prot · FV0989 · 1972-12-31 00:00:00 — Vad som sannolikt händer, om man följer utskottet i dethär fallet, är att det inträder ett läge av osäkerhet, vilket i och för sig ären nackdel för parterna på hyresmarknaden, och dessutom att hyresgästerna närden kommer i är faktiskt finner sig ha fått ett sämre skydd än detsom regeringen har föreslagit. Den möjlighet som vi har öppnat för en prutningav hyrorna kan vara betydelsefull även för i och för sig fullt skäliga hyror.En kraftig hyresstegring som inträffar kan nämligen innebäraen svår påfrestning även om hyran i och för sig är skälig för den lokal det ärfråga om. Då kan hyresnämnden med visst förslag göra en prutning med enupptrappning av hyran. Prövningen enligt 6 § hyresregleringslagenger inte hyresnämnden någon möjlighet att angripa en i och för sig skälig hyra,även om den skulle innefatta en mycket kraftig höjning över den tidigare nivån. Jag skulle bara vilja vädja till dem, som eventuellt ärtveksamma och skulle vilja fundera över de här tingen, att verkligen besinnavilket som ger de bästa garantierna för de lokalhyresgästersom anser sig komma i kläm därför att de ställs inför stora hyreskrav;regeringens förslag eller utskottets förslag. För min del skulle jag våga rättmycket på att ekonomiskt tjänar lokalhyresgästerna pä att följerpropositionen och inte utskottsförslaget. också några ord om den principiella frågan omdet indirekta besittningsskyddet - om det finns skäl att utreda den frågan engång till. Det kanske det gör, men jag undrar om tiden riktigt är inne. Detindirekta besittningsskyddet har ju utmejslats under ganska många mödor iutredningskvarnar, och man har haft det i tillämpning . Deerfarenheter som hyresnämnderna har av det på de orter därhyresregleringen inte gällt till nu är goda. Det är inga anmärkningar från dethållet. Partsorganisationerna önskar inte någon brådskande och omedelbaröversyn över det indirekta besittningsskyddet. Vi får väl se när det härindirekta besittningsskyddet har fått fungera , om det fortfarande bestårprovet. Gör det inte det, sä får man väl utreda på nytt. Men jag förutser attvi under alla förhållanden, om vi skall koppla om till tanken på ett direktbesittningsskydd, kommer att återfinna 1950- och Hyresregleringför lokaler, m. m. Hyresreglering för lokaler, m. m. 1960-talensutredningsmödor, svårigheter och bekymmer när det gäller att hitta enfungerande lösning. () kort genmäle: fattade sig ju mycket kort. Hanansåg att den debatt vi hade i denna fråga kunde vara nog. Men detskulle då förutsätta att det inte har inträffat någonting som skullevara värt att diskutera . Vi vet emellertid att den bedömning somreservanterna gjorde och som då vann i voteringen i kammaren visadesig vara mycket dåligt underbyggd. Det hände inte vad man hade trott, utan viråkade i en annan situation som ledde till att regeringen lade fram tvåpropositioner i detta ärende. Fröken inställning till denna fråga är ju rentprincipiell. Hon erkände att det hänt en del och att man kan åberopa socialaskäl i detta sammanhang, att en del lokalhyresgäster har drabbats ganska hårt.De principiella skälen väger emellertid så tungt, enligt fröken , att i utskottet har anslutit sig till socialdemokraterna. Men, herr statsråd, utskottet och regeringen är ju ense omen sak, och det är att någon sorts ingripande är påkallat för att mildraövergångssvårigheterna. Statsrådet säger att svårigheterna ju inte gäller allalokaler, att det inte är så många som har drabbats det gäller huvudsakligenhär i och i en del andra storstäder. Detta är också utskottet med på,men det är slutsatserna som skiljer oss åt. Jag kan inte inse det logiska i attinföra en sämre bestämmelse bara därför att problemet inte gäller alla lokaler.Det är ju de som blir drabbade som skallhjälpas. Vill man ha en selektiv ordning och inte låsa alla hyror,så ligger väl systemet enligt 6 § närmast till hands. Då får vi i praktikenbara pröva de hyror i fråga om vilka hyresgästerna anser sig vara förfördelade.I de fall där inga ingripanden