vi skulle kunna få ned den totalakonsumtionen snabbt. Det är allt.så första gången - bortsett -som så sker. Nedgången ren alkohol är inte särskilt stor, men det är ändå en nedgång - trenden har brutits. Detär glädjande att en ända obruten stegring av den totalaalkoholförsäljningen i landet har bytts mot en minskning. 1971 innebär alltså en förhållandevis kraftig ändring avutvecklingen. Huruvida den skall bli bestående är svårt att sia om. Men nog ärdet väl märkligt att svenska politiker med denna vetskap, och dessutom medvetskapen att alkoholpolitiska utredningen blir färdig med sitt huvudbetänkande,tydligen är beredda att fatta beslut om en viktig del av helheten. Är jag då inte oroad av missbruket? Jo, självfallet. Jagär lika oroad som jag var av det hejdlösa starkspritdrickandeteller av det tUltagande ungdomssupandet . Jag har förmånen attjämsides med riksdagsarbetet stå i tämligen god och bred kontakt medmänniskorna utanför det här huset - som många av mina kolleger - och på närahåll ser och upplever också jag fruktansvärda mänskliga tragedier på samhälletsbaksida och yttringar av ett i vissa delar sjukt samhälle. Men då borde väl jagockså säga ja till ett mellanölsförbud? Tänk, fru talman, om problemet var såenkelt! Det är i sanning en illusion att tro att man löser det mycket svåra ochkomplicerade svenska alkoholpolitiska problemet genom att ta bort mellanölet,eller att med andra ord sänka alkoholhalten i öl , frän 3,6 till2,. tUlsattes den alkoholpolitiska utredningen, och vitio ledamöter med ett större antal experter har arbetat meddet alkoholpolitiska problemet, därav med 5* protokoll 1972. Nr 88 mellanölsproblemet. Flera vetenskapliga undersökningar har ulförts, ocli Torsdapen den ' ' ' utredningen verkligen diskuterat dessa frågor fram och tillbaka 95 mai 1972 småningom kom sakkunnigutredningen fram till att problemet tyvärr inte kanlösas bara med att ta bort mellanölet. Av de 63 remissinstanser som yttrat sigöver utredningens betänkande hade 58 samma uppfattning som utredningen, dvs.att problemet inte löses så enkelt som genom att bara ta bort mellanölet. Vi har här i en lång och stabil politisk ochparlamentarisk tradition, som inte kännetecknas av förhastade beslut vare sigmot en bred och kompakt sakkunnigopinion eller mot en bred och djupt förankradlekmannaopinion. Är det utan betydelse att exempelvis ,, . ,, , , , och skola befinner sig bland de 58 remissinstanser somvill vidta åtgärder mot missbruket men som inte tror på åtgärden att ta bortmellanölet? Vad är då mitt alternativ? Ja, med det alternativ som vistår inför kommer jag naturligtvis att rösta nej, dvs. jag tillstyrkerregeringens och utskottsreservanternas förslag, som innebär att vi får en lagom en 18-årsgräns och en skärpning av kontrollen samt att vi äntligen får gehörför kravet på ökad information. Men, fru talman, på litet måstealkoholpolitiken bli föremål för en genomgripande helhetsdiskussion, och denfår vi ju med tanke på att alkoholpolitiska utredningenshuvudbetänkande är aviserat. Det alkoholpolitiska problemet kan inte behandlasutan att man närmare studerar hur det svenska samhället fungerar i stort som ismått. Vi måste också studera de enskilda människornas situation.Varför dricker man? Gör man det därför att det är gott eller därför att densociala balansen saknas? Visst har människorna i allmänhet materiellaproblem. Det står helt klart. Men jag tror ändå att det är problem av en annanart som i detta sammanhang särskilt måste studeras. Jag tänker exempelvis påensamhetsproblemen, på barnen i splittrade hem, på de ensamstående, på familjersom har flyttat från glesbygd till tätort och inte finner sig till rätta, påmänniskorna på arbetsplatsen som inte på samma sätt som förr når kontakt medsina arbetskamrater samt på de gamla som inte får leva tillsammans medden yngre generationen på samma sätt som . Enligt låginkomstutredningen har av den vuxnabefolkningen det är omkring 600 000 medborgare - inte umgänge med vare sigsläkt eller vänner. De är med andra ord isolerade från omvärlden. En femtedelav dem det är 107 000 människor, också detta enligt låginkomstutredningen -är dessutom ensamboende och därmed total-isolerade, och av dessa totalisoleradeär två tredjedelar män och en tredjedel av dessa är pensionärer. Nästan heladenna grupp tUlhör socialgrupp 3. Jag vet att