prot · FV0990 · 1972-12-31 00:00:00 — För att geverksamheten stadga bör det i flertalet fall räcka med att nämnden får hjälp aven tjänsteman på deltid, en inte orimlig tilldelning som vid omorganisationerofta borde kunna åstadkommas i kommunerna. Utan dessa satsningar på utbildning och på enlokal förankring riskerar, som jag visat, konsumentpolitiken att blirunip-huggen. Till slut några synpunkter på själva . Detär med glädje vi ser dess tillkomst, eftersom det betyder en slagkraftigare ochrationellare organisation av den centrala, nu alltför splittrade verksamheten.Låt oss bara förstå - och få opinionen att inse - att det inte i sig själv ärnågon stor reform som skall ske. Ändrad organisation och en 15-procentigökning av antalet tjänster efter det att konsumentorganisationernas utvidgningsplanervarit satta på svältkost med hänvisning till attkonsumentutredningen arbetade betyder inga underverk. Det är det innehåll somkommer att gjutas i den nya organisationen som blir avgörande. För önskemålet att snabbt få fram ett bra och nyttinnehåll är det allvarligt att forskningsverksamheten inom verket och utom dethar satts på sparlåga. Det är inte mycket pengar det här är fråga om. Men de ärväsentliga, om vi inte här skall få en flaskhals för den framtida politikensutformning. Vårt krav på en 50-procentig ökning är därför viktigt förkonsumenterna. Vi har också förordat ett vetenskapligt råd inomkonsumentverket som ett stöd för dess verksamhet. Viktig är också en annan fråga, nämligen styrelsenssammansättning. Jag hade hoppats att vi här kunde ha fått en uppgörelse iutskottet för att i klara ordalag säkerställa att kunnande från industri ochhandel skulle komma till del i dess styrelse. Ökningen från sjutill nio ledamöter är ett steg på vägen, men det är dels i knappaste laget,dels är inte parlamentariker ljust denna sin egenskap det som konsumentverketsstyrelse ytterligare främst behöver. Låt mig betona att givetvis skall ha enmajoritet av så att säga vanliga konsumenter och duktigt folk i styrelsen ochatl eftersatta konsumentgrupper bör finnas med. Vi reservanter begär inte attde personer som skall tillföra verkets styrelse kunnande från industri ochhandel behöver vara representanter, utsedda av näringslivsorganisationer. Mensjälva kunskapen borde finnas där. Varför skall vara rädd för allsäga ifrån att det är värdefullt om en minoritet (som kan bli t. ex. trepersoner) med näringslivskunnande kommer med? En rad åtgärder påkonsumenlområdet kan ju inte beslutas om genom lagstiftning. Dä är ensamtalspartner som är dels kunnig, dels vilUg att arbeta för frivilUgaändringar något av det värdefullaste man kan ha. , herr talman, en allmän bekännelse.Marknadsekonomin har utgjort en omistlig grundval för den välståndsökning somvi haft i . Det decentraliserade beslutsfattandet itusentals och äter tusentals företag är en garanti för att en okontrollerbarmaktkoncentration inte sker. Men marknadsekonomin har otvetydiga brister. Därför behövsmycket av social lagstiftning, som sätter upp ramar för verksamheten. Och detbehövs en konsumentpolitik. Konsumenten kan inte vara expert på varje varuslag- men det är förelaget som säljer just den varan. Samhällets konsumentpolitik m. m. Samhällets konsumentpolitik m. m. konsumenteni ett underläge. Allt större företag, allt fler varor och ofta skenbaraproduktskillnader är andra omständigheter som visar, att det fordras insatseroch upplysning till konsumenternas hjälp. Här återstår mycket. Om konsumentpolitiken i kansägas detsamma som signaturen i skrev härförleden om enannan viktig fråga; "Konsumentstödet är nu genomfört i teorin och i visslagstiftning. återstår bara verkligheten." Jag yrkarbifall till reservationerna 3, 5, 7, 8, 9 och 10. 