behövs är det ju likgiltigt om vi har någonregel alls. Såvitt jag förstår borde vi försöka tala om samma sak. Detfinns problem som vi båda vill lösa. Om det sedan gäller 5, 50, 500 eller 5 000personer är väl egalt när vi diskuterar vilken sorts hjälp vi skall ge dem. Jag skall verkligen inte söka sak med herrGrebäck. Han konstaterade att vi var överens på en punkt. Jag skulle vilja sägaatt vi är överens på åtminstone tre punkter - det framgår om man lyssnar påherr Grebäck här . För det första är vi ense om att hyrespriskontrollen påaffärslokaler i princip bör bort. För det andra är vi ense om att det inte ärlämpligt att återinföra hyresregleringen i den gamla formen. För det tredje ärvi ense om att det ändå har kommit en del alarmerande bud från olika håll somvisar att ett okänt antal lokalhyresgäster har råkat i kläm och blivit ställdainför mycket stora krav på hyreshöjningar, som skulle innebära orimligapåfrestningar för dem, och att vi därför måste ingripa. Uppgiften blirnaturligtvis då att ingripa så att man klarar de bekymmer som annars skulleuppkomma för dessa lokalhyresgäster . Sedan är det en metodfråga: Med vilken metod hjälper vi dessa Där föreslår utskottets majoritet att man skall införa en möjlighet förhyresnämnden att i varje enskilt fall på begäran av hyresgästen göra enprövning av om hyran är skälig. Detta system är egentligen inte så olikt det viföreslår - vårt system innebär också att hyresgästen i det enskilda falletskall vända sig till få en prövning. Det är också ett måttav skälighetsbedömning i den prövning som skall ske enligt propositionen. Men det är en avgörande skillnad därigenom att enligt denmetod som förordar skall man försöka pröva hyran som sådan, bedömavad som är en skälig hyra, och det är en uppgift som har ansetts mereller mindre omöjlig över ett större fält. Det finns redan en sådanskälighetsparagraf - 6 § men den tUlänipas bara för möblerade rum och vissaenkla typer av lokaler där metoden är hanterlig. Att släppa loss en sådan härskälighetsprövning över hela det varierade sortimentet av affärslokalerställer, tror jag, hyresnämnderna inför hart när oöverstigliga svårigheter. Ochnågot sådant har ju statsmakterna aldrig vågat sig på. Varför har denmetod som tidigare dömts ut plötsligt blivit så gångbar ocheffektiv? Vi har i stället sagt i propositionen, att vi får väl iprincip godta den hyra som har avtalats. Men vi måste klara övergångsproblemen,ge hyresnämnderna en möjlighet att förordna om en upptrappning, så atthyresgästen successivt får växa in i den högre hyran under ett rätt stort antalår del rör sig ju . Det kan vid första påseende förefalla som om det vorebättre för hyresgästerna att ha en möjlighet att få hyran nedsatt definitivtefter en skälighetsprövning än att få del här övergångsarrangemanget som vi harföreslagit. Men jag tror inte det är så, därför att hyresnämnden kommer nog imånga fall att få godta även myckel kraftiga hyreshöjningar såsom i och för sigskäliga, så länge som hyrorna har legat stilla och så egendomlig som strukturenpå hyresmarknaden delvis är. Enligt vårt förslag kan man komma till rätta ävenmed hyror som i och för sig är rimliga och skäliga men som i enövergångssitualion innebär en alltför stor omedelbar påfrestning förhyresgästen. Han kan då åtminstone fä en temporär hjälp. Hyresreglering för lokaler, m. m. HerrÅNGSTRÖM (fp) kort genmäle: Jag vill komplettera statsrådets uppräkningav de tre punkter där vi var ense med ytterligare en punkt. Jag syftar på atlbåde utskottet och departementschefen har ansett det nödvändigt att skaffaytterligare fakta då det gäller att klarlägga läget på hyresmarknaden i dettahänseende. Vi anser att det som statsrådet själv karakteriserat som något av enmjuk form av hyresreglering kunde vara gällande tills statsrådet hade lyckatsfä en utredning gjord och hade ett sakmaterial att bygga upp det instrument påsom samhället behöver för att komma till rätta med dessa problem. Jag tycker att statsrådets anförande i stort var sakligtoch mycket klargörