prot · FV0931 · 1972-12-31 00:00:00 — Och för resten och det är detintressanta - kan det ur totalbudgetsyn-punkt kvitta, eftersom, vilket deflesta som sysslar med bostadspolitik vet, en sådan här åtgärd inte färbudgeteffekt under det aktuella budgetåret. Det andra moderatförslaget är att inga medel skall anvisastill markförvärvslånefonden. Den s. k. besparingen väger emellertid urbesparingssynpunkt lätt mot skattesänkningsförslag. Totalt settinnebär partiförslaget från ett ökat budgetunderskott. De borgerliga i utskottet har följt principen att enborgerlig motion är en bra motion och tiUstyrker dem eller viU ge Kungl. Maj:ttill känna sina synpunkter på dem. På några punkter har detta lett tillunderliga resultat. I en enskild borgerlig motion krävs sålunda en utvärderingoch kartläggning av den ekonomiska politikens verkningar under 1971 och 1972.Den som gjort sig mödan att tänka igenom saken har förstås funnit att det ärprecis det vi just nu sysslar med. och tar ställningtiU den kartläggning och utvärdering av den ekonomiska politiken under år 1971och den prognos som i första hand har gjort. Utskottetsborgerhga ledamöter skriver att de vill ha en noggrann och vetenskapligutvärdering. De tycker tydligen inte att analyser ochbedömningar är vare sig noggranna eller vetenskapliga. Jag tycker att deborgerliga ledamöterna skall precisera den här kritiken när vi nästa gång harkonjunkturinstitutets chef, , hos oss i utskottet. Det har jufunnits gott om tiHfällen till det redan. Att den vetenskapliga forskningenskall följa verkningarna av den ekonomiska politiken är självklart. Det kan viverkHgen inte vara oense om. Den borgeriiga gruppen i utskottet har också som tidigarehar anförts sett sig nödsakad att stäUa sig bakom en motion av tvåfolkpartister som vill ha en "proportionell" effektuering avkreditåtstramningarna så att de inte drabbar de mindre och medelstora företagenhårdast. Utskottet påpekar att kreditöverenskommelserna alls inte effektuerasproportionellt utan att det görs - och bör göras, tycker vi - vissa nödvändigaundantag med särskild hänsyn till de mindre och medelstora företagens störreberoende av rörelsekrediter i bankerna. Det är utmärkt att reservanterna iutskottet nu medger detta och att man vidare konstaterar att det är bankernasom bör lastas och att staten vidtar en rad åtgärder för att motverka dessatendenser. Sådana erkännanden tror jag inte att regeringens kreditpolitik fåttnågon gång tidigare av de borgerliga. Det är utmärkt att man viU ge Kungl.Maj;t detta till känna. Det är dessutom ett senkommet erkännande av hurnödvändigt det är med stutliga styrelserepresentanter i de stora bankernasstyrelser. Vi hoppas att de borgerliga politiker som är statliga representanteri affärsbankernas styrelser inte sitter och tiger nästa gång sådana här viktigating kommer upp tiH avgörande, utan att man påfordrar en diskussion om saken istyrelsen. För att ytterligare uppehålla mig vid kreditpolitiken ärdet intressant att notera att representanter i utskottet iden slutliga voteringenstödde moderatmotionen om att avskaffa emissionskontrollen - det skeddevisserligen under aUehandu krumelurer, men de gav ändå det förslaget sitt stöd.Jug rekommenderur kammarens ledamöter även den delen av reservationen tUlläsning. Jug skulle, herr talman, vUja fräga: Var stårcenterpartiet? har föredömligt tidigt väckt en storpartimotion, nr 294. Jag viU ge min komplimang för detta nya grepp. Ett fintomslag fick den också ! Men när det gäller innehållet är jag merabetänksam för att inte sägu åtskiUigt betänksum. Det ur högerns gamla1930-tals och 1940-talsfilosofi som dummats av och presenterats i en nyförpackning. Innehållet är åtskilligt mörkblåare än omslaget. Redan på första textsidan påstås att den offentligasektorn utgör av bruttonationalprodukt. Det är allt ettmycket tvivelaktigt påstående. På s. 190 i finansplanen står det: "För1971 kan den offentliga sektorn enligt här använd definition beräknas ha tagiti anspråk av