1detta anförande instämde i (fp). HerrHOVHAMMAR (m): Som det anförs i motionen 1549 av herrBrundin m. fl. bekräftar erfarenheterna av olika ekonomiska system uppfattningenatt näringslivet även bör bygga på enskilt ägande, fri prisbildningoch konkurrens. För detta talar nämligen både effektivitetsskäl ochöverväganden om maktbalans och demokrati. En konsumentpolitik som syftar tillatt öka medborgarnas möjlighet att via sina köp styra produktionen efter sinaegna preferenser och önskemål ligger väl i linje med min uppfattning omsamhällets roll att fastlägga ramar, inom vilka ett fritt näringsliv bör verka.Jag välkomnar således tillkomst. Lät mig också säga attinskränkningar i marknadssystemet om möjligt bör vara generella och inte avdetaljreglerande slag. Vilka organisationsformer som än skapas vill jag dockvidhålla att konsumenterna, betraktade som grupp, är det mest tillförlitligaefterfrågeinstrumen-tet. 1 propositionen 33 berörs mycket rapsodiskt den framtidaVDN-verk-samheten, och det trots alt två utredningar pågår rörande varudeklarationsarbetet.Det framgår inte av propositionen, om principfrågorna rörande varudeklarationenkommer atl föreläggas i form av en proposition. Eftersom de moderataulskottsrepresentanterna anser att dessa frågor är av sådan vikt att de bör bliföremål för riksdagsbehandling, har vi i reservation 4 önskat att så blevfallet, och jag ber därför, herr talman, att få yrka bifall till nämndareservation i näringsutskottets betänkande nr 40. ber jag all få yrka bifall till reservationen 1,som uttalaratt i sina arbetsformer även bör inrymma informationom offentliga tjänster. I egenskap av reservant och huvudmotionär till motionen1510 av representanter från de tre icke-socialistiska partierna skall jag ocksåbe att få nämna några ord om innehållet i dessa aktstycken, nämligenkonsumentverkets styrelse och dess storlek. Konsumentulredningens majoritet förordade som bekant enstyrelse på 13 ledamöter och ansåg vidare att styrelsen skulle ha en så bredförankring som möjligt i olika intressegrupper. Det uttalades myckel bestämtfrån del hållet. För att sakkunskap skall finnas beträffande olika delar avnäringslivet och för all förbindelserna med näringslivet skall säkerställasansåg man att antalet ledamöter från näringslivet borde vara minst fyra. 1annat fall skulle dessa inte kunna representera de viktigaste organisationernai tillverknings- och inte minst handelsleden. Detta anser jag vara riktigt. Konsumentsidan skullesåledes ha klar majoritet och utgöra mer än två tredjedelar av styrelsen. Dettaanser jag också vara riktigt. Jag ifrågasätter alltså inte konsumenternasmajoritet i styrelsen, tvärtom. Vad jag efterlyser är däremot en samverkan inomkonsumentverkets kommande styrelse mellan representanter för producent- ochkonsumentsidan. Där skulle man kunna lösa problem av skilda slag och verkligenkunna ta itu med de frågor som kommer upp, och det lär bli många. Man skullealltså slippa gå utanför verket för att lösa en situation. Sannolikt skulle detockså vara av värde just för konsumenterna om näringslivet var representerat istyrelsen. De konsumentpolitiska intentionerna skulle föras ut på fältetsnabbare. Näringslivsrepresentanternas dokumenterade erfarenhet och kunskapborde endast vara till glädje för styrelsen i dess arbete. Slutligen har jag enkänsla av att företagarna skulle bli lugnade av vissheten om att representanterfrån deras sida satt med i verkets styrelse. Ett förverkligande av reservationen 8, där det yrkas attstyrelsens antal utökas från föreslagna 9 till 1 1 ledamöter, borde tillgodosede synpunkter jag här har försökt framföra och motivera. Med detta, herr talman, ber jag att å egna och minainedmotionärers vägnar få yrka bifaU till reservationen 8 i näringsutskottetsbetänkande nr 40. Samhällets konsumentpolitik m. m. Idetta anförande instämde (). HerrGUSTAFSSON i (c); Allra först vill jag gärna säga att det ärmed tillfredsställelse som vi i hälsar den tillkomst avriktlinjer/ör och organisation av samhällets konsumentpolitik som detföreliggande förslaget och antagligen det kommande beslutet innebär. Ett längekänt behov på ett viktigt samhällsområde blir härmed tillgodosett, och detfinns anledning att önska det nya framgång i dess uppgifter. Låt mig sedan främst få beröra två reservationer somfogats till näringsutskottets betänkande nr 40. Ett motionsyrkande av herrSjönell har i reservationen 1 fått sin uppföljning. Det