prot · FV0963 · 1972-12-31 00:00:00 — Här får sparandet en klar motivering och ett tydligt mål; en egen ägd bostad, som stiger i värde och som successivt ger sin ägare ett reellt sparande. Vi har därför i annat '30 sammanhang förordat att samhället stöder finansieringsformer som möjliggör anskaffandet av egen bostad, utan krav på stora egna Nr 63kontantinsatser. Sparandet äger sedan rum när man successivt amorterar den sina lån. Förklara då för mig varför detta inte är ett sparmotivsom är värt '' att stimulera - eller, som den ibland framställs, en nästan skum --- Debatten gäller givetvis i första hand dettraditionella sparandet. piemienngav Det finns dock andra sparformer. Jag harnämnt en sådan , spoianue, m. m. nämligen bostadssparandet. En annanform är s. k. lånsparande, vilket innebär etl eget sparande plus förstärktamöjligheter till krediter. Den krediten är ofta fördelaktigare än vanligakonsumtionskrediter i form av t. ex. avbetalningsköp. Avbetalningsköp kan,framför allt i unga familjer, trassla till ekonomin riktigt ordentligt. Menäven sparande i värdefasta former behöver uppmärksammas mer. Personligen trorjag att t. ex. elt ökat enskilt aktiesparande är en värdefull utveckling försåväl spararna -på grund av värdebeständigheten - som för företagen, då detenskilda spårandet utgör ett nödvändigt komplement till skapandet avriskvilligt kapital. Del finns anledning alt uppmuntra också det och utvecklaformer för riskspridning och skydd mot förluster för det enskilda sparandet iaktieform. Men ett ökat enskilt aktiesparande är tydligen inte heller något somden socialdemokratiska majoriteten lycker om. Eller är möjligen en ideologisktillnyktring på väg? En ny syn på sparandel behövs onekligen. Jag vill, herr talman, gärna avsluta mitt inlägg medföljande citat ur förutvarande finansministern uttalande iregeringens hälsning vid sparfrämjandets 25-årsjubileum : "Människornamåste lära sig att förstå, att så tryggt kan livet aldrig bli, att intesparandet skapar både större trygghet och större ekonomisk rörelsefrihet ochdärmed också en starkare känsla av frihet." Finare än så kan det inleuttryckas. Jag yrkar, herr talman, bifall lill reservationen vidfinansutskottets belänkande nr 15 och till reservationerna 2 och 3 vidskatteutskottets betänkande nr 16. Departementschefen framhåller i propositionen 22: "Det enskilda sparandel är fortfarande en viktigbeståndsdel i den enskildes ekonomi och spelar en betydelsefull rollför den nödvändiga investeringsutvecklingen. Mot denna bakgrund är del av värdeatt en sä vid krets personer som möjligt bereds tillfälle att delta i den nyasparformen." Det är, herr talman, ett konstaterande som jag inte kan hanågot att invända mot. Allmänt måste jag dock erinra om att möjligheterna till enskilt sparande successivt har minskat genom den socialdeinokraliska politiken - på ekonomins och skatternas områden. Utrymme för enskilt sparande är närmast obefintligt även bland människor som förr kunde lägga undan en slant. För många har den ekonomiska rörelsefriheten blivit alltmer begränsad. Höga levnadskostnader, höga hyror och orimliga marginalskatter har medfört att allt fler får bygga sin trygghet inte på enskilt sparande utan på hjälp av del allmänna. Den utvecklingen tycks 131 Nr 63 inte gå att bryta med den nuvarande regeringen vid makten. Fredagenden samhället behöver gripa in för att med särskilda åtgärder stimulera -)[ aoril1972 sparandet visar detta egentligen att samhället har misslyckats i sin ------- 7------ allmänna politik. Gårdagens socialdemokratiska utspel förändrar inte Skattejiine vi denna allmänna bedömning - snararetvärtom. denna i korthet skisseradebakgrund som vi i motionen spaianue,i . . \SQA framhållit att den sparstimulans som ligger i regeringsförslaget tyvärrinte är av sådan omfattning att man kan förvänta sig så stora effekter avförslaget. Premien är alltför ringa och sparformerna alltför begränsade. Det ärväl egentligen endast de som genom luren lyckats få del av de utlottadevinsterna