prot · FV09110 · 1972-12-31 00:00:00 — "Kommer denna övergäng, som önskat, till nästa är? Kan vi fä ettbesked om det? Vilket ytterligare undertag för ett uppfyllande härav önskarstatsrådet ? Eftersom har gjort en beställning, borde det väländå inte vara förmätet att fråga om vilja kommer att uppfyllas ivår. För det andra säger utskottet pä s. 6 i samma betänkande:"Utskottet anser att bidragssystemet skall utformas sä att möjlighet finnstill justeringar i bidragsgivningen, så att ingen organisation behövervidkännas försämringar i förhällande till nuvarande bidrag." Riksidrottsförbundethar, även fränsett penningvärdeförsämringen, genom att korporations- Ang. stödet till idrotts- och ungdomsorganisationerslokala verksamhet Ang. stödet tiU idrotts- och ungdomsorganisationerslokala verksamhet idrotten,Ridfrämjandet och Skid- och frUuftsfrämjandet numera fär sitt stöd genom RF ochgenom bortfaU av tidigare bidrag från SÖ enligt egen uppfattning fått ettminskat bidrag. Det mäste ändå leda till någon reflexion och något initiativfrån regeringens sida. För det tredje sägs i samma betänkande; "Justeringarskall ocksä vara möjliga för att hindra att beräknade aktivitetsökningarbromsas som en följd av bidragssystemets utformning." Det finns mycket somtyder pä att sä nu sker. i har gett exempel som pekat idenna riktning, och framför allt har visat att vi stär inför ensådan uppenbar risk i den fortsatta utvecklingen. Detta borde ocksä oroastatsrådet . Varför får vi i så fall inte något besked om tänkbarainitiativ pä detta område? För det fjärde säger man i samma betänkande frånkulturutskottet: "Som ytterligare en justeringsmöjlighet vill utskottetnämna anvisande av medel pä tUläggsstat." I sitt svar säger statsrådetOdhnoff att denna fråga kommer att behandlas i samband med prövningen avanslagsfrågorna för /74. Föriåt mig om jag tycker att det är attkringgå vad här har försökt åstadkomma när man hänvisar tillprövningen av anslagsfrågorna för /74. Det mäste redan nu kommatiU stånd en ändring. Det är viktigt att vi fär ett besked pä den punkten.Eftersom nu inte statsrådet kan lämna det hoppas jag att detkommer . Väldigt många människor över hela landetväntar på detta besked därför att man just nu häller pä att planera för nästaårs verksamhet. Jag tycker alltså inte det är orimhgt att begära att mansäger något om framtiden ens i budgetberedningstider, eftersom gjorten beställning. Om någonting är orimligt, fru statsråd, är det enligt minmening att regeringen förbigår ett riksdagsuttalande med tystnad. i (c): Jag kommer väl ihåg när vi diskuterade dennafråga . Det sades från några håU då att vi bara diskuterar pengar ochanslag när det gäller den här frågan. Jag tyckte själv att det gick litet förmycket penningresonemang i de här frågorna 1971. Vi har också rört ossmycket med penningresonemang. Det kanske är oundvikligt. Men jag tycker ändåatt man fär en behållning av den här debatten. Bakom vårt resonemang om anslagoch medelsnivåer har vi ändå i hög grad haft en gemensam uppfattning, nämligenom värdet av det ungdomsvårdande arbete som idrottsrörelsen bedriver. Dettycker jag också har kommit mycket klart fram under hela den tid som det häranslaget har diskuterats både i pressen och i övriga massmedia. Det är absoluten behållning av det hela. Under statsrådet anförande satt jag faktiskt ochantecknade en del saker som jag tänkte replikera henne med. Hon ryckteemellertid sä att säga undan benen på mig då hon mot slutet så fint instämde imin fromma förhoppning att de här frågorna skulle få en godtagbar lösning. Jagvill vara så pass välvillig att jag fattar den meningen så att statsrådet ärberedd att så långt i hennes makt står medverka tiU att vi kan komma fram lösning av de här frågorna angående tilläggsanslag, uppfyllandet av givnalöften osv. Jag skall inte alls - i KU har redan gjort det gå in pä frågorna angående de stora anslagen i övrigt till idrotten. Det harkommit ytterligare ett statsråd in i kammaren, och vitangerar väl hans