prot · FV0998 · 1972-12-31 00:00:00 — öppnade sammanträdet med följande ord: Jaghälsar kammarens ärade ledamöter välkomna till höstsessionen, som härmedförklaras öppnad. § 2 Minnesord över avliden ledamot av kammaren Hert TALMANNEN yttrade: Dä vi åtskildes var vi medvetna om att GeorgPettersson i på grund av vacklande hälsa ämnade dra sig tillbaka frånriksdagsarbetet. kom budet att han gått bort. tog alltsedan sin tidiga ungdom livligdel i allmänna värv. Hans arbete som socialvärdsassistent och skyddskonsulentgav honom en rik erfarenhet av sociala problem, och han ägnade stort intresseåt sådana frågor inom de många samhällsorgan där hans krafter togs i anspråk.Under en följd av år var han stadsfullmäktigeordförande och vice ordförande ilandstinget. Bland insatser på det kommunala planet kannämnas att uppbyggnaden av arbetsvärden på till stor del var hans verk. Där kom hanefter hand att alltmer inrikta sig på konstitutionella och utrikespolitiskafrågor. Han var verksam i frän och iutrikesutskottet frän . Som ordförande i , ledamotav grundlagberedningen och ledamot av 1965 och organisationsutredningarkom han att få en central ställning i arbetet med övergången tillenkammarsystemet och de i samband därmed företagna reformerna av riksdagsarbetet. Vi minns som en lågmäld och vänlig manmen en man som tog oerhört allvariigt på de många och betydelsefullauppgifter som anförtroddes honom. Hans insatser präglades av villighet ochförmåga att ta ansvar och av ett starkt socialt patos. Vi lyser frid över hansminne. Detta anförande åhördes av kammarens ledamöter stående. § 3 Upplästes och lades till handlingarna följande frånjustitiedepartementet inkomna Tisdaeenden Granskning av fullmakter förledamöter av Till har frånriksskatteverket inkommit fullmakter för disponenten ,, hyresgästombudsmannen , , avdelningschefenPer-Axel NUsson, , och redaktören , , vilka vid nyaröstsammanräkningar som verkstäUts av länsstyrelserna i ,och utsetts till ledamöter av i avgångnaledamöters stäUe. Granskning av fullmakterna företas inför chefen förjustitiedepartementet i närvaro av vederbörande fullmäktige i ochriksgäldskontoret. Någonanmärkning framställs ej mot fullmakterna. Protokoll över den företagna granskningen skalltillsammans med fullmakterna överlämnas till . Det skulle antecknas, att herrarFridolfsson i (m), (vpk), i (s) och iEdane (s) utsetts att inträda som ledamöter av kammaren i stäUet för respektiveherrar (), (vpk), i (s) och (). § 4 Herr talmannen meddelade att enligt till kammareninkomna läkarintyg i och var sjukskrivna undertiden . Erforderligaledigheter från riksdagsgöromålen beviljades. § 5 Upplästes följande till kammaren inkomnaansökningar: Härmed anhålles om tjänstledighet från riksdagsarbetetunder t. o. m. på grund av utrikes studieresa. Härmed anhåller jag om ledighet från riksdagsarbetet frånoch med till och med pågrund av uppdrag som medlem i svenska delegationen till Förenta Nationernasgeneralförsamlings 27:e session i . TiUriksdagens kammare Nr 98 Undertecknad,som 15/9-3/11 1972 kommer att fullgöra uppdrag den som FN-delegat, anhåller om tjänstledighet av nämnda skäl från höstsessionensbörjan t. o. m. . Härmed får jag vördsamt anhålla om ledighet fråndeltagande i arbete från höstsessionens början t. o. m. den 3november 1972 för att tjänstgöra som svensk delegat vid . Härmed får jag anhålla om ledighet från deltagande iriksdagsgöromålen till och med den 22 november1972 för att tjänstgöra som svensk delegat vid generalförsamling. För fullgörande av offentligt uppdrag hemställes omledighet från riksdagsarbetet t, o, m, , Härmed får vi anhålla om ledighet från riksdagsarbetet under nedanståendetider för deltagande i rådgivandeförsamlings session i , BertULidgard 17-25 (26) oktober Härmed får jag anhålla om ledighet från riksdagsarbetetunder för deltagande i rådgivande församlingssession i . Jag hemställer om tjänstledighet oktober 1972för att bevista rådgivande församlings sejour i . Härmed får jag anhålla om ledighet från