prot · FV098 · 1972-12-31 00:00:00 — Förhandlingarnaleddes av herr förste vice talmannen. § 1 Justerades protokollet för den 12 innevarande månad. § 2 Meddelande ang. åtgärder för att minska antaletkvällsplena Vid början utdelades en preliminär plan förkammarens sammanträden under vårsessionen. Planen var uppgjord med utgångspunkti att kvällsplena skulle anordnas i ungefär samma omfattning som underföregående år. Det förutskickades emellertid att talmanskonferensen komme attföreläggas frågan huruvida åtgärder borde vidtas för att väsentligt minskaantalet kvällsplena. En sådan omläggning skulle göra det ofrånkomUgt att tatorsdagar och i anspråk för kammarplena i störte utsträckning än somangivits i den upprättade tidplanen. har behandlat frågan och därvid uttalatsig för att följande omläggning av kammarens plenitider försöksvis skall tUlämpas. Ärbetsplena hålls i första hand meUan och utan middagspaus. Om arbetsbelastningen nödvändiggör anordnande avkväUsplenum inskränks middagspausen från 2 1/2 till 1 1/och förläggsmellan och kL 19.30. Den genom bortfallet av kvällsplena vållade minskningen avdebattiden kompenseras i första hand genom att ärbetsplena vidbehov börjar tidigare än hittUls, dock icke annat än i rena undantagsfalltidigare än . Anordnande av ärbetsplena undviks i görligastemån. kommer därigenom att i ökad utsträckning stå till förfogandeför utskottssammanträden. Om anstånd för icke bokföringsskyldiga mindre företagaremed avlämnande av allmän självdeklaration § 3 Omanstånd för icke bokföringsskyldiga mindre företagare med avlämnande av allmänsjälvdeklaration Herr finansministern erhöllordet för att besvara i Heden (c) i kammarens protokoll för den11 januari intagna fråga, nr 4, och anförde: i Heden har frågat mig om jag ärberedd att medverka tiU att jordbrukare och andra mindre företagare, som inteär skyldiga att föra räkenskaper, ges generellt anstånd tiU medingivandet av årets allmänna självdeklaration bl. a. med hänsyn till att de Om anstånd för icke bokföringsskyldiga mindre företagaremed avlämnande av allmän självdeklaration nya skattereglerna nu skall tillämpas . Skattskyldiga som inte är bokföringsskyldiga skall enligthuvudregeln lämna sin självdeklaration . I enskUda fallkan anstånd med avlämnandet medges om särskilda omständigheter föreligger.Frågan om deklarationstiden har vid upprepade tillfällen övervägts varvid bådeen förkortning och en förlängning prövats. Nuvarande ordning har emellertidbefunnits mest ändamålsenlig. De nya skattereglerna, som skall tillämpasför första gången, har enligt min mening inte motiverat att möjlighet öppnasför genereUt anstånd med deklarationens avlämnande för en viss gruppskattskyldiga. Något nytt som föranleder en ändrad bedömning kan inte anses hainträffat. i Heden (c); Jag ber att få tacka finansministern för detsvar som är lämnat på min enkla fråga. Det är ingenting att säga om de nya skattereglerna, omblott man åstadkommer en så praktisk tillämpning av dem som möjligt. Ärendet idenna fråga skulle egentligen vara att, som finansministern nämner i svaret, fågenereUt anstånd med avlämnandet av deklaration för ifrågavarande deklaranterfram till . Det är speciellt under innevarande år som jag har denönskan, och detta av följande skäl. skall nya formulär tillämpas. De är annorlundautformade än tidigare blanketter. En uppdelning av A- och B-skatt skall görasetc. Det gör såvitt jag kan förstå att många deklaranter av här ifrågavarandekategori, som tidigare själva har satt upp sin deklaration, har störresvårigheter med detta och måste anhta driftsbyråer eller andra sakkunniga. Jag vet att driftsbyråerna är ganska hårt ansträngda ochatt det är otänkbart för många att få hjälp med deklarationensupprättande. Jag tror det vore förnuftigt att bereda dessa deklaranter tUlfälleatt anlita sådana driftsbyråer så att deklarationen blir upprättad på ettriktigt sätt. Såväl deklaranten som skattemyndigheterna skulle tjäna på ensådan ordning. Med hänsyn till att det i detta sammanhang i