prot · FV0980 · 1972-12-31 00:00:00 — Ja, det är just vad staten behöver. Men det förutsätter ettnäringslivskUmal som ger näringslivet möjligheter att utvecklas. Först dä fårvi vinstgivande företag, och först då får staten de resurser som behövs. sade vidare att staten får kratsa kastanjernaur elden åt olika företag. Ja, , många förelag kan misslyckas detär jag den förste atl erkänna - i ett besvärligt näringslivsklimat. har misslyckats, och vi har också där måst hjälpa tiU attkratsa kastanjerna ur elden, SkaU det bU ett resultat måste vi ha etl khmat därföretagen både statliga, där sådana behövs, och framför aUl privata harmöjligheter att utvecklas och konkurrera såväl inom landet som på den utländskamarknaden. Då kan vi uppnå resullat, och då kan staten få resurser för enfortsatt utveckUng, Ang. styrningen av företagsetableringar HerrSTRIDSMÄN (c) kort genmäle; De av uppräknade remissorganenhar samtliga stor betydelse. Men när det gäller orlsklassificeringen tror jaginte att något av remissorganen väger så tungt som -det är ju kommunerna som närmast berörs av dessa frågor. Sedan viU jag fråga om inte länscenlra i dagär delsamma som kommuner, , som är en kommun, är ett länscentrum.När vi talar om kommuner, så är också aUa länscenlra med. () kort genmäle: Jag märker att försöker blandabort begreppen när jag kräver etl konkret svar på frågan om han vUl vara medoch prioritera länscentra eUer regionalcenlra. Jag tror inte atl någon i dettasammanhang uppskattar denna sammanblandning av kommunbegreppen. Sedan viU jag bara konstatera attdet är intressant alt höra alt även kan erkänna alt också privataföretag kan misslyckas. Herr iniUcesminislern , som meddelat att han isamband med behandlingen av detta ärende ämnade besvara () den22 mars framställda interpeUation, nr 99, angående styrningen avföretagsetableringar, erhöU ordet och anförde: har frågat mig dels om jaganser att lokaUseringsdelegalion under sitt förstaverksamhetsår kunnal påverka företagens val av etableringsort i någon nämnvärdomfattning, dels om jag anser att samrådet i dess nuvarande form är etttillräckligt styrinstrument för atl dämpa storstadstillväxlen och dels om jagär beredd att ge samrådsmyndigheten vidgade befogenheter i vad gäller styrningav etableringsverksamheten, LokaUseringssamrådet har tUlämpats sedan den 1 aprU 1971 iStockholms-, , Enligt vad jag inhämtat frånarbetsmarknadsstyrelsen har antalet slutbehandlade samrådsärenden fram tUl den1 varit 186, 1 två faU har samrådet lett till alt förelag harbeslutat lokalisera verksamheten utanför samrådsregionerna, Samma resultat haruppnåtts efter diskussioner med ytterligare två förelag, som inle har gett informell anmälan om samråd. Den omfördelande effekten av samrådet har sålunda hiltillsvarit begränsad. Jag vUl emeUertid erinra om att det aUmänna konjunkturlägethar varit dämpat under hela den tid samrådsförfarandet har varit i bruk. Deltahar sannolikt inverkat negativt både på företagens aUmänna expansionsbenägenheloch på deras flyttningsbenägenhet, HittUls har sålunda inte något faU avnyetablering av verksamhet i de tre storstadsregionerna varil föremål församråd. Samtliga handlagda samrådsärenden har avsettersättningsbyggnader eller lUl- och ombyggnader av befintliga anläggningar. Med hänsyn tiU dessa omständigheter och med tanke på denrelativt korta tid som lokaUseringssamrädet har varit i kraft är det ännu förtidigt att avge något slutgiltigt omdöme om samrådsförfarandets ändamålsenlighet.Regeringen har emeUertid sin uppmärksamhet riktad på frågan. inrikesdepartementetpågår en aUmän översyn av medlen i den regionala politiken, Isamband härmed kommer regeringen också alt överväga vilka ytterligare åtgärdersom behövs för att förverkUga de syften som har legat bakom införandet avsamrådsförfarandel. Jag hade tänkt att i delta sammanhang ocksåanföra några synpunkter på de reservationer som fogats lUl utskottsbetänkandet.Som sade i ett replikskifte med, vill jag minnas, iÖstersund kan emellertid