som kommer att reellt känna sig stimulerade. Det är beklagligt attregeringen, när den nu tagit etl i och för sig vällovligt initiativ, inte gördet på rätt sätt och spelar på ett bredare register. l"rån moderatasamlingspartiets sida har vi fört fram kravet på olikasparstimulerande åtgärder - åtgärder, som verkligen skulle kunna resultera iett långsiktigt sparande. Våra motiv är väl kända, och jag behöver inteutveckla dem närmare utan kan nöja mig med en kort sunimering. Vår strävan inom moderata samlingspartiet är att vidgamöjligheterna för den enskilde att känna den tillfredsställelse som ligger iatt genom eget arbete och sparsamhet skapa bättre betingelser för sig själv ochde sina. Vi vill att allt fler skall kunna känna den trygghet och denpersonliga frihet som ligger i enskilt ägande. Etl sådant samhälle blir ettstarkt samhälle. Målet måste vara att skapa ett spritt ägande, och i dettaligger ingenting som är riktat mot samhället. Tvärtom, det är en politik församhället. Den ökar resurserna. Om fler människor kan stimuleras lill enskiltsparande, så får det gynnsamma effekter på samhällsekonomin genom att ökatutrymme skapas för investeringar såväl inom industrin som på den offentligasektorn. Den väsentligaste sparstimulansen ligger i tilltro tillatt sparade pengar behäller sitt värde. Utan en ekonomisk politik som tryggarpenningvärdet ter sig andra åtgärder rätt meningslösa. Sparstimulerandeåtgärder som kanske helt äts upp av fortsatt inflation kan inle vara nog föralt i-tillräcklig omfattning öka enskilt sparande. Såväl i motionen 1504 som i motionen 819 har vi frånmoderata samlingspartiet föreslagit olika former av målsparande. a. har vi föreslagit banksparande, bostadssparande, utbildningssparande och amor teringssparande samt rätt för egenföretagare, som investerar i det egna företaget, att erhålla avdrag vid beskattningen på samma sätt som om pengarna placerats på bank. Vi kan inte finna det rimligt att den som investerar i det egna jordbruket eller rörelsen inte skall medges ett .sådant avdrag. Utskottsmajoriteten avvisar förslagen, och när det gäller den föreslagna höjningen av det extra avdraget vid kapitalbeskattning från till för ensamstående och för äkta makar avvisas detta med hänvisning till de kostnader, som det skulle medföra för samhället. Detta resonemang är egentligen ganska märkligt. Vad det här gäller är ju att stimulera till ökat sparande, och även de förslag som ligger i propositionen 22 kommer att kosta 132 samhället pengar, men såvitt jagförstår har departementschefen vägt samhälletskostnader mot den gynnsamma effekt, som elt ökat enskilt Nr 63 sparandeskulle fä på vår samhällsekonomi. Del är denna bedömning som den ävenligger bakom de förslag tUl olika sparformer som finns i motionerna. 2] '' Det ärbara den skUlnaden att dessa för.slag enligt min mening verkligen--------- \ på etteffektivt sätt skulle stimulera sparandet, och därför ber jag få yrka Skattefrihet vid bifall tUl reservationen 1 av herrar i ochSöderström vid « "' skatteutskottetsbetänkande nr 16. sparande, m. m. 1 de tidigare anföranden som har hållits härifrån talarstolen har det talals om nyttan av ell sparande och framför allt avett ökat sparande, och i fråga om det råder väl ingen oenighet vare sig mellansocialdemokraterna eller de borgerliga partiernas ledamöter. Vad vi har haft atl behandla i skatteutskollel har variten proposition med ett förslag till nya former för sparande direkt vid källansom skaU ersätta de nuvarande sparformerna ungdomens lönsparande och allmännalönsparandet. Vi är helt ense i utskottet och tUlstyrker finansministernsförslag. Vi tror också att det bör leda till en ökad anslutning, eftersom manunder elt par av har kunnat registrera en sjunkande anslutningåtminstone till det allmänna lönsparandet. Bland andra problem som har berörtsi debatten har varit hushållssparandet. Denna fråga prövas av enutredning. En försöksulredning har tidigare gjorts av ,och en ny sådan utredning skall företas för att finna former