prot · FV0979 · 1972-12-31 00:00:00 — Maj:t har nöjt sig medatt använda uttrycket "annal särskilt skäl" i stället för"eljest synnerliga skäl". Föredragande statsrådet har, som vi iutskottets majoritet tycker, på goda grunder haft lill modell den här relevanta22 § lagen om tryggande av pensionsutfästelse m. m. Han har alltså haft enredan i kraft varande lag till förebild, medan motionärerna och reservanternalåtit sig vägledas av vad grundlagberedningen i ett betänkande har angettsåsom förutsättning för permutation, nämligen att permutalionen skall få ske,förutom då föreskrift i t. ex. någon donationsurkund kan tillämpas,då eljest synnerliga skäl lill ändring föreligger. Som utskottsmajoriteten påvisat måste uttrycket"särskilt skäl" anses bättre täcka utvecklade rättspraxis ipermutalionsärenden än uttrycket "synnerliga skäl". Det har skett engenomgång på den punkten, och man har alltså kommit till det resultat som jaghär angett. Skulle grundlagberednrngens förslag tillregeringsformsbestämmelser angående permutalion bli lagfäst, får givetvis denblivande permutalionslag som vi nu talar om - alltså i den version somregeringen har presenterat den anpassas lill en sådan bestämmelse, men manhar väl inte anledning att nu gå händelserna i förväg. Jag ber därför att fåyrka bifall till ulskottsmajoriletens hemställan under punkten A. Hert (): Jag avser inte att gå in i någon längrepolemik. Det framgår i allt väsentligt av skrivningen på s. 17 1 utskottetsbetänkande vad utskottet har velat säga - jag citerar: "Den sloranackdelen med överflyttandet av beslutskompetensen till länsstyrelsena är dockframför allt att ärendena skulle spridas på etl stort antal myndigheter, vilketuppenbart skulle komma att försvåra en enhetlig rättstillämpning. Såsom framgårav bl. a. i yttrande skulle flera avlänsstyrelserna få handlägga endast några få permutalionsärenden vafie år.Utskottet vill för sin del understryka att det är av största vikt atlperrnutalionspraxis även i fortsättningen kännetecknas av kontinuitet ochenhetlighet." Det är alltså från denna utgångspunkt som utskottet hartillstyrkt propositionen även i det här avseendet. Jag yrkar bifall till utskottets förslag idess helhet. Jag vill bara säga att det naturligtvis ärväldigt svårl att nå enhetlighet i bedömningen av dessa frågor eftersom det ärdisparata ärenden. Det är inte några tvistiga ärenden, och det sägs i reservationenatt det är sällsynt med meningsmotsättningar mellan å ena sidan sökande och åandra sidan de myndigheter som skall handlägga ärendet. Vidare finns del praxis, utvecklad vid tidigarehandläggning av permutalionsärenden. Den är redovisad i propositionen, och mankan utgå från att den kommer atl ligga lill grund för perrnutationsärendenashandläggning . HerrWINBERG (m): Det kan ju synas som en strid om ord att diskutera om delskall stå "särskilt skäl" eller "synnerliga skäl". Men vireservanter har hävdat just med hänsyn lill - och jag stryker under vad jagsade förut -all del här är fråga om ingripanden av offentlig myndighet ienskilda medborgares dispositioner och all det därför kan finnas anledning viss restriktivitet. Härvidlag har vi uppenbarligen fått stöd i tankegångarinom grundlagberedningen. Får jag sedan beträffande frågan om beslutande instanssäga alt en alldeles övervägande del av remissinstanserna anser att kraven påenhetlig rättstillämpning och likformighet vid behandUngen väger över, nämligenhovrätten för , kammarkollegiet och länsstyrelserna i Stockholmslän, , län. , och Norrbollenslän. Om man lät dessa ärenden handläggas på ,skulle det enligt min mening inte bli något ökat lekmannainflytande eller medborgarinflytande,utan det skulle bli ett antal fiänstemän där på förvaltningsavdelningen somskulle handlägga ärendena. Jag vill gärna instämma i vad sorn har sagts förut om attdel är önskvärt med decentralisering i de frägor som kan vara lämpade fördetta, och jag lycker att just frågor som kräver ell betydande inslag avlokalkännedom och specifik