prot · FV09129 · 1972-12-31 00:00:00 — § 1 Justerades protokollet för . § 2 Ang. kontrollen av bilbälten m.m. Ang. kontrollen av bilbälten m. m. Herr kommunikationsministern erhöll ordet för attbesvara () framstäUda interpellation, nr 212, ochanförde; har frågat mig dels om jag ärvillig att medverka till att AB i fortsättningen även skallkontrollera bilbältena och åtminstone meddela dem, som har de gamladiagonalbältena, att dessa är "mindre lämpliga", dels om jag delarprofessor uppfattning om att diagonalbältena är olämp-Uga, delsom det finns någon statistik som visar, att tvåpunktsbälten har åsamkat skador,som icke torde ha inträffat om trepunktsbälten använts. I anslutning till att bilbältet började användas här ilandet utfärdade dåvarande väg- och vattenbyggnadsstyrelsen vissabältesnormer för att säkerställa att bältenas skyddseffekt vartillfredsställande. Den helt dominerande bältestypen var detgamla diagonalbältet, dvs. Under de närmast följande åren skedde en stark utvecklingpå bilbältesområdet. Det blev allt vanligare att bilbälten ingick som standardutrustningi personbilamas framsäten trots att det inte uppställts några krav härpå. personbilar försågs med bälten även i baksätet. Under 1960-talets börjankom trepunktsbältet alltmer i bruk. Är 1965 reviderades bältesnormerna med utgångspunkt ivunna erfarenheter. Enligt normer, som alltjämt är gällande, godkännstväpunktsbälte endast för sittplatser som inte är belägna intill fordonsdörr.Det är klart dokumenterat att såväl tvåpunkts- som trepunktsbäl-tena har enmycket påtaglig skyddseffekt. Tusentals biltrafikanter har under årens loppräddats till livet, undgått skador eller fått sina skador begränsade genom attanvända sådana bälten. Trots att några statistiska uppgifter inte finns atttillgå är det sannolikt att i vissa fall skador, som förorsakats åkande somanvänt tväpunktsbälte, inte skulle ha uppstått om i stället trepunktsbältetanvänts. Detta är också en av anledningarna till att tvåpuriktsbältetsanvändningsområde begränsats normer. Utvecklingen har gått därhänatt trepunktsbältena numera helt dominerar. Även i baksätet på s. k.tvådörrarsbilar, där tvåpunktsbältet är rillåtet, installeras som regeltrepunktsbältet. Inom trafiksäkerhetsverket pågår en översyn av bältesnormerna.Härvid prövas bl. a. frågan om direkt förbud att installera tvåpunktsbälten inya bilar. I och medatt krav uppställdes på bältesutrustning i personbilar från Ang. kontrollen av bilbälten m. m. iframsäte och också i baksäte blev en noggrannare kontroll avbältesinstallationerna möjlig. Kontrollen sker framför allt vid typ- ochregistreringsbesiktning av fordonen. I sammanhanget kan nämnas atttrafiksäkerhetsverket föranstaltat om en undersökning i syfte att klarlägga ivilken grad styrkan hos bältesbanden och andra bälteskomponenter påverkas genomatt de blir äldre, förslits etc. Undersökningsresultaten skall tjäna somunderlag för eventuellt skärpta krav på provning av bältesband. Jag har all anledning att tacka kommunikationsministernBengt för svaret pä min interpellation. Vad jag i svaret främst vill trycka på är följande passus;"Det är klart dokumenterat att såväl tvåpunkts- som trepunktsbältena haren mycket påtaglig skyddseffekt. Tusentals biltrafikanter har under årens loppräddats tiU livet, undgått skador eller fått sina skador begränsade genom attanvända sådana bälten." Dessa ord är förvisso sanna och bör upprepas mycketmycket ofta. Så säger emellertid kommunikationsministern följande:"Trots att några statistiska uppgifter inte finns att tillgå är detsannolikt att i vissa fall skador, som förorsakats åkande som använttväpunktsbälte, inte skulle ha uppstått om i stället trepunktsbältetanvänts." Det är också sant. Men det kusliga och tragiska är atttvåpunktsbälten i vissa fall har en rent negativ effekt. Då denna fråga i många fall helt enkelt gäller liv ellerdöd tillåter jag mig, herr talman, att redogöra för ett timatolycksfall. En bilist skulle göra en omkörning. Just