för att utredahushållssparandet i stort. Vi har , som så , till betänkandetfogade reservationer, oftast i anledning av motioner som lämnats under denallmänna motionstiden - några motioner har också lämnats i anslutning lillpropositionen men de berör mera finansutskottet än skatteutskottet. Jag vänder mig först till företrädare. I sinreservation nr 1 kräver de "att i skrivelse fil] Kungl. Maj;lbegär att förslag skall föreläggas till sparstimulerande åtgärder ienlighet med vad i motionerna anförts om banksparande, bostadssparande,utbildningssparande, amorteringssparande, företagssparande, höjt extra avdragvid kapitalbeskattningen, egenföretagares rätt tUl extra avdrag vid kapitalbeskattningenoch delägarsparande i aktier". Om reservanterna har den meningen, alt Kungl. Maj:l skallförelägga rUcsdagen förslag om skattepremieringar för dessa former av sparande,skulle det väl betyda att staten skulle minska sina skatteinkomster med omkring300 mUjoner kronor och kommunerna med ca 150 miljoner. Här vUl naturiigtvismoderaterna , liksom vid alla andra tUlfällen, inle tala om på vilket annatsätt man skall kompensera staten för dessa minskade skatteinkomster. Vad sedan gäller reservationerna 2 och 3 avcenterpartister och folkpartister kan jag inle undgå att något beröra delar av anförande. Hon frågade: Varför avslår socialdemokraterna olika motionsförslag? Hon tog som exempel bl. a. sparandet i aktier och de risker som är förbundna med aktiesparandet. Men av utskottsbetänkan det framgår att och övriga folkpartister samtliga centerpartister är eniga med socialdemokralerna om avslag på högerns 133 5* protokoll 1972. Skattefrihet vid premiering av sparande, m. m. reservationnr 1, som tar upp just delägarsparande i aktier och sparande i aktier. Det endasom ni stöder i era två reservationer är ett utredningskrav om förmånligareskatteregler för bosladssparande och en skyndsam prövning av frågan om höjningav schablonavdraget vid beskattning av inkomst av kapital. Något annat har ni -och centerpartister - icke yrkat bifall tUl iutskottsbetänkandet. Där har ni blivit bönhörda när det gäller ertutredningskrav, eftersom den nu tillsatta skatleutredningen har allamöjligheter att ta upp dessa frågor övervägande. Med detta, herr talman, yrkar jag bifall tillskatteutskottets betänkande nr 16. HerrSÖDERSTRÖM (m): Såsom framgått av tidigare anföranden harmoderata samlingspartiet avlämnat motioner som yrkar påsparstimulerande åtgärder när det gäller exempelvis banksparande,bostadssparande, utbildningssparande, amorteringssparande, företagssparande,egenföretagares rätt till kapitalavdrag och höjt extra avdrag vidkapitalbeskattningen, för att nämna några exempel. Så har skett även tiU åretsriksdag. Vårt krav grundas på en principiell uppfattning. Vi harstörre tUltro lill den enskilde medborgaren än lill kolleklivet när det gällerexempelvis sparandets utformning och inriktning. Vi har under de gångna åreninte fått någon förståelse för våra krav hos utskottsmajoriteten, och inteheller har uppfattningen ändrats. På s. 5 i skatteutskottets betänkande nr 16 kan vi läsa:"De undersökningar, som utförts av utredningen om sparstimulerande åtgärderoch som redovisats i utredningens betänkande SOU 1961 :2, har givit vid handenatl det knappast är möjligt att genom definitiva skattelättnader effektivtåstadkomma elt verkligt nysparande." Vad som här kan observeras är att man åberopar ettutlåtande som är och att utredningen har gjorts då vi hade ettprivat sparande, som var av betydligt större omfattning än det som ärvanligt, och dä vi hade ett skattetryck, som var betydligt lägre än dagens.Motivet för majoritetens yrkande om avslag på våra motioner är minst sagtdåligt underbyggt. Men varför sparar vi då så litet ? Någotförenklat är svaret att folk inte litar på alt deras insatser kan fånågon positiv effekt. De vet i stället att deras besparingar drabbas av såvälinflation som minskat penningvärde. Med andra ord straffas de för sinsparvilja. Som framgår av betänkandet, vilket