detaljkunskap bör decentraliseras. Men här är delju, som har påpekats, i regel inte fråga om sådant; det är ofta enkla ärenden.Därernol är del ärenden som kräver etl avsevärt mått av likformighet, och jagtror att de handläggs bättre av en myndighet, framför allt när det inte är flerärenden än det här gäller. i (fp) kort genmäle: Jag vill som replik till hänvisahonom till vad han själv sade, nämligen att permutalionsärenden vanligenär av enkel beskaffenhet. Jag tänker därvid på den reservation som han stårför. Ullrycket "synnerliga skäl" är alltså inteerforderligt, eftersom det rör sig om så pass enkla ärenden. Detta harvitsordats av såväl föredragande statsrådet som departementsulredningen. Detrör sig om föga komplicerade ärenden. Det är därtill sällsynt medmeningsmotsättningar mellan sökandena och de myndigheter som har att tabefattning med dessa ärenden. Då är majoritetens mening den att uttrycket"särskilt skäl" är fullt tillräckligt och därtill läcker rättspraxis. () kort genmäle: Jag vill liU säga atl om man nuhar den övertygelsen att en centralisering eller en byråkratisering iframtidens samhälle i möjligaste mån bör undvikas och om man anser detvärdefullt atl bedömningar och värderingar som är representativa för vanligt,enkelt folk får påverka beslutsfattandet, då bör man också där det är möjligtordna det så att medborgarna, antingen direkt eller via sina förtroendemän,kan ge sin mening lill känna. För flertalet medborgare är det ändå bra mycketnärmare till än till kammarkollegiet. I sitterockså förtroendemän, företrädare för medborgarna. Förslag till permutalionslag, m. m. Förslag tiU permu-tationslag, m. m. HerrWlNBERCi (m) kort genmäle; Jag är övertygad orn att de här ärendena intekommer att handläggas av de förtroendevalda i utan påförvaltnings-avdelningen av ett antal där anställda jurister. Och jag tror inleheller att avståndet är längre telefonvägen till exempelvis kammarkollegiet äntill juristerna i residensstaden när del gäller alt diskutera frågan. () kort genmäle: När vi i motionen har talat omlänsstyrelsebeslut menar vi självfallet inte elt beslutsfattande av äldremodell, där länsstyrelsebeslut i praktiken fattades av en ensam tjänsteman iett slutet tjänsterum. Även orn de nya länsstyrelserna nu enligt vår meninginte hell tillgodoser kravet pä länsdemokrati, så är dockförtroendemannainflytandet i länsstyrelserna en klar förbättring. Ochpermutationsärendena blir ju ganska få per länsstyrelse, som självhar anfört. De bör därför kunna handläggas av den samlade styrelsen. Denjuridiska sakkunskap sorn krävs för ärendenas beredning och föredragning måsteju finnas på länsstyrelserna i deras egenskap av övervakande myndighet -denegenskap de har. Jag har behov av atl ge en förklaring tillatt jag kommer atl rösta för reservationen 2 av i m. fl. Om man följer kammarkollegiets arbele under en följd av årskall man finna att dess handläggning av ärenden icke kan inge det förtroendesom vi har anledning all knyta till en verksamhet av den omfattningen. Därföranser jag att det skall vara synnerligen starka skäl om man över huvud lagetskall gå till det ämbetsverket i sådana här fall. I föreliggande ärendemotsvarar reservationen 2 enligt min mening mera de önskemål som man kan habeträffande handläggningen av ärenden av detta slag, och jag kommer alltså atlrösta för den reservationen. Överläggningen var hämied slutad. Propositioner gavs på bifall till dels utskottetshemställan, dels reservationen nr 1 av herrar och , ochförklarades den förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedanherr begärt votering upplästes och godkändes följande voteringsproposition; Den som vill att kammaren bifaller lagutskottets hemställan i betänkandet nr I I punkten A röstar ja, den detej vill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservationen nr 1 av herrar och . Vid omröstning genom uppresning förklarades flertalet avkammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. rösträkningverkställdes votering