som han svängde ut märktehan, att en bakomliggande bilist höll på att passera honom. Han avbröt då denpåbörjade omkörningen och skulle gå tillbaka till utgångsläget. Olyckligtvisråkade han i det hala väglaget in i en sladd, gick ned i diket och krockade medett träd. Såväl föraren som hans fru hadebUbälte påspänt. Föraren klarade sighelt oskadd, hans fru dog, hon hade vid den relativt sett lindriga krockenglidit ned i bilbältet och strypts av detta. Denna djupt tragiska olycka föranledde en morgontidningatt på sin löpsedel basunera ut: "Kvinna strypt av bilbälte." Tyvärrnämndes det inte vare sig på löpsedeln eller någonstans i texten i tidningenatt det rörde sig om det gamla diagonalbältet, dvs. i det var inte den tidningen som hade slagit upp löpsedeln- tog upp denna sak till debatt. Professor av oss alla erkändexpert - uttalade sig och sade att det i samtliga de fall som han kände till,där bilbältet haft en negativ effekt, hade rört sig om det gamladiagonalbältet. Vi har just genomfört en kampanj för att få bilisterna attanvända bilbältena. använde av trafikanterna bilbälte. Nuuppgår motsvarande andel till . Det är således fråga om en ökning medinte . Så kommer den remarkabla dödsolyckan. Det tragiskaär att vederbörande skulle ha fått lindriga skador eller inga skador alls, omhon inte hade haft något bilbälte. Om hon hade haft trepunktsbälte, skulle hon,såvitt jag förstår, definitivt klarat sig helt oskadd. Jag vet att är lika intresserad avtrafiksäkerhetsfrägorna som jag. Vad jag efterlyser är bara en något fränareattityd i denna synnerligen allvarliga fråga. Det räcker inte längre för ossatt gå omkring och tro att det är tillräckligt med bara propaganda. Vi bilisterär tydligen mycket svåra att påverka. Vad jag nu vill är att skall kollabilbältena. Enligt tidskriften är ett bUbälte mer eller mindreutslitet och oanvändbart efter ca 5 000 mils körning. Vet svenska folket omdetta? Jag visste det inte tidigare. Hur är det med låsanordningen till bilbältena? Enligt deinformationer jag fått lär man vid en okulärbesiktning, företagen av utbildadpersonal inom , till kunna klassa utförslitna bilbälten förutom naturligtvis de av mig sä avskydda tväpunktsbältena. Jag vädjar nu till kommunikationsminister attsätta kraft bakom sina goda idéer. kan förslagsvis för det förstage order om att kolla bilbältena de är dock bilisternasbästa och billigaste livförsäkring. För det andra kunde han låta utarbeta enenkel information på en A 4-sida om att a. tvåpunktsbältet icke i alla situationer är lämpligt ochbör utbytas mot trepunktsbältet b. ett bilbälte är en förbrukningsvara som bör bytas efterca 5 000 mils körning c. att ett fransigt eller stukat bilbälte kan vara heltvärdelöst lika farligt som en livboj fylld med sten. Låt personalen på dela ut dettainformationsblad tiU sina kunder! Jag tror att det skulle ha en ganska storeffekt. Jag har också ytterligare ett litet tips. Då bilenprovkörs det sker ju aUtid vid besiktningarna skall personalen ha bilbältetpå sig; de skall naturligtvis föregå med gott exempel. Då kan man samtidigtkolla bältet och låsanordningen. Då detta är åtgärdat och vi har rensat ut de mer ellermindre olämpliga bilbältena är jag beredd pä en debatt om en eventuell dockhögst eventuell lagstiftning om obligatoriskt bilbälte. Jag hoppas dock attvi med gemensamma ansträngningar och en seriös propaganda kan slippalagstiftningen och få bilisterna att inse sitt eget och därmed samhälletsbästa. Jag uttryckte inledningsvis min tacksamhet för svaret ochkonstaterade att kommunikationsminister i stort sett delar professorGerhard Voigts uppfattning, även om kommunikationsministern förståe-Ugt noguttrycker sig litet försiktigare än professor gör. En fråga undvek dockstatsrådet att svara på, och jag upprepar den nu: Är kommunikationsministernvillig att medverka till att AB i fortsättningen även skal)kontrollera bilbältena och låsanordningarna? Ang. kontrollen av bilbälten m. m. Vi är naturligtvis helt