riksdagsarbetetunder för deltagande i rådgivande församlingssession i . Kammaren biföll dessa ansökningar. § 6 Meddelande ang. val Hert TALMANNEN anförde: Jag ber att få meddela att det onsdagen den 25 oktoberkommer att ske fyllnadsval av ledamöter och suppleanter i utskotten medanledning av inträffade ledigheter. § 7 Meddelande ang. sammanträdestider m. m. Hert TALMANNEN yttrade: Till kammarens ledamöter har utdelats en preliminär planför sammanträdena under höstsessionen, som beräknas pågå t. o. m. fredagen den15 december. Därav framgår bl. a. att den första frågestunden äger med början . Dä besvaras frågor som inlämnassenast . Kammarens första arbetsplenum . En allmänpolitisk debatt anordnas onsdagen den 8 novemberkl. 10.00 med eventuell fortsättning torsdagen den 9 och fredagen den 10november, båda dagarna med början ,00, Vid torsdagens och fredagenssammanträden kan också utskottsbetänkanden upptas till avgörande. Även om denallmänpolitiska debatten avslutas i sådan tid, att en del utskottsbetänkanden hinner slutbehandlas torsdagen den 9 november blir det sannolikt nödvändigt att anordna arbetsplenum Nr . Denföreliggande tidplanen är upprättad med utgångspunkt i jy attantalet kvällsplena begränsas så mycket som möjligt,---------------------------- att ärbetsplena i första hand hälls mellan kl,10,00 och utan middagspaus, att - om arbetsbelastningen nödvändiggör anordnande avkvällsplenum middagspausen begränsas till och förläggs mellankl. att ärbetsplena i andra hand hålls efterfrågestunden, som i regel tar sin början kl. 1 1.00, att även bordläggningsplena fr. o. m. den16 november börjar , att anordnande av ärbetsplena undviks igörligaste mån och att bordläggningsplena tar sin början utom fredagen före allhelgonahelgen. Jag vill slutligen erinra om att till kammarens ledamöterutdelats förteckningar över dels propositioner avsedda att föreläggas riksdagenunder höstsessionen, dels uppskov till höstsessionen med behandlingen av vissaärenden, dels nya riksdagsledamöter fr. o. m. höstsessionen 1972. Särskildameddelanden har utarbetats angående arbete m. m., riksdagensutrikeskontakter och . § 8 Interpellation nr 136 om sysselsättningsfrämjandeåtgärder Ordet lämnades på begäran till HerrFÄLLDIN (c), som yttrade: Stor arbetslöshet, starka prisökningar ochsvag produktionstillväxt kännetecknar den svenska ekonomin. Denåterhämtning som gjort sig märkbar inom vissa delar av näringslivettycks närmast ha stannat av. Något allmänt uppsving har därför inte kommit tillstånd. har kommuner och landsting måst ålägga sig stor återhållsamhetmed nya utgifter på grund av den svaga tillväxten i skatteunderlaget och redantidigare höga skattesatser. Att konjunkturförbättringen uteblivit har tillsammans medde fortgående strukturella förändringarna i näringslivet och i samhället iövrigt lett till att sysselsättningssituationen ytterligare förvärrats. Dearbetslöshetstal som uppmätts är de högsta som noteratsvid . Liksom tidigare ärsituationen utomordentligt besvärlig för bl. a. den äldre arbetskraften,kvinnor och ungdomar utan yrkesutbildning samt vissa tjänstemannagrupper. Regeringen har liksom tidigare försökt möta utvecklingenmed i första hand arbetsmarknadspolitiska insatser och andra punktåtgärder.Regeringen har sålunda redan deklarerat sin avsiktatt vidta åtgärder för att bl, a. mildra arbetslösheten inom byggsektorn. Enligt min uppfattning kan man emellertid knappast räknamed att dessa åtgärder är tillräckliga för att komma till rätta med vare sigden storaarbetslösheten, prisstegringarna eller den vikande produktionstillväxten. Mittparti har redan tidigare vid ett flertal tillfällen deklarerat att den typen avåtgärder inte är nog i en situation med massiv arbetslöshet och praktiskt tagetingen produktionsökning. Situationen ställde sig annorlunda under den praktiskttaget oavbrutna högkonjunkturperioden i börian och mitten av , menläget har radikalt förändrats. Detta innebär inte att vi har någon negativ inställningtill arbetsmarknadspolitiken