med omröstningsapparal. Denna omröstning gav följanderesultat: Propositioner gavs på bifall till dels utskottetshemställan, dels reservationen nr 2 av i m. fl., ochförklarades den förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan fruJonäng begärt votering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Inrättande av ett sekretariat för säkerhetspolitik ochlångsiktsplanering inom totalförsvaret Den som vill att kammaren bifaller lagutskottels hemställan i betänkandet nr 11 punkten B röstar ja, den detej vill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservationen nr 2 av i m. fl. Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåfru begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparal.Denna omröstning gav följande resultat: Punkterna C och D Kammaren biföll vad utskottet i dessa punkter hemställt. § 8 Föredrogs justitieutskottets betänkande nr 1 1 ianledning av Kungl. Maj:ls i propositionen 1972:8 gjorda framställning omanslag för /73 till fideikommissnämnden. Utskottets hemställan bifölls. § 9 Föredrogs försvarsutskottets betänkande nr 15 medanledning av Kungl. Maj:ts proposition 1972:45 angående vissaorganisationsfrågor rörande försvaret jämte motioner. Inrättande av ett sekretariat för säkerhetspolitik ochlångsiktsplanering inom totalförsvaret I propositionen 45 har försvarsministern gettriksdagen tillfälle all la del av förslag om inrättande av ell sekretariat försäkerhetspolitik och långsiktsplanering inom totalförsvaret och en beredningför långsiktig totalförsvarsplanering. Inrättande av ett sekretariat för säkerhetspolitik ochlångsiktsplanering inom totalförsvaret Jag har ingenting alt erinra mot etl sådant sekretariatoch beredning ulan finner det helt riktigt att dessa organ inrättas den 1 juli1972. I en motion, nr 1641, har jag tillsammans med sjusocialdemokrater i anledning av denna proposition om inrättande av ettsekretariat hänvisat till vår motion nr 161 3, som vi väckte med anledning avpropositionen 75 angående försvarels fortsatia inriktning. I den motionen harvi bl. a. tagit upp frågan om civilt motstånd och om den obalans som rådermellan de olika grenaina av vårt totalförsvar, och vi menar att des.sauppgifter bör ingå i sekretariatets och beredningens arbete. Vi pekar därvid påatt försvarspolitik i traditionell mening är etl av de säkerhetspolitiskamedlen. En internationell rättsordning och en minskning av spänningen i världenförutsätter alt nöd och fattigdom för flertalet människor inle som skallråda. Därför är elt ökat utvecklingsbistånd från de rika nationerna på längresikt en grundläggande säkerhetspolitisk åtgärd. Vi satsar i vårt land för försvarsändamål ca 7 miljarderkronor eller sex gånger mer än vad som anvisats för ,inklusive alla utbetalningar lill och till utvecklingshjälp.Därtill kommer att på freds- och konfliktforskningen satsas i förhållande tilldet militära föi-svaret ytterligt små summor anser att ett positivtfredsarbete måsle i framliden ges större tyngd än . Detta är motiven för kravetatt i de fortsatta studierna inom det övriga totalförsvaret också bör ingåuppgiften all undersöka hur en omfördelning av försvarskostnaderna kan göras,lill fördel för fredsforskning och konstruktivt nedrustnings- och fredsarbete. Vi har också i det första yrkandet anfört att enomfördelning bör ske till förmån för det psykologiska och det ekonomiskaförsvaret. Man kan klart skönja två olika utvecklingslinjer när det gäller denframtida moderna krigföringen. Den ena linjen är utvecklingen av nya vapensystemoch av det , som pågår i och varsfruktansvärda konsekvenser vi nu böfiar fä allt klarare bevis för, där medhjälp av datorer och enkla små boxar :s krigsapparat registrerar varjerörelse och varje individ i djungeln. Därefter ställer de in sina vapen ochfäller sina bomber och med en perfekt precisionutraderar eller lemlästar människor. Detta är inte längre etl krig som förs molvad vi uppfattar som militära mål. uppfattning om militära mål framgårför övrigt