prot · FV09140 · 1972-12-31 00:00:00 — Men dessa ledare, som väljs inom politikens råmärken, skulle vid ensådan konferens inte kunna göra raycket mera än att under hövliga former ånyofraralägga de välkända åsiktsskillnader och motsättningar de företräder." Jag har velat anföra detta för att variera argumenten mot er övertro påstabiliseringskonferenser. i hade ett verkligt intressantuttalande och jag vill ställa en direkt fråga till ; Menar verkligen herrKristiansson att vi skulle kunna ha lika mycket folk i industrin nu sora vihade och att expansionen av den offentliga sektorn harvarit onödig? Här ställer sig plötsligt på ståndpunkt, ochdet är synnerligen överraskande för mig. Är det egen meningeller är det en mening som finns hos raUtenpartierna i stort eller i varje fallinora ? i upprepar resoneraanget om deförhållanden som påverkar konjunkturerna och säger att det är detkapitalistiska systemet som är roten till allt ont. Jag tror att ärså realistisk att han inser att en övergång från det system som vi förnärvarande har till någon form av statskapitalisra inte gärna kan komma i frågaunder den närmaste vintern för att lösa de akuta sysselsättningsproblem vi nuhar. Och även ora vi skulle ha ett annat ekonomiskt systera här i landet är viändå i så storutsträckning beroende av våra handelspartners i andra länder att det inteskulle vara raöjligt att med ett annat system undvika de växlingar ikonjunkturerna som finns och som alltid kommer att finnas. Jag sade inledningsvis att alltidraålar i svart. Men om man ser utvecklingen under den här konjunkturnedgången iljuset av våra långsiktiga målsättningar i den ekonoraiska politiken, finnerraan att bilden sannerligen inte är så raörk. Det finns raörka inslag, detskall jag erkänna: vi hade för låg tillväxt av våra geraensararaa resurser 1971och också 1972. Delvis har väl det saraband med hur vi räknarproduktivitetsförbättringen inora olika länder. Vi har haft en hög arbetslöshet- visserligen inte sådan att vi riskerat komma upp i siffror som är de normalat. ex. i och , men efter våra förhållanden hög,alltför hög. Det har varit många och delvis nya faktorer som har medverkat tillden här höga arbetslösheten, raen vi har satsat hårdare än någonsin på atthålla sysselsättningen uppe. Men, , skulle vi inte kunna varaöverens ora en hel del ljusa inslag? Vad var det som skedde inför valrörelsen1970? Då var faktiskt valutareserven det stora slagnuraret. BUdligt talat sletni ju nästan statistiksiffrorna ur händerna på dera som producerade dera, föratt kunna visa hur illa ställt det var. Hur har det gått sedan? Vid årsskiftet1970-1971 var valutareserven 4,3 miljarder, värden 5,5miljarder, och var den 7,3 miljarder, vilket torde vara den högstasiffra sora vi någonsin har haft. Orsaken är främst en förbättradhandelsbalans. Den gav 1971 ett överskott på , ochhandelsbalansen för januariseptember har gett ett överskott på I 900railjoner. Vi kan räkna raed att vi även det här året kommer att kunna ha ettöverskott i vår bytesbalans på . Men vad var det dä som skedde 1970? Jo, en betydande delav den borgerliga karapanjen gick ut på att förklara bankrutt. Valutareservenstod i förgrunden i debatten, och i det läge med internationell valutaoro soradå rådde drog man sig inte - trots att en dåvarande partiledare tillhördefullmäktige i - för att gå ut och tala ora riskerna för den svenskakronans värde. En professor, som reservanterna även nu åberopar, var långt utei de här resonemangen rörande valutarisk och faran med att satsa på utjämningsexperiraent,som han sade. Men han brukar ju också, när han ställs mot väggen, allt somoftast säga: "Jag är icke politiker, jag tar inte något politisktansvar." Valutareserven har alltså successivt förstärkts, och dethar varit raöjligt för oss att inte dras in i tvä svåra internationellavalutakriser. Men jag kan inte dela den raeningen som i de yttersta av dessadagar har skymtat, att valutareserven nu inte skulle vara intressant längre.För vad kan mycket lätt hända? Jo, jag tror det är sannolikt att vi kommer attfå en ganska avsevärd ökning av den privata konsumtionen; jag är inte såtveksara på den punkten sora var. Det komraer att påverkaimporten, men det komraer också att betyda att vi här i landet förbrukar varorsora vi i annat fall skulle kunna exportera, och då koraraer det ganska snartatt inträffa saker och ting raed valutareserven. Ingen kanväl heller hävda att vårt allmänna konkurrensläge skulle ha försämrats.