gäller frågan om vadinformationen om de konsumentpolitiska åtgärderna skall innefatta. Vireservanter menar att den sammanflätning av s. k. marknadsmässiga och meraallmänna tjänster som finns borde motivera ett vidare intresseområde än vadutskoltsmajorilelen velat vara med om. Vi anser att det nya verkets arbetsområdeborde utökas till att gälla även information om offentliga tjänster. Den andra reservationen som jag vill säga några ord om äravgiven av två folkpartister och gäller punkten 14. Jag är minst sagt förvånadöver att denna reservation över huvud taget förekommer. Vid den preliminärabehandlingen av proposition och motioner i utskottet rådde allmän enighet omalt en samskrivning i anledning av bl. a. motionsyrkanden till förmån för flerahemkonsulenter skulle ske. Så blev också fallet, och utskottet uttalar mycketklart att motionsyrkandena bör tillgodoses och Samhällets konsumentpolitik m. m. föreslårskrivelse härom tih Kungl. Maj;t. När man fått en motion bifallen av ettutskott brukar man ju inte reservera sig - delta har emellertid folkpartisternagjort i denna fråga. Det är tyvärr möjligt att reservationens förekomst pådenna punkt kan medföra att hela frågan får en något egendomlig profil, inteminst hos Kungl. Maj;t. När man träffaren kompromiss måste ryggraden vara såpass stark att man inte efteråt försöker leka biskop . Naturligtvis harjag ingen som helst anledning tro all socialdemokrater, moderater, ochcenterpartister skall börja svaja - också. Låt mig sedan i anledning av punkten om konsumentverketsstyrelse få säga att utökningen av ledamotsantalet från propositionens sju tillutskottets nio enligt min mening är betydelsefull. Det blir nu möjligt att geverksstyrelsen parlamentariskt inslag, vilket jag tror är viktigt. Denreservation vid denna punkt som förordar elva ledamöter grundar sig bl. a. påmotionsyrkande om representation för producentsidan. Det har ju här ocksåpläderats för denna. Jag tror det vore föga ägnat att ge det nya verket en godstart om den tanken vann gehör och blev beslut av , vilketnaturiigtvis förefaller otroligt. Med stöd av vad jag anfört yrkar jag bifall tillreservationen 1 och på övriga punkter i utskottets betänkande bifall tUlutskottets hemställan. FruNORDLANDER (vpk): I propositionen nr 33 om förslag till enutbyggd organisation för konsumentverksamheten finns en målsättning som vialla kan vara överens om. Det sägs i propositionen atl det huvudsakliga måletför denna verksamhet skall vara att stödja konsumenterna och förbättra derasställning på marknaden. Men när det gäller vägen att nå detta mål är enigheteninte lika stor. Av propositionen framgår att detta mål i första hand skall nåsgenom att hushällen ges bättre möjlighet att planera den egna verksamheten, bl.a. genom bättre information om marknadens utbud och om olika sätt atttillgodose de egna behoven. Informationsflödet från konsumenterna tillproducenterna bör ökas och förbättras så att produktionen anpassas bättre tillkonsumenternas behov. kommunisterna tror inte att frågan är såenkel; producenterna låter sig inte påverkas av information från olika håll. 1vår motion nr 1554 har slagits fast att den kapitalistiska produktionen intevägleds av ett tillfredsställande av folkets behov, utan alt den helt ärinriktad på vilken vinst producerandet av de olika varorna ger och i vilkenutsträckning man kan få avsättning för dessa varor. Att detta är riktigt kanvem som helst som besöker en butik för ett eller annat inköp konstatera. Valetav rätt vara från behovssynpunkt är inte lätt för någon konsument, men svårastblir det för dem som har små ekonomiska resurser och som ofta inte kan planerasina inköp. Med del ständigt ökade utbudet av produkter som ofta sker påbekostnad av kvaliteter har "slit och släng" mer och mer blivit entvingande nödvändighet för konsumenterna. Reklamen från olika tillverkare ärockså inriktad efter samma motto, vinstintresset, och det är svårt för enskildamänniskor att i dagens marknadsläge på egen hand skapa sig en uppfattning omdet rika, tekniskt komplicerade och genom avancerade