i första hand behandlarpropositionen 22, tycks dock i någon mån ha lyssnat till oss,eftersom han i proposilionen lägger fram elt förslag om skaltefrihet vidpremiering av sparande, och det är ett av de mänga alternativ som moderatasamlingspartiet föreslår. Skillnaden oss emellan är dock ganska stor.Finansministern vågar inte tro på framgång för ett renodlat sparförslag, utanhan använder som lockbete speldjävulen i form av ett lotteri, där de storapengarna kan vinnas. Han uppmuntrar folk till alt kunna få en skatte- ocharbetsfri inkomst, vilket tydhgen är mycket populärt idagens att döma av den omsättning som sker på det här området i vårtland och som kan utläsas av tillgänglig statistik. Jag tror dock att det är mycket farligt attalltför mycket uppmuntra dylika inkomstkällor till förfång för de inkomstkällorsom de allra flesta människor normalt måste lita lill. Speciellt i dagens lägemed de onormala förhållanden som råder borde regeringen vädja till svenskafolkel om alt lugna ner sig och se sanningen i vitögat och även takonsekvenserna av läget. En konsekvens skuUe då vara atl uppmuntra ett privatsparande, som ligger på en nivå betydligt högre än dagens. Regeringen bordestimulera en sådan utveckling, och ett första steg kunde då vara att följahemstäUan i reservationen 1, till vUken jag härmed ber atl få yrka bifall. i (c); har debatten inle så mycket rörtsjälva propositionen om det nya sparsystemet som de aUmänna frågorna kringsparandet. Vi har när det gäller lönsparandet haft två syslem:ungdomssparandet och det allmänna lönsparandet. Del sistnämnda har minskatganska kraftigt. Man kan diskutera om minskningen av lönsparandet beror på endålig konstruktion av sparsystemet eller på svårigheten att aktivera ungdom förökat långsiktigt sparande. Det allmänna lönsparandet har ökat när det gäUer antaletkonton, men om man tittar på vilka som är berättigade att vara med ivinstulloltningen, ser det kanske litet mera dystert ul. Ett skäl kan kanskevara att bankerna numera använder del aUmänna lönsparandet som en konstruktionav flera konton. Detta har gjorl all kvalifikationerna inte uppfyllts, ochsparsystemet har inle blivit vad man räknat med. har inte direkt tagit ställning tiUproblem kring de konstruktioner som vi ventilerar i vår motion 1494. Man sägerbara att det nya systemet skaU omfatta kvartalsvis utgående likvider och ävenmotsvarande ersättning som utbetalas kvartalsvis. Jag tolkar finansutskottetsuttalande som ett klartecken för bankerna att även i fortsättningen användaden här möjligheten tiU konstruktion av konton i det nya sparsystemet. Jag hoppas det nya systemet i stäUel för dessalönsparsystem skaU öka intresset kring det långsiktiga sparandet. Men man skaUnog inte ha alltför stora förhoppningar om alt så verkligen blir faUet. ex. inte säker på atl en skattebefrielse i form av en skattepremie är ellsärskilt intressant alternativ för de unga människor som vi gärna villstimulera tiU sparande. Ungdomssparandel borde i stället inriktas på att varaett allernativ till de dyra konsumtionskrediter, vilka även inne på i sitt anförande. Del finns en viss risk för att man inriktar sparandet påde grupper som redan är motiverade för sparande. reservation andasnågonting i den vägen. De som verkligen skulle behöva spara fortsätter nog atlköpa saker och ting på avbetalning med både 20 och 30 procents ränta. Det är juså här i världen all den fattige får betala dyrt och den rike han kan köpabilligt. I motionen1494 som och jag har inlämnat i anslutning till den 21 aprU 1972 Skattefriliet vid premiering av sparande, m. m. Skattefrihet vid premiering av sparande, in. propositionenföreslår vi att dessa informationspengar skall användas på ett förståndigaresätt än vad finansministern anser. Det är bättre att vänta med denhär informationen. Utskottet har förutsatt ett ikraftträdande ,ett ställningstagande som jag tycker hedrar finansutskottet. Detta datum ärenligt min mening en acceptabel kompromiss. Jag är också tillfredsställd över