Även våra konkurrentländer har haft sina lönerörelser, och dessa har intesällan varit raer expansiva än vår lönerörelse 1971. Exporten har utvecklatsgynnsamt - det har ju även tidigare talare erkänt. Vi skall komma ihågatt inom verkstadsindustrin har skett prisförbättringar och ocksåinom skogsindustrin när det gäller såväl massa som papp och papper för att intesäga sågade trävaror. Jag skulle vilja fråga och jag vänder mig närmast tillherr : Finns det inte i själva verket en rad fakta som sägeratt vår ekonomi är stark, att vår konkurrenskraft har stärkts och att framtidenter sig relativt ljus? Men när man hör den borgerliga propagandan, när manlyssnar på och när raan läser annonser, är det sannerligen inte verkligheten somobjektivt skildras. Jag tror, herr talraan, att det finns anledning att kortsammanfatta utveckUngen under den här konjunkturfasen 1970-1972 raed hänsyntill vad som har sagts här. Vi var eniga ora inriktningen av denekonoraiska politiken . Vi sade att betalningsbalansen behövdeförbättras, och på båda sidor förutsattes en strara finanspolitik. En högsysselsättningspolitisk beredskap var nödvändig med hänsyn till osäkerheten iden internationella konjunkturbedömningen. När vi sedan kunde överblicka vadsora verkligen hade hänt - ett kraftigt ras, sora jag tidigaresagt, i den privata konsurationen raot bakgrunden, sora jag tror, av delångdragna och oroliga avtalsförhandlingarna vidtog regeringen successivt enrad åtgärder. Bostadsbyggandet vidgades, avgiften för oprioriterat byggandeslopades, statliga industribeställningar, statligt byggande, sjukhusbyggandeoch skolbyggande tidigarelades. Investeringsfonderna släpptes gradvis nästanfria, avdraget för raaskin-investeringar skulle fördubblas, beredskapsarbetenavidgades och räntan sänktes i fyra oragångar våren och . Sedan tog vi under höstsessionen ställning till dessa tingi den raån raedverkan erfordrades, tUlsararaans med åtgärder för attförstärka konsumtionen för pensionärer och barnfamiljer. Det var detta det gällde. bedömde deskilda partiernas s. k. paket som likvärdiga jag åberopar vårt betänkande nr47 räknat i samlad konjunkturpolitisk effekt. Från början låg dockcenterpartiet lägre i detta avseende. Vi kan konstatera att det var endastgenom insatserna under soramaren och hösten som raan lyckades undvika ennedgång av den saralade produktionen så stark var effekten avlagerorasvängningen, de lägre kommunala investeringarna och den privatakonsumtionens kraftiga nedgång . Sedan har vi bedömningen . Från mittenpartiernahette det i den gemensamma partimotionen nr 812 i fråga om konjunkturbedömningen: "Konjunkturutsikterna företer både positiva ochnegativa inslag. Informationen ora de internationella konjunkturerna koraraeratt gradvis ge underlag för säkrare bedömningar för budgetperioden /73.Läget kan därför klarare bedömas då kompletteringspropositionenskall avlämnas i vår. Osäkerheten i konjunkturbedömningen nu innebär att en noggrann uppmärksarahet och följsarahet behövs orabehovet av ytterligare åtgärder. Den skärpta konjunkturberedskapen skall hasom huvuduppgift att motverka de tendenser till överhettning som kankomma att uppträda i nästa uppgångsfas. Skulle avmattningen å andra sidansenare visa sig bli mer utdragen än vad som framstår sora troligt, kangivetvis behov av stiraulansåtgärder också aktualiseras." Det var en konjunkturbedömning, ärade kararaarledaraöter,som var närmast identisk raed regeringens. Osäkerheten var betydande. Deytterligare genereUa konsumtionsstimulerande åtgärder mittenpartierna i förstahand voterat för upprepade man inte. Det var ganska naturligt inte vågade sig på en egen konjunkturbedömning. Jo, det var ett parti somgjorde det, och det var . 