överens om nyttan medbilbältet och om dess användning. Men i fråga om kontrollen av bilbältenainställer sig vissa problem att utvärdera olika bältestypers styrka,uthållighet osv. Ang. kontrollen av bilbälten m. m. Man kanvidga problemen till att också gälla frågan om hur det skulle vara möjligt attmycket snabbt åstadkomma en radikal förändring i riktning mot ett meraobligatoriskt användande av trepunktsbältet i stället för tvåpunktsbältet. Om man skulle vara så radikal att man ville byta utbefintliga tvåpunktsbälten mot bälten av trepunktstyp, så uppstår vissa problemnär det gäller äldre fordon. De fordon som har tvåpunktsbälten är väl i de flestafall inte fabriksutrustade med den extra fästpunkt i golvet som erfordras föratt ett trepunktsbälte skall kunna inmonteras. Inför ett sådant byte måstealltså i många fall en ny fästpunkt anordnas. Det fär då ske genom att hålupptas på lämpligt ställe i fordonet, och i det sammanhanget måste det i deflesta fall göras en håilfasthetsförstärkning. Möjligheterna till ett sådantarrangemang är i sin tur beroende av i vad mån karossens hållfasthet på ochomkring det aktuella stället är nedsatt på grund av rostangrepp eller annat. Det är alltså svårt att genomföra ett utbyte av befintligatvåpunktsbälten. Å andra sidan har jag i mitt svar på sagt att det pågår inom trafiksäkerhetsverket en översyn avbältesnormerna och att man då bl. a. prövar frågan om direkt förbud attinstallera tväpunktsbälte i nya bilar. Vidare framgår det av mitt svar att manför att kunna göra en mera minutiös kontroll också först bör ha klart för sighur bältesnormen i sig skall utformas. Vad skall man kräva av den bältestyp somvi hoppas skall bli den gängse i våra bilar? Som jag också sagt i svaret, sista stycket, sker detemellertid en kontroll av bältesinstallationerna vid typ- ochregistreringsbesiktning. har föranstaltat om enundersökning av styrkan hos bältesbanden, osv. Vi har alltså en rad aktiviteteri gång som bör tillsammantagna innebära en ganska snabb forcering av det somherr här är ute efter och som jag naturligtvis i princip ansluter migtill, nämligen att vi så snabbt som möjligt skall ha ett bälte som vi kan kännaoss tillfredsställda med i fråga om teknisk utformning, styrka osv. Sedan har också i sin interpellation hänvisattill ett tidningsuttalande av professor i . Denne skulle i någotsammanhang uttalat sitt stora bekymmer för tvåpunktsbältet. Jag är väl bekantmed professor , och när jag fick interpellationen tog jag mig därförfriheten att kontakta honom för att få bekräftat huruvida han hade yttrat sigpå det sättet. Jag vill gärna nämna att han i ett brev till mig har anförtvissa synpunkter och jag tillåter mig att citera följande: "Riksdagsmannen påstående att jag i skrifteller i ett yttrande gentemot offentligheten skulle ha uttalat attdiagonalbälten är olämpliga är inte riktigt. Däremot har jag upprepade gångerframhållit att tvåpunktsbälten har en påtaglig skyddseffekt, vilket särskiltvisats i docent utredning som bl. a. är baserad på undersökningsmaterialetvid Statens rättsläkarstation i . Tvåpunktsbälten, däribland diagonalbälten har emellertidinte den skyddseffekt som trepunktsbälten har. Enstaka dödsfall har förekommithos personer, som använt endast tvåpunkts-diagonalbälten genom att de vid enkollision glidit ur detta diagonalbälte och därvid fastnat med underkäken.Sådana händelser har huvudsakligen orsakats av att dessa bilisterkastats ur öppna dörrar som inte varit försedda med säkerhetslås. Dylikahändelser är dock extremt sällsynta och står statistiskt sett inte i relationtill den nytta som tvåpunktsbälten haft vid många andra olyckor. Sådanahändelser kan inte tänkas förekomma om man använder sig avtrepunktsbälten." Jag har gärna velat återge detta, eftersom det kanske ställerprofessor uttalande i en något mer nyanserad dager. I övrigt tror jag som sagt att de åtgärder som äraviserade i den här frågan bör göra det möjligt att uppnå deneffekt på detta område som