huvudsakgäller jordbrukare med redovisning enligt kontantprincipen, som bekant ettmindre antal deklaranter, hade jag tänkt mig att man i varje fall förinnevarande år skulle kunna medge en generell förlängning av tiden föravlämnande av deklarationer fram t. o. m. . Finansministern menar nuatt det inte finns anledning härtUI, men jag tycker ändå att de argument jagframfört skulle vara tUlräckliga för att motivera en sådan förlängning. Jag vOl i detta sammanhang frågafinansministern om inte en skriftlig framställning om uppskov meddeklarationens avgivande i varje fall skulle kunna behandlas generöst. Rent allmänt har , inte utanskäl, den uppfattningen att dess servicebetonade verksamhet för deklaranternaär mer avancerad än vad den har varit tidigare. Man står följaktligen till tjänst medatt skicka ut delvis ifyUda deklarationsformulär i akt och mening attunderlätta deklaranternas uppgift. Jag har vidare svårt att finna att omständigheten huruvidaman har Ä-eUer B-skatt skulle innebära någon speciell komplikation.Jordbrukarna har ju utan undantag B-skatt. Jag är medveten om att de allraflesta jordbrukare har kontantredovisning. Möjligen skulle en extra komplikationtUlkomma i de fall där jordbrukarnas förmögenhet ligger över 450 000 menunderstiger 2 mUjoner kronor, nämligen genom att en specieU blanketttillförts materialet, avsedd för den reduktion av förmögenhetsskatten sominträder i nämnda förmögenhetsklasser. Men inte heUer detta är så besvärandeatt jag tycker att det motiverar någon genereU utsträckning av tiden föravlämnande av självdeklarationen. Dess bättre infaller deklarationsarbetet under en förjordbrukarna inte alltför bråd tid. Följaktligen skuUe det enda motivet för enförlängning vara att deklarationen blivit så komplicerad att jordbrukare, somtidigare själva har klarat arbetet härmed, nu skulle känna sig föranledda attanlita konsulter i form av deklarationsbyråer. har också tagit vissa hänsyn till sådanafall. utgick ett cirkulär tUl samtliga skattechefer, där detbl. a. heter: "Det förekommer i viss utsträckning att skatte- ochbokföringsbyråer begär anstånd för flera i särskild förteckning angivna skattskyldigasräkning. Sådana ansökningar bör godtas om anförda skäl kan anses godtagbara ochbegärda tidsfrister skäliga." Jag tror att detta cirkulär kommer att ge erforderligtutrymme för hänsynstagande i vad avser det av frågeställaren upptagnaspörsmålet om deklarationer som överförts till deklarationsbyråer. Att man måste vara restriktiv i dessa frågor beror i sistahand på att taxeringsnämnderna har en ganska begränsad tid för att fullgörasitt mycket betungande arbete. Det skaU ju också lämnas tidsmässigt utrymme förden reguljära besvärsrätten och naturligtvis för utskrivning av delängdföringshstor och skattsedlar som i sista hand skall tiUställasdeklaranten. Om anstånd för icke bokföringsskyldiga mindre företagaremed avlämnande av allmän självdeklaration HertPERSSON i Heden (c); Taxeringsmyndigheterna har ju en mängddeklarationer att behandla fram tUl . Alla löntagare, som ärhuvudparten av deklaranterna i vårt land, skall ju inlämna sin deklaration föreden . Taxeringsmyndigheterna har alltså ett ganska omfattandearbetsmaterial. Därför borde det väl inte uppstå några svårigheter förtaxeringsmyndigheterna, om endast den grupp som jag har nämnt också skulle fågenerellt tUlstånd att lämna sin deklaration , i likhet med allaandra som redovisar enligt bokföringsmässiga grunder. har emeUertid finansministern strukit underriksskatteverkets cirkulär om godtagande av en uppskovsansökan. Jag är tacksamför detta. Finansministerns uttalande måste väl betyda att det blir lättare attfå uppskov i dylika fall. Detta kan ändock vara ett visst plus i det härsammanhanget. Ett argument utöver dem jag tidigare nämnde för att begäraen förlängning var den skärpning som gäller beträffande inlämnande av 2 protokoll 1972. Ang. uttagixingen till kompaniassistenter vid militäraförband deklaration.Nu är ju en särskUd straffskatt fastställd på en