denna diskussion lämpligen anstå liU hösten. Jag villbara konstatera att den reflexionen borde man kanske ha gjort innan man skrevdessa reservationer. Jag kan inte se det på annat sätt än att man känt lust attredan i förväg, dvs. långt innan det var nödvändigt, deklarera sin ståndpunkt.Det har skett på ett material som jag tycker inte behöver lUlmätas avgörandebetydelse i detta sammanhang; del är expertuttalanden av olika slag ochpromemorior, framlagda som arbetsmaterial, som man gjort en onödigt stor sak avoch blåst upp tUl principieUa stäUningstaganden. Jag tror aUtså att del kan vara välbetänkt atl vi låterdenna diskussion anslå lUl hösten då det presenterats ell fuUödigt program. Medhänsyn tiU den långa talarlistan har jag aUtså kommit fram liU alt det finnsgoda skäl atl skjuta upp den debatten till höstriksdagen när vi har elt bättreunderlag för vårt meningsutbyte i dessa frägor. Under detta anförande övertog herrförste vice talmannen ledningen av kammarens förhandUngar, Ang. styrningen av företagsetableringar HerrSTRIDSMÄN (c) kort genmäle: Jag vill först tacka inrikesministern försvaret på min interpeUation, Jag hade i interpellationen ställt tre frågor. Denförsta gällde om lokaUseringsdelegationen under sitt första verksamhetsår inågon nämnvärd omfattning kunnal påverka företagens val av etableringsort. Av interpellationssvaret framgår alt under de 11 månadersom lokaUseringssamrädet tillämpats har 186 samrädsärenden slutbehandlats, 1endast två fall har samrådet lett tUl att företag har beslutat lokaliseraverksamheten utanför de tre största storstadsregionerna, InrUcesministern erkänneralt effekten hittiUs varit begränsad. Det är atl vara försUctig i överkant. Jagtycker att statsrådet i interpellationssvaret åtminstone kunnat kosta på sigatt erkänna att effekten hittUls varil mycket begränsad, 1 praktiken är deuppnådda resultaten av samrådsförfarandet det magraste man över huvud taget kantänka sig. Del går knappast alt få det sämre. Jag kan gärna hålla med inrikesministern i hans synpunktall det är troligt att det dämpade konjunkturläget kunnat medverka tiU detnegativa resultatet av samrådsförfarandet. En intressant uppgift i svaret är att samråden inte inågot faU berört nyetablering. Samtliga handlagda samrådsärenden haravsett ersätlningsbyggnader eUer tUl- och ombyggnader av befintliga anläggningar,I detta faU har hittUls också det allmänna konjunkturläget inverkat dämpande.Men då ställer jag frågan: Vad hade inträffat om vi Ang. styrningen av företagsetableringar haft ettomvänt förhållande i landet, en högkonjunktur? Låt oss anta atl företagensinvesteringsvilja och viljan att etablera i Stockholms-, Göteborgs- eUerMalmöregionen varit stora. Tror inrikesministern atl det under sådana förhållandenmed nuvarande tUlämpning av lokaUserings-samråden hade blivit ett annatresultat än det statsrådet redovisar i interpeUationssvaret?Samrådsbeslämmelserna är ju sådana att varje företag redan på förhand vel allsamrådsförfarandet i sin nuvarande utformning inte kan påverka företagenslokalisering. Med delta som bakgrund kan det vara intressant att ta delav vad statsrådet svarat på dels min andra fråga, huruvida samrådet i dessnuvarande form är ett tUlräckligt styrinstrument för atl dämpastorstads-lUlväxlen, dels min tredje fråga, om statsrådet är beredd alt gesamrådsmyndigheten vidgade befogenheter. Statsrådet ger etl någol undvikande svar; inrikesministernvill inte ge ett konkret omdöme om det räcker med del nuvarande samrådsförfarandet. När beslutet om lokaliseringsområdet togs i riksdagenhösten 1970 ansåg statsrådet atl detta fick ses som en försöksverksamhet varseffekter i oUka avseenden måsle följas upp. Visar inte nu 11 månaders resullatredan tiUi-äckligt? Det finns skäl att överväga andra former för atl påverkaföretagens lokaUseringsbeslut. Ett litet löfte om omprövning avsamrådsfö:rfarandets ändamålsenlighet finns inklämt i interpeUationssvaret,nämligen när inrikesministern säger atl regeringens