prot · FV09129 · 1972-12-31 00:00:00 — Som exempel kan jag nämna att vårriksdagen på regeringensförslag antagit en lagstiftning som förhindrar handeln med s. k. vinstbolag.För närvarande pågår propositionsarbete med förslag till bestämmelser som skallhindra skatteflykt genom partrederier och liknande. Vidare har den nya skattebrottslagen,som trädde i kraft , tiUkommit. Den innebär bl. a. kraftigastraffskärpningar i fråga om falskdeklaration och grovt oaktsam deklaration. 1taxeringsförordningen har föreskrivits ekonomiska sanktioner skattetilläggeUer förseningsavgift - för den som deklarerar vårdslöst eller underlåter attdeklarera. Grundtanken i påföljdsreformen har varit att få en enklare ochsmidigare handläggning av lindriga skatteförseelser och i stället koncentreramyndigheternas resurser på de allvarliga brotten. Vi saknar i vårt skattesystem en generellskatteflyktsbestämmelse. Förutsättningarna för att införa en sådan undersöksför närvarande. Även beskattningsorganisationen har effektiviseratspåtagligt . Jag vill erinra om inrättandet av riksskatteverketoch om de riksomfattande kategorigranskningar som genomförs på verketsinitiativ. Vidare kan framhållas den successiva upprustningen avlänsstyrelsernas organisation för taxering och deklarationskontroll. Som jagredogjort för i proposition nr 145, som lades på bord, ärförfarandet vid deklaration och taxering föremål för översyn.Detta arbete syftar till en effektivare skattekontroll samt ökad rättvisa ochlikformighet inom beskattningen. De erfarenheter som vunnits tyder påatt påtagliga förbättringar i dessa hänseenden kan vinnas genom förenkling avdeklarationsskyldigheten och ökat biträde av tjänstemän vid deklarationsgranskningen. En försöksverksamhet i sist- Om åtgärder mot skattefusk och skatteflykt Om åtgärder mot skattefusk och skatteflykt nämndahänseende påbörjas redan under vårens taxeringsarbete. Jag vill i detta sammanhang också nämna att jag nyligentillsatt en arbetsgrupp inom med uppgift att direkt underdepartementschefen följa beskattningsreglernas tillämpning på fältet.Arbetsgruppen skall bl. a. genom kontakter med fältorganisationen på ett tidigtstadium skaffa sig kännedom om olika kringgångstransaktioner och snabbt föreslålämpliga motåtgärder. I vissa fall kan gruppens arbete leda till direktalagstiftningsåtgärder. I andra fall kan, om förhållandena föranleder det,gruppens rapporter komma att överlämnas till offentlig utredning för närmareöverväganden. Interpellantensfrågor vill jag besvara på följande sätt. För aUa utredningar på skatteområdet gäller, utan att detsärskilt sagts i direktiven, att de förslag som utarbetas skall så långtmöjligt eliminera skatteflyktstransaktioner. Det sagda gäller naturligtvisockså den tillsatta skatleutredningen. I vad gäller taxeringsorganisationens resurser ocharbetssätt hänvisar jag tUl vad här anförts. I fråga om storleken av skatteundandragandet kan avnaturliga skäl intet exakt svar ges. Ett helt overifierat antagande försett medalla reservationer talar för att det allmänna går miste om 12miljarder i skatteintäkter till följd av skattefusk och skatteflykt. Skattefusk och skatteflykt torde ha ökat under senare tid.Av vad jag sagt framgår emeUertid att samhället nu sätter in all kraftför att komma till rätta med missbruket. Jag räknar därför med att detnuvarande otillfredsställande tillståndet i fråga om skatteundandragande kommeratt förbättras påtagligt. Fru andrevice talmannen (): Jag vill till en början tacka statsrådet ochchefen för för svaret på min interpellation. Det är intevanligt att finansministern spiller många ord på ett interpeUationssvar, ochdärför är jag särskilt tacksam för att bemödat sig om att ge ettnågorlunda fylligt svar. Men jag är medveten om att det Ugger i herrSträngs eget intresse, eftersom detta är en känslig fråga där försummelsernahittills är alldeles uppenbara. Först vill jag gärna vitsorda att finansministern, somockså sagts i svaret, vidtagit ett flertal åtgärder som har storpositiv betydelse