bruttonationalproduktens resurser. Inkluderas offentligaffärsverksamhet enligt de definUioner som används i nationalräkenskapernastiger denna andel till 3 ." Litetlängre ned heter det: "Schematiskt kan man säga att inemot av detoffentligas inkomster används för att direkt efterfråga reala tillgångar ochatt ungefär 1/3 av inkomsterna återförs till de privata sektorerna genom olikaformer av inkomstöverföringar." Men det mest häpnadsväckande är förstås själva grundsyneni motionen - det är denna nu har att ta ställning till, det är densom vill skall prägla den ekonomiska politiken och politiken överhuvud taget. En stillsam fräga, pä det sätt som jag brukar ställa sådana frågortill centerpartister och folkpartister i utskottet; Har ni läst motionen? Ja,det bör ni ha gjort, eftersom ni tagit ställning till den i utskottet.Instämmer ni i dess grundsyn? Ja, det gör ni genom ert ställningstagande iutskottet. Även om det vur litet delade meningar inom centergruppen när vivoterade om själva motionen, röstade emellertid och majoriteten avcenterpartiets representanter för de i motionen angivna riktlinjerna för denekonomisku politiken. De riktlinjerna inkluderar en allmän övergång tillprivutisering av hushållningen och avgiftssystem i stället för solidarisktbetalningsansvar på samhälls-viktiga områden. De riktlinjerna baseras bl. a. påen analys av sumhälls-byggandet och samhällsutvecklingen som det väl ändå mästevara mycket genant för andra än att ställa sig bakom. "Det är knappast möjligt att på något område visa påen utveckling, där den enskildes beslutsutrymme har vidgats som ett resultat avden socialdemokratiska politiken." Ja, sä stär det i motionen 294. Det rimmar mycket dåligtmed det beröm som inledningsvis gav oss. Men, kammarledamöter,det är utifrån en sådan här uppfattning som de borgerliga reservanterna iutskottet - moderater, folkpartister och centerpartister -nu vill utforma densociala och ekonomiska politiken. Och ändå finns det folk, ja t. o. m. tidigarehögerledare, som tycker att de politiska skiljelinjerna är svaga. Det finns nogplats för en liten fräga till: Var står ? Jag har en känsla av att jag har använt dentid - kanske litet mer - som var utsatt för mitt anförande. Jag får vältillfälle att återkomma, och jag viU med det som jag har anfört yrka bifalltill finansutskottets hemställan i dess betänkande nr 1. i (c) kort genmäle: Jag noterade under utskottsordförandensanförande att han, sedan han hade talat mycket ingående om osäkerheten i bedömningarnai som ligger långt fram i tiden, ironiserade över vad som var skrivet ireservationen. Vad som stär där kan tolkas sä här: i ett visst läge mäste vigöra på ett sätt, i ett annat läge mäste vi göra på ett annat sätt alltså enberedskap för den händelse konjunkturen ligger lågt och för den händelsekonjunkturen går upp. Jag kan inte underlåta att svara med enjämförelse mellan vad som kan hända i vår hektiska ekonomi och vad som händer iden hektiska trafiken, som vi alla är ute i. När vi går över en gata möts vi avrisker och ovisshet. Kommer vi tiU en stor korsning där det finns refuger lyserdet rött eller grönt. Är det rött ljus är det tvärstopp, är det grönt ljust ärdet klart framåt. Så långt börjar det bU klart för svenska folket också ipolitiken. Är det emellertid så att vi kommer till en obevakad övergång ser vioss om åt båda hållen, och jag tror nog att det är riktigt att vi gör så. Dettagäller också i politiken. Sedan noterade jag också utskottsordförandens goda minne.Vi talade om det goda vädret , och det vur inte utan mening som jagnämnde det ocksä . Givetvis har det betytt oerhört mycket, men lät osslämna det och gå till frågan: Hade de åtgärder som föreslogs behövts?Pä den frågan svarade jag i mitt anförande att jag anser att sä var fallet. Vihar inte haft den nedgång i arbetslöshetssiffrorna - det sade ocksä herrEkström som man hade trott sig få. Tydligen hade åtgärder av det slag som viförordade - och som vi för övrigt förordade -varit befogade. Sedan