prot · FV09147 · 1972-12-31 00:00:00 — Till skall jag inte säga någonting, för orajag nu går in i en replik raot kan jag korama i samma besvärligasituation som han, näraligen den att jag ingenting koramer att säga. Regional utveckling och hushållning med mark och vatten () kort genmäle: Jag skaU faktisktkvittera raed att jag heller inte skall säga något raera. HerrHUGOSSON (s) kort genraäle: Är det ändå inte att skapa motsättningarraellan storstadsregionerna ocU övriga delar av landet när ni i era skrifterkarakteriserar socialderaokrater från storstadsregioner som metropolimperialistersora driver en utsugningspolitik? Här har jag sagt att vi raåste lösa de regionalpolitiska probleraen,oavsett ora de är i skogslänen, glesbygderna eller storstadsregionerna, genorasolidarisk saraverkan. Det yttrandet, , står jag för och det kangärna få stå två gånger i protokoll. Jag koramer att raedverka tUldetta. () kort genmäle: Jag ber återigen att fä tacka för det sista. i (s); Låt mig börja med att säga några ord ianslutning tUl raotionen 1794 sora berör företagarföreningarna och där jag ärmed-raotionär. När det aviserade förslaget om ökat stöd tUlföretagarföreningarna framläggs hoppas jag att departeraentschefen bättre änvad utskottet nu gjort tagit hänsyn till de synpunkter sora vi frarafört imotionen om att företrädare för de anstäUda bereds större inflytande överföretagarföreningarnas handläggning av låneansökningar samt rådgivning ochservice åt de raindre och raedelstora företagen. Jag hoppas attdepartementschefen vid utformningen av propositionen tar sådan hänsyn till vårasynpunkter att vi slipper återkoraraa i saraband raed behandhngen av den. Iövrigt koraraer att tala för raotionärernas Regional utveckling och hushållning med mark och vatten synpunkteri det här ärendet, varför jag lämnar det hela och övergår till att tala om raerregionala och lokalpolitiska problera. Fraragångar kan vara av olika slag, så ock för raig närdet gäller detta raed stödorarådet. Visst är det en fraragång attÄvesta/Hederaora-området nu skall föras till allraänna stödorarådet. Ettraoraent av osäkerhet och tvivel försvinner för den delen av länet. hadeframgången varit så raycket större ora hela länet förts till stödorarådet, raenfraragångar bör noteras även ora de inte är fullständiga. När den nya vägförbindelsen öppnades förbiAvesta - i och raed att den nya bron över togs i bruk får raanhoppas att detta var en vändpunkt på så sätt att det raarkerar en öppning raotDalarna och inte från länet, som det raarkerar ett stopp förutflyttningen från den . Jag har velat notera detta med enförhoppning om att nya arbetstUlfällen verkligen skall skapas i södra delen avlänet. Den del av länet som inte föreslås tillförasstödområdet behöver naturligtvis allt stöd även i fortsättningen. Jag vUl förLudvika/Smedje-backen-området notera de synpunkter som utskottet framhållit omen "fortsatt smidig tillärapning av stödbestämmelser i förevarande hänseende".Jag hoppas att en smidig tillämpning av stödbestämraelserna kan undanröjaraycket av de tröskelproblem som följer med stödorarådesgränsen. I övrigt villjag i vad gäller den här delen instäraraa helt i de synpunkter som tidigare häri kväll har framförts av . Jag vUl dock framhålla behovet av stöd för de hårtdrabbade ytterorarådena av komraun och syftar då speciellt på ,sora bör' ägnas särskild uppraärksamhet. Det var naturligtvis raed raycket storglädje man kunde notera att lokaliseringspolitiskasatsningar skulle ske i för nära 5 mUjoner kronor, där två företagnu etablerar sig och kan skapa ca 70 nya arbetstillfällen. Förhoppningen är attdetta är en vändning som kan trygga bygdens framtid. När det gäller det oraråde som skall utgöra länetsprimärcentrum /F'alun får man hoppas att satsningar kan göras föratt även där skapa ett raera allsidigt näringsliv raed även kvinnligaindustrisysselsättningstillfällen ocU då naturligtvis också inbegripetutlokalisering av statliga verk, så att det verkligen kan utgöra ett alternativtill de