för att komma till rätta med skattefusk och skatteflykt.Propositionen 145, som just nu ligger på bord, är inte hellerbetydelselös. är detta med skatteflykt ett så eftersatt område atttrots detta förhållandena ändå är ganska oefterrättliga. Enligt min mening har man inom departementet vaknatförsent inför dessa problem, och därför återstår ännu mycket, kanske det mesta,att göra. Dessutom brister det i systematiken och i konsekvensen. Det har lagtslapp pä lapp, precis som har gjort med skattesystemet i desshelhet. är det mycket svårt för en stiftelse att få skattefrihet.Samtidigt kan skattefria stiftelser helt komma undan den kontroll som Ugger ilänsstyrelsernas tillsyn. Det finns aktuella, alldeles hårresande exempel påvad det kan leda till i skatteflyktshänseende, och det är inte särskiltrimligt att vi skall fortsätta att ha det på det sättet. Det rätta vore naturligtvis att alltid kräva insyn isamband med skattefrihet. Man kan vidare fråga sig om aktiebolagslagens krav påtvångslikvidation först utebliven balansräkning är vettigt.Snabbare förfaranden bör kunna besvara frågan vad t. ex. vilande fåmansbolagegentligen vilar för. Det finns om sådana bolag mycket intressantaomständigheter kända, och det finns all anledning att gå vidare iundersökningarna kring dem. infördes, som nämnts i svaret, bestämmelser somskulle sätta stopp för handeln med vinst- och förlustbolag. Men under den härhösten har man i flera tidningar sett annonser om uppköp av vinstbolag medstora obeskattade vinster. Hur följer man upp det? Bolagen köps oberoende avbransch och sysselsättning, och uppgörelserna ges enligt annonserna en strängtkonfidentiell behandling. har särskilda punktinsatser gjorts medskatterazzior mot vissa yrkesgrupper. Dessa razzior har i allmänhet gett gottresultat och visat hur mycket det finns att hämta. Men jag tror ändå intemycket på den vägen. När faran är över för den här gången, kan allt åter blivid det gamla. Det viktiga är ju att reglerna och tillämpningen blirsådana att skatteflykt normalt förhindras. Nog skulle t. ex. en helt ny teknikkunna klara frågorna på ett både billigare och effektivare sätt. Skyldighet atthos länsstyrelserna inköpa inkomststämplar och påsätta varje räkning skullekanhända vara en mycket enkel och dessutom mycket säker metod. 1 utredningen omtandvårdsförsäkringen har man hittat ännu en modell, där beloppet frånpatienten kan bh dubblat efter hänvändelse till . Det är justgenom sådana system som normalt har en skattekontroll inbyggd i sig som man kannå godtagbara resultat utan orimhga kostnader. I längden måste särskildakategorigranskningar bh alldeles för dyra, även om jag medger att utfaUetbrukar vara ganska bra. Statsrådet nämner om den successiva upprustningen avlänsstyrelsernas organisation för taxering och deklarationskontroll. Det ärnaturligtvis bra, men det hjälper föga om resurserna disponeras på ettfelaktigt sätt. Jag har personligen under mångårig verksamhet både påadvokatbanan och inom den fackhga världen fått syssla med rådgivning iskatteärenden, och det som har frapperat mig är vilket nit ochvilken möda taxeringstjänstemän har lagt ned på tvister om någon hundralapp hiteller dit i den enklaste löntagardeklaration. Jag har alltid frågat mig om vi verkligen har råd attslösa våra resurser på att kvalificerade tjänstemän skriver sida upp och sidaned om faktiskt helt betydelselösa belopp. Där borde verkligen stickprov kunnavara tillräckliga. Jag har då också frågat mig varför man inte i ställetanvänder dessa resurser till den verkligt kvalificerade granskningen av desmarta skatteflyktsfallen. Är det riktigt, herr statsråd, som har sagts mig vidnågot tUlfäUe att de som sysslar med vad jag kallar struntsaker inte ärkvalificerade för de svårare fallen och inte heUer vill bli det, eftersom detär sällsynt att man där vinner några lagrar? När propositionen 145 t. ex. talar om att länsstyrelsernainom ramen för tillgängliga resurser skall fördela disponibel arbetskraft pålämpligaste Om åtgärder mot