uppmärksamhet är inriktadpå frågan och alt del övervägs vUka ytterligare åtgärder som behövs. Jag lackarför det beskedel och lovar alt ta fasta på det. Frågan är bara, herr statsråd,när dessa nya åtgärder kan väntas bU presenterade för . Låt mig avslutningsvis kommentera vad statsrådet om våra eser'ationer till inrikesulskottets belänkande nr 7. Det äralldeles riktigt som jag sade i mitt första inlägg att vi inte har väcktpartimolioner som berör den regionalpoUtiska utvecklingsplaneringen. Vi harsagt att dessa motioner kan anstå lUl hösten när vi får propositionen. Fråganom den föreslagna ortsklassificeringen ligger emeUertid någol vid sidan om denslora frågan om regionalpolitikens målinriktning. Det skuUe knappast krävas något inlägg frånmin sida. Jag lockar nu upp en gång tiU - han har ju hafttUlfälle att komma tiUbaka under förmiddagens debatt. Jag kan inte tolka hans inlägg på annat sätt än att hantydUgen inle har förstått vad jag sagt i mill svar. Han gör vissa värderingaroch säger att "inrikesministern erkänner", "det finns inklämt isvaret" osv. är egen uppfattning. Jag tror atl varoch en som har hört svaret inte hade några svårigheter att förstå att jagsyftade på all vi kommer tillbaka tUl dessa frågor när vi skaU la uppden regionalpoliliska debatten. () kort genmäle: Jag vUl bara upprepa vad jag sade i slutet avmilt inlägg. Jag lackade inrikesministern för beskedet att komma igen ,och jag lovade alt ta fasta på det. (): i Jag skall göra en kort kommentar liU molionen374 som undertecknats av sex företrädare från ochsom berör några aktuella arbetsmarknadsproblem i , I deregionalpolitiska debatterna har företrädare för storstadsområdena deltagiträtt sparsamt, och man har väl i aUmänhet passerat förbi storstadsområdenasproblem genom atl generellt karakterisera dem som "överhettade". Vår molion utgår från en undersökning som har gjorts avstads-kontoret i och som visar all under första hälften av 1960-lalelrådde inom en överefterfrågan på arbetskraft. Från omkring1966 har situationen radikalt förändrats, och det är bara på några få speciellayrkesområden som det finns en övereflerfrågan -del gällerverkstadsmekaniker, svetsare och plåtslagare. På alla andra sektorer råderantingen balans eller etl underskott på efterfrågan av arbetskraft. Denna bild av förhållandena inom Göteborgsregionenkontrasterar starkt mol förhåUandena inom , där bUden istort sett är den motsatta. Där har man ett underskott när det gällersysselsältningsliUfällen inom tung verkstadsindustri. Detta belyser svårighetenalt i just detta avseende teckna en generell bUd av storstadsområdena. FörGöteborgsregionens del har dessa omständigheter lett tUl en relativt settsnabbare ökning av arbetslösheten än i landet i dess helhet. De här redovisadeförhållandena leder undersökarna tiU följande slutsats: "Karakteristikenav som en ur arbetsmarknadssynpunkl överhettad region tordeav vad som ovan anförts vara alltför onyanserad," Del kan tUläggas atl denojämna struktur på arbetsmarknaden som finns inom har letttUl en förhållandevis låg förvärvsfrekvens bland kvinnor, 1 vår molion nämnervi alt en annorlunda struktur på näringslivet skulle ha kunnat ge ytterligare10 000 arbetstiUfällen på områden där kvinnor företrädesvis är sysselsatta. Vår avsikt med motionen var att dessa faktaskulle kunna läggas liU grund för arbetet inom samrådsdelegationen förlokaliseringsfrågor. Vi konstaterar att både chefen för arbetsmarknadsstyrelsenoch inrikesministern har godtagit den bild av arbetsmarknadssituationen inomregionen som jag här har tecknat och som innebär att inte kanbetecknas som en överhettad region. Låt mig i detta sammanhang bara hell kort avslutningsvislägga lUl att jag tror att det är väsentligt att bromsa storstadsregionernastillväxt. Jag har i min egen hemort verkat för en bromsning avstorstadsexpansionen. Men jag tror också atl del är en fara att låta enexpansionsnegativ attityd innebära att man är tUl freds medarbetsmarknadssituationen i dess helhet inom