verksamhetsområde när vi börjar prata om småbåtshamnar påVästkusten, övernattningsstugor, vandringsleder osv. Vad vi diskuterat och vadde olika interpellationerna och frågorna har syftat till är ju att vi viUe harättvisa i just denna speciella anslagsform. Det var väl det som drev ossinterpellanter och frågeställare att rikta dessa frågor till statsrådet att kunna få ett svar. Tyvärr har vi inte fått svaret sä klart som vi villeha det. Men lät mig ändå i idrottsrörelsens namn säga att vi hoppas att fruOdhnoff verkligen kan få fram pengarna nu vid budgetberedningen så attidrottsrörelsen får en rättvis behandling. Ang. stödet tiU idrotts- och ungdomsorganisationerslokala verksamhet Hert (): Äv statsrådet långa anförande fickvi inte särskilt mycket större klarhet i hur framtiden kommer att gestalta sigför idrottsorganisationerna även om hon uttalade en viss optimism införbudgetarbetet 1973/74. Statsrådet inledde sitt anförande med att instämma italet om det värdefulla arbete som ungdomsorganisationerna bedriver ochframhöll att allt arbete för ungdomen är lika värdefullt vare sig det utförs avidrottsorganisationerna eller andra organisationer. Statsrådet sade att kulturutskottet och riksdagenvar eniga om ett reservationsanslag på 17,5 mUjoner kronor. Det är riktigt attdetta blev beslut, men statsrådet har ändå fel därför att det fannsen reservation frän , och moderata samlingspartiet omett förslagsanslag. Vidare säger statsrådet att det var bara somkunde läsa hennes svar till slut. Ocksä vi övriga har nog kunnat göra detta. Vihar dessutom kunnat konstatera att statsrådet i slutet av sitt svar framhålleratt det finns vissa möjligheter tUl förändringar, vUket också sadei sitt inlägg. Men jag kan inte riktigt hälla med vare sig statsrådet ellerherr , när de säger att man skulle kunna vänta till budgetberedningenför /74. Vi måste först och främst ta hänsyn till budgetåret1971/72, då utfallet för idrottsorganisationerna var . Vi vet inteheller ännu utfallet /73 för idrottsorganisationerna. Där kommer troligendet stora raset med tanke på att aktiviteterna inom idrottsorganisationernaökar. Vi kommer alltså att få vänta innan vi kan få ettbesked om hur det skall bli i fortsättningen. För att inget missförstånd skall råda vill jag bara sägatill i , som tog upp de 600 miljonerna tUl idrotten, att jagtycker att vi kan avföra den frågan frän denna debatt, eftersom både de enklafrågorna och interpellationerna genomgående har gällt aktivitetsstödet på 17,5miljoner kronor. sade att idrottsorganisationerna kommer att blifavoriserade om man nu räknar upp stödet tUl dem. En sådan uppräkning skullehöja bidraget till , medan de övriga organisationerna skulle liggakvar vid 9:60. Det kan väl ändå inte vara en favorisering avidrottsorganisationerna eftersom utfallet för deras del tidigare varit så Ang. stödet tiU idrotts- och ungdomsorganisationerslokala verksamhet Jaganser att all ungdomsverksamhet är lika värdefull i vilken organisationsformden än bedrivs och vad man än sysslar med. Jag fö:rstod vidare inte statsrådets svar pä min fråga omjämlikheten. Statsrådet säger att förslag, om det bifalles,kommer att innebära en höjning för idrotten, medan anslagettill gruppen övriga organisationer höjs . Statsrådet frågade omdetta är jämlikhet - det kan ju diskuteras. Ja, tänk om man skulle mätajämlikhet på det sättet! Tänk om vi i låglönedebatten framställde saken så attdet inte kan vara jämlikhet att höja lönerna för de sämst betalda och låta demsom har goda inkomster ligga still, utan att lönerna i stället skulle höjas medungefärligen samma procentsatser. Det är väl ändå fråga om en felbedömning avjämlikheten i detta sammanhang. Statsrådet sade vidare att det var välgörande att höra enröst frän gruppen övriga organisationer för att fä balans i debatten. Vi somhär företräder idrottsorganisationerna och påtalar de brister som finns ibidragssystemet har inte pä något sätt anklagat dem som tillhör gruppen övrigaorganisationer för att få för mycket