skattefusk och skatteflykt 8 protokoll 1972. Om åtgärder mot skattefusk och skatteflykt sätt, villjag hoppas att det kommer att innebära att man slutar med det mycknameningslösa skrivandet om bagateller utan egentlig fiskal betydelse. Har manför resten, herr statsråd, brytt sig om att tillgodose de krav, som ställts påutredningspersonal inom polisen för att kunna bemästra mera invecklatskattefusk? Enligt en uppgift skuhe komma förslag ompersonalutbildning av utredningsmän för sådan brottslighet. Om sådant förslagkommit har det förbigått mig. Kanske statsrådet vill göra en kommentar om hurdet förhåller sig och hur i så fall den utbildningen är upplagd. Det skulledessutom vara värdefullt att höra statsrådet något analysera personalpolitikenpå det här området. Vi känner ju litet var eminenta skatteexperter, skolade idet allmänna en del i och senare använda och högt betalda för attute på fältet informera både om reglernas innehåll och om luckor i reglerna.Skall expertisen alltid levereras i den riktningen? Vore det inte klokt attockså återvinna några experter och utnyttja dem i taxeringsorganisationen? Jagär väl medveten om att statslönerna knappast kan vara konkurrenskraftiga, menanställning på kontrakt av effektiva skatteexperter kan väl vara likanaturligt som t. ex. kontraktsanstäUningar i staten av t. ex. tekniker. Och ensak är klar: även mycket höga kontraktsbelopp kan mer än väl betala sig. Med stort intresse har jag tagit del av statsrådetsuppgift om en särskild arbetsgrupp för att ute på fältet skaffa kännedom omkringgående transaktioner. Jag tycker att det är ett bra grepp, och det skullevara intressant att veta hur en sådan grupp är sammansatt, om man t. ex. harförsökt att knyta till sig den sortens avancerade expertis som jag här varute efter. Redan i det här sammanhanget kan jag väl också få uttala minpositiva inställning till det ökade inslag av tjänstemannagranskning som kommerfram i propositionen 145. Jag tror att det är riktigt att gå vidare på denvägen. Likaså tror jag att en stark förenkling av deklarationsskyldigheten börgenomföras. Vi bör inte bara fortsätta att diskutera detta med definitivkällskatt utan också kanhända gå fram och pröva. Det vore att lätta påpappersexercisen hos vanliga skattebetalare, men det skulle också medföra kunde ägna mer tid åt de verkliga skattesmitningsfallen. I det här sammanhanget vUl jag också fråga vilken funktionen taxeringsintendent egentligen skall ha i förhållande till den skattskyldige.I upprepade utskottsbehandlingar har jag mött svaret, attintendenten också skall ta till vara den skattskyldiges intressen och att detsåledes inte behövts någon särskild skatteombudsman. Praktiken har emellertidvisat ganska många fall där uppenbarligen en annan syn ligger i botten förhandlandet. Enligt min uppfattning är bestämmelserna på den här punkten klaranog, men jag tror - eftersom det i tillämpningen visar sig att oklarheter råder att det vore av värde om statsrådet på den punkten ville ge ett klarläggandebesked. Av statsrådets svar framgår att förutsättningarna för attinföra en generell skatteflyktsbestämmelse utreds. Jag tyckeratt det är en intressant upplysning. På den vägen skulle rena skentransaktionerkunna bli behandlade efter förtjänst. Jag harvisserligen inte riktigt förstått att man inte redan utan en sådangeneralklausul skulle ha kunnat klara en del av de mest flagranta fallen.En röntgenläkare t. ex. med i inkomst som skattar endastför en bilersättning på måste ändå enligt mitt förmenande hakunnat behandlas något annorlunda. Men behövs det en generalklausul bör detprövas möjligt. Dock är det givetvis viktigt oerhört viktigt - attden förenas med en varsam handläggning av rättssäkerhetsaspekterna. Den börkunna användas just för de uppenbara fallen. En viss restriktivitet är ju ändåalltid nödvändig för att man inte skall trampa över på osäkra områden.Eventuellt borde en sådan här generalklausul kunna kombineras med någon form av- låt mig kalla det naturametod, alltså ett