storstadsområdena. Även om viinte bör göra storstads- Ang. styrningen av företagsetableringar 4 protokoll 1972 Nr 80 regionernastörre, bör vi heller inte tveka atl göra dem bättre. För att kunna göra dembätlre krävs en korrekt verklighetsbild. Vi har genom vår molion försökt gevårt bidrag tUl en korrekt verklighetsbild av situationen inomstorstadsregionen . Jag berhärmed att få yrka bifall lUl motionen 374. Idetta anförande instämde i (fp). HerrKARLSSON i (c): Utskottet har konstaterat, alt de förslag omnya och kraftigare styrmedel för all dämpa storsladslUlväxlen som bl. a. framläggsi motionen 1386 av och mig är exempel på sådana frågor som förnärvarande torde prövas av Kungl. Maj:t i samband med utformningen av medlenför den framlida regionalpolitiken. Utskottet väntar sig också, att den av ossupptagna frågan om storstädernas negativa tryck på omgivningen skall bli belystgenom den väntade proposilionen om det regionalpoliliska handUngsprogrammet. 1och för sig är det ell konstaterande, som del är tillfredsställande att kunnanotera lUcsom alt del tycks råda enighet om målsättningen att genom en dämpadstorstadstillväxl skapa ökad jämlikhet mellan människor i olika regioner. Jag anser i lUchel med i m. fl, ireservationen 7 lUl utskottsbetänkandet, att de hiltUlsvarande resultaten av deåtgärder som vidtagits har varit så otillfredsställande atl ytterligareåtgärder bör övervägas i en lokaUseringspolitisk storstadsutredning och att iavbidan på resultatet av denna redan nästa budgetår en försöksverksamhet bör igångsättasmed åtgärder av antytt slag. Del finns anledning understryka, alt konkretaåtgärder måste vidtas . har berört utgångspunkten för de föreslagnaregleringsåtgärderna med hänsyn lill miljöproblemet i storstaden och omtankenom människorna. Del finns ingen anledning för mig all ytterligare ta upp detta.Jag kan bara instämma i konstaterande här , att det gäller attocksä för storstadens människor skapa bättre miljö. Jag vUl för min del endastpeka på de kostnader koncentrationen för med sig -kostnader som måste betalas -för överexploateringen, för den standard som storstadsboendel innebär ochkostnader i uttunningsområdena. I stället vill jag göra några reflexioner till vad herrSundkvist och jag kallar det negativa tryck som storstäderna utövar päomgivningen. 1 motionen har vi konstaterat, att över 1 500arbelstiUfäUen gått förlorade i , en kommun som åtminstone i vissadelar influeras av koncentrationen till Storslockholmsområdel. Jag är naturUgtvismedveten om de speciella förhållanden beträffande näringslivet i ochvissa andra delar av som debatterades här i kammaren i slutet av aprUi anslutning till en interpeUation. Det är emellertid inte endastomstruklureringsproblem som gör sig gäUande. I en annan motion, också behandladi del föreliggande belänkandet, påpekas alt det finns tecken på att ungdomen ivissa delar av länet flyr detsamma därför alt det finns för få arbetstillfäUenför välutbildade. , sägs del i denna socialdemokratiska molion, utövaren särskild attraktionskraft med en arbetsmarknad med välbetalda arbeten inomadmini- slration,fria yrken etc. Det är således inle bara och jag som haruppläckt problemet med slorsladsskuggan. Låt mig också erinra om att närheten tUl storstadsregionenkan få sådana följder all företag som är etablerade och som behövs försysselsättningen - i anslutning lill statliga åtgärder flyttar ul. Del äruppenbart åtminstone för mig alt närheten - den relativa närheten - liUstorstadsområdet fär till följd all man lätt nonchalerar den uttunning som blirelt resultat av insugningen mot centrum i storstadsområdet. Försiktigt har i iLänsprogram 1970 uttryckt della på föUande sätt: "För länets del haremellertid hittiUs närheten lill storstadsregionen ej medfört de fördelar somvore motiverade enbart mol bakgrund av storleken hos vissa regioner." Jagär frestad atl säga, atl storleken av en storstadsbUdning har i proportiondärtUl ökande negativa följder för omgivningen. Del gäller inte minst