efteriyser. Ang. kontrollen av bilbälten m. m. HerrTAUBE (fp); Det jag skrev i min interpellation som rör professorGerhard är bara två rader. Där står: "Professor harmed anledning av olyckan i hävdat, att det i samtliga fall då människorskadats av bilbälten rört sig om det gamla diagonalbältet," Detta var alltjag skrev där. Sedan gjorde han ett tidningsuttalande, som kanske inte ärkorrekt återgivet i tidningen, men jag har bara hänvisat till detta andrauttalande. Med det menar , såvitt jag kan förstå, att om man hadeanvänt trepunktsbälte hade det inte haft någon negativ effekt. Jag håller helt med statsrådet om att vi inte skall gå sålångt att vi säger att det inte skulle vara bättre att ha tväpunktsbälte äninget bälte alls. Det tragiska är emellertid att sker det en olycka ochbilbältet har haft en negativ effekt, försvinner mycket av de goda effekterna ipropagandan. Jag tycker det är beklaghgt och litet av sensationsmakeri atttidningarna på löpsedlarna skriver en sådan sak som att en kvinna har blivitstrypt av ett bilbälte. De människor som inte känner till att det finnstvåpunkts- och trepunktsbälten och som inte är intresserade av dem ser baralöpsedeln, och sedan kommer denna tråkiga propaganda igen, att de och dedödsolyckorna har inträffat till följd av att bilbälten använts! Kommunikationsministern svarade ändå inte på min fråga omSvensk . Jag begär inte något svar , men jag har talat med vårriksdagskoUega om det här, och såvitt jag förstår menar han attdet skulle gå bra att låta undersöka också bilbältena vidbesiktning. Det kusliga är onekligen att ett bälte slits ut efter kanske 5 000mil. Jag hade förut en bil som jag körde ; jag litade ju på bältethela tiden, men tydligen var det fullständigt oanvändbart. Fastnar det i dörrenett par gånger kan det det till. Jag anser att även bältena skallkontrolleras. Denna detalj är ju en av de viktigaste då det gäller säkerheten. Jag tackarän en gång för svaret och för statsrådets intresse för frågan. Överläggningen var härmed slutad. Ang. tillämpningen bestämmelserna om restavgift vid underlåtenskatteredovisning tillämpningen av bestämmelserna om restavgift vid underlåtenskatteredovisning Herr finansministern erhöllordet för att besvara i (c) framstäUdainterpellation, nr 168, och anförde: i har frågat, om jag ärberedd att verka för att en översyn sker av riksskatteverketstillämpningsföreskrifter om restavgifterna samt att anvisningarna om hurredovisning om innehållen skatt skall ske förtydligas för arbetsgivarna. Arbetsgivare, som inte betalar in den källskatt haninnehållit, skall erlägga restavgift av det felande beloppet.Bestämmelserna härom har funnits sedan källskatten infördes i mitten på1940-talet. Fr. o. m. skall arbetsgivare medskatteinbetalning lämna uppbördsmyndigheterna uppgift om hur stort belopp haninnehållit i källskatt. Denna uppgift skall lämnas oavsett om han påföreskrivet sätt betalar in hela det innehållna källskattebeloppet eUer ej.Genom denna uppgiftsskyldighet kan myndigheterna på ett tidigt stadium upptäckaom en arbetsgivare t. ex. på grund av begynnande likviditetssvårigheter intebetalar in hela den källskatt han innehållit. Den nya uppgiftsskyldigheten är av största betydelse frånkontrollsynpunkt. Den har därför förknippats med påföljder. Arbetsgivare sominte fullgör sin skyldighet i detta hänseende påförs restavgift med 2 procentav det skattebelopp för vilket uppgift inte lämnats. För att undvika oskäligaeffekter av denna restavgift finns möjlighet för att nedsättaavgiften eller befria från den efter tämligen generösa grunder. Den tvåprocentiga avgiften påförs alltså automatiskt vidutebliven uppgift. I praktiken har arbetsgivaren emellertid möjlighet tillnedsättning eller befrielse frän avgiften, om giltigt skäl finns fördröjsmålet. Arbetsgivares skyldighet att betala in skatt och lämnauppgift om skattens storlek samt de restavgifter som kan påföras omskyldigheten åsidosätts beskrivs utförligt i "Källskatten", som