sätt att vid taxeringen medutgångspunkt i utgiftssidan komma fram till inkomstsidan. Ett sådant komplementskulle kunna användas då deklarerade inkomster ligger vida under t. o. m.normal levnadskostnad. Måhända bör också reglerna om underskott på annanförvärvskälla bli föremål för en genomlysning av annat slag än vad vi kanskehittills ägnat oss åt. Obestridligt är att man på den vägen mycket enkelt kanåstadkomma vad i varje fall många anser vara skatteflykt, även om jag ingalundaär säker på att man bör beteckna det så. Dubbelbeskattningsavtalen bör också bh föremål förgranskning ur just de synvinklar vi här diskuterar. Pågår det något sådantarbete? Att de multinationella företagen skapar särskilda problem är ju känt.Kan statsrådet lämna några upplysningar om hur arbetet kring denproblematiken fortskrider? Det finns några tankegångar i interpeUationssvaret som jagomöjligt kan följa. Finansministern säger t. ex. att den s. k. legalaskatteflykten inte är något annat än ett illojalt utnyttjande avofullkomligheten i skattelagstiftningen. Jag håller helt med om att sådanaofullkomligheter bör ehmineras - det är ju gmnden för hela min interpellation.Men i begreppet legal måste ändå ligga betydelsen "tillåten enligtlag". Sådant handlande vill jag inte kalla illojalt eUer asocialt. Jagtycker det är nödvändigt att det slås fast. Ta exempelvis en person som har i årsinkomst och som kan dra av på grund av räntor,reparationer eller liknande och alltså inte behöver betala skatt på mer än . Man kan naturligtvis fråga sig om bestämmelser som fungerar på detsättet är bra och riktiga eUer bör ändras. Men den som följer sådanabestämmelser som gäller får inte stämplas som asocial. Jag vore tacksam omfinansministern ville vitsorda att vi tänker hka på den punkten, förordalydelsen i interpellationssvaret kan ge anledning tiU en viss tveksamhet. Här har man bedrivit klappjakt påenskilda personer som faktiskt bara följt och utnyttjat gällande regler. Detanser jag vara orimligt, och den sortens klappjakt vUl jag ta avstånd från.Kritiken måste riktas mot lagstiftarna som inte har förmått göra merafuUkomliga bestämmelser och inte har förmått att följa upp tillämpningen av debestämmelser som gäller. Det finns i vida kretsar en benägenhet att försvara bådeskattefusk och skatteflykt bara därför att skatterna är så höga. Självfalletkan det aldrig bli försvar nog. Tvärtom är det just därför att skattetrycket ärså hårt Om åtgärder mot skattefusk och skatteflykt Om åtgärder mot skattefusk och skatteflykt som det ärnödvändigt att skatterna fördelas rättvist. Att påverka attityderna i samhälletär också en viktig uppgift, och jag skulle vilja fråga vilket intressefinansministern har ägnat åt just de problemen. möter man i vårt samhälle många som hyser denallra största beundran för den som lyckats finna vägar att undandra sig skatt.Samtidigt kan sädana personer vara moraliskt indignerade över t. ex.kriminaliteten bland ungdom, och den vill jag ingalunda försvara. Man jag villinte heller försvara och än mindre beundra den andra sortens kriminalitet. Det dröjer tydligen länge efterskattebrottslagstiftningens tillkomst innan våra attityder aUmänt ändras påsådant sätt att vi ser på skattebrott som de kvalificerade förmögenhetsbrott deverkligen är. Finansministern har i sitt svar angett ett belopp för dentroliga storleken på vad som undandras det allmänna på grund av skatteflykt ochskattefusk. Jag skall inte alls pressa det här beloppet på 1 å 2 miljarderkronor hårt. Jag f jrst. "!r att det inte kan ligga ens i närheten av någonexakthet, det vore orimligt att begära det. är jag övertygad om attfinansministern inte har tagit ett belopp som han tror är uppenbart för högt.Det är väl snarare s"i att finansministern, när han skriver det härbeloppet i sitt svar, tror att det håller sig i underkant. Jag kan inte underlåta att fråga efter vilka olikareformer, vilka olika beslut vi hade kunnat fatta i denna kammare om vi varjeår hade haft ett belopp av den här storleksordningen