del trycki fråga orn omgivningens betydelse som utflykts- och rekreationsområden somstorstaden utövar. Det gäUer fritidsbebyggelsen, del gäller det rörligafriluftslivet. Med all rätt växer sig behovet av fritidsområden på nära avståndfrån storstaden starkare. har induslrilokahsering, service ochadministration en tendens all dra sig in mot centrum. Visserhgen tycks nu enstad som EskUstuna få med av den administrativa kakan, och det är tacknämligtmed hänsyn tUl länet och liU stadens särskilda struktur. Men det räcker intemed delta för atl avhjälpa vad vi vUl kaUa skuggproblemen. Det måste tUl annalför en bygd än alt tjänstgöra som avlastningsområde för storstadensfritidsbehov. Avlast-ningsområdel måsle få betyda någonting annat: avlastningav verksamhetsgrenar av betydelse. Det är enligt min uppfattning, herr lalman, nödvändigt attde här problemen uppmärksammas. Det är fortfarande enligt minuppfattning nödvändigt, att samhällets inflytande på den pågåendekoncentralionsprocessen blir starkare. Jag nöjer mig, herr lalman, med att yrka bifaU lUlreservationen 7 av i m. fl. HerrGUSTAFSSON i (c): Även jag skuUe vUja understryka - vUket någontidigare talare har gjort alt den stora deballen i de här frågornanaturligtvis bör föras under höslriksdagen, när vi har ett hell annat underlag.Låt mig emellertid göra några reflexioner med anledning av två reservationertUl utskottsbetänkandet. Omflyttning av människor i detta land har först genomullokaliseringen från blivil något av "snyftpropaganda".När tiotusentals norrlänningar fått lämna sinahembygder har detta visserligen lett tUl "skri från vildmarken" men iövrigt knappast fått den allmänna opinionen att reagera. För att åstadkomma regional balans har konsekventhävdat att regionalpoUtikens handlingslinje inte skall vara att flyttamänniskor ulan att lokalisera näringsliv lUl landets oUka delar. Den kraftigasatsningen på flyttning av arbetskraft från norr tiU söder som skett har inteminst för Norrlandslänen nu lett tiU ett förhåUande som motiverar attlandsdelen fårtillbaka något av vad vi förlorat av arbetskraft. Utifrån dessa förhållanden har jag och några partikamraterockså väckt en motion angående förändringar i bestämmelserna omflyttnings-stöd. Vi vill att det i ökad utsträckning skall bh möjligt att geflyttningsstöd till arbetskraft som återvänder till stödområdet för atl därsysselsättas i dit lokaUserade företag. är det endast vissanyckelbefattningar som kan erhålla utgående stöd. Det har visat sig vara ganska stora inilialsvårigheler atlstarta större företag i stödområdena på grund av svårigheten atl redan frånbörjan få tillräckligt stor kärna av arbetskraft för att kunna påbörja enproduktion. Arbetskraft finns på orten, men den måste omskolas och intrimmas.Detta lar lång lid. Ledig arbetskraft med lämpUg yrkesutbUdning finns inte istörre omfattning på platsen; den har ju inle kunnat vänta på en osäkerlokalisering utan sökt arbele där sysselsättning funnits. Utskottet har i sin avslagsmotivering ansett att man intebör vidga de här möjligheterna lill att i princip bli generella. Jag menar atldet vore rättfärdigt att inte förbehålla flytlningsstödel liU särskiltkvalificerade befattningshavare. I reservationen 8 har och folkpartietföljt upp motionsyrkandet. Reservationen understryker att många som ofta molsin vilja fått flytta med flyttningsbidrag från lokaliseringsområde tillindustrier i andra delar av landet önskar flytta tUlbaka till hemregionen i detfall de kan få arbete. Om detta kunde underlättas med en vidgning avflytlningsstödel så skulle det belyda en stimulans lUl lokaliseringspolitiskainitiativ. Det skulle vara en åtgärd som kunde ge åtskilligt i form av positivaresultat. Detta om reservationen 8. Vissa av de föregående talarna, bl. a. iÖstersund, har berört reservationen 12 beträffande åtgärder i Vindelälvsområdetm. Bevarandet av är onekUgen en riksangelägenhel. Det harunderstrukits i många sammanhang. riksdagsuttalande om kompenserandeåtgärder orn inte