raera befolkningstäta orarådena. Skall norra länsdelen klara sina problera behövsnaturligtvis ytterligare satsningar på skilda oraråden. Regioncentret Morabehöver en kraftig industriell bas för att kunna utgöra replipunkt för norralänsdelen. Skall detta förverkligas raåste industrier kunna lokaliseras dit även från storstadsområdena. Sådana områden som detta norra regioncentruraraåste kunna industriellt ytterligare stimuleras genom att företag som ärvilliga tUl utlokalisering från storstadsområden kan erhålla lokaliseringsstödi alla dess forraer för en utflyttning till ett sådant industriellt behövandeoraråde. Naturligtvis beUöver även övriga delar av länet sinbeskärda del av sarahällets stöd och dä finns det särskild anledning attobservera den västra delen av länet. Västerdalarna, och då särskilt ochVansbro korarauner,är en del av länet sora verkligen behöver alla de satsningar sora kanåstadkoraraas för att skapa allsidig service och sysselsättning för raänniskor.Att dessa två korarauner har förts tUl skilda regioncentra får inte innebäraatt de fjärmar sig från varandra, utan många av bekymren i Västerdalarna kanklaras i saraförstånd. Koramunerna behöver ett raer utvecklat näringsliv föratt fraratiden skall kunna vara säkrad i denna del av länet. Inora koraraun är avstånden stora tillkommuncentrura, vilket innebär att satsningar behövs även utanför centralorten,inte rainst i förra av serviceanordningar som även kan klara en viss del av denservice turismen behöver. Samridigt behövs satsningar på turisraen för att dennaskall vara ett korapleraent till den fasta befolkningen, när det gäller atttrygga underlaget för fraratida och befintlig service. Landets sydligastefjälltrakter bör på ett bättre sätt kunna utnyttjas och utgörarekreationsoraråden för raånga raänniskor, sora bor i , på sådantsätt att de inte bara besöker orarådet utanbetraktar det sora ett naturligt oraråde att pendla till, när de vUl harekreation och avkoppling. Då bör detta kunna oraspänna satsningar sora görs förhela den södra fjällvärlden, alltså inora både och Älvdalensfjällorarå-den. Båda dessa korarauners fjälloraråden bör kunna utnyttjas soravärdefulla korapleraent tUl skogsnäringen och vara till stor hjälp för atttrygga fraratida serviceanordningar, men då behövs nya satsningar som kan gefler arbetstillfällen för den fasta befolkningen. För att trygga framriden för Västerdalarna krävs förutoravad som tidigare närants att vägarna förbättras avsevärt och att järnvägen kanfinnas kvar också för persontrafik under åtrainstone så sora kanöverblickas raed ledning av avtal tecknade för andra järnvägstransporter. När flottningen nära nog sorajärnvägstransporterna upphörde i norra och västra delen av då stod länsdelenutan sina naturliga transportraedel för skogsprodukterna. Det uppstod givetvis svårigheter när den naturligakoramunikationsle-den för råvaran inora detta oraråde slutade att fungera utanatt satsningen på vägarna blev sådan sora hade varit nödvändigt. Storasatsningar på vägarna krävs för att dessa skall kunna klara de tungatransporter sora nu sker pä vägarna för att kompensera nedläggningen avflottningen och järnvägstrafiken. Västerdalarna har inget eget regioncentrura. Detta fårinte innebära att området glöms bort utan tvärtom att det sker rejäla fraratidasatsningar som innebär en garanti för fraratiden även för denna del av Dalarna.Människorna sora bor och lever i Västerdalarna behöver känna sarahällets stödför framtiden, ett stöd sora kan skapa större allsidighet i näringslivet ochbättre service, varvid naturligtvis skolfrågorna inte får glöraraas bort. som ett slutönskemål och en nyårsönskan villjag hoppas på att och korarauner koraraer att tillförasdet inre stödorarådet, vilket jag för övrigt raotionerade ora . Dessakorarauner behöver allt det stöd sora är raöjligt, och mycket skuUe vara vunnetom de förd:s till det inre stödområdet. Regional utveckling och hushållning med mark och vatten Regional utveckling och hushållning med mark och vatten