marknadsföringsmetoder distribueradeutbudet av varor och tjänster. Reklamen söker ständigt nya svagheter hos ossmänniskor att rikta in sin marknadsföring på. Kosmetika och hygienartiklar ärett typiskt exempel på detta. Tillverkarna av dessa preparat tycks tro attfolk inte ens kan tvätta sig på egen hand. Ideligen återkommer reklamen med nyas. k. råd om hur man blir ren och luktfri m. m. genom att använda just vissapreparat. Ingen reklam talar däremot om att tvålar, hudkrämer, rakkrämer ochshamponerings-medel innehåller ungefär detsamma vilket märkesnamn de än har,eller uppmanar folk att köpa det billigaste märket, som är lika bra eller likadåligt som ett dyrare. Straffbart borde det väl också vara då vissa medel förkroppsvård i reklamen lovas ha en speciell, välgörande effekt på hälsan. Menreklamen har fått den enastående ställningen att man i många sammanhangtolererar att den är icke-hederiig. Reklam är säljhjälp, och då anses det inte kan begära att den skall ge korrekta informationer. Nästan 10 mUjoner kronor läggertandkrämsfabrikanterna ut på reklam. Tandkräm är i förhållande tillomsättningen den mest reklamerade varan i . Men när det gällerforskningen på detta område har man inte kommit särskilt långt. Är tandkrämenmed tanke på reklamen särskilt lukrativ från försäljningssynpunkt? Samma ovederhäftiga reklam förekommer på alla områden,tyvärr också i fråga om livsmedel. Fel näringstillförsel är orsak till många avvåra folksjukdomar . Men trots att man vet vad som vore nyttig näring förmänniskorna och som kunde medverka till en bättre hälsa är det märkvärdigt hurlitet som görs för att de nyttiga födoämnena skall komma i förgrunden och demindre nyttiga bli undanträngda. Detta kunde lösas genom en annan prispolitik.Även varor som har en skadlig effekt tolereras av samhället och får tillverkas.Men något ansvar för de hälsovådliga följderna vill inte tillverkarna ta. Det räcker inte att genom varudeklarationer och testningtro att hushållen har fått den hjälp de behöver. Det huvudsakliga är inte attskilja mellan olika fabrikat av samma varor. Det är oväsentligt om jag köperFindus eller köttsoppa, för alt ta ett exempel; innehållet är i stortdetsamma. Det väsentliga är atl den enskilde individen vet vilketmatprogram som skall följas så alt hans näringsbehov tillgodoses. Utredningentalar också om fysiskt, psykiskt och socialt välbefinnande som målet för deåtgärder som bör vidtagas. Därför är det anmärkningsvärt atl både ipropositionen och i utskottets betänkande avvisas tanken pä en direktproducenlpåver-kan som ett medel atl nä delta mål. Man anser det naturiigt atti första hand försöka åstadkomma resultat genom ett frivilligt samarbete medproducenterna i som man säger obundna former och att det aktuella syftet i alltväsentligt bör kunna uppnås genom ett frivilligt samarbete mellankonsumentverket och näringslivet. Med denna motivering avstyrkes yrkandet i vpk:s motion attdet kommande borde ges en klar juridisk kompetens till aktivkonsumentpäverkan genom rätt att ingripa i styrningen av företagensproduklpåverkan. Är inte det ganska blåögt att tro alt man med frivilligtsamarbete kan påverka näringslivet i ett system där hela Samhälletskonsumentpolitik m. m. Samhälletskonsumentpolitik m. m. produktionenär inriktad på profittänkandet utan hänsyn till människans behov? Det är intebara vpk som tvivlar på näringslivets vilja till samarbete. Avkonsumentulredningens lägesrapport framgick klart som en viktig uppgift församhällets konsumentpolitik att genom producentpåverkan söka förbättraproduktutveckling, produktinformation, sortiments- och prispolitik. Storaorganisationer som LO, TCO och KF har i sitt gemensamma remissyttrande hävdat,att möjligheter att påverka producenterna bör utvidgas medlagregler av den typ som finns för konkurrenspolitiken och marknadspolitiken.Härigenom skulle samhäUets politiska organ få möjlighet att göra sig gällandeäven gentemot producenter som inte frivilligt anpassar sig efter de önskemålsom framställts utifrån konsumenternas intressen. Prissättningen av nödvändiga förbrukningsartiklar är