pengar. Vi vill inte ta av dessa pengaroch ge till idrotten. Det enda vi har strävat efter är att alla organisationerskall behandlas likvärdigt, och det är verkligen inte nägon diskriminering avannat ungdomsarbete. Vad vi hoppas på är i stället att fä en jämställdhetmellan olika organisationer, vilket ungdomsarbete de än bedriver. Hert i (s): Oavsett vad som sades i det senasteanförandet kan man inte undgå, när man lyssnar till debatten, att göra denreflexionen att det finns väl ändå en allmän strävan att inom ramen förtillgängliga medel försöka för framtiden få till stånd en vettigare fördelningav aktivitetsstödet. Det tycker jag har gått som en röd tråd genom samtligaanföranden som har hållits här. När så många frän framträder, kan det tyckas somom verkningarna av aktivitetsstödet i vårt län skulle ha blivit svårare än iandra län. Jag är inte övertygad om det, men faktum är ändå - det har bl. a.herr i framhållit att för enskilda föreningar har stödetskonstruktion fått en negativ verkan. För hela länet är det faktiskt, vid enjämförelse med då beloppet till fritidsgrupperna utbetalades,en "brist" på . Men jag tycker ändå inte att det är riktigt att bara talaom aktivitetsstödet, utan jag anser att de talare är inne pä rätt linje somsatt in detta stöd i ett större sammanhang och pekat på vad den samladeidrottsröielsen får av statsmakterna. i har refererat vad somsatsas frän staten, från landsting och från primärkommuner på fasta anläggningar,och det är i och för sig riktigt, men jag tror heller inte att vi bör glömmabort vad som satsas pä den direkta verksamheten, och det är ju den som frågan gäller. Jag vill gärna citera vad RF-direktören sade iKarlstad , när han var med vid . Han anförde dä i att det i många fall har riktats kritik mot att densvenska idrottsrörelsen fär, som man anser, för litet stöd. direktfast att detta påstående är fel. Inget annat land är sä generöst inställt motidrotten som just . Han drog jämförelser mellan vad har satsatpå trupperna till Olympiaderna och vad som går till inhemsk verksamhet.Organisationsstödet till idrotten pä hemmaplan uppgår i till intemindre än per är. Som jämförelse nämnde RF-direktörenDanmark 17 miljoner och 18 miljoner. Dessa belopp utgör det totalaorganisationsstödet, och av dessa pengar går en hel del till specialförbunden,som inte använder pengarna för att ordna fasta anläggningar, utan detta ärmedel för det rent idrottsliga arbetet. I utbetalas av de 51 miljonernaför det ändamålet 23 miljoner. Motsvarande belopp i är 9 miljoner och iNorge 10 mUjoner. Det säger litet om vad den svenska idrottsrörelsen har attröra sig med. Jag tycker att det är riktigt att sätta in aktivitetsstödet i ettstörre sammanhang och inte rycka ut det för sig. Jag tycker ocksä att det är riktigt att göra som herrBjörk i gjorde. Han representerar en annan falang inom föreningsrörelsenän just idrotten, och han tog upp saken från sin synpunkt. Därmed tycker jagatt det skapades, som någon sade, balans i debatten. Jag har velat säga detta, även om jag vet att dennuvarande fördelningen av aktivitetsstödet inte är precis den som vi önskar.Jag har emellertid velat peka pä att den samlade insatsen från samhällets sidatill den svenska idrotten är i hög grad generös. Ang. stödet tiU idrotts- och ungdomsorganisationerslokala verksamhet Hert BJÖRKi (c); Jag har fått en fråga av BUly som jagvUl svara pä. Han frågade om jag tycker att det är fel att kräva lika stöd tillalla organisationer. Jag tycker att det är rätt och rimhgt att kräva det. Vadjag har vänt mig mot i den här debatten är att det finns de som försöker göragällande att idrotten i alla lägen är diskriminerad. Det har också förekommit andra diskutabla synpunkter i denaktuella debatten. Uttrycket "Camillapengarna" har t. ex. felaktigtanvänts. De pengarna anser jag vara de ursprungligen 5 och sedan 6 mUjoner somställts till förfogande av medel ur arvsfonden. CamUla Odhnoff sade att det är svårt att veta om den nuredovisade ökningen av