Jag är optimist då det gäller fraratid, raen vimåste bygga samhället på solidaritet oraråden och raänniskor eraellan. Då trorjag också att vi kan fortsätta uppbyggnaden av i förhoppningen att helalänet kan räddas. I raotionen 1781 har jag föreslagitatt skulle klassificeras som regionalt centrum. Motiveringen härför ärbl. a. Skaras StäUning sora stiftsstad och som centrum för museiväsendet ilänet men framför allt sora centralort för jordbruket. Detta sistnärandafaktura bekräftas av att den i går tUl jordbruksministern överläranadefältstations-utredningen föreslår att en viss del av veterinämtbUdningenförläggs till veterinärinrättning. Bland skälen härtUl åberopas avutredningsraannen de goda lokala fömtsättningarna på lantbruks- och livsraedelsora-rådet.Jag konstaterar också raed intresse att i gårdagens debatt sin anslutning till förslaget ora Skaras uppflyttning till regionaltcentrura. Länsplaneringsdirektören i yttrade häroradagen:"Bevara läns fina ortsstruktur." Vårt län har onekUgen enså egenartad struktur att den är svår att anpassa efter en allmän mall. Jag har inget yrkande men uttalar denförhoppningen att inrikesutskottets påpekande på tal om just att"självfaUet raåste modifikationer i planen kunna göras" utgör engaranti för att den plan vi nu diskuterar och som avses leda utvecklingen tidefter annan skall granskas förutsättningslöst för att i sin tur sraidigt häratariktlinjer från den fortskridande utveckUngen. Jag har begärt ordet med anledning av denmotion som jag har väckt tUlsararaans med två partikamrater ora att Gästriklandborde tUlhöra stödorarådet. i den här debatten har raan tagit upp enfråga sora är ganska angelägen för , näraligen frågan ora Hoforsskall klassificeras som regionalt centrum eller sora kommuncentrura.Regeringen föreslår i propositionen att skall vara ett komrauncentrura.Den klassningen av är, kan raan säga, ett typexerapel på hur fel det äratt, sora regeringen vill, centralt fastställa en ortsklassificering. En sådannedklassning sora skett av hade troligen aldrig korarait till stånd, oralänsorganen själva hade fått göra upp sin ortsgruppering eller prioritering. hävdar också, vilket vi har gjort i vår raotion,att planeringen inora länen och fördelningen av samhällsresurserna meUan olikadelar skall göras av länsrayndigheterna. Det är därför vi från centerhåll harvarit raotståndare till den centrala ortsklassificering sora regeringenföreslagit. Det raåste därför vara ganska svårt att vara socialderaokrat ioraråden sora och , vUket vi har hört exerapel på, när raan serkonsekvensen av regeringens politik. har det diskuterats motsättningarmellan tätort och glesbygd. Det är, sora jag ser det, nödvändigt att raan fören geraensara politik, att raan har en geraensara inställning till de problera som berörden regionala balansen. Inom talar raan inte, sora en del tyckstro, enbart ora den ena delen, näraligen glesbygderna, utan vi har fört saramapolitik i de orter där vi verkar, oavsett om det är i en tätort eller englesbygd. För har i propositionen föreslagits enbefolkningsrara på 290 000-300 000 personer. var invånarantalet 294000. Det innebär att regeringen kan tänka sig att skall rainskasin befolkning med t. ex. 4 000 invånare. Det kan också innebära att man kantänka sig en raåttlig ökning. Vi har från centerhåU inte varit så pessimistiskainför länets framtid, utan vi har trott på en befolkningsmålsättning på 3 10000 personer. Vi tycker att regeringen ser alltför negativt på vårt länsutveckling. Stödområdet har diskuterats tidigare. Jag tycker att detär anmärkningsvärt att inte redan från början kom att tillUöra detaUmänna stödområdet. har på det här sättet koramit i ettmellanläge, vilket ytterligare försvårar för komraunerna där att få ett merdifferentierat näringsliv. Man borde åtrainstone ha fört kommunblocktill stödområdet ora raan inte kunde godta att hela landskapet skulle ingå. Vidare har vi i raotionen framfört önskemål om att andraorter skall få del av eventuell komraande utflyttning av