1 sin stora partimotion nr 294 kamraarens ledamöter minns den, det var den där i det vackra mörkblå omslaget hade raoderaterna ett genoragående teraa, näraligen att finanspolitiken var försvag i den fraralagda budgeten. Det fanns risk för en överhettning i densvenska ekonomin - redan under höstens lopp kunde det skapas betydande balansproblera.Det var nödvändigt med ytterligare utgiftsbegränsningar i budgeten, skrev raoderaterna,och yrkade på ett uttalande till ledning för utskottets utgiftsprövning orastörre restriktivitet än vad finansplanen förutsatte i syfte att begränsa detstatliga upplåningsbehovet. Bostadsbyggnadsplanen skulle skäras ned raed 10procent, dvs. bortåt 10 000 lägenheter. avvisades det här förslaget, sora väl var, avriksdagsmajoriteten Men raärk väl att varken eller folkpartietkunde förmå sig till att avvisa raotionskrav. Tvärtora gjorde raani anledning av motionen en del tvivelaktiga uttalanden om - det har överraskatmig raycket att en lägre tillväxttakt i ekonomin ställer krav på attexpansionstakten inora den offentliga sektorn därapas. Insatt i detkonjunkturpolitiska perspektiv varom det här är fråga strider ett sådantuttalande, såvitt jag förstår, mot både modern ekonoraisk teori och svenskerfarenhet av en aktiv konjunkturpolitik. Det var sora sagt bra att avslog det raoderatayrkandet och reservationen. Men nog är det raot bakgrund av vad jag härredovisat väl starkt, för att inte använda något annat ord, att samraa personersora så sent sora varnade för en svag finanspolitik nu glatt ställersig upp och saratidigt anklagar regeringen för felbedömningar och är beredd attöka budgetunderskottet - utöver regeringens förslag - på årsbasis med drygt 2miljarder kronor. Jag är lika säker på att samma personer och partier är deförsta att ställa sig upp och varna för inflation och kreditätstramning när dendagen nalkas. Det hör liksora till bilden. har av allt att döma även reservanterna i utskottetfunnit det här vara en ganska bekymraersain situation inför fraratiden. Men mananser sig ha fått stöd av professor för att stora budgetunderskottär acceptabla, om näraligen underskottet sätts i relation till tidigarebudgetunderskott och till BNP. Men vi talar ju inte bara ora den aktuellasituationen utan också ora /74, då effekterna av de föreslagnaåtgärderna framför allt beslutet ora arbetsgivaravgiften skulle fåverkningar. Vi vet att likviditeten i företag, hos privatpersoner och ibanksystemet är raycket hög och att det tar läng tid att dra ner denlikviditeten sä att erforderliga åtstramningsåtgärder får någon effekt. Då gårman med berått raod ut och tar detta underskott och bäddar för ännu störreframöver. Kan det vara klokt? Ja, vi äi alltså nu här igen. Konjunkturuppsvinget är, somvi utvecklat i utskottsskrivningen, på väg. Det råder inga delade meningar omdet här i kammaren. Men uppsvinget komraer så pass sent att även ora vändpunktenpasserats har det vara nödvändigt för regeringen att i enlighet medriksdagsbeslutet om en hög beredskap sätta in sysselsättningspolitiskaåtgärder över ett brett fält. Det har gjorts under soraraaren och förhösten,och vi har att ta ställning till medel härför som jag tidigare sade tillherr i plus en del ytterligare åtgärder raed effekterunder . Det har sagts i de skriftliga och muntligameningsutbytena i finansutskottet och här i att svårigheterna ärbetydande att hålla kontroll över utvecklingen i uppgångsskedet. Budgetunderskottetsora nu kalkylerats för innevarande budgetår blir hela 7 miljarder. Det kanförsvaras raed hänsyn till att det är utgifter som i hög grad är lokaliseradetill denna höst och . Spridningseffekterna till senare tidsskeden harstarkt begränsats i det paket som majoriteten i finansutskottet ställer sigbakom. Hur raan skulle kunna gå in i nästa budgetår raed ett såstort hål i statskassan som uppstår, om beslutet