eller till andra s. k. selektiva åtgärder.Arbetsmarknads-politiska åtgärder måste i dagens läge användas i all denutsträckning som är möjlig. har också tillstyrkt praktiskt tagetalla de förslag som regeringen lagt fram i det avseendet under den nuvarandelågkonjunkturperioden. Men sådana åtgärder blir verkligt effektiva först om destöds av generella ekonomisk-politiska insatser. Den för dagen mest aktuella åtgärden torde vara attuppskjuta ikraftträdandet av den beslutade höjningen av den allmännaarbetsgivaravgiften. Det är oundvikligt att en fördubbling av arbetsgivaravgiftenfrån i nuvarande sysselsättningsläge får ytterst allvarligakonsekvenser. Jag vill också peka pä den negativa inverkan som dennuvarande höga räntan på långa lån har på näringslivs- ochbostadsinvesteringarna. Räntan på långa lån har under nuvarandelägkonjunkturperiod inte sänkts i motsvarande grad som diskontot. Det har letttill en stark press uppåt på hyresnivån, särskilt i nybyggda hus.Ränteutvecklingen får därför betraktas som en av huvudorsakerna till att månganya lägenheter nu står tomma och att bostadsbyggandet inte kunnat hällas uppe iden utsträckning som varit planerat. Den höga låneräntan har givetvisockså dämpat industriinvesteringarna och därvid motverkat de stimulansåtgärdersom satts in för att få fart på industriinvesteringarna. Påden långa lånemarknaden dominerar numera AP-fonderna den svenskakreditmarknaden. Det ligger givetvis i löntagarnas, övriga förvärvsarbetandesoch pensionärernas intresse att ATP-medlen förvaltas på sådant sätt, att medlenger en god förräntning. Men det ligger enligt min uppfattning knappast i dessagruppers intresse att förräntningskravet drivs så långt att det leder tillkraftiga hyreshöjningar och inskränkningar i industriinvesteringarna medåtföljande negativa verkningar på sysselsättningen. Det är mot den bakgrundenangeläget att söka bringa den långa räntan i bättre överensstämmelse meddiskontot och den allmänna räntenivån. Sysselsättningssituationen inger också oro sett på längresikt. De preliminära uppgifter som redovisats frän folkräkning visar,att antalet sysselsatta i landet visseriigen hållits uppe, men sett iförhållande till befolkningsstorleken i de arbetsföra åldrarna harsysselsättningen sjunkit. Ett stort antal gifta kvinnor har trätt ut påarbetsmarknaden. Mot den ökningen svarar emellertid en ungefär lika storminskning av antalet sysselsatta män. Delvis förklaras detta av de ändrade utbildningsvanornamed allt fler studerande i vuxen ålder. Nedgången i förvärvsintensiteten äremellertid också påtaglig i de högre åldrarna. Det är där fråga om en ökadutslagning av äldre arbetstagare och i övrigt utsatta grupperfrån den ordinarie arbetsmarknaden bl. a. i samband med större Nr 98 rationaliseringar och nedläggningar av företag. Enförutsättning för att denna utveckling skall kunna vändas och för j-yoktober 1972 att nytillkommande grupper på arbetsmarknaden skall kunna få sin----------- försörjningordnad är att den industriella kapaciteten kan byggas ut i snabbare takt änhittills. En av de stora svagheterna i den svenska ekonomin under de senasteåren har varit den svaga investeringsutveck-Ungen i industrin. Expansionen hari stället främst burits upp av de kommunala och statliga investeringarna. Tilldetta kommer att industriinvesteringarna i högre grad inriktats pårationaliseringar och lönsamhetsförbättringar i det enskilda företaget än päkapacitetsutbyggnad med åtföljande lönsamhetsförbättringar för samhället somhelhet. Visseriigen är det inte troligt att industrin i framtidenkan sysselsätta så mänga fler än nu ens vid en mycket snabb utbyggnad. Menindirekt bestämmer industrin även de framtida sysselsättningsmöjligheterna inomandra sektorer. Byggnads- och serviceverksamheten är i hög grad avhängig avutvecklingen inom industrisektorn. Möjligheterna att fullfölja det socialareformarbetet och att bygga ut den samhällsservice som stat och kommun svararför beror likaså i sista hand på hur den utlandskonkurre-rande