är det helt naturligt att vi, när vi sade att dessaåtgärder skulle sättas in tidigt , inte kommer igen och föreslår dem nuocksä med risk för att de skulle få verkan först i dä det ändå normaltbrukar vuru en bättre sysselsättning och då vi egentligen menade att de skulleupphöra. Jag noterade också att fullständigt hademissförstått mig beträffande mitt resonemang om kommunerna. Jag begärde intefler bidrag; jag sade bara att bidragen hade varit utformade på det sättet attkommunerna var tvingade till investeringar för uppgifter som de skulle hakunnat klara på ett billigare sätt. Min repliktid är tyvärr nästan ute. Jag vill därför baraavslutningsvis beröra en fråga som gång på gäng återkom tUl,nämligen: Var stär ? Vi kan naturiigtvis ställa sådana frågor tillvarandru partierna emellan - vi blir kanske inte klokare för det - men detviktigaste är ändå att svenska folket förstår var står, och sä synesjuvara fallet. 3* protokoll 1972. Nr 31 () kortgenmäle: den '' talman! Vad vUl oppositionen? Ja, vad vill Jag hörde inte någotkonkret recept på hur man skall ------------------ hanterade ekonomiska svårigheterna. Jag gjorde mitt i anförandet det förmodandet,att socialdemokraterna mest har en sak att säga, nämhgen attsamhället, dvs. staten, måste bli starkare och större. Det var faktiskt detenda konkreta som hade med också i sitt inlägg; i övrigt fanns detinget förslag om hur man borde hantera de allvarliga problem somoppositionsföreträdare har tagit upp. Jag tog upp en del brännande skattefrågoroch det handfasta problemet om hur man skall handskas med de stigandematpriserna, men det fanns inget svar pä detta i mycket längaanförande. HerrEkström sade att krav pä en mera restriktiv finanspolitik hade pånågot sätt försvunnit i den gemensamma reservationen. Vårt resonemang är, attom det blir en markerad konjunkturuppgång vilket vi hoppas behövs detverkligen en mera restriktiv finanspolitik. Det har faktiskt ocksä ni självaantytt i er egen skrivning; något krav som vi har framfört pä den punkten haralltså inte försvunnit. Vad beträffar skattesänkning, , angav jagett antal olika områden där utrymme skulle kunna skapas för en sådan absolutnödvändig förändring eftersom de genomsnittliga inkomsttagarna i det härlandet befinner sig i ett skatteläge som är ohållbart. Jag troratt det finns en hel del offentligt slöseri pä olika områden, vidare tror jagatt man kan göra en hel del åt skolpolitiken för att få den mindre dyrbar, ochjag angav också ett antal andra exempel. När det gäller råd och anvisningar till kommunerna somämbetsverken skickar ut - något som har blivit mycket dyrbart för kommunerna påstår att han hade rätt, men det har inte . Inovember 1970 kom med den i och för sig riktiga idén, att nya rådoch anvisningar skulle underställas regeringen. Vad vi dä föreslog vad jagsade t. ex. var: Varför inte titta igenom de redan existerande råden ochanvisningarna för att se efter vad man skulle kunna sparu på den punkten? Dennabegäran avstyrkte emellertid finansutskottet, och avslog den. stårdet i finansplanen att 1 hade slagit sig nedtillsammans med titta igenom de existerande råden ochanvisningarna, och det tycker jag var bra. bör erkänna att hanhade fel på den punkten. Hur stor den offentliga sektorn är, , beror påhur man mäter den. Det mått som vi har angivit och som tycktevar så konstigt är ett i vetenskapligt kvalificerade sammanhang riktigt mått.Det finns t. ex. använt i den här skriften, som själv har delat uttill finansutskottets ledamöter. Vi får väl tillfälle att tala vidare om dettanär vi får mera tid än jag har i en kort replik. () kort genmäle: Man börjar lära känna litet meranär man får delta i ett par debatter med honom. Jag trodde inte att hade så svårt att läsainnantill att han 74 skulle behöva fräga oss vad viegentHgen menar. Behöver jag tala om för herrEkström att har avstått från sitt krav på en strängarerestriktivitet, eftersom vi har skrivit oss samman utan att detta kravåtempprepas? Sedan viU jag säga, att