tiU förfogande. Vi kännertill svårigheterna att hjälpa de njursjuka därför att det saknas pengar, vi fårinte lov att besluta om tillräckligt antal poliser för att hindra kriminalitetenoch vi får inte hjälpa ungdomsarbetslösa så som de borde bli hjälpta. Överalltmöter vi denna mur av bristande resurser. Vi tvingas att vid varje förslag visatäckning även för belopp som jämfört med detta är av mycket blygsam storlek.100 miljoner kronor, 50 miljoner, någon miljon, 100 000, är de belopp som det iallmänhet rör sig om och som finansministern kräver en strikt finansiering avför att vi alls i denna kammare skaU våga presentera våra förslag. Jag skallinte tala om vad man skulle kunna göra i form av skattesänkning för de lojalaskattebetalarna, om dessa belopp fanns. Jag måste dess värre, herr talman, säga att det enligt minmening är ett underbetyg åt finansministern, som ja, intefinansministern själv men i varje fall regeringen inte bättre har lyckatsbemästra dessa problem än att man efter så måste konstatera attbestämmelserna fortfarande fungerar så otillfredsställande och på ett förgemene man, den enkle skattebetalaren, så olyckligt sätt. Propositionen 145, som både finansministern och jagomnämnt och som ligger på bord just , är ett av många exempel påatt man rycker fram och i hastigheten vidtar olika åtgärder, som inte varitplanerade. Den fanns inte med på den propositionslista som vi fick den 16oktober. Man har tydhgen senare kommit underfund med att den nu skuUe läggasfram. Jag tror att denna ryckighet och dåliga planering ligger i botten för attreglerna är så pass ofullkomliga som de är. Därmed kommer jag, herr talman, till den sista punkten,som sammanhänger just med detta. När vi nu efter många om och men äntligen trotsregeringens motstånd skall få en skatteutredning, som påmycket länge skaU göra en genomlysning av hela vårt skattesystem, är det enligtmitt sätt att se av utomordentlig vikt att man just i en sådan allmän behandlingav dessa frågor så att säga har i bakhjärnan detta medvetande om hurofullkomligt bestämmelserna har fungerat när det gäller justskatteflykten, så att man inte fortsätter att ha ett system som blir likaofullkomligt. Men finansministern har i de mycket omfattande direktiven tiUdenna utredning inte med ett enda ord berört just detta viktiga problem. Jagfinner det väldigt anmärkningsvärt. Jag är glad att kunna konstatera jag antar attfinansministern hört sig för på den punkten att man inom utredningen intealls är främmande för att dessa frågor bör finnas med. Men detta blir enutredning som säkert kommer att arbeta , och man kan intebortresonera det tryck på utredningens ledamöter som skulle ligga i ett kravfrån finansministern att allvarligt ta itu med just denna problematik. Kanskeherr statsrådet vill förklara först och främst varför inte den viktigafrågan finns med i utredningsdirektiven, som annars verkligen är detaljeradenästan i överkant när det gäUer vad vi inom utredningen får eUer inte får göra.Kanhända statsrådet också vill ge svar på frågan om inte finansministern kommermed tiUäggsdirektiv på just denna punkt. Om åtgärder mot skattefusk och skatteflykt Jag tycker nog att vår värderade andre vicetalman överträffade sig själv i sitt inlägg här . Jag brukar ibland, närjag har debatter med henne, ambitiöst lyssna till vad hon säger och göraanteckningar för att såsom den vänhge man jag är sedan försöka svara henne. Mendetta fullkomliga av disparata frågor - en del hör till vad vidiskuterar och en del hör ytterst litet till vad vi diskuterar -kan jag inte,hur vänlig och hur tillmötesgående jag än är, ens tillnärmelsevis leva upp tillatt besvara. Jag vUl säga det inledningsvis. Jag tyckte att fru vice talmannens inlägg präglades i storutsträckning av det allmängiltiga gods som vi ständigt möter i tidningarnasbehandling av denna fråga, enkannerligen då de tidningar som närmast vänder sigtill den publik som inte är särdeles välinformerad i frågan. Det här med lapp på lapp, det här med att hålla efter