statliga verk.Söderharan t. ex. borde få någon ersättningsmyndighet i stället för myntverket,sora inte kora tUl vårt län. Med kännedom om möjligheterna att vinnabifall rill ett motionsyrkande utan att ha något större stöd från utskottetavstår jag från att ställa något yrkande. Regional utveckling och hushållning med mark och vatten FruBERGLUND (s): Fastställandet av det regionalpolitiskahandlingsprograraraet är ett av de väsentUgaste besluten som fattats av åretsriksdag. Det koraraer att ligga tUl grund för den komraandesarahällsplaneringen och sora grund för hur sarahällets resurser skall fördelasså att välfärdskomponenterna, arbete, service och god miljö, blir tUlgängligaför alla människor. Jag vUl instämma i departementschefens bedöraning att denförda regionalpoUtiken haft stor betydelse, raen inte löst alla regionalabalansproblem. Jag anser att propositionen innebär ytterUgare några stegfraraåt i syfte att öka den regionala balansen. Med tUlfredsställelse citerar jag, och instäraraer i,utskottets skrivning; "Arbetet på att tillförsäkra människorna i oUkadelar av landet likvärdiga levnadsbetingelser måste därför fullföljas med allkraft." Alla har vi skUda vardagsbekymmer. Vi från skogslänenbrottas med glesbygdsproblemen. Glesbygdsproblem är i stor utsträckningavståndsproblem. Tillgång tUl arbete och service finns inte inora rimhgapendlingsavstånd. Det väsentligaste regionalpolitiska raedlet är attsöka i en konstruktiv trafikpolitik där åretruntsjöfart, järnvägs- ochbiltransporter samordnas inte sora konkurrerande aktiviteter utan sorauttryck för verkningsfull regionalpolitUc. Jag hyser förhoppningar oraåretruntsjöfart genora att isbrytarfrågan får en positiv lösning. Regional utveckling och hushållning med mark och vatten För den enskUde individen är tUlgången på godakoraraunikationer av stor psykologisk betydelse. De upphäver känslan avisolering och ökar möjligheterna tUl sociala kontakter. Jag förutsätter att denförsöksverksamhet med regional trafUcplanering som snart är slutförd i vårtlän koramer att visa att raed en saraordning och planering av"trafikapparaten" och raed ekonomiskt stöd från samhället kanservice bli raer tUlgänglig för befolkningen tUl riraliga kostnader. Reduceringav avståndskostnader är nödvändig. Det kan vara av intresse att helt kortfattatoch stUlsarat erinra ora att första steget tUl fraktreduceringar i regionalpolitisktsyfte har sin grund i en reservation tUl den Lemneska utredningen. Reservanternavar socialderaokraten och . ,, som också var raed i utredningen, hade intefått upp ögonen för betydelsen av fraktreduktioner. Den socialderaokratiskaregermgen lade frara förslaget och har aviserat en reformering avfraktstödet. Sysselsättningen är det centrala i varje människastUlvaro. Arbete ger ekonomiskt oberoende och sociala kontakter. Det ökarmänniskornas självförtroende. Kännedomen ora arbetsraarknaden var ännu i början på1960-talet ytterst bristfällig. I värt län saknades exempelvis statistikbeträffande antalet arbetsplatser och den arbetskraft som på skullekunna sysselsättas i länet. Att vårt län hade en bristande balans raellantUlgång och efterfrågan på arbete betraktades sora ett kortsiktigt problem.Därför var arbetsmarknadsdebatten intensiv innan skogsarbetena kom igång. tycktes allt gott och väl, men blommadediskussionerna åter upp när skogen fristäUde arbetskraften, och man försökteförutspå somraararbetenas orafattning. Ätt kvinnorna skulle räknas tUlarbetskraften var så fjärran att man inte ens diskuterade det. Ett steg tUl nytänkande togs när länsstyrelserna fickresurser att regionalt kartlägga näringslivet och dess utvecklingstendenser.Genom att studera näringsUvets struktur, dess ofta snabba föränderlighet samtdess konsekvenser för befolkningsutvecklingen i de olika kommunerna har raanfått frara faktaunderlag bl. a. till det regionalpolitiska handUngsprograrasora vi nu diskuterar. Debatten har även övergått ifrån känslobetonat,verklighetsfräramande önsketänkande tUl en mer realistisk