aktiviteterna är en reell sådan, eller om det är frågaom en "smart" rapporteringsmetodik frän organisationernas sida. Jagtror att det är mycket svårt att få en rättvis bedömning av hur det verkligenligger till och att det är mycket svårt att få en riktig utvärdering, som kanbelysa det. Sedan säger att jag menar att man favoriserar enviss typ av organisationer. Vad jag utgick från värdet petitaförslag som skolöverstyrelsennu har lagt fram, där det heter att ungdomsorganisationer - dvs. övrigaungdomsorganisationer - skall ligga kvar pä ett aktivitetsstöd av 9:60 kronorunder budgetåren 1973/74, 1974/75 och 1975/76, medan man däremot ökar anslagentill idrottsorganisationerna. Och det är, menar jag, en nedfrysning avbidragsgivningen till den typen av organisationer. - Det var alltså det jagutgick frän i mitt inlägg. Ang. stödet till idrotts- och ungdomsorganisationerslokala verksamhet Det kanske kan behöva sägas än en gång attfru kan få hälsa sina ungdomsorganisationer, att de kan räkna med att iden tilläggsstat som bereds, som statsverkspropositionen bereds, ivarje faU få ett sådant ekonomiskt stöd att ingen skall behöva fä sämre bidragän tidigare - om de har bedrivit samma aktivitet som under tidigare budgetär. Det kanske inte är sä mycket att kommentera när det gällerde belopp som har nämnts. De siffror som har bollats med av i Kiloch andra har ju bollats vidare av i , som har gett debattenen nordisk bredd - och han kan väl därmed anses ha klarat ut de här frågorna. När talar om jämlikhet och inte vill seprocentberäkning som något särskilt utslagsgivande instrument för att visa påjämlikhet eller brist på densamma, kan jag ge honom de klara siffrorna: 23miljoner kronor i anslagsräkning till 1,4 miljoner idrottsungdomar föreslås avskolöverstyrelsen, och det ställs emot förslaget om till 1miljon ungdomar i övriga ungdomsorganisationer. Jag tror alltså att det är viktigt, vilket iEdane sedan var inne på, att man ser denna diskussion i ett större sammanhang.Herr i säger att erfarenheterna från nuvarande fördelning avaktivitetsstödet inte är de bästa, och det har väl också kommit till klartuttryck i debatten. Det är därför vi nu granskar de förslag som har kommit infrån , och vi kommer alltså att återkomma med förslagdärvidlag. Till slut, i : Jag har inte talat om någonsmart rapportering. Det fanns en avsikt med omläggningen, nämligen att manskulle underlätta för organisationerna att rapportera aktiviteter ochsammankomster. Det är alltså en öppen fråga i hur stor utsträckning aktivitetersom har pågätt ocksä tidigare nu har rapporterats i ökad omfattning. Det ärinte en anmärkning, när man konstaterar att så kan ha varit fallet, utan dethar gjorts en medveten förändring av bidragssystemet mot förenkladrapportering. Hert (): talade om jämlikhet ochnämnde den här uppräkningen med tillidrottsrörelsen och till övriga ungdomsorganisationer,som hon uppgav att idrottsrörelsen hade 1,4 miljoner medlemmar ochövriga ungdomsorganisationer 1 miljon medlemmar. Jag tror att detta ärfelaktigt att bedöma frågan pä det sättet. Aktivitetsstödet utgår ju tillaktiviteter, och det är svårt att mäta hur mänga medlemmar som deltar isammankomsterna. Det kan finnas ungdomar som är medlemmar i bådeidrottsorganisationer och andra organisationer. Där har vi alltså inte nägonvärdemätare, utan vi mäste hälla oss till antalet aktiviteter som Utövas, ochdet är också för sådana som anslagen utgår. Jag vill bara helt stUlsamt konstatera att iGävle i sin replik tiU i höll med om att bedömningen skall varalikartad. Men ändå sade han i sin replik till mig att han inte ansåg detnuvarande Beloppet 9:60 är en frysning sade och menade att beloppetskaU räknas upp . /74 fåridrottsorganisationerna, trots att man räknar upp anslaget med ett antalmiljoner kronor, inte mer än kronor 7:75, medan anslaget till övrigaungdomsorganisationer ligger kvar pä kronor 9:60. /75 skuUeidrottsrörelsen vara uppe i kronor 8:50 och övriga ungdomsorganisationer liggerkvar på 9:60. Tredje