destora och låta de små behandlas väl, det är ju vad vi har diskuterat ochförsökt rätta till jag minns tillbaka som finansminister. Detär nämligen inte på det sättet om fru talmannen har den uppfattningen - kan sätta sig ned och tänka intensivt och konstruera ett system som skullevara vattentätt mot människornas när det gäller egna ekonomiska intressenmycket utvecklade fantasi att komma förbi skyldigheterna. Om man inbillar sigatt man kan gå till verket i ett sådant ambitiöst angrepp på frågan, kommer manatt bli besviken. Vi har ett skattesystem som är relativt komplicerat, ochanledningen tiU det är att svenska folket begär en långt gående rättvisa ifråga om hur samhället hanterar oss som skattebetalare. Man kan naturligtviskonstruera system som är mycket enkla och mycket schablonbetonade, men då Omåtgärder mot skattefusk och skatteflykt måste manockså finna sig i att de fula fiskarna får så mycket lättare att kila ut genommaskorna i nätet. Jag har nogsamt fått lära mig i mitt umgänge med den svenskariksdagen i skattefrågor att man har en utpräglad känsla för den inbördesrättvisan i behandhngen. Och har man den ambitionen får vi hela systemet medavdrag och med undantag jag behöver inte beskriva det närmare och då blirsystemet komphcerat. Man har att välja mellan ett komplicerat system och ettenkelt system. Det enkla systemet ger utrymme för väsentligt mycket störreskatteflykt än det komplicerade systemet. skall jag inte ge mig in på vad fru talmannen slutademed, vilket jag betraktade såsom en anklagelse emot det socialdemokratiskapartiet som regerande fortsättningsvis dras med ett samhälle sompräglas av brister. Fru talmannen tog upp sjukvården och gav sig in på en vissspecialdebatt om olika sjukvårdsspecialiteter. Hon gör gällande att mycket avdetta kunde man ju klara om man hade en perfekt fungerande skatteindrivning. Det kan låta bra det där. Det låter hka bra som många avde andra allmänna uttalandena i fru talmannens inlägg. Men fru talmannen vet juhka väl som jag att man kommer aldrig ifrån att behandla och se på människorsom de är, och vi kommer aldrig att prestera det fullständigt vattentätaskattesystemet, hur vi än bär oss åt. Möjligen skuUe vi kunna göra det om viaccepterar en sådan skattebyråkrati att vi kan sätta en kontrollant på varjemedborgare nu tar jag till litet grand i överkant, herr talman, för att talalitet enkelt här - som vardag och helgdag skulle följa svenska folket i alltsom rör deras egna personliga ekonomiska förhållanden. Det finns en gräns förhur långt man kan gå i fråga om den fiskala administrationen. Jag tyckte vidare att fru talmannen hängav sig åt enmotsvarighet till den journalistik som ena dagen moraliserar över skatteflyktenoch moraliserar lika flitigt och med samma indignation överskattefiska-lerna, som har hanterat den eller den personen på ett sådant sättatt vederbörande via skatteindrivningen har förts tiU ruinens brant eller fruktansvärd situation. Det är ju den dramatiska journalistikens ambitionatt arbeta på detta sätt. Jag är litet överraskad över att jag fann så mycketav sådana inslag i fru talmannens inlägg. Jag försäkrar att jag inte tänker gå in på frågor omhur de multinationella företagen skall hanteras skattemässigt och om dubbelbeskattningsavtalen.Om fru talmannen önskar ta upp dessa frågor, får hon interpellera speciellthärom. Det skuUe ta , om jag nu gav mig in på sådana utflykter. Menjag vill protestera när fru talmannen gör gällande att regeringen och framförallt dess finansminister här har vaknat . Man skulle havarit mera radikal. Jag vet inte hur långt fru talmannen går tillbaka. Om honskall vara konsekvent, skall hon väl börja , när Wigforss började somfinansminister i den socialdemokratiska regeringen, och sedan följa även om den var kort Per tid och därefter min tid. Viskulle således allesammans ha vaknat , och vi skulle bara ha lagt lapppå lapp. Man kan inte ta upp dessa problem i någon annan ordning än i sambandmed att man själv kommer underfund med att det