inventering av behovoch raöjligheter. Jag skall inte här gå närraare in på den negativautvecklingen i mitt eget län - den finns redovisad i handlingarna. Departeraentschefens bedömning att det äveni skogslänens komrauner finns en tUlfredsstäUande service är riktig. Men mångaregion- och korarauncentra är i farozonen, vilket också departementschefen haruppmärksammat. Orter för vUka särskUda insatser kan bli aktuella för att deskall kunnaj upprätthålla servicenivån har i utskottsbetänkandet utmärkts meden stjärna. Stora delar av är "stjärnmärkta". landet likvärdiga levnadsbetingel-resultat snart, om inte levnadsbe- Jag vUlpoängtera att behovet av åtgärder är stort. tUlförsäkramänniskorna i olika delar av ser måste drivas med aU kraft och ge tmgelsernai en del komrauner exerapelvis , Jokkraokk och drastiskt skaU försäraras och servicen bli svår att upprätthälla. Jag vUl härbetona att från rikssynpunkt är ett ungt län, vUketär en viktig faktor när ohka former av insatser övervägs. Om debefolkningsraraar sora är uppställda för länens planering skall få enreell innebörd raåste åldersstrukturen vara sådan att en positiv utveckling ärraöjlig. Det är nödvändigt att en viss andel yngre raänniskor beredssysselsättning i glesbygden för att man skall kunna garantera sysselsättningoch service . Det aktuella sysselsättningsläget i länet är totalt setti nivå med läget . Det har emellertid skett en raarkant förändring iarbetslöshetens saramansättning. Den registrerade arbetslösheten blandkvinnorna har ökat raarkant. Kvinnoarbetslösheten uppnår det högsta tal sora noteratsför raotsvarande tidpunkt . I malmfälten exempelvis utgörkvinnorna huvudparten av den totala arbetslösheten. Den dolda arbetslösheten ilänets inlandskomrauner redovisas inte i någon statistik, raen ora jag näraneratt yrkesverksarahetsgraden exerapelvis i är för raän och 24procent för kvinnor säger det en hel del ora situationen. Insatser sora aktivarbetsförraedling, utbildning och beredskapsarbeten har endast haft marginellaeffekter på arbetslösheten bland kvinnorna. Den höjda levnadsstandarden gör attäven glesbygdens kvinnor i större utsträckning börjar ställa krav påsysselsättning. Deras förhoppningar riktar sig mot samhället - och det raed allrätt. Jag konstaterar raed tUlfredsställelse de statliga mvesteringarnai vårt län och vUl poängtera att de är någonting raycket positivt. Det är mångasom frågar sig: Hur skulle situationen vara i vårt län ora vi inte hade statligföretagsarahet? De enskilda företagen har visat ett Ijurat intresse för länet,och glesbygdens arbetsmarknad har i stor utsträckning överlämnats tUlstatsraakterna att sörja för. Därför är det nödvändigt att öka det statligaengagemanget inora industrisektorn, ora sysselsättningssituationen skallklaras inora skogslänen. Vi har exerapelvis industriella beredskapsarbeten raedca 100 arbetsplatser sora drivs i AMS:s regi. När den första kora i gång sadeen av koraraunalraännen i den berörda' koramunen: "har vi kommit in iandra andningen." Sådan betydelse hade detta för koraraunens sysselsättningoch dess möjligheter att upprätthålla servicen. I prövas förslag omsamhällsägda verkstäder. Det är angeläget att den prövningen företagesskyndsarat. TUl dess att den är klar är det väsentligt att man fortsätter medde industriella beredskapsarbetena i inlandet, där exempelvis harstora problera raed sysselsättningen. När det gäller industriella beredskapsarbeten ochsarahällsägda verkstäder är det ett priraärt problera att få frara lärapligaprodukter. En intensifierad produktutveckling i de statliga företagen raedspridning av arbetsobjekt tUl tillverkare i flera kommuner är därför av högstavikt. Utskottet har i sin skrivning erinrat om SVETAB:sinsatser. Det är raycket angeläget att ett intirat saraarbete etableras raellanSVETAB och tekniska högskolan i . Jag vUl här skjuta in att tekniskahögskolan är Regional utveckUng och hushållning med mark och vatten Regional utveckling och hushållning med mark och vatten vi mycketglada