året kommer idrottsorganisationerna upp i kronor 9:25 ochde övriga ligger fortfarande kvar på 9:60. /77 blir idrottsorganisationernaslutligen jämställda med övriga ungdomsorganisationer och fär . Detmåste vara"en rimlig begäran frän idrottsorganisationerna att de skall fåett högre anslag för att komma ifatt övriga organisationer, när de nu har såmycket större aktivitet än dessa. Ang. dispens frän den kommunala renhdllningslagen Överläggningen var härmed slutad. § 10 Ang. dispens från den kommunala renhållningslagen Herr jordbmksministern ordet för att besvara ' (m) framställdainterpellation, nr 175, och anförde: Hert Leuchovius har frägat om jag är villigatt med hänsyn till de erfarenheter som vunnits angående tillämpningen av denkommunala renhällningslagen vidta åtgärder för att få till stånd mera enhetligadispensregler med särskilt beaktande av lantbrukets problem. Det framgick klart under arbetet med den kommunalarenhållningslagen att behovet av avfallshämtning är i stort sett likartat förall slags bebyggelse. Någon särbehandUng av lantgårdar är därför intemotiverad. Även där uppkommer avfall som behöver tas om hand i kontrolleradeformer. När särskilda skäl föreligger kan kommunen enligt lagen fådispens av frän skyldigheten att forsla bort avfall. har centralt ansvaret för renhållningen och har utfärdatanvisningar om tillämpningen av renhållningslagstiftningen till ledning försäväl länsstyrelserna som kommunerna. Genom dessa anvisningar uppnås den enhetlighet itillämpningen som efterlyser. Någon ytterligare åtgärd ärdärför inte erforderlig. Hert LEUCHOVIUS (m): Jag ber att få tacka statsrådet försvaret på min interpellation, kanske inte så mycket för svarets innehåll utanmer för den snabbhet med vilken det har givits. Av svaret framgår att statsrådet tycks vara helt nöjd medförhållandena sädana de är när det gäller möjligheterna att tillämpa denkommunala renhållningslagen. Han är nog ganska ensam om uppfattningen att detär bra som det är. Länsstyrelser, kommuner och enskilda brottas fortfarande medproblemet hur denna lag skall kunna efterlevas. 6 protokoU 1972. Ang. dispens från den kommunala renhållningslagen Vissaövergångsbestämmelser har ju funnits under det här första året, men skall lagen gälla fullt ut. Några regler om dispens från lagen efterden bör inte medges, skrev tredje lagutskottet . Redan från början var det endast två länsstyrelser sominte hade för avsikt att utnyttja dispensmöjligheterna. Alla andra tänkte istörre eller mindre omfattning använda denna dispensrätt. Av en enkät, som gjordes av naturvärdsverket i mars månadi år, framgick att ca hälften av landets kommuner begagnat den generelladispensrätten års utgång. Det har ocksä förekommit attlänsstyrelser, rakt emot tredje lagutskottets klara uttalande, lämnat dispenseräven för hela eller delar av . Läget i t. ex. var att 17av 19 kommuner hade beviljats dispens. I mitt län, , har 27 av 28kommuner fått generella dispenser godkända . Flera kommuner kommer attsöka eller har redan sökt dispens eller delar därav. Hurkommer de kommunerna att behandlas? Sådant är aUtså läget i praktiken. Ändå har herrstatsrådet den uppfattningen att inget särskilt behöver göras för att få meraenhetliga dispensregler, att inget behöver göras för att klara lantgårdarnasproblem. Inom glesbygdskommunerna är det, som vi vet, inte ovanligtatt man lägger ned kommunikationslinjer därför att de blir för dyrbara. Det ärheller inte ovanligt - det sker på många platser - att mjölklinjer dras indärför att de inte bär sig. Människor och livsmedel har vi således inte råd atttransportera, men sopor frän avsides belägna lantgårdar skall kunnatransporteras till snart sagt vilka kostnader som helst - detta utan att någonegentligen kan förstå varför. Statsrådet framhåller att även på dessa gårdar förekommer"avfall som behöver tas om hand i kontrollerade former". Lagen talarju om hushållsavfall. Kan herr statsrådet förklara vilket hushållsavfall pålantgårdarna som så nödvändigtvis mäste tas om hand i kontrollerade former? Vadär det för någonting? Måste vi ändå inte försöka tillämpa lagarna så, attmänniskor förstår varför de beslutats? Kan statsrådet ge en redogörelse för hurläget ute i kommunerna kommer att se ut ? TUlämpas dä denkommunala renhållningslagen enligt tredje lagutskottets skrivning? 