finansutskottetsställningstagande när det gäller möjligheten atl även i fortsättningen kunnaansluta barnbidragssparandet t. ex, till det nya sparsystemet. Inte mindre än150 000 barnbidrag sätts numera direkt in på banken, och då har man möjlighetatt göra en sådan anslutning. reservation skulle i första hand gynna demsom redan har litet pengar, och därför är jag liksom myckettveksam till den reservationen. Med detta, herr talman, ber jag att få yrka bifall tUlreservationerna 2 och 3 i skatteutskottets betänkande nr 16. HerrKRISTENSON (s) kort genmäle: Till i , som för fram det ioch för sig riktiga påståendet om det minskade ungdomssparandet, vUl jag sägaatt utvecklingen här har två rätt naturliga förklaringar. Dels studerarungdomarna längre numera, dels har vi minskade ungdomskullar. Det antal som kankomma med i lönsparandet har därför sjunkit jämfört med vad som var fallet dådetta sparande infördes. Jag hävdar att tUl en del för fram gamlareaktionära tankegångar. Han påstår att det är socialdemokraternas fel attmänniskorna sparar mindre . Ja, men går man till all tillgängligstatistik visar det sig ändå att han har fel. Men det är andra motiv till attmänniskorna sparar . I det gamla högersamhället hade människornasom sparmål att åtminstone ha något litet kapital vid sjukdom, ålderdom ocharbetslöshet. Genom ett socialdemokratiskt styre i vårt land under fleraårtionden har vi fått fram ett trygghetssamhälle där sädana ändamål intebehöver vara sparmål. Sparmålen för den enskilde individen är av heltandra slag än dem jag räknade upp. Högern gick tillsammans medfolkpartiet och emot ATP-refor-men, som ändå har betytt denstörsta sparandeinsatsen i vårt samhälle . Det är etl kollektivtsparande och det tycker alltså inte om. Han vUl ha ettenskilt sparande som baserar sig på skattefördelar för dem som kan spara. Menherr kan väl inte tro att de miljarder som man nu har i AP-fonderna skulleha kunnat sparas ihop med aldrig så fina skattelättnader för spararna underdessa . () kort genmäle: Vi fick kanske en litet lustig ordning påtalariistan den här gången, eftersom jag som reservant kom att tala efter enrepresentant för utskottels majorilet. Jag glömde i milt förra inlägg bort att bemöta herrKristensons påstående att staten och kommunerna genom vårt förslag skuUeförlora 300respektive i skatteinkomster och att vi omsorgsfuUtunderlåter att kommentera den detaljen. Låt mig svara ,son att vitror inte att det blir på det viset. Det är ett statiskt tänkande. Vi ser dethela på ett helt annat sätt. Det väsentliga syftet med våra besparingsmolioner,liksom med våra skaltesänkningsförslag, är all öka den ekonomiska tillväxten.Vi har i haft en alltför Svag utveckling. Vi har sackatefter. En procents snabbare tillväxt skulle ge oss omkring 2 miljarder kronormer i inkomster. Därav skulle omkring I miljard gå till stat och kommun. Vi tycker det är i grunden felaktigt all endast fråga sighur mycket en sådan här reform skulle kosta. Man måsle också fråga sig, och dettycker vi är det absolut väsentliga, hur myckel man vinner på en sådan härreform. Om vi tittar på den totala arbetslösheten, inklusive den dolda,så kan vi konstatera att det rör sig om ca 200 000 personer. Om vi kundesysselsätta dem skulle vi få en total inkomstökning i vårt samhälle på 5 å 6miljarder kronor. Det skulle innebära en besparing åt det allmänna genom attbehovet av sociala och arbetsmarknadspoliliska stödåtgärder skulle minska. Vi tycker all vårt resonemang är relevant eftersomarbetslösheten till stor del inte är en följd av .svag konjunktur, utan den ärett mera långsiktigt internt problem. Den ekonomiska politiken, skattepolitik ochbesparingspolitik - om jag fär använda det uttrycket - har hindrat atttillräckliga sysselsättnings-skapande investeringar kommit till stånd. Genomreformer på dessa områden kan vi skapa resurser för nyinvesteringar. Inte minstväsentligt är att de enskilda inkomsttagarna då också kan känna lust att arbetaoch trygghet i sin tillvaro. Vi menar tillspetsat att en reform