älven byggs ul är förpliktande. Regeringen gjorde vidpresentationen av beslutet atl inle bygga ul älven uttalanden som måste tydasså att man var beredd att vidla extraordinära åtgärder. En myckel stark opinioni hela landet uppfattar de gjorda uttalandena som en självklar förpliktelse motbefolkningen i . Denna opinion har inle minskal i styrka.Näringslivs-utveckUngen inom området har påverkats mycket negativt av atl manfrån statsmakterna inte har gjort insatser som motsvarar de gjorda uttalandena. Genom att inte bygga ut älven ville regeringen, tydligenstödd av en betydande opinion i vårt land även i - sparanaturvårds-, fritids- och vetenskapliga värden. Om dessa skall kunna utnyttjas,bör inte området tillåtas att avfolkas och förslummas i sådan grad all det manvUle spara för hela landets och kommande släktens konsumtion inte kanutnytfias. Utskottet säger atl de problem som finns i ärgemensamma med många andra områdens i . Vid en jämförelse med andra älvdalarsutveckUng, exempelvis , visar det sig dock alt kommitpå efterkälken. Såsom tidigare talare framhåUit är utfästelserna tillVindelälvsdalens befoUcning något av en samvetsfråga. Det är en hederssak förrUcsdag och regeringatl uppfyUa dem. är en förutsättning för att det kan ligga Nr 80 en positiv och framåtsyftande mening i beslulet att bevara älven den För all snabbi och effektivt komma lill etl positivt resultat bör------ \------------ - riksdagenenligt förslaget i reservationen 12 uttala, alt en arbetsgrupp i * c ng kanslihusetsnarast tar sig an denna uppgift så att förslag kan redovisas . Jag yrkar bifall till reservationerna 8 och12 vid inrikesutskotlets betänkande nr 7, Man har ju redan från olika håll omvittnatden positiva andan i utskottsbetänkandet, och det är väl inle konstigt dåmycket i motionerna och reservationerna ju inle är några nyheter utan utgöruppfattningar som legat fasl sedan vi fattade det första beslutet. Jag skallbegränsa mig lill ell par frägor i detta sammanhang och kommer i huvudsak atluppehålla mig vid de motioner som berör stödområdet. Man har bland dessa kanskeinle tillräckligt uppmärksammat motionen av i m, fl., därmotionärerna anlägger en del synpunkter på frågan, om allmänna stödområdet skaUfinnas kvar eller eventuellt avvecklas, vilka han anser ska beaktas i delfortsatta arbetet på det regionalpolitiska handlingsprogrammet. Utskottet.skriver i anledning av denna motion: "Frågan om stödområdet i någon form skall behällas iframtiden kommer atl bedömas i samband med utformningen av den nyaregionalpolitiken. Utskottet är inte i nuvarande läge berett alt närmare gå inpå denna fråga utan hänvisar lill den kommande riksdagsbehandlingen. "Avsikten är ju atl denna kommande riksdagsbehandling skall äga rum under åretshöstrUcsdag. Del är självfallet så atl diskussionen om ell allmäntstödområde växer i aktuaUtet. Det kan, som påpekar, bero på att 20procent av lokaliseringsmedlen har gått till områden utanför del allmännastödområdet. Det förekommer också inom vissa regioner problem liknande dem somman har inom det allmänna stödområdet. Men det är också viktigt att när mandiskuterar detta komma ihåg att vissa stödformer ger en generellt verkandestimulans inom det allmänna stödområdet. Därför är del kanske inte så enkeltalt man kan slopa det utan att man i fortsättningen måste ha det kvar i någonform. Mot bakgrunden av att vi kanske sitter här ochdiskuterar om vi skall ha etl allmänt stödområde eller inte - elt inrestödområde är tydligen alla överens om alt vi skall ha - så är det ganskakonstigt atl vi här har etl par reservationer där man vill utöka det stödområdesom finns. Del är också anmärkningsvärt att etl enhälligtutskott yrkar avslag på motioner som berör och sydöstra , mennär del gäller och så finns det reservationer fogade lillbetänkandet. Beträffande och har även utskottetansett att del finns vissa problem som bör las upp i områden som har det särskilt svårl. Utskottet skriver all del anser del föga ändamålsenligt att för del 53