delen av vårtnäringsliv utvecklas. Viktiga förutsättningar för att industriutbyggnaden skallkunna påskyndas är bl. a. att kapitaifrägorna kan lösas och att hela landetsproduktionsresurser tas till vara. Detta förutsätter i sin tur bl. a. enmedveten regionalpolitik, inriktad på att skapa varaktig balans isysselsättningen mellan olika regioner i landet. Företagsbeskattningen spelar i detta sammanhang också enviktig roll. Tyngdpunkten i företagsbeskattningen har under senare årförskjutits från beskattning av vinsterna till beskattning av arbetskraft ochandra produktionsfaktorer. har de socialförsäkringsavgifter som tasdirekt hos företagen fått ökad betydelse främst genom utbyggnaden avÄTP-systemet. Förutsättningen för att påskyndastrukturrationaliseringen, t. ex. genom löneskatt eller andra pålagor, äremellertid att den friställda arbetskraften kan finna ny sysselsättning och attsociala skadeverkningar pä det sättet inte uppstår. Det har emellertid intevarit fallet . Oberoende av konjunktursituationen har detförelegat en stor strukturarbetslöshet, och friställningarna har haft betydligtstörre omfattning än vad som kunnat placeras i nya sysselsättningar. Det är nödvändigt att företagen genom bl. a. ändradeskatteregler i fortsättningen stimuleras att ta till vara dearbetskraftsresurser som finns på ett bättre sätt. En väg att uppnå detta kanvara att differentiera den allmänna arbetsgivaravgiften sä att den intebelastar alla företag lika hårt. Det nuvarande skattesystemet favoriserar ocksåsammanläggningar och uppköp av företag jämfört med etableringar av nya företag. Detta torde vara en viktig anledning till att etableringarna av nya företag inte bara stagnerat utan i vissa branscher praktiskt taget upphört. Detta gäller såväl etableringar av enskilda personer som bildandet av nya filialföretag.' Det är enligt min uppfattning nödvändigt att dessa förhållanden beaktas vid den kommande översynen av företagsbeskattningen. Utan en fortlöpande '' etableringav nya företag går det inte att klara ett mera ambitiöst program för industriutbyggnaden. De senaste årens obalans pä arbetsmarknaden har ocksåtagit sig det uttrycket, att det förelegat brist på yrkeskunnig arbetskraftinom industrin även med genomsnittligt sett hög arbetslöshet.Förhållandet har varit likartat inom andra kroppsarbetsyrken. Vissa tecken tyder på att det har skett en viss ändringtill det bättre i detta avseende . Så har t. ex.tillströmningen till gymnasieskolans yrkeslinjer varit mycket stor. Det finns emellertid enligt min uppfattning risk för attrekryteringen till kroppsarbetsyrkena kan komma att försvåras på nytt vid enallmän åtstramning på arbetsmarknaden. uttalade sig , ianslutning till en centermotion, för insatser på olika områden för att säkerställaen bättre tillgäng pä yrkeskunniga kroppsarbetare i industri och andranäringar. Jag anser att det är viktigt att nu snabbt omsätta de tankegångar somdå fördes fram i praktiskt bruk. Det behövs bl. a. vidgade möjligheter tillpraktisk yrkesutbildning och insatser för att säkerställa en bättrearbetsmiljö. Ännu återstår också mycket för att ge kroppsarbetsyrkena densociala status som erfordras för att tillräckligt mänga ungdomar i framtidenskall lockas att ta sig an sädana uppgifter. Det skulle vara en styrka för svensk ekonomi, omstrukturarbetslösheten kunde reduceras till en mera rimlig nivå ochutstampningen bland de arbetsmarknadsmässigt sett svaga grupperna kunde bromsasupp. Det gäller inte bara att se till det enskilda företagets effektivitet utanockså att göra samhället som helhet effektivare. Det förutsätter att vi tartill vara arbetskraftsresurserna på ett bättre sätt än . Ätt skapa full sysselsättning och ge alla tillgång tillmeningsfullt arbete måste enligt min uppfattning nu på nytt sättas först påalla reformprogram. Det finns inget större hot mot den materiella trygghetenoch mot jämlikheten än den arbetsmarknadssituation som vi har . Än värreskulle det givetvis bli om den blev bestående . Med