att korapenseraskattesänkningen raed höjd arbetsgivaravgift upphävs, är svårt att förstå. vill minoriteten "betona nödvändigheten av attraan även vad det gäller finanspolitiken har hög handlingsberedskap". Jagskulle vilja höra av reservanternas talesman vad som döljer sig bakoraforrauleringen. Skall höjningen av arbetsgivaravgiften uppskjutas bara någraraånader? Eller är det momsen som man vill höja? Frågan är så mycket merbefogad som minoriteten i skilda sammanhang och även här har avvisatsåväl kredit- som räntepolitiken som användbara åtstramningsmedel i enkonjunkturuppgång. Det finns sannerligen ingen anledning att förringaarbetslöshetens problem. Arbetslöshet är ett gissel. Den skall fördrivas. Mennär man t. ex. läser en raoderat reservation tUl socialförsäkringsutskottetsyttrande till finansutskottet, s. 116 i utskottets betänkande nr 40, så blirman litet fundersam. Där står det: "En sänkning av ATP-avgiften med två procentenhetertill , som föreslås i motionen, skulle vara en kraftigtsysselsättningsfrämjande åtgärd, då den innebär att näringslivet utan ökadekostnader skulle kunna nyanställa omkring 50 000 helårsarbetande." Är intedetta, ärade kammarledamöter, en grym sifferlek, där man försöker gemänniskorna den uppfattningen att ora vi bara sänker ATP-avgift ellerarbetsgivaravgift, så får de arbete? har somtidigare talat sig varm för generella åtgärder, och om man tror attarbetsmarknadspolitik är någonting så enkelt som raan gör i det stycke jagläste upp, sä förstår jag att debatten stannar där och komraer att handla omschabloner och om generella eller selektiva åtgärder. Till detta vill jag foga att raoderaterna i finansutskottet endast halvhjärtathar följt upp den åberopade reservationen, dvs. bara gått in för 1 procentssänkning av ATP-avgiften. Det skulle väl då, , betyda 25000 fler sysselsatta? Mellanpartiernavill inte vara raed på detta. Över huvud taget kan vi socialderaokrater lika litet nusora tidigare acceptera att få beteckningen schabloner stämplad på våraförslag. Det är riktade åtgärder för att fraraför allt under vinterhalvårethålla uppe sysselsättningen och ge nytt arbete inora byggnads-, anläggnings-och tjänsteraannasektorerna. Det är åtgärder för att stiraulerainvesterings-verksaraheten, fraraför allt på maskinsidan. Jag har här använt än den jaglovat hålla raig inom, och jag yrkar bifall till finansutskottetsheraställan på saratliga punkter. (ra) kort genraäle: Jag glömde i mitt första anförande att yrkabifall till de reservationer, där mitt namn finns. Jag ber att få göra det . ville ta avstånd från uppfattningen attkonjunkturnedgången i på det hela taget är heraraagjord. Jag ärraedveten ora att raan vid läsningen av kan finnaatt det har varit konjunktursvårigheter även i andra länder, men detintressanta är att den svenska nedgången har varit avsevärt djupare. Det ärockså det sora varit bakgrunden till och det kan möjligen intressera herrEkström vad LO-ekonomerna skriver i sin höstrapport på s. 36, nämligenföljande: "Problera i den svenska ekonomin har ju tidigarealltid varit utlandsgenererade, men är det inhemska krafter soravarit i rörelse." vill skylla nedgången på att hushållensparar så väldigt raycket. Jag hade i raitt första anförande en lista över allaorsaker som skyller på för att komma ifrån det egna ansvaret, menjag glömde att socialdemokraterna också skyller på hushållen därför att desparar så raycket. Jag måste emellertid fråga : Vad är ekonoraiskpolitik till för egentligen? Är den inte till för att försöka möta deförändringar som inträffar på olika håll? Man kan väl inte bara slå sig ned ochsäga att nu har hushållen sparat så mycket, så nu går det utför medsysselsättningen. Man måste väl också vidta motåtgärder! Och det är deåtgärderna vi har velat peka på. Det är förvisso inte så lätt att görakonjunkturbedömningar det är jag medveten om. Jag är övertygad om att detinte är någon svårighet att i olika moderata reservationer och raotioner finnaexerapel på att också vi gjort fel. Men om