klart, om man studerar instruktionerna för flygvapen -Fundamenlals of Aerospace Weapons Syslems, - där del sägs:"Militära mål är varje person, föremål, idé, väsen eller område som väljsul för att förstöras, oskadliggöras eller göras obrukbart med vapen, som kommeratt minska eller tillintetgöra fiendens vilja eller förmåga att bjudamotstånd." har i vår inbjudit de 14 övriga medlemmarna i NATOtill en demonstration av sina elektroniska vapen, med klart uttalad förhoppningatt de övriga NATO-länderna skall skaffa sig sådana för sina egna styrkor. -E)el synes tyvärr ha blivit en självklarhet för framliden. Den andra utvecklingslinjen är, åtminstone i vad gällerindustriländerna, att utvecklade former för ekonomisk, psykologisk och politiskkrigföring blir än mer tänkbara. Del är självfallet viktigt att beredskap finns- inte minst motdenna typ av krigföring - i väsentligt större utsträckning än . Enligt vårmening bör det ingå i beredningens och sekretariatets arbete alt undersöka, huren omfördelning av försvarskostnaderna kan göras, till fördel för detekonomiska försvaret, det psykologiska försvaret, fredsforskningen samtkonstruktivt nedrustnings-och fredsarbete. 1 det andra yrkandet i molionen 1641 krävs att studiernaorn civilt motstånd bör ingå i den föreslagna beredningens och sekretariatetsarbete samt ske förutsättningslöst och alt grundprincipen skall vara att helacivilbefolkningen utbUdas. Försvarsministern säger i proposilionen 75 atl"en betydelsefull uppgift i den framtida försvarsplaneringen blir enligt minmening ytterligare åtgärder för att undersöka möjligheterna till ochförutsättningar för s. k. civUl motstånd som ett komplement till andramotståndsformer. Jag finner det vara av vikt alt studier bedrivs inom dettaområde. Dessa studier bör utgå från den grundsyn på den svenskasäkerhetspolitiken sorn jag här har redovisat samt från vad försvarsutredningenhar anfört om motståndsformer av detta slag." Vi motionärer menar atl man inle kan la ställninglill eller bedöma omfattningen eller betydelsen av ett civUt motstånd, då manvel alltför litet om det som genomtänkt och inlärd metod. Men vi förutsätteratt i de studier, som kommer att vidtas och fortsättas om civilt motstånd,ingen låsning redan nu sker som utesluter civilt motstånd som ett alternativ iframtiden. Ett enigt utskott häri sak egentligen tillstyrkt vårt yrkande om attstudier om civUt motstånd bör ingå i den föreslagna beredningens ochsekretariatels arbete. Utskottet räknar med att civilt motstånd måste berörasåväl den internationella utvecklingen .som förhållandena inom det svenskasamhället. Utskottet tillägger: "Sådana studier måste därför samordnas medoch utnyttja resultaten från de studier som förut nämnts." Utskottet säger också att frågorna om omfördelning avförsvarskosl-naderna som jag nämnde tidigare och frågan om civilt motståndupptas lill behandling av utskottet i samband med granskningen av propositionen75. Jag kan mellan raderna utläsa atl det ges möjlighet atl återkomma filldenna diskussion vid behandlingen av propositionen 75, särskilt med tanke påalt utskottet i detta betänkande inte funnit anledning att pä något sättkommentera det första yrkandet i vår molion. Med kommentaren om att man utgårifrån att studier om civilt motstånd måste samordnas och, som jag tolkar det,ingå i beredningens arbete har man för Kungl. Maj:t velat ge till känna vadutskottet anfört. Då vi får möjligheter att återkomma i försvarsdebatten ianslutning till propositionen 75, har jag för dagen inte någon anledning atlmol ett enigt utskott yrka bifall lill motionen 1641. Jag har emellertid velatgöra dessa kommentarer, eftersom våra synpunkter framför allt dä det gälleromfördelningen av försvarskostnaderna inte på något sätt tagits upp avutskottet. Inrättande av ett sekretariat för säkerhetspolitik ochlångsiktsplanering inom totalförsvaret I detta anförande instämde och i (samtliga s). Inrättande av ett sekretariat för säkerhetspolitik ochlångsiktsplanering inom totalförsvaret