det väl måste vara ren bluff frånherr sida, om han vill påstå att vi har skrivit under på allt vadmoderaterna har framfört i sin motion. Vi har i vårt yrkande i utskottettydligt och klart sagt att vi, med bifall till våra motioner och i anledning avdenna moderatmotion och med vad vi har anfört i själva utskottsskrivningen,yrkat si och så. Nog måste väl förstå att detta är ett klartställningstagande, som han inte behöver misstänkliggöra oss för! Men förstårjag varför i reciten tydhgen var angelägen om att ta in en helmängd annat av förslag än det som vi hade anledning att behandla iutskottet. Jag ställde frågan varför det skulle vara med där, och då svaradeherr under hand: Ja, men det skall vi ju inte aHs behandla i utskottet,utan där bhr det bara de saker som motsvaras av de klämmar som vi skall ha. Nuhar vi fått klarhet i att man tydhgen vUle försöka fä fast oss pä något sätt. Sedan frågar när jag säger att vi inte harändrat oss beträffande förslagen: Varför har ni då inte upprepat dem? Ja, dethar jag förklarat i mitt förra anförande. säger att vi framförde förslagen i december.Nej, det gjorde vi inte. Vi framförde dem . Det var ni som hindradeatt det kunde bli en sådan behandling i utskotten att de åtgärder vi föreslogskuUe verka så snabbt att de hade kunnat tillämpas redan i början av novembermånad. Jag har också förklarat varför vi nu inte upprepar dem. Regeringen fårhelt enkelt ta ansvaret för att det vi då ville åstadkomma och även hade kunnatåstadkomma nu inte kan uppnås på grund av att ni vägrade gä med på detta. säger att vi glömt att tala om den yttrebalansen. Läs då på s. 5 i motionen 812 där det stär talat om "balans iutrikesbetalningama". Vi har också i utskottet redovisat hur vi åberopatbåde motionstext och klämmar. HerrHERMANSSON (vpk) kort genmäle; Regeringens åtgärder mot arbetslösheten harlett till vissa resultat, säger . Det vore också skräp, om så intealls hade varit fallet. Men det är ett faktum som inte kommerifrån att regeringen misslyckats att uppfylla de mål som bmkarställas upp för den ekonomiska politiken. Till dem hör ju fuH sysselsättningoch en rimlig prisstabUitet. Men vad har 1971 kännetecknats av och vad kommertroligen 1972 att kännetecknas av? Jo, av stor arbetslöshet och storaprisstegringar. Det finns inga tecken som visar att regeringen skulle vara ifärd med att klara av dessa båda stora problem. ogillade de förslag vi hade ställt, genomvilka man kunde sänka livsmedelspriserna. Det visste jag förut, men jag tyckteinte att hans argumentering var saklig. Om man skulle sätta en övre gräns fördet avdrag som får göras för räntor i deklarationen till att avse ettskuldbelopp pä , skulle det inte ha den inverkan på hyrorna iflerfamUjsfastigheter som han påstod, eftersom hyrorna fastställs på annatsätt. Däremot skulle det inverka för den som äger en lyxvilla och som har ettskuldbelopp på t. ex. . Men sådana viUaägare ömmar vi verkligeninte för. Vi tycker att de skall betala en större skatt än de för närvarandegör. BostadstUläggen hjälper upp de höga matpriserna, sade herrEkström. Jag tycker att det är en vidunderlig argumentation. Bostadstilläggenförbättrades därför att hyrorna hade ökat. Jag erinrar mig nu att det var enrad framstående socialdemokrater här i som ville att dessabostadstiUägg skulle betalas direkt tiU fastighetsägama. Ja, i sä fall kundemöjligen höjningen av dem hjälpa till så att fastighetsägarna fick det litetlättare att klara maten, men det kunde absolut inte hjälpa den stora massan avbarnfamiljer. Jag tycker fortfarande att regeringen tar för lätt påkravet på en sänkning av livsmedelspriserna. Man behandlar olika gmpper isamhället olika pä ett felaktigt sätt. Det finns ett aktuellt exempel. Vi harnyss på bänkarna fått propositionen 20, som föreslår en förändring i förordningenom särskUt investeringsavdrag för bolag. Denna proposition har tillkommit somett bestäUningsarbete av . De extra investeringsavdragenfrämjar kapitalets profiter, men de var inte så