av det slag somvi talat om blir självfinansierande. Skattefrihet vid premiering av sparande, ni. HerrWIRTÉN (fp) Trenden för hushållssparandet har under desenaste åren varit klart negativ. Visserligen utgjorde ett undanlag ochett nog så intressant undantag. Osäkerheten pä arbetsmarknaden medförde attmånga kände ett behov av att bygga upp etl skydd för eventuella krissituationeri den enskildes ekonomi. Man upplevde sig ha ett bärande motiv för atl spara. Istället har det väl varit sä att en hel del faktorer harverkat i negativ riktning. Att spara har för många framstått som någotointressant, ja rent av meningslöst. Den mest negativa faktorn har säkerligeninflationen varit. Det sparade kapitalvärdet har urholkats så snabbt atträntan inte kunnat kompensera värdeminskningen. Vi har från påpekat betydelsen avatt man med olika medel försöker bryta den nedåtgående trenden i det enskildasparandet. Sparandet spelar en sä avgörande roll för kraften i vårsamhällsekonomi att stimulanser måste sältas in. Vi har därför självklart ingetatt invända mot det förslag som förelägges om premiering avfrivilligt sparande. Man kan förvisso fråga sig om det är tillräckligtlångtgående för att någon kraftigare uppgång skall ske av sparandet. Vi harställt oss något tvivlande på den punkten. Skattefrihet vid premiering av sparande, m. m. så att vialltfort vet ganska litet om människors sparmotiv och hur man kan påverka dem.Vi ser ändå förslaget som ett steg i rält riktning och sluter upp kring det. En klar förbättring har skett av förslaget vidutskottsbehandlingen. I några motioner, bl. a. partimotion, yrkaspå ett lägre belopp som minsta tillåtna insättning för atl få varamed i premiesparandet. Vi har föreslagit i stället för de 100 kronorsom föreslås i propositionen. Utskottet har stannat för en kompromiss på 75kronor. Den sänkningen är säkerligen betydelsefull för de många inkomsttagaresom skulle ha upplevt hundralappen som en större insats än de anser sig orkamed på grund av föreliggande konsumtionsbehov. Sparandet får säkerligen enstörre bredd genom den här förändringen. Ett annat folkpartikrav har däremot utskottsmajoriteteninte velat biträda. Det gäller vårt framfördaförslag om värdesäkra obligationer för småsparare, något som också fruNettelbrandt var inne på i sitt anförande. Jag nämnde inledningsvis atl justinflationen utgjort den mest negativa faktorn i det minskandehushållssparandet. Vi tror därför atl en ny möjlighet för småsparare all uppnåetl värdefast sparande skulle vara ett synnerligen värdefullt komplement tilldel premiesparande som föreslås och som har haft sina föregångare i detallmänna lönsparandet och ungdomens lönsparande. När utskottet behandlade en liknande motion förra åretavstyrktes den med motiveringen att man skulle avvakta den då aviserade och nuframlagda propositionen om premiesparande. Det skulle få anstå till den härtidpunkten atl bedöma vilka sparstimulerande åtgärder som bäst gagnarsmåspararna. har regeringen, enkannerligen finansminister ,sagt sitt. Något förslag i den riktning som vi önskat föreligger inte. Vad säger då utskottsmajoriteten ? Jo, herr talman, såhär låter det: "Något behov därutöver" - dvs. utöver de stimulansersom finns inbyggda i del föreslagna premiesparandet "kan inte ansesföreligga." Punkt och slut. Man är onekligen säker på sin sak. Närregeringen har sagt sitt, är den perfekta avvägningen gjord. Motionen kanavslås utan någon närmare motivering. Utskottsmajoriteten kan ju ändå inte varaomedveten om de negativa verkningar inflationen har på sparviljan. Jag förmodar atl majoriteten inte heller vågar hoppas påatt prisstegringarnas tid är förbi. Bara det förshig som presenterades här ihuset i går, innebärande en med höjd moms, betyder en mycketkännbar prisstegring. Så nog kan vi redan se klara skäl för att erbjudasmåspararna någon form av värdefast sparande. Man lycker nog då att vårtförslag borde tas litet mer på allvar och att det skulle föreligga etl störreintresse för att få en sådan sparform prövad.