man skall försöka sig på enrecension av vad som har hänt under den senaste konjunkturcykeln, så tror jagatt vi har gjort riktigare bedömningar än regeringen. När det gäller de citat anförde ur vår motionfrån vill jag fästa uppraärksaraheten på att vi raed detankegångarna ville peka på att det icke bara är fråga orakonjunktursvårigheter utan också om långsiktiga svårigheter som har sinutgångspunkt i att utrymmet för satsningar, utbyggnader och investeringar inom näringslivet är för Det är därför som vi också i den raotion sora fraralades i höstasoch sora gäller just sysselsättningssvårigheter på nytt fäst uppraärksarahetenpå nödvändigheten av en måttligare ökning när det gäller den offentligasektorn, av nya direktiv till skatteutredningen och annat som skall kunna sättabättre skjuts på ekonorain. säger att vi skall lägga ned karapanjen motlöneskatten. Jag vill påminna om att förslaget om höjning avlöneskatten var ett kommunistförslag. hoppade upp ochökade det till , men ville egentligen hellre höja raervärdeskatten.Nej, vi tycker att det kommunistförslag som ni har fördubblat är någonting somraan raåste fortsätta sin kampanj emot. Inga av de allvarliga, långsiktiga frågorna, somstagnationen i svensk ekonomi, tog ni upp, . HerrKRISTIANSSON i (c) kort genmäle: ordförande sade att jag intehade någjn anledning att reagera mot den senkomna propositionen därför att deåtgärder vi diskuterar redan är vidtagna. Ja, , har de avancerat sålångt, så är det väl ännu mer förvånande att inte propositionen, som ju ändåinte är så orafattande, kunde ha legat på bord när riksdagensamlades. Det finns i detta någonting av det gamla: Vad görasskall är allaredan gjort IUerredagsmän reser icke så fort! Det är möjligt att regeringen har sådana befogenheter,raen det kanske ändå hade varit riktigt att redovisa detta . Jag skall svara på fråga, ehuru herrEkströra inte svarade på min det kanske han gör nästa gäng. ; Menade att den offentliga sektorn skulle ha varitlika liten till sitt omfång 1972 som den var 1960? Det menar jag självfalletinte, och det sade jag inte heller. Vad jag sade var att den industriella ochvaruproducerande sektorn rimligen borde haft en i förhållande till denoffentliga sektorn relativt större andel än den har . Man skulle raedandra ord ha observerat hur dessa sektorer utvecklats järasides med varandra.Jag är ganska övertygad ora att vi då hade haft ett bättre läge än vi har . Jag anklagar alltså regeringen för att raan icke under1960-talet följde upp denna utveckling. Jag sade att den här utvecklingen harvarit raöjlig utan något knorr helt enkelt därför att den offentliga sektornsugit upp all arbetskraft sora näringslivet inte har kunnat sysselsätta ochdärtill också de nya som kommit ut på arbetsmarknaden. Det är naturligtvisdessa raänniskor tacksamraa för, men när nu finansministern säger att vi intelängre kan fortsätta med detta, helt enkelt därför att vi har komrait upp tillskattetaket, dä uppstår bekymmer. Det är inte bara så enkelt sora att ropa pånäringslivet och säga: Ta nu hand om dessa människor. Det har man nämligen inteförutsättningar till. Min kritik mot regeringens politik gällde just detta. Därtill, om den offentliga sektorn skall i någon raånkonjunktur-anpassas anklagade för hanstal om attrainska den offentUga sektorn - så har regeringen , då viövervägande haft en högkonjunktur, handlat alldeles fel. Man har under dennatid låtit den offentliga sektorn svälla så starkt att t. o. m. regeringen självnu, inte rainst via koraraunema, raåste slå till hårt mitt i en lågkonjunktur. () kort genmäle: Vad jag sade ora kreditpolitiken raåste jagtydligen upprepa för att det skall stå klart för : "I reservationen I har vi också raed skärpa uttalatatt ett ensidigt utnyttjande av kreditpolitiken som stabiliseringsmetod inteåterigen får tillgripas." Detta varkanske något annat än vad lade i rain mun. sade att han inte brukar citera och . gjorde han det i alla fall - det är kanske bäst attlåta bli det i fortsättningen. är inte orolig