e«fråga, som inte kan skiljas bort från frågeställningen i en aktivkonsumentpolitik och som också har intimt samband med utbudet av varor. Därförhar vpk i sin motion hävdat att en samordning bör ske av ochstatens pris- och kartellnämnds verksamhet. Det räcker inte med, som sker,en registrering av prisutvecklingen; en aktiv påverkan av priserna är nödvändigi första hand när det gäller livsnödvändiga varor. Prissättning ochvamdeklaration är två komponenter i konsumentpolitiken som jag i varje fall harsvårt att skilja åt. Vpk har understrukit betydelsen av klara riktlinjer församarbetet mellan och . Konsumenten är den viktigaste figuren i det ekonomiskalivet. Trots detta har konsumenten mycket små möjligheter att påverka sinegen situation. Därför var det med tillfredsställelse man tog del av konsumentutredningensambitioner, som så tydligt framkom i lägesrapporten som presenterades idecember 1970. Av denna framgick att konsumenten inte bara skullevara en passiv mottagare för information utan genom det kommandekonsumentverket skulle få möjlighet att förbättra sin egen situation. De skullefå makt att hävda sina intressen gentemot producenten. I uppföljningen avlägesrapporten var de planerna borta. "En utslätad utredning" var kommentaren av enrecensent i . Ett beslut om inrättande av ett konsumentverk är intetillräckligt. Man måste nå de grupper som av olika anledningar inte har egnaförutsättningar att hävda sina intressen som konsumenter. De grupper som bästbehöver hjälp är låginkomsttagare, barnfamiljer, grupper med dålig utbildning,invandrargrupper m. fl. Dessa grupper kan endast nås genom en utbyggnad av denlokala konsumentverksamheten. Inte heller här föreligger något konkret förslagtrots att utredningen, många motionärer, departementschefen och utskottet haruttalat värdet av kommunalt engagemang i konsumentpolitiska frågor. Erfarenheten från den försöksverksamhet som bedrivits medlokala konsumentkommittéer understryker behovet av en lokal förankring avkonsumentpolitiken. Det är, som här har sagts, ute på fältet som man når ochkan hjälpa de enskilda fallen. Det är ute på det lokala planet som problemenskall uppfångas och föras vidare till . Om inte dennaproblemuppfångande verksamhet finns, riskeras att blir enbarten byråkratisk, isolerad administrativ enhet, ett Därför är det viktigt att understryka vad utskottet sägertill detta. Jag citerar: "Utskottet förutsätter emellertid att Kungl.Maj:t och de konsumentpolitiska organen själva kommer att betrakta envidareutveckling av den begränsade lokala verksamheten som en angelägenuppgift och så som möjligt framlägga de förslag som ytterligareerfarenheter och överväganden kan ge anledning till." De ytterligare erfarenheter som man eventuellt anser sigbehöva -vilket jag betvivlar kan man få ganska omgående. harsedan många år bedrivit konsumentpolitisk verksamhet. Ett stödjande av denverksamheten skulle vara värdefullt för båda parter, då det just är frågan, hurman skall nå de grupper vilka är svagast i samhället och har .svårast att hävdasina konsumentintressen, som sysselsatt den lokala konsumentverksamheten underden . Jag vill i samband med detta passa på att uppmanariksdagsmännen att besöka hemkonsulenternas utställning på 20.Det är inte lång promenad härifrån. Den utställningen är egentligen ett inläggi miljödebatten men kan också vara ett värdefullt debattinlägg i frågan omkonsumentverket och konsumenternas möjlighet att påverka sin egen situation.Den valfrihet som den fria konkurrensen sägs ge existerar inte . Det är många frågor rörandekonsumentpolitiken som tagits upp i propositionen och i motionerna till dennaoch det finns mycket att säga till detta. Men jag har nöjt mig med att berörade frågor som jag anser viktigast. Det blir säkert anledning att återkomma iolika sammanhang, innan kommer att fungera. Det gäller frågorom utbildning, forskning, själva organisationen, den regionala och lokalaverksamheten m. m. Med detta, herr talman, yrkar jag bifall tillreservationerna 2 och 6 vid näringsutskottets betänkande nr 40. Samhällets konsumentpolitik m. m.