1 vissa kommuner har man t. ex. anordnat körlinjer försophämtningen. Vid gårdar som ligger inom 100-200 m frän denna körlinje hämtassoporna. Från längre bort belägna fastigheter får man själv forsla sina soportill speciella uppsamlingsställen. Jag kan inte finna annat än att detta är attta till i överkant, att vara litet för överambitiös. Det kan ju finnas enlantgård som ligger sä långt bort - som jag har nämnt -att mjölkendärifrån inte kan hämtas eller köras tUl någon uppsamlingsplats, men sopornaskall man tvinga lantbrukaren att köra till ett uppsamlingsställe. En sädanordning kan jag inte, herr statsråd, finna vettig. Min kritik beror inte pä någon negativ inställning tillmiljövården, vilken det här sägs vara fråga om. Men det skall ändå röra sig ommiljöföroreningar eller något som kan liknas vid sådana innan man sätter inmUjövårdsåtgärder som den enskilde medborgaren finner både kostsamma ochirriterande och kanske också litet väl byråkratiska. Protestlistor och begäranom dispens är rätt vanliga företeelser i många av våra kommuner. Som jag sagt är jag inte ute efteratt få den kommunala renhällningslagen upphävd; så längt sträcker sig inte minaambitioner. Jag vill bara att den skall tillämpas på ett i mitt tycke vettigtsätt, så att den lag som antogs i stor enighet i slutspurt 1970skall kunna fungera. Herr statsrådet kan inte vara ovetande om de storatransportproblem som uppstår och de stora ekonomiska bekymmer man har ute ivåra kommuner när det gäller att klara sina nuvarande uppgifter. Detskälet borde ha räckt till för att man skulle visa litet större förståelse fördispenser åt de människor i glesbygdsområden som själva önskar ta hand om sitthushållsavfall, i varje faU under en övergångstid. Om detta sedan inte skullefungera pä ett ur miljövårdssynpunkt tUlfredsstäUande sätt, är det ju ingenstor åtgärd att dra in dessa dispenser. Ang. dispens från den kommunala renhällningslagen Hen NORRBYi Äkersberga (fp): Den här debatten rör en mycket viktig del avmiljövården, och just den frågeställning som är aktueU är särskilt intressant,nämhgen lantgårdarnas avfall. I interpellationssvaret säger jordbruksministernatt "behovet av avfallshämtning är i stort sett likartat för all slags bebyggelse.Någon särbehandling av lantgårdar är därför inte motiverad." Man frågarsig om det även gäUer latrin. Vidare säger statsrådet; "Även här uppkommeravfall som behöver tas om hand i kontrollerade former." Det här med värtavfall är alltså en mycket viktig del av miljövården, och det är då intressantatt se htet närmare på denna formulering "i kontrollerade former". En lantgård kommer inte att kunna få dispensfrån åläggandena enligt kommunala renhäUningslagen. Men en fritidsbo inärheten, som har en multrumanläggning, en mullbänk eller liknande etableradkan däremot fä dispens. Där är det en form av arealbunden produktion. Det ärdet även i lantbruket. Man bör alltså sträva efter att få en tekniskt,ekonomiskt och miljömässigt optimal hantering av avfallet, och det som en gångär taget frän jorden kan ju lämpligen återföras tiU jorden - även det som harproducerats av människor i lantgårdens hushåll. man tiUämpar att samla ihop avfall iglesbygdsområden och transportera avfallet till kanske dåligaavfaUsbehandlings-anläggningar i tätorterna bhr dyrt, det blir tveksamt imiljöhänseende, och det är svårt att få människor att förstå det vettiga idetta. Jo, därför att man inte har startat i rätt ända när det gälleravfallsbehand-lingsanläggningarna. De är inte av samma standard somtransportsystemet för avfall. Man ställer sig dä frågan: Är det miljömässigt optimaltatt flytta avfallsbehandlingsproblemen från glesbygderna in i tätorterna?