tillställts alla arbetsgivare. I särskildaanvisningar har meddelat föreskrifter i fråga ombefrielse från skyldighet att erlägga restavgift. Länsstyrelserna och de lokalaskattemyndigheterna står givetvis till tjänst med upplysningar i dessa frågor. Jag anser att upplysningar ochanvisningar på detta område redan nu är tillfredsställande och tydhga nog.Detta utesluter dock inte att förbättringar kan göras. Dessa torde komma tillstånd genom verkets försorg utan direktiv från min sida. Jag vill tacka finansministern för svaret påmin interpellation. Till grund för min fråga låg det förhållandet att man vidtillämpningen av den nya skattebrottslagen fått vissa enligt mittförmenande egendomliga effekter. 1 t. ex. har 13 företag intesänt in den redovisningstalong som de skulle ha skickat in i samband med att debetalade preliminärskatten. Anledningen till att de inte gjorde det var att länsstyrelsensanvisningar var något oklara. Ett företag t. ex. har tolkat dem så att deträckte om man på postgiroblanketten angav det belopp man skulle redovisa,eftersom det tydligen inte fanns några krav på att använda en viss blankett fördetta förfarande. Eftersom det inte finns något tak på denna typ av avgifter till skillnad från andra avgifter har det medfört att t. ex. ett företag iHudiksvall har fått en straffavgift på . Ett par företag i mitthemlän har fått avgifter . Det är då att märka att dessaavgifter gäller pengar som man har betalat in till . Sedan har företagen överklagat och fått avgifternanedsatta till per företag. Det verkar emellertid som omanvisningarna också på denna punkt är något oklara, eftersom det inte klartframgår om det skall vara per företag och kvartal eller om avgiftengäller hela perioden. 1 ett fall dröjde det nämligen till tredje kvartaletinnan började granska dessa frågor det innebar att företaget ficksig påfört avgifter . Troligen hade många företag rättat tillmisstagen om de redan efter första kvartalet hade fått ett påpekande om hur deskulle bära sig åt. Nedsättningen av avgifterna har inneburit att ett företagefter överklagande har kunnat fä sin avgift nedsatt med , från167 till . I mitt län har avgifter på en halv miljonkronor plötsligt kommit ned till . Tycker finansministern verkUgenatt det är rimliga proportioner mellan de avgifter som har påförts och de somsedermera tas ut? Själv tycker jag att det är något byråkratiskt. Många företagupplever det också som skattebyråkrati. En annan sida av saken är den situation som de ansvarigatjänstemännen i företagen kommer i på grund av att samhället inte klartformulerar anvisningarna. Jag vädjar till finansministern att han ser överdetta och tänker på de enskilda tjänstemännen i företagen, som drabbas genomatt deras företag åsamkas avgifter på kanske . Det svar jag har fått andas kanske en viss förståelse förproblemen, men jag tycker inte att anvisningarna är sä klara somfinansministern tydligen anser. De företag som drabbas tycker förmodligen inteheller att anvisningarna är klara. Jag tolkar dock svaret som ett löfte frånfinansministern att ett förtydligande av anvisningarna skall göras.Finansministern räknar tydligen med att det skall komma till stånd utansärskilda direktiv. Men det vore värdefullt om finansministern ville tala omvad han anser är skillnaden mellan de avgifter som påförs och avgifterna medden nedsättning som man kan få efter ansökan. Det kunde också vara intressantmed ett besked om hur han tycker att skattebrottslagen har fungerat just på denhär punkten, när det inte finns ett tak för den typen av avgift. Ang. tillämpningen bestämmelserna om restavgift vid underlåtenskatteredovisning Jag kan svara mycket kort på det här. Jagstår ju regelbundet i och tar emot interpellationer från ohka ledamöter,som med rätta är indignerade över att arbetsgivarna har förskingrat och gjortslut på de medel som skall inlevereras och som inte hör dem till Om åtgärder mot skattefusk och skatteflykt utan är deanställdas pengar - med alla de besvärligheter