många, och kanske särskilt inomnykterhetsrörelsen, rycker 3o på axlama åt detta resonemang. Jaghar varit med i en debatt där en av de mestframträdande representanterna för har ropat ut i Nr 88 salen att det var nonsens. Ryck gärna på axlarna och ropagärna ut att det Torsdaeen den ärnonsens, men jag är övertygad om att det finns ett samband med det svenskaalkoholpolitiska problemet. Jag tror också att det sätt på vilket människorna uppleversin trygghet påverkar livssituationen. Se exempelvis på befolkningsomflyttningarnaeller strukturomvandlingarna inom yrkeslivet eller på arbetslösheten ellerhälsofarorna eller på det förhållandet, att man får dålig information påarbetsplatsen eller i samhället över huvud taget. Vad innebär det förtryggheten? kunde folk lita på vad som stod i tidningarna och vad somsades i radio. vågar man inte lita på massmedia. Vad betyder detta förtryggheten? Och för övrigt förstår man inte vad de säger. Vad innebär vidarebrottslighetsutvecklingen, miljöfarorna och trafikdöden för människornastrygghetskänsla? En annan faktor som jag anser att man också måste tahänsyn till är faktiskt hur meningsfylld människorna finner tillvaron. Gåexempelvis ut och fråga folk: Vad lever du för? Vilket är ditt livsmål? Frågade gamla, fråga de äldre som är arbetslösa, fråga de ungdomar som inte trivsoch finner sig tiU rätta i den skola som vi har försökt att reformera. Frågaockså de ungdomar som redan nu vet att det kommer att bli besväriigt för dematt få arbete efter avklarad yrkesutbildning. Fråga ungdomarna som gårarbetslösa vad de känner för mening med tUlvaron. Fråga också många, mångakvinnor som sliter med två jobb: ett i hemmet och ett utanför hemmet.Fråga de människor som tvingas att extraknäcka för att kunna klara sigoch sin familj materiellt. Fråga även de människor som står vid löpande bandeti fabriken och inte vet särskilt mycket om sin roll i produktionsprocessen. Jag skulle behöva ytterligare minuter för attockså beröra vilken roU boendemiljön spelar i detta sammanhang eller det sättpå vilket vi utnyttjar fritiden, men jag skall begränsa mig till det som jag nuhar sagt - jag tror att jag har antytt för kammarens ledamöter på vilket sättjag anser att vi måste nalkas det här problemet. Till detta kan komma de funderingar som man har om detframtida samhället, som med största säkerhet kommer att bestå av människor somfått mera information, mera kunskaper, som kommer i kontakt med fleraåsikter och som har och kräver ett större medinflytande i samhällslivet och iarbetslivet. Talar våra aningar om del framtida samhället och dess människa förett förbudssamhälle eller för ett fritt och öppet samhälle? Den frågan är intebara intressant; vi måste som politiker och inte minst som alkoholpolitiker försöka besvara den. Jag har förbigått många argument och delproblem. Jag harinte heller bemött mina kollegers inlägg. Det beror på tidsbristen. Jag slutar mitt anförande med att yrka bifall tillreservationen 1. HerrWÄRNBERG (s) kori genmäle: ' inlägg föranleder mig att iegenskap av utskottets talesman säga ett par ord. Jag instämmer i en stor del av vad sägerom det samhälle vi har, den stress vi lever under och aUt annat. Nr 88 inte att behöva påoss innan detta samhälle blivit ändrat? Torsdaeenden '" Wennerfors fortsättaatt bedöva det svenska folket med en 25 mai1972 alkoholdryck eller någonting annatintUl den dag då han hunnit ändra -------------------- samhället?Är samhället sämre än det var ? Kan man då skylla allting på samhällsbesvärligheter när det gälleralkoholkonsumtionen? Sedan tycker jag att det är att göra våld på sanningen attsäga alt vi lyckats med den alkoholpohtiska målsättningen: att driva överkonsumtionen från starka till svagare drycker. kan man i herrWennerfors egen utredning läsa att vi fått en våldsam ökning ikonsumtionen av den 3,6-procentiga drycken och en lika eller nästan likavåldsam minskning av den 2,8-procentiga. Det är alltså precis tvärtom. Denalkoholhistoria som var med om att skapa 1965 innebar att vidrev konsumtionen från svagare tUl starkare drycker. Påståendet att mellanöletskulle ha hållit spriten tillbaka är felaktigt, eftersom den hölls tillbakainnan mellanölet kom tack vare vinpropagandan och den därav följande ökningeni vinkonsumtionen. Har aldrig hört talas om attalkoholkonsumtionen bnikargå ned i en konjunktursvacka? Kan