hänvisning till det anförda hemställer jag omkammarens tillstånd att till herr statsministern få ställa följande frågor: Vilka åtgärderavser regeringen att vidta för att komma till rätta med den nuvarande myckethöga arbetslösheten? Vilka åtgärderavser regeringen att vidta för att säkerställa den behövliga expansionen inomindustrin och övriga delar av näringslivet? Denna anhållan bordlades. §9 Interpellation nr 137 om sysselsättningsfrämjande åtgärder Ordetlämnades på begäran till (), som yttrade; 197 1 var ett dåligt år i ekonomin. Landetssamlade tillgångar ökade "en knapp tiondel av genomsnittetför . Industriinvesteringarna ökade inte alls - om man bortserfrån de i och för sig positiva miljöinvesteringarna. heten varrekordhög, med mer än dubbelt så stort antal arbetslösa somandra . Trots detta vägrade regeringen att sätta in kraftfullagenerella stimulansåtgärder för att få fart på ekonomin och ökasysselsättningen. 1972 skulle bli ett är med högkonjunktur, menade man. Ochdä var det olämpligt att öka köpkraften i ekonomin. Men regeringens bedömning var felaktig. Arbetslösheten harvarje månad varit högre än motsvarande månad 1971. Den uppgång iekonomin och sysselsättningen som man räknade med skulle komma andrahalvåret tycks ha bromsats upp, även om läget varierar mellan olikabranscher och sektorer. Ärbetskraftsundersökningen för september visar på ettstörre antal arbetslösa än under någon månad 1971. Särskilt för ungdomar,kvinnor och tjänstemän är utvecklingen mycket bekymmersam. 46 000 ungdomar i åldrarna var enligt senastearbetskraftsundersökningen arbetslösa . Personalchefer,studievägledare och andra som kommer i kontakt med dessa ungdomar noterar enbetydande villrådighet och pessimism . I socialnämndernasväntrum kan man se mängder av arbetslösa ungdomar, som kanske blir märktaför livet av sina erfarenheter. Den offentliga sektorns minskade expansion delvis enföljd av den svaga ökningen av skatteunderlaget och nedgången i byggandet gerutrymme för industriexpansion och gör det än mer angeläget med mer avnyföretagande och nya satsningar. Men viljan och förmågan att tillräckligtmycket öka investeringarna saknas. Avkastningen på en investering är även iframgångsrika företag ofta lägre än vanlig bankränta. Företagen kämpar enbesväriig kamp med stigande kostnader. Osäkerheten - inte minstosäkerheten om regeringens näringspolitiska avsikter är betydande. Deinvesteringar som företas är i stor utsträckning till mera för att klarakommande kostnadsökningar än för att expandera och sysselsätta fler människor. För denna utveckling har regeringens ekonomiska politikett betydande ansvar. Som LO:s utredningsavdelning konstaterar i en nyligenpublicerad ekonomisk översikt "verkar det som om vi skulle tvingaskonstatera att den svenska ekonomin för andra året i följd bragts ganska närafullständig stagnation". Regeringens oförmåga att klara den ekonomiskapolitiken har drabbat mänga enskilda människor hårt i form av arbetslöshet,minskad konsumtionsförmåga och minskat utrymme för offentliga insatser. Genomöveruttag i preliminärskattetabellerna har staten tvångslånat ungefär en och enhalv miljard kronor av skattebetalarna i ett läge där köpkraften varit alltförsvag. Det rör sig inte bara om dåligt handlag medkonjunkturpolitiken. Det är också en fråga om mera djupgående brister iregeringens ekonomiska politik och om näringspolitikens inriktning.Sysselsättningen inom industrin ligger nu ca 5 å lägre än i mitten av1970, ungefär motsvarande SO 000 personer. Vi har inte i under desenaste åren haft en ekonomisk politik för att skapa jobb. Den utslagning avsvaga företag som politiken syftat till har lyckats. De arbetsmarknadspolitiskainsatserna har varit och är betydande. Men det sista och avgörande steget attskapa nya jobb pä öppna marknaden har misslyckats. Nyföretagandet, mätt bådei sysselsättning och antal arbetsställen, har drastiskt sjunkit sedan mitten på1960-talet. Cirka var sjätte anställd inom verkstadsindustrin arbetar iförlustföretag. De