HerrPETERSSON i Gäddvik (m): Som framgick av anförande gällerdet här propositionen 75, som försvarsministern anmält för och sombehandlar inrättandet av ett sekretariat inom försvarsdepartementet från den 1juli 1972. Jag vill här inle bemöta något av vad anfört omkrigföring och förberedelse för krigföring i andra länder, ulan jag ämnar hållamig till den anmälan om inrättandet av ett sekretariat som försvarsministernhar velat göra för . Med anledning av molionen 1641 säger utskottet alt det"räknar med alt studier om civilt motstånd måste beröra såväl deninternationella utvecklingen som förhållandena inom det svenska samhället.Sådana studier måsle därför samordnas med och utnytfia resultaten frän destudier som förut nämnts. Något ytteriigare uttalande av rUcsdagen i denna delär inte påkallat." bör nog inte läsa in för mycket i utskottetsenhälliga uttalande. Jag yrkar bifall till utskottets förslag. 1'ruTHFORlN (s): Jag berörde krigföringen i andra länder ochde utvecklingsfaser vi har att räkna med enbart för att kunna motivera de kravvi framställt om en omfördelning av de totala försvarskostnaderna till fördelför det ekonomiska och del psykologiska försvaret, fredsforskning ochkonstruktivt nedmstnings- och fredsarbete samt till fördel för, som jag haiuttryckt det, ett positivt fredsarbete. Detta är anledningen till att jag hartagit upp bl. a. utvecklingen av det . Jag kanske något merskulle ha motiverat den psykologiska krigföring vi har att räkna med förframtiden och då inte minst den politiska krigföringen. Jag kanske inte skall läsa in mera i utlåtandet än vad därstår, säger utskottets ordförande. Däremot har jag säkerligen tolkatförsvarsministern rätt, när han i propositionen 7,S klart säger all vidarestudier om civilmotstånd bör bedrivas, vilket också försvarsutredningen haranfört. En för mig natur-|ig organisation för sådana studier är denna beredningoch detta sekretariat som inrättas och som, om jag har tolkat propositionenrätt, har till uppgift att studera förutsättningarna för det framlidaförsvaret. Det ärmotiven för våra yrkanden. i Gäddvik (m): Jag vill med anledning av del sista bara sägaatl den debatten kommer där den hör hemma, nämligen när vi behandlar utskolletsbelänkanile nr 17 som just lar upp proposilionen 75. Överiäggningenvar härmed slutad. Utskottels hemställan bifölls. § 10Avgiften till tilläggspensioneringen för äldre arbetskraft m, m. den Föredrogssocialförsäkringsulskoltets belänkande nr 23 i anledning av j - jgy2 motionerangående avgiften till tilläggspensioneringen för äldre arbets- -------- kraftm, m. I 1 ff u . 1 JUU ji j äldre arbetskraft 1 dettabetankande behandlades ' molionen 1972:446 av m, fl, (c) vari hemställts att '"'" hos Kungl, Maj:l begärdeprövning av möjligheterna att befria äldre arbetskraft från avgift tilltilläggspensioneringen, innebärande att avgift för äldre icke behövde erläggasunder visst utökat antal är före vederbörandes pensionsålder, molionen 1972:971 av m, fl, (m, c, fp) varihemställts all hos Kungl, Maj:l begärde prövning av möjligheternaatl differentiera avgiften lill tilläggspensioneringen för äldre arbetskraft,innebärande alt avgiften förslagsvis halverades för arbetstagare ochegenavgiftsinbetalare samt att avgift inte behövde erläggasefter samt motionen1972:987 av (). Utskottet hemställde atl skulle avslå 1) motionen1972:446, 2) motionen1972:971, 3) motionen1972:987, Reservation hade avgivits av herrarCarlsson i , i och i (samtliga c),vilka ansett att utskottet under I och 2 bort hemställa, att rUcsdagen med bifall till molionen 1972:446 och medanledning av motionen 1972:971 hos Kungl, Maj:l begärde utredning av frågan ombefrielse från eller differentiering av avgiften till tilläggspensioneringenför äldre arbetskraft. Till betänkandet hade fogals ettsärskilt yttrande av herrar Ringaby (m) och i (m). i (c): betänkande nr 23berör ett väsentligt avsnitt av svensk arbetsmarknad, nämligen de äldresmöjligheter atl erhålla arbete. Den frågan har fått