formulerade att samtligakapitalägare inom samtliga branscher kunde tUlgodogöra sig merprofitema genomavdragen. Därav Redareföreningens beställning, som snabbt effektuerades avfinansministern. När en allt kraftigare folkrörelse kräver sänkta priseroch bort med momsen, så negligerar man fullständigt dessa krav, trots attmänniskor ställer upp i massmanifestationer. Men när skriverbrev och viU ha sänkta skatter, då kommer det snabbt en proposition påriksdagens bord. HerrEKSTRÖM (s) kort genmäle: i försökte päolika sätt förklara sina tidigare påståenden och sude att svenska folketuppfattar tydligen vad som är politik. Jag skulle vilja rada herrKristiansson att inte ta sä allvarligt på vad olika opinionsinstitut kommerfram till. Det är inte alldeles säkert att en opinionsundersökning utgör ettbevis på att man har förstått var stär . sade att jag höll ett mycket långtanförande och det gjorde jag kanske, men jag tror att ännu längre utun att jag fick klart för mig hur en annan ekonomisk politikskulle se ut. 1 mitt anförande talade jag just om nödvändigheten av att i tiderdå konjunkturen gär uppåt se till att exportproduktionen och den med importenkonkurrerande hemmaproduktionen fär resurser pä ett tidigt studium. Ännurs kundet uppstå externa balansrubbningur. Jag inser till fullo att de grundläggundemöjligheterna för oss i sumhället att ha en stark offentlig sektor är ettnäringsliv som har styrka. Tala sedan inte så ofta, , om detoffentliga slöseriet! Det är många människor anställda i den offentliga sektornsom i dug var och en pä sin arbetsplats brottas med de problem som finns.Gång pä gång får de frän ert häll höra att de inte har nägot kostnadsansvarför det arbete de bedriver. Såduna beskyllningur riktus till sjuksköterskor,hemvärdurinnor och mångu undru människor i den offentligu sektorn. Sluta uppmed dessa beskyllningar om ett offentligt slöseri! vice ordförande blev upprördöver mitt påstående att ni på borgerligt håll inte direkt har sagt var ni stårbeträffande moderatmotionen 294. Han förstår , säger han, varför jag vill uttreciten skulle innehållu ett referut av moderatmotionen pä det sätt som dengör. Det är inte något märkvärdigt med den reciten. Det som stär i den är justvud vi här behundlar. Det vur, , som vi voterudei kammuren. Då ansåg ni fortfarande att det skulle finnas möjligheter attgenomföra de generella åtgärderna. Men var det tydligeninte längre höjden av politisk visdom att föra fram dessa förslag. i (c) kort genmäle: försökte klara sig ur den härdiskussionen genom att säga att det inte är säkert att väljarna, eller i dettafall de tillfrågade vid SIFO-undersökningen, begrep vad de talade om. Dennedvärderingen får naturligtvis stå för egen räkning. Det ärmöjligt utt de inte begrep progrum, men det kan också vara sä att debegriper de andra partiernas program ännu mindre. Jag återkommer till den frågun och vill mycket kort sägatill : Läs reservationen plocka inte bara ut valda uttryck ochavsnitt precis som en viss potentat läser ! Det är vad jag villrekommendera. Då kommer det att framstå för Er vilken politik vi vill bedriva. ironiserade ocksä över vår voteringsomgäng iutskottet. Men sättet att votera bestämsju av den socialdemokratiskamajoriteten i utskottet, och på oppositionssidan har vi inte annat än att följade bestämmelser som ni dikterar. HerrLÖFGREN (fp) kort genmäle: För att det inte skall råda något som helstmissförstånd mellan mig och vill jag rätta ett litet tekniskt felsom jag gjorde i mitt förra anförande. Jug sade att vi i reservationens klämhade skrivit både "med bifall till" och "i anledning av"motionerna. Det står "i anledning av" pä alla punkter. Skillnaden äratt det i reservationens text stär att vi tillstyrker motionernu direkt i denmån vi gör det. I det undra fallet, som var den springande punkten, hade vifaktiskt en helt annan skrivning. Jag kun inte förstå utt på något sätt behövervara tveksam beträffande vårt ställningstagande. har sagt en del beträffande kreditfrågorna,men