som det sedermera föranlederjust för den arbetskraft som på det sättet har fått sina skattepengarförskingrade. Det här har jag varit så irriterad över -och det med all rätt,menar jag att jag har funnit anledning att införa en rent schematisk ochautomatisk straffavgift för dessa företag som inte kan förmå sig till att lämnadeklarationen om den innehållna skatten. Att det sedan blir en stor distans mellan vad som i sistahand tas ut och vad man har bhvit påförd är en logisk följd av automatiken isystemet. Det är på beloppet som automatiskt påförs, och vederbörandehar möjligheter att besvära sig. Har han skickat in sina pengar och inte syndati annan mån än att han har brutit mot den här speciella föreskriften, har manansett det vara skäl att nedsätta avgiften. Jag kan inte tänka mig att man kan införa ett system därman prövar huruvida varje enskild företagare har sänt in det rätta beloppeteller inte. Han skall lämna in deklarationen, och när deklarationen är inne kanman konstatera om det hela är som det skall vara. Underlåter han detta, fallerhan under denna sanktion. Jag ser problemet som så allvarligt med tanke på allasyndare på den här punkten att jag inte kan vara beredd att stäUa någrauppmjukningar i utsikt. Jag har sett listan som i satte ihanden på mig och jag menar att de företag som har råkat ut för sanktionen eller i varje fall en del av dem borde ha vetat bättre. Det är möjligt att denu via denna sanktion kommer underfund med att så här skall man inte bära sigåt i fortsättningen och att sanktionen initialmässigt ändå medför enuppryckning för företagarna just den uppryckning som vi har varit ute efter. i (c): När det gäller skyldigheten att avgedeklaration råder det ingen tveksamhet; på den punkten delar jag heltfinansministerns uppfattning. Men vad det i det här fallet rörde sig om var attlänsstyrelsen i sina anvisningar till företagen har sagt att bifogade blankett,dvs. den som avsåg deklarationen, kan användas. Det har företagen inte tolkatsom att de skulle använda den. Jag menar alltså att anvisningarna om hurföretagen skulle bära sig åt var oklara. Det var det som det i första handhandlade om och inte att företagen inte skulle behöva deklarera, för det anserjag självklart. Anvisningarna är helt enkelt oklara på ett flertal punkter. Överläggningen var härmed slutad. §4 Om åtgärder mot skattefusk och skatteflykt Herr finansministern erhöU ordet för att besvarafru andre vice talmannen () framställdainterpellation, nr 191, och anförde: har frågat mig följande: beredd att ge den tillsatta skatteutredningen tilläggs- direktivrörande skattefusk och skatteflykt? Vilka åtgärderplanerar statsrådet i vad gäUer taxeringsorganisationens resurser ocharbetssätt? Är statsrådet t. ex. beredd att införa en ökad tjänstemannagranskningav deklarationerna? Vilken är fördagen statsrådets uppfattning om storleken av de skattemedel som det allmännagår förlustigt genom olika former av undanhållande av skatt? VUkenuppfattning har statsrådet i övrigt beträffande tendensen i vad gäUerskattebrottens och den legala skatteflyktens utveckling i vårt land? Genom skattelagstiftningen bestäms hur mycket var och enskall bära av gemensamma kostnader för samhällets verksamhet. Undandrar sig endel av medborgarna genom skattefusk eller skatteflykt sin skyldighet att betalaskatt, får andra medborgare en större börda än de enligt en rättvis fördelningskulle behöva bära. Skatteundandragande är alltså ett asocialt beteende sommåste fördömas. Den s. k. legala skatteflykten är inget annat än ett illojaltutnyttjande av ofullkomligheter i skattelagstiftningen. Sådana ofullkom-hgheterbör självfallet elimineras vartefter de uppdagas. En ekonomisk transaktion somarrangeras på visst sätt i uppenbart syfte att undgå den skatt som normaltskuUe ha utgått är sålunda ett handlingssätt som samhället inte kan godta. har statsmakterna vidtagit en mängdåtgärder för att minska möjligheterna till skattefusk och kringgående avskattelagarna.