för en ökning av den privatakonsurationen. Det vore bra ora han hade rätt. Jag tror emellertid att detfinns ett visst fog för de synpunkter jag i detta avseende fraraförde i raittanförande. När det gäller att järaföra vår konjunkturbedöraning medden som regeringen gjort kan det kanske vara av intresse att notera vad herrSträng sade så sent som : "kan man naturligtvis bli lurad på utvecklingen,och jag kan väl säga här, i det allmänna samförståndets intresse, att båderegeringen och oppositionen delvis har blivit lurade på utvecklingen. Denkonjunkturuppgång som vi alla förväntade kom inte så snabbt sora vi trodde vidvårriksdagens avslutning", osv. Vi inora vårt parti är tydligen i gott sällskap. Vi hartagit konsekvenserna av vår bedöraning av konjunktursituationen, men det ärväl inte att ta miste på att vi varit raer pådrivande eftersora vi ansett attdet varit angeläget att vidta kraftigare åtgärder än vad regeringen gjort. HerrWERNER i (vpk) kort genraäle: försökte trösta raig raed attbostadsbyggandets orafattning inte skulle minska. handlar detraindre ora att trösta mig och mer ora att skaffa jobb till de byggnadsarbetaresom går och stämplar eller hämtar socialhjälp. Det är inte tröst de behöverutan arbete, ! Sedannågra ord om konjunkturväxlingarna. Växlingarna i konjunkturerna beror inte på någon naturlagsom alltid komraer att verka. Konjunkturväxlingarna är en följd av detkapitalistiska systeraet. I tidigare sarahällssystem hade man inga ekonoraiskaväxlingar av den art som vi har i det kapitalistiska systemet. Då var ekonominsväxlingar i stället avhängiga av fluktuationer i väder och skördar. växlarkonjunkturerna med kapitalisternas vilja att investera och spekulera. Konjunkturväxlingar har en orsak - de uppstår inte baradärför att vi har ett internationellt ekonoraiskt beroende. internationelltberoende, och konjunkturväxlingarna uppstår alltid i någon nationell ekonomieller i flera nationella ekonomier. De kommer inte hux flux, utan de uppstårdärför att kapitalisterna producerar mera än de kan sälja till priser somskulle ge dera de profiter som de förväntar. Själva utvidgningen av denprofitstyrda ekonomin komraer i raotsättning till kapitalets profitbegär, ochdetta, , är krisernas grundorsak. Allas rätt till arbete kan därför inte tryggas i detsarahällssystera sora vi lever i. Men har med sitt anförandevisat att han inte är för ett avskaffande av det kapitalistiska systemet ochatt han inte är socialist vare sig i den ena eller andra meningen. Det finns, , alternativ till regeringenspolitik i de förslag vi för vår del Uar fraralagt utan att vi fördenskullställer socialismen på dagordningen . Bidrag och subventioner tillbolagen löser inte de problem som diskuteras. Vi beklagar att regeringen ärså fixerad vid att detta är det enda sättet att lösa de aktueUasysselsättningsproblemen. , herr talman, vill jag under p. 12 mom. B, ianslutning till motionen 1713 yrka, att i skrivelse till regeringenhemställer om förslag ora slopande av mervärdeskatten på Uvsmedel. Dettayrkande ersätter alltså mitt tidigare yrkande om bifall till nämnda motion. HerrEKSTRÖM (s) kort genraäle: Jag vill till i säga attjag talade om miljonprogrammet i bostadsbyggandet och att det skall hållas. Jagär väl medveten om de bekymmer som byggnadsarbetarna har under kommandevinter. Ätt resonera om vem som är socialist eller inte socialistunder tycker jag inte är särskUt motiverat i dagenskonjunkturpoUtiska debatt. gäller det att sätta in åtgärder för att hållasysselsättningen uppe. Därför vägrar jag att gå in på de programmatiskaframställningar sora gjorde i sitt första anförande. Nej, , vi riktar inte anmärkning raothushällen för att de sparat raera under dessa båda år än vad man kunde förutse.Vad jag med mitt uttalande menade var att det är svårt att göra prognoser. Detstämde inte med tidigare erfarenheter, att hushållssparandet blev högre i enlågkonjunktur. Vi hade ingen erfarenhet av det tidigare, och det kunde rubba enhel del av de gjorda förutsägelserna.