procent av den taxeradeinkomsten som uttas om inte deklarationen är lämnad inom den föreskrivna tiden.Därmed är det hela ytterligare komplicerat. Att bedöma frågan om A- och B-skatt som jag nämnde är väländock en besvärlig historia för många människor. Det gäller inte bara förmögenheti detta fall. Även annan inkomst kan komma in i bUden. Jag betraktar ändå finansministerns sista uttalandesom ett visst plus, då det sålunda lättare kan ges möjligheter för berördadeklaranter att erhåUa uppskov, även om inte generellt tUlstånd har beviljats. Överläggningen var härmed slutad. § 4 Ang. uttagningen till kompaniassistenter vid militäraförband Herr försvarsministern ordet för att besvara (vpk) i kammarens protokoll för den18 januari intagna fråga, nr 16, och anförde: har frågat om jag vUl medverkatUl att en sådan form av demokrati tiUämpas vid de militära förbanden, att medklar majoritet nominerade värnpliktiga också blir uttagna vid utseendet avkompaniassistenter. Enligt tjänstereglementet för krigsmakten utses undergrundutbildning kompaniassistent av kompanichef eller motsvarande chef blandtre personer ur kompaniets personal, som personalen föreslagit. I riktlinjer för förberedande försök med fördjupadföretagsdemokrati, som är under behandling inom försvarsstaben, föreslås bl. a.sådana ändrade regler för val av kompaniassistent att önskemålkommer att tiUgodoses. Försöksverksamheten skall starta vid ett antalförband. Erforderliga undantag från tjänstereglementet för krigsmakten kommeratt göras. (vpk): Jag viU tacka för svaret, vilket jagbetraktar som positivt. Men jag reagerar litet mot att man skall starta enförsöksverksamhet. Det är nu på det sättet att de värnpliktiga vid de olikaregementena och kompanierna går till val och ger där uttryck för vilken kompaniassistentde vill ha. Sedan tar, som försvarsministern också säger här, kompanichefen utde tre som, efter vad jag kan förstå, har fått det högsta röstetalet. Men där kommer in ett väldigt odemokratiskt moment. Jagskall ta ett exempel från ett av våra regementen, 114 1 . Vid ett av kompanierna där skuUe man väljakompaniassistent, och röstningen utföll enligt följande: A fick 65 röster, Boch C fick vardera 9 röster. Dessutom var det några som fick ströröster. Dethär valet visade ju klart att de värnpliktiga önskade A som kompaniassistent,men kompanichefen utsåg C. måste C byta kompani. Ett nytt valägde rum. nämnda A och B fick 49 respektive 17 röster. D fick 3röster. Kompanichefen utsåg D. Men D vägrade åta sig uppgiften, ochdå utsåg kompanichefen , alltså den som fick 17 röster. Det här tycker jag att man kan ändra på en gång så att mantillämpar samma principer som i organisationslivet. För det behövs ingenförsöksverksamhet. Den person som erhåller de flesta rösterna bör utses. Detfinns ingen som helst motivering för att använda de här auktoritära metodernamot de värnpliktiga. Man bör ta bort momentet att kompanichefen skall utse enav de tre personer som personalen har föreslagit. Låt resultatet av valet varautslagsgivande också när det gäller värnpliktiga! Då har man fått bort dettaorosmoment. Ang. förvandlingen av kommunala arbeten till beredskapsarbeten Dessa bestämmelser kommer att ändras, menfrågan gäller hur de skall ändras. Vi skall nämligen gå vidare med försöken attge värnpliktiga inflytande inom förbanden. Det förslag som är huvudalternativinnebär att man, utöver en kompaniassistent som de värnpliktiga väljer, i varjekompani skall ha en kompaninämnd där de värnpliktiga är i majoritet. De tvåalternativ som diskuteras, där meningarna är delade även på värnpliktssidan, ärom man i fortsättningen skall låta kompaninämnden utse kompaniassistent eller- vUket är det andra alternativet och det som talar för omkompaniassistent skall utses genom val med enkel majoritet. Det är aUtså tvålösningar som vi skaU pröva, och det behöver inte ta . Vi kanske prövarbåda lösningarna i ett sammanhang. Genom pressen känner jag till det fall som om. Jag vet alltså att det har inträffat, men