betydelsefulla arbetsmarknadspolitiska insatserna fårfull effekt först om de understöds av en ekonomisk politik som ger nya jobb.Den första försvarslinjen mot arbetslöshet mäste gä i företagen själva. Statenmåste underlätta för näringslivet att investera, bygga ut och skapa jobb. ger rejäl trygghet för de anställda, kan betala goda löner ochhar resurser att radikalt förbättra sin arbetsmiljö. Den kapitalbildning somsker i lönsamma företag kan också komma de anställda till del genom ett systemmed andel för de anställda i företagets långsiktiga sparande. "Den arbetslöshet vi har skulle snabbt upplösasom vi fick snurr på ekonomin igen", konstaterar LO:s utredningschef i enintervju och fortsätter: "Det är ganska likgiltigt om lönsamhetensjunkit tidigare eller inte saken är helt enkelt den att den nu måste blisådan att vi får den tillväxt vi eftersträvar." Det är inte bara fråga omatt klara ett besvärligt konjunkturläge. Det är minst lika mycket fråga om atti ett längre perspektiv höja sysselsättningsnivån, som tenderat att sjunkaoavsett konjunkturer . Det är också fråga om att fåfart på ekonomin och nyföretagandet så att vi får nya resurser att använda förmänniskors bästa. Det finns anledning att se dystert pä sysselsättningslägetdet närmaste halvåret. Även om en snabb ekonomisk uppgång skulle komma, ökar nuarbetslösheten från en hög nivå. Företagen har storalager och dåligt kapacitetsutnyttjande. Det tar därför tid innan en ekonomiskuppgång får ordentligt genomslag i sysselsättningen. Den dåligainvesteringsviljan är inte enbart en konjunkturfråga. Dämpningen av denoffentliga sektorns tillväxt liksom av byggnadsverksamheten är heller inteenbart konjunkturbetingad. Flertalet av de många ungdomar som gårarbetslösa är utbildade för andra yrkesområden än de som närmast kan förväntasöka sin efterfrågan pä arbetskraft. Jag har i annat sammanhang presenterat och närmareutvecklat fem punkter utöver vad som redan vidtagits för att motverkaungdomsarbetslösheten: Förstärk ochförbättra arbetsförmedlingarna. Skapa flerpraktikplatser - inte minst inom den offentliga sektorn. Stärk kontaktenmellan utbildning och förvärvsarbete. Det är orimligt att fördubbla skatten på arbete mitt i envinter med rekordhög arbetslöshet. beslut har redanfått negativa verkningar genom att dämpa företagens benägenhet att nyanställa.Det behövs nu en politik som skapar jobb - inte straffbeskattar jobb. Andrakonkreta åtgärder för att klara arbetslösheten behöver också vidtas,och till dem återkommer vi från sida. Men det centrala just nu föratt skapa trygghet i jobbet är att regeringen går in för en politik som ger större lönsamhet och därmed fart i ekonomin.Då kan en ny tro pä framtiden skapas också hos de tusentals ansvariga i mindreoch medelstora företag som genom beslut om nya satsningar skulle kunna ge jobbpä den öppna marknaden. Under hänvisning till vad som anförts hemställer jag omkammarens tillstånd att till herr statsministern få ställa följande frågor: Anserstatsministern att man kan fortsätta att pressa ner lönsamheten i svensktnäringsliv utan att det får svåra skadeverkningar för de anställda? Om inte,vilka stimulansåtgärder avser regeringen att sätta in för att öka näringslivetsvilja och förmåga till nya investeringar som ger fler jobb på öppna marknaden? Ärstatsministern utöver redan vidtagna åtgärder och som ett särskilt inslag ikampen mot arbetslösheten beredd att pröva de i interpellationen redovisadeåtgärderna för att minska ungdomsarbetslösheten? Denna anhållan bordlades. §10 Interpellation nr 138 om sysselsättningsfrämjande åtgärder Ordetlämnades på begäran till HerrBOHMAN (m), som yttrade: Den bristande balansen i den svenska samhällsekonominhar blivit alltmer påtaglig. stannadebruttonationalproduktens tillväxt vid och större delen därav varatt hänföra till den offentliga sektorns expansion. Även under innevarande årberäknas ökningen bli obetydlig. Vår ekonomi har stagnerat. minskade den privata konsumtionen i förhällandetill 1970.