det finns ingen möjlighet för mig att på den korta minut som återstår taupp ett ytterligare bemötande. Jag vill buru sägu att de mindre och niedelstoraföretagen mycket väl vet att de har kommit i kläm när det gällerkreditrestriktioner. Därför finns inte stor anledning att hållu på utt gebeskrivningur av olika slug som skulle visa detta. Företagen vet att det faktisktförhåller sig pä det sättet. Vidare tror jag att inte alltid vill förståvad vi menar, och då är det inte heller så lätt att göra det. Detta kunskehänger summan med den inställning sociuldemokraterna har till oss ioppositionen. () kort genmäle; Ja, , att det på sina håU finnsen viss lättvindighet med pengar, som vi kan kalla offentligt slöseri, är väldumt att förneka. Vi läser ibland ganska omfattande tidningsrubriker härom, ochjag tror att man skaU vara på det klara med att det förd rus ett bättrekostnadsmed vetande. skall inte heller försöka slinka undan medatt göra gällande att min kritik skulle innebära att sjuksköterskor och andraanställda inom den offentliga sektorn skulle vara slarviga på något sätt. Dethar jag faktiskt aldrig sagt. Det är snarare pä det viset att det här fordrasvissa signaler, t. ex. att finansutskottets ordförande uttalar att det finnsrisker för offentligt slöseri och att det gäller att man uppifrån utformar ettsådant system att man undviker detta. Men vi skall inte överdriva detta med offentligt slöseri.Jug nämnde det som en punkt bland andra punkter som måste observeras för utt visä småningom skall kunnu komma till rätta med det helt orimliga skattesystemsom vi har. Det tror jag är nödvändigt att vi inriktar oss pä. Det nuvarandeskattesystemet tillsummans med en del andra ekonomiskpolitiska åtgärder frånregeringens sida har inneburit att den ekonomiska politiken kommit att blireformfientlig. Jag upprepar detta: Jag anklagar alls icke socialdemokrutin förutt lida någon brist på reformönskningar det vore fullständigt vansinnigt attuttala en sädan anklagelse - men ni driver en ekonomisk politiksom innebär att era möjligheter att genomföra reformer försväras. Det är detjag menar, när jag säger att ni driver en reform fientlig politik. Låt mig i det summunhunget nämnu att jag häromdugen lusteen liten urtikel i om , som troligen har en av dehögsta kommunalskatterna i landet. Där drar det starka samhället tydligen in påexempelvis skolmaten i sä hög grad att det blir ramaskrin i debatten. Det visarlitet vilku svårigheter som uppstått. Det är bra att erkänna dem. När det gäller råd och unvisningar, som vi hude ett litetmeningsutbyte om, skall vi inte i en sådan här debatt stå och gnälla pävarandra för att någon inte erkänner när hun har fel. Men nog hade väl herrEkström fel på den punkten? Var det inte så? HerrHERMANSSON (vpk) kort genmäle: Det är några frågor som med nödvändighetinställer sig när man läser finansplanen och finansutskottets betänkande ochhör socialdemokratins talesmän i den här debatten, och jag vill uttrycka defrågorna på följande sätt. Varför söker inte socialdemokrutin dra några lärdomar avden utveckling som lett fram till den ekonomiska krisen och den storuurbetslösheten? Varför söker ni inte dra några slutsatser av den poUtik somlett fram till de stora prisstegringarna? Erfarenheten har ju tydligt visat attfull sysselsättning inte kan garanteras i ett samhälle där storfinansen hur denekonomiska makten. Inflationen och prisstegringarna har sin yttersta källa idet ekonomiska systemet och i monopolens dommerande ställning. hoppas regeringspartiet pä en uppgång ur den ekonomiskakrisen genom en ny högkonjunktur, och det är möjligt att dessa förhoppningar såsmåningom infrias. Men då böriar man på nytt samma kretslopp som det senaste årethur lett frum tiU den stora arbetslösheten. I stället för att utnyttja denväntade uppgången för en långsiktig planering låter regeringspartiet detprivata kapitalistiska näringslivet bestämma grundvalen för den fortsattautvecklingen. Följderna av denna anpassning är uppenbara.