ta mikroskopiska minskning som tecken på att kurvan harvänt? Jag tror att redan siffrorna från kan bevisamotsatsen. () kort genmäle: I vad gäller 1930-talets samhälle vill jaggärna instämma i att människorna dä hade det sämre såväl materiellt somkultureUt och andligt. Vi har fått ett bättre samhälle, , men herrWärnberg måste också instämma med mig i att detta inte har löst alla problem.Jag tror t. o. m. att sade det. Det ar dessa problem, framförallt de icke-materiella, som enligt min mening har ett nära samband med detalkoholpolitiska problemet. I vad gäller spritkonsumtionen är det riktigt attden minskade 1971 , men har den minskat med 7procent. Vi har verkligen fått en stagnation och t. o. m. en minskning när detgäller spritkonsumtionen. Det bör vi ta hänsyn till när vi debatterar dennafråga. i (s): Jag har begärt ordet för att lägga fram någrasynpunkter som har i den fråga som diskuteras. Somframgår av remissyttrandet över alkoholpolitiska utredningens förslag anserförbundet i likhet med det överväldigande antalet remissinstanser att förbudinte är den riktiga lösningen av problemet. Förbundet är här inne på sammalinje som LO och TCO, två av de politiska ungdomsförbunden. NykterhetsorganisationenVerdandi och för att nämna några exempel. Bakom förbundets ställningstagande ligger ett flertal seminarier för berörda medlemmar, dvs. utgångskassörskor och butiksföreståndare. Dessaseminarier har anordnats tillsammans med ABF, , SSU, Unga örnar och . Vid seminarierna har konstaterats att 140 problemen varit begränsade till ett fåtal försäljningsställen. framförallt vid försäljning på sena kvällar och som problemen varit störst. Jag har därför tUlsammans med i imotion nr 1603 föreslagit att dispens för försäljning av mellanöl på söndagarsamt efter på vardagar inte skulle få medges. En hel del kommuneravslår konsekvent framställningarom dispens. Jag ställer inget yrkande om bifall tUl vårtförslag, men jag vill dock uttala förhoppningen att även övriga kommuner skallvara ytterst restriktiva. Jag tycker det var bra att skatteutskottelsordförande uttalade samma uppfattning. Detta uttalande avskatteutskottets ordförande betyder ett starkt stöd för de anställda då de ivederbörande kommuner yrkar avslag på dispensansökningar. I likhet med en rad andra organisationer, bl. a. dem jagnyss nämnde, har också yrkat avslag på enlagstiftning om 18-årsgränsen. gäller en överenskommelsemellan alkoholbyrå, de handelsanställdas ochlivsmedels-arbetarnas fackförbund samt livsmedelshandelns och bryggerinäringensorganisationer om att ingen försäljning skall äga rum till ungdomar under 18år. På olika sätt bedriver förbundet en upplysningsverksamhet bland berördpersonal om denna överenskommelse och om de sociala problemen i sammanhanget.De affärsanställda vill inte negligera dessa problem, utan vill aktivt deltagai arbetet för att få bort skadeverkningar. Vi har alltså ingenting emot gränsen , men vi skullehelst se att denna frivUliga överenskommelse fick gälla åtminstone tUl dessalkoholpolitiska utredningen är klar med sitt slutbetänkande och dåytterligare erfarenheter har vunnits av verksamheten. Vi är rädda för att deanställda skall få arbeta under åtalshot om de vid något enstaka tillfälle avmisstag skulle råka bryta mot bestämmelsen. Eftersom vi inte fått stöd från någon ledamot av utskottetskall jag inte heller här ställa något yrkande. Vi vill för dagen nöja oss medvad utskottets reservanter säger, nämligen att det förutsattes "att APUkommer att ägna särskild uppmärksamhet åt den här behandlade frågan vid sittfortsatta arbete". Vi får ju möjligheter att återkomma ifaU olägenheternablir alltför stora. vill jag instämma i utskottsreservanternasreaktion mot de provokationer och försök till angiveri som organiserats i syfteatt sabotera den frivilliga överenskommelsen. Jag yrkar bifall tUl reservationerna 1 och 3. Herrförste vice talmannen (): tar verkligen på sig ett tungtansvar om den förödande mellanölsfloden får fortsätta att förstöra vårt folkoch i synnerhet ungdom. Skadeverkningarna kommer i så fall attfortsätta och, vad som är ännu värre, de kommer troligen att öka. Om vi inte nutar itu med mellanölsproblemet, kommer de som har av tillverkningen attta detta som ett tecken på att nu är det fritt fram för att kapa ål sigytterligare profit, naturligtvis utan att