en ökad aktualitet medhänsyn lill atl arbetslösheten har ökat betydligt snabbare för dessaåldersgrupper än bland de yngre och medelålders. Den strukturförändring, med åtföljandeföretagsnedläggelser, som har kännetecknat , har för den äldre arbetskraften inneburit ökad otrygghet. Den konjunkturdämpning som vi upplevt under 1970- talet och upplever fortfarande har därtill medfört ytterligare arbetslöshet. Är 1965 Uppgick medeltalet arbetslösa i åldern tUl ca 5 800, Är 1971 hade detta medeltal ökat tiU 17 200, och var 85 Avgiften tiU tilläggspensioneringen för äldre arbetskraftm. närmare 18800 i åldern utan arbete. Arbetslöshetens längd är också en mätare på de äldressvårigheter. Den sorn är i åldern har så långarbetslöshetstid som den som är . Den utveckling, som dessa uppgifter jag lämnat här visarpå, bekräftar atl de selektiva arbetsmarknadspoliliska åtgärderna inle harräckt till för att bereda den äldre arbetskraften tillräcklig trygghet tillarbete. Det beslut fattade för någon vecka sedan om ökade möjlighetertiU förtidspen.sion av arbetsmarknadspolitiska skäl har självklart en vissbetydelse här. En sänkning av den allmänna pensionsåldern lill , som vi icentern för-eslagit år , skulle också öka tryggheten för de äldre sorni dag är utestängda från möjligheten lill en aktiv arbetsinsats.Pensionsfrågornas lösning gäller dock i princip endast dem som nått . För den slora gruppen, sorn är , är möjligheten alt erhållaarbele den slora och väsentliga frågan. På förslag av regeringen beslöt riksdag attinföra visst anställningsskydd för den äldre arbetskraften. Beslutet innebäratt den sorn har fyllt skall åtnjuta en uppsägningstid av minst tvåmånader. Den som har fyllt skall åtnjuta en uppsägningstid av fyramånader, medan för den som har fyllt uppsägningstiden skall vara . För kontroll av lagens efterlevnad infördes viss kompletterandelagstiftning, innebärande bl. a. vissa strafförelägganden. Vilken verkan dennalag - av en del betraktad som tvångslagstiflning - har fått är svårl attöverblicka, eftersom den har varit i kraft . De ökadearbetslöshetssiffrorna ger dock en anvisning om att man inle nätt det syfte maneftersträvade med den genomförda tvångslagsliftningen. Enligt vårt sätt att se bör också andra vägar än de som nuredovisats kunna beträdas. Förtidspensioneringen och den nämnda lagstiftningenhar båda en viss tvingande karaktär. I partimotionen 446, som väckts vid åretsriksdag, har vi i fört fram tanken atl man borde pröva möjligheternaatt befria äldre arbetskraft från avgift tUl tilläggspensioneringen. Detskulle innebära atl avgift för äldre inte skulle behöva erläggas under visstantal år före vederbörandes pensionsålder. Del är ingen ny fråga för riksdagen.Motioner i det här ärendet väcktes både vid 1970 och riksdagar. beslut grundade sig på vad andralagutskottet anförde . Jag har ägnat en del tid åt all granska demotiveringar utskottet anförde för sitt stäUningstagande alt hemställa om avslagpå motionerna lill förra årets riksdag. Av utskottets redovisning framgår attremissinstanserna i stort setl var kritiska lill förslaget. Av de elvaremissinstanserna avstyrkte sju förslaget, två - en av dem vararbetsmarknadsstyrelsen - anförde allmänna synpunkter med bl. a. redovisningav sakläget för den äldre arbetskraften, medan två av remissinstansernatUlstyrkte motionärernas förslag, om ock med viss tveksamhet i någon detalj. Remissinstansernas ståndpunkter är emellertid inle alltidavgörande. Det förekommer allt som oftast här i atl förslag framläggsoch godkänns mot majoriteten av remissinstanser. När jag nu har tagit del avvissa remissinstansers rent negativa attityd i den här frågan måsle jagkonstatera atl man först har beslutat sig för atl avstyrka motionerna och därefterletat upp alla motiveringar för denna negativa uppfattning som man kunde hitta.Därmed hade man också utelämnat en väsentlig aspekt på frågan, nämligen densakliga prövningen av ärendet. ÄTP-avgiflerna, som är nog så dryga, fyller flera uppgifter.