över och vi hoppas mycket på den. Den är en sarahällets satsning sorakoramer att medverka till en positiv utveckling av näringslivet i vårt län bl.a. genom att forskningen där kommer att ha samband med våra basindustrier. För att klara strukturrationaliseringen och den med densamraanhängande sysselsättningssituationen i inlandet måste raan söka olikautvägar. Jag skall helt kort komraentera den försöksverksarahet raedintensifierad sysselsättningsplanering sora startades för att bereda lokaltbunden arbetskraft arbete och för att få frara eventueUkorapletterings-sysselsättning åt dera sora Uade sraå jordbruk och hade svårtatt klara sin försörjning. Den har blivit mycket positivt mottagen bland bådekomraunalraän ocU övrig befolkning i de berörda koramunerna. Jag träffadenyUgen en koraraunalraan från i , en av dessa hårt prövadeinlandspolitiker sora brottas raed glesbygdsproblem. Han tyckte attförsöksverksamheten var något av det bästa som hänt i kommunen på länge.Befolkningen uppskattade den mycket. Angelägna arbeten blev utförda och dethade haft bieffekter sora raan inte räknat med frän början. a. hade raantidigare i vissa oraråden haft svårigheter att klara rajölktransporterna,eftersom mjölkraängderna hade varit för små. I och raed att en del kunnatreparera sina ladugårdar hade de nu ökat kreatursbesättningen och därmed ökatsina inkoraster och även underlättat rajölktransporterna. Det är också positivt att en stor del av arbetena utfördesutanför själva tätorten, vUket innebar bl. a. att många 60-åringar ficksysselsättning och att raånga kvinnor sora aldrig drömt om en egen inkorastfick arbete och lön efter koraraunalarbetaravtalet. Och vad det betydde för denenskilde individen behöver jag inte här närmare gå in på. Jag har tagit med den här rapporten frånfältet för att den skall kunna vara med vid bedömningen av resurstUldelningenför utökad verksarahet, sora jag anser vara raycket nödvändig. Avslutningsvis, herr talman, vUl jag understrykadepartementschefens synpunkter när det gäller stödorarådet. Jag vUl inteförneka att den enskilde individen upplever bristen på arbete och service soraraycket otillfredsställande oberoende av var han eller hon bor. Man kan ändåinte koraraa ifrån att avstånden har en enorra betydelse när det gäller attlösa sysselsättnings- och servicefrågorna, både rent ekonoraiskt sett och närdet gäller att finna praktiska lösningar. Jag vUl säga att raan behöver båderaer pengar och fantasi för att klara detta i skogslänen. Jag konstaterar raed tUlfredsställelse allade positiva vittnesraålen när det gäller viljan att lösa skogslänenssysselsättnings- och servicefrågor. Jag hoppas innerligt att den positivainställningen är kvar när vi solidariskt skall betala vad det kostar. Idetta anförande instämde (). Statsrainister Palrae anför i propositionen111 att den ur regional järalikhetssynpunkt viktigaste satsningen torde varaden sora sker via skatteutjäraningsbidragen. Dessa bidrag uppgår för närvarandetUl ca 2mUjarder kronor . Merparten av bidragen går - naturiigt nog -från södertUl norr. För att belysa den betydelse dessa bidrag har nämner statsministernatt fått bidrag på i genomsnitt 11:58 per skattekrona och att enjämtländsk tvåbarnsfamilj raed i årsinkorast får betala 2 872kronor raindre i koraraunal- och landstingsskatt än farailjen Uadefått göra om icke detta systera hade funnits. Detta är väl vad raan brukar kalla en positiv skrivning.Man kan naturligtvis också säga att den eller den skattebetalaren i södraSverige får betala så och så raycket raera i skatt för att vi har dettasystera. skall ingen ens för tro att jag villha bort det här systemet det vore ju verkligen att kasta bort barnet medbadvattnet. Att regionalpolitiken måste vidareutvecklas till envälfärdspolitik för alla delar av landet är en bra målsättning. Vi skallnaturligtvis inrikta oss på att sträva efter att åstadkomma större järalikhetmellan raänniskorna i olika regioner och att utjärana de största skUlnaderna ikoraraunal- coh landstingsskatt.