ta minsta ansvar förskadeverkningarna. Vi har nusex erfarenhet av hur mellanölet verkar. karakteriserasmed ett par ord: spåren förskräcker. Det är ett av de största misstagen ialkohollagstiftningen som vi gjort när mellanölet infördes . Att stora delar av ungdom skall få förstöras avmellanöls-floden är förfärande. Det är två erfarenheter man fått somjag vUl betona i denna debatt. Ofta framhåller man att mellanöl som barainnehåller alkohol inte kan vara så farligt, eftersom man fritt kanköpa starkare drycker som vin och sprit. Men det bör nogsamt observeras att detinte alltid är alkoholstyrkan som är det avgörande, utan del ärlättillgängligheten och marknadsföringen som betyder så mycket. Den andrafaktorn som inverkar är mellanölets bedräglighet. Både äldre och yngre invaggasmycket lätt i trygghet med orden "detta är bara öl, varken vin eller spritjag dricker". Men hur många är medvetna om att en burk meUanöl innehållerlika mycket alkohol som brännvin? Det är en väl tilltagen snaps.Tänk på vUken inverkan detta har på en 12 13-åring med hans relativt lågakroppsvikt. Mellanölet blir på det sättet en farlig tillvänjningsdryck förungdomen. För den som börjat dricka en alkoholdryck som mellanöl är stegetmycket kort till att fortsätta med starkare drycker. På det sättet medverkardei till att skola upp en grupp människor som förr eller senare bliralkoholskadade. Om jag sammanfattar vad jag nu har sagt är det attlättillgängligheten och bedrägligheten är två farliga faktorer när del gällermellanölets skadeverkningar. Vidare har det talats om konsumtionen. ochandra har uttalat sin glädje över sänkningen 1971 och den är jag också gladöver. Men varför inte tala om 1972? Varför inte tala om attmellanölkonsumtionen under januari-februari-mars steg med 1 och starkölskonsumtion med ? Det är färskare siffror, och tyvärr kan viinte säga att trenden vänt nedåt utan i stället har den vänt uppåt. Det varalltså en högst tillfällig nedgång . Vidare har bl. a. talat om en övergång, ochhans argument har redan bemötts av . Del har inte, ,skett någon övergång till svagare drycker. Spritdryckskonsumtionen är nu ungefärlika hög som 1954 - motbokens sista år - medan vinkonsumlionen har mer äntredubblats och maltdryckskonsumtionen nu är högre än . Då får man det resultat som man kan läsa om i i enartikel som heter Kan kurvorna vändas? Där anförs bl. a.: "Så infördesmellanölet . På de sju åren därefter har den totalaalkoholförbrukningen stigit från 5 till enligt samma mått. Mellanölets andel därav är nu ." -Det rör sig alltså om ren alkohol. Artikeln fortsätter senare: "Mellanölet har sedanintroduktionen bara praktiskt taget slagit ut denalkoholsvagare pilsnern och ökat alkoholförbrukningen i landet ." När man talar om att del skulle ha skett en övergång tillsvagare drycker talar man om något slags kvacksalverinykterism. Det är attsläcka elden med bensin. Verkan har tyvärr inte alls varit en övergång jagskulle verkligen ha önskat det, men det är inte så. Jag tror att det råder stor enighet även bland dem som avandra skäl vill behålla mellanölet på det sätt som det nu hanteras, att det harmedfört avsevärda skadeverkningar. Detta har omvittnats av personer iansvarsställning så att det inte behöver upprepas. Särskilt villjag påpeka att personer som inte avstår från alkoholdryckerna helt men som isitt arbete eUer på annat sätt kommer i kontakt med problemet, har förordatrestriktiva åtgärder mot mellanölet. Det är framför allt sådana som lärare,vårdpersonal, domstolspersonal och poliser som på nära håll sett vad mellanöletkan ställa tiU med. Om man sålunda skuUe vara enig om att mellanölet harstörre eUer mindre skadeverkningar uppstår frågan om så stora olägenheterskulle uppkomma, om man tar in mellanölet på systembolagen, att det skulleöverväga skadeverkningarna. Ett vanligt argument är att den skötsamme inteskall lida för att många missbrukar meUanölet. Det bör då observeras att denskötsamme sannolikt kan planera både sin tid för inköp och sin ekonomi, och dåkan han i fortsättningen köpa sitt mellanöl, om han vill ha det, påSystembolaget. Det är felaktigt att säga att det inte skall finnas mer, att detförsvinner, därför att det står ju inte i författningen att det skalltillverkas ett starköl med en alkoholhalt av , utan det står att detfår tillverkas öl med en alkoholhalt av högst .