det är sällsynt att sådantförekommer. (vpk): Det fall som jag tog upp tror jag inte ärnågonting sällsynt på en rad andra regementen i landet har man tiUämpatprecis samma metoder även när skillnaden i antalet röster vant mycket större äni det fall som jag tog upp från . Jag hoppas emellertid att reglementet ändras så fort sommöjligt och att vi får en lösning av problemet det behöver, somförsvarsministern själv säger, inte dröja så . Vi får alltså avvaktaresultatet av försöken. Överläggningen var härmed slutad. §5 Ang. förvandlingen av kommunala arbeten till beredskapsarbeten Herr inrikesministern erhöll ordet för attbesvara (vpk) i kammarens protokoll för intagnafråga, nr 20, och anförde: har frågat om jag på lämpligtsätt ämnar göra de kommunala myndigheterna uppmärksamma på oriktigheten av attförvandla kommunala arbeten till beredskapsarbeten med bl. Ang. förvandlingen av kommunala arbeten till beredskapsarbeten följd attkommunalarbetare blir beredskapsarbetare med lägre löner och osäkrare anställningsförhållanden. Som kommunalt beredskapsarbete får utföras endast sådantprojekt som tidigareläggs och utförs utöver kommunens ordinarie arbetsprogram.Kommunen får alltså varken förvandla ordinarie arbete till eller ersättaordinarie arbete med beredskapsarbete. har emellertidfått kännedom om faU där så har skett. Detta har lett tiU omedelbara åtgärderoch rättelse. Någon särskild hänvändelse tUl kommunerna från min sida tordeinte behövas. FruNORDLANDER (vpk): Jag tackar inrikesministern för svaret på min enkla fråga. I det beslut som regeringen på grund avarbetsmarknadsläget fattat om att satsa 925 miljoner på allmännaberedskapsarbeten ingick att kommunerna erbjöds ett 75-procentigt bidrag, om deinom kunde få fram arbetsuppgifter för beredskapsarbeten. Jagförutsatte och att det var riktigt framgår av svaret att det i erbjudandettill kommunerna klart utsädes att det skulle gälla nya arbetsuppgifter och intearbeten planerade att senare utföras av redan anställda i kommunen. Men nubekräftas av att flera kommuner så att säga vädrarmorgonluft och i ivern att spara genom att utnyttja statens pengar använderAMS-medel, avsedda för beredskapsarbeten, till projekt som de redan planeratatt utföra i egen regi. Det har påtalats att kommuner i en del fall först sagtupp personal för att sedan anställa den på AMS-pengar. 1 andra kommuner har maninte ens sagt upp de anställda utan skickat dem direkt till arbetsförmedlingenför att registreras som arbetslösa. I de fall de lokala fackliga organisationerna har fåttvetskap om hur kommunerna agerat har frågorna lösts i samråd med AMS, precissom det sägs i svaret. Äteranställning har skett och löner och förmåner harreglerats. Men garantier finns inte för att alla fallen kommer till de fackligaorganisationernas kännedom. Långsiktigt planerade utbyggnader fullgörs nu somberedskapsarbeten. Om inte planerna fyUs på i samma takt, innebär det att nukommunalanställda på litet kan riskera arbetslöshet. har vi ofta läst i pressen hurkommunerna, med dålig ekonomi som motivering, sagt upp ett stort antalanställda inom vårdområdet i dagbarnvården, i och även i dendirekta sjukvården; detta trots att vi vet att hjälpbehovet ständigt ökar. Nusäger man från att även på dessa områden anordnasberedskapsarbeten under olika beteckningar för att dölja arbetets art. Helt naturligt känner de anstäUda oro över vadutvecklingen kommer att innebära för deras del. Hur är det medanställningstryggheten? Kommuner och landsting är tyvärr ingamönsterarbetsgivare, men de borde vara det. AUa är medvetna om den snedfördelning av kostnaderna sområder på det kommunala området. Dar borde staten stå för en större del avutgifterna, men pengarna borde satsas på annat än beredskapsarbeten. Dekommunalanställda är eniga om att sysselsättningen kan ökas på annat sätt.Arbetstidsförkortningen kräver utökning av personalen, inteminst inom vårdområdet. Bristen på barntUlsyn känner alla tUl. Mångadeltidsanställda inom kommunerna vill ha en utökad arbetstid. Det finnsexempelvis 40 00045 000 hemsamariter som har en genomsnittligveckoarbetstid på endast . I första hand bör det förhindras att kommunala arbetenförvandlas tUl beredskapsarbeten, och jag vill därför stäUa frågan, ominrikesministern är beredd medverka tiU att AMS innan pengar beviljas tarkontakt med berörda anställdas medlemsförbund. Ang. förvandlingen av kommunala arbeten till beredskapsarbeten Det är riktigt som säger attbidragen har tillkommit för att skapa nya sysselsättningstillfällen. Därför ärockså föreskrifterna, som jag har angivit, klara och entydiga på den punkten.Jag har emeUertid sett att det i flera fall har gjorts försök att kringgåanvisningarna. har ju avdelningar på varje ortsom bevakar situationen. Självfallet ligger det också i vårt intresse att tiU känna om de ansvariga inom en kommun har handlat felaktigt. Jag ser iden aktiviteten således även en garanti för att det inte skuUe vara behövligtmed ytteriigare åtgärder. Att departementet skulle kunna genågot besked som var klarare än de som redan har getts på den här punkten trorjag inte heUer. Hade det förelegat otydligheter eUer möjligheter tUlmissförstånd skuUe jag gärna ha medverkat tiU att detta påtalades, men så ärinte fallet. är också angelägen om att man skallefterleva dessa föreskrifter. FrtiNORDLÄNDER (vpk): Jag tackar för det som ytterligare har sagts.Men efter det som hänt kan man ju bara konstatera att de åtgärder som vidtagitsinte har varit tUlräckligt förebyggande. I ett faU, som redovisas från Byggnadsavdelning i , har beredskapsarbetena förklarats i blockad då maninte tillämpat byggnadsarbetarnas avtal. Den aktionen stöds också avKommunalarbetareförbundet. Det märkliga är att det är på rekommendationsom kommunerna börjat tillämpa beredskapsavtalet via arbeten som ekonomisktstöds av , medan hävdar somsjälvklart att det är byggnadsavtalet som skall gälla när staten satsar pengarför att trygga sysselsättningen för medlemmar. Det kan vara svårt med vissa gränsdragningar, speciellt pådet kommunala området. Där finns emellertid en föreskrift, utarbetad påinitiativ av , att på vissa arbetsområden inomkommunen skall, innan beslut fattas, kontakt tas med de lokala fackligaorganisationerna. Men den föreskriften följs tydligen inte. Det förekommer också klara fall där man inkräktar på detkommunala åtagande som ingår exempelvis i , vilket redovisats i bådeTV och press, bl. a. från , där man anställt kvinnor som, enligt Om åtgärder mot poseringsateljéer och sexklubbar vad mansäger, skall utföra städning, hugga ved och skotta snö hos äldre som bor i sinahem. Det är väl ett arbete som ingår i hemsamaritverksam-heten ute i landet. BarntUlsynen är ett annat område. a. lekassistenteranstäUs för beredskapsarbete som kommunerna medvetet minskar veckoarbetstidenför redan anställda. Detta är ju ett dåligt sätt att lösa sysselsättningsfråganoch var väl inte heUer meningen med AMS-bidragen, som inrikesministern här harsagt. Därför måste man bevaka alla dessa tillfällen och rätta till det. Jag vUl bara kort understryka attarbetsmarknadsstyrelsen håller kontakt med de fackliga organisationerna. Jagvet att det har förekommit sådana kontakter också med . Att det sedan på vissa orter även kan ha blivit tvist omvilka löneregler som skall tillämpas har jag gått förbi i mitt svar; jag togupp den andra frågan. Men självfallet är det angeläget att man också i detsammanhanget uppträder på ett just sätt. Överläggningen var härmed slutad. §6 Om åtgärder mot poseringsateljéer och sexklubbar Herr justitieministern erhöll ordet för att besvarafru () i kammarens protokoll för intagna fråga, nr 6,tiU herr socialministern, och anförde: har frågat socialministern vUkaåtgärder regeringen ämnar vidta mot poseringsateljéernas och sexklubbarnasexpansion med åtföljande negativa sociala skadeverkningar. Frågan haröverlämnats tiU mig för besvarande. Den ökade förekomsten av poseringsateljéer och sexklubbarmåste ses mot bakgrunden av att samhällets och medborgarnas syn har undergått förändringar i riktning mot ökad tolerans. Dessaattitydförändringar återspeglas naturligt nog också i lagstiftningen. Jag villerinra om att för bara beslutade att den särskildabestämmelse i som stadgade straff för tukt och sedlighet sårandehandling skulle helt upphävas. Vissa gärningar som tidigare omfattades av dennastraffbestämmelse kan dock beivras som förargelseväckande beteende. Jag är medveten om att företeelser av detta slag kan geupphov tiU olägenheter och sociala skadeverkningar, som det givetvis ärsamhäUets uppgift att med tUlgängliga medel motverka. I den mån verksamhetenvid poseringsateljéer och sexklubbar bedrivs på ett sätt som är störande föromgivningen t. ex. i form av nattligt oljud och liknande i de fastigheter därde är inrymda erbjuder redan nu gäUande lagstiftning, bl. a.hälsovårdsstadgan, möjligheter för myndigheterna att ingripa. Det kan inteuteslutas att verksamheten ibland inrymmer också förfaranden som är straffbaraenligt bestämmelser om sedlighetsbrott. föreliggeremellertid här stora bevissvårigheter, vilket möjligen förklarar att relativtfå ingripanden hittUls har skett. Det är svårt att bedöma i vad mån de företeelserfrågestäUaren åsyftar för med sig andra skadeverkningar än sådana som harsamband med straffbara förfaranden. Polisen och de socialvårdande myndigheternahar sin uppmärksamhet riktad på problemen. Några lagstiftningsåtgärder är inteaktuella. Om åtgärder mot poseringsateljéer och sexklubbar /ENKEL (fp): Jag skall be att få tacka herr justitieministern för svaret. Jag måste säga att svaret gör mig förbryUad. Jag tyckeratt där har blandats ihop sociala frågor och lagstiftningsfrågor, och jag anseratt jag kan tyda svaret så, att regeringen inte ämnar vidtaga några åtgärder. Justitieministern undrar kanske varför jag stäUt frågantill socialministern och vad det skulle vara för företeelser och skadeverkningarsom jag där syftat på. Ja, att jag ställt frågan till socialministern beror påatt jag är övertygad om att den här osunda verksamheten med poseringsateljéeroch sexklubbar - i verkligheten bordeller - mäste bekämpas med socialaåtgärder. 1 försvaret för denna verksamhet har man i pressen sagtatt det är ensamma och kontaktsökande människor som utnyttjar de härateljéerna, och då tycker jag att det är samhällets uppgift att hjälpa dessamänniskor till en sund gemenskap och inte hänvisa dem till en gemenskap sommåste ske på bekostnad av andra människors lycka. Ätt staten sedan skullelegalisera det ekonomiska och sexueUa utnyttjandet av kvinnan vore för henne såförnedrande att dylika tankar för mig är helt absurda. Och när det nu gäller de socialpolitiska åtgärderna, såhar vi ju här i alltid varit ense om att man skall sätta in åtgärderför att skydda de svaga i samhället. Jag anser att de prostituerades skaraverkligen utgörs av de svaga - det är i stor utsträckning debila unga flickorsom lockas av stora pengar och sedan tar till narkotika och alkohol för attorka fortsätta. Nog är det de svaga, och för dem måste vi väl sätta inskyddsåtgärder? Justitieministern säger i slutet avsvaret att några lagstiftningsåtgärder inte är aktuella. Nej, jag tycker inteheller att vi behöver ha krav på nya straffregler, men myndigheterna måste väländå försöka hindra och förebygga prostitution och koppleri. Jag tycker attbestämmelserna i 6 kap. 7 § den s. k. koppleriparagrafen skullekunna förses med tillämpningsföreskrifter, så att exempelvis stadsläkare ochpoliser vet hur man skall angripa de osunda förhållandena. Ätt det har varit enexplosionsartad uppgång av antalet poseringsateljéer är vi väl allafullständigt medvetna om, och jag anser att myndigheterna måste försöka hindraoch förebygga den här olycksaliga prostitutionen. Koppleriparagrafen i är underöversyn tUlbaka. När den paragrafen tiUkom hade kopplerietkanske andra former och annan inriktning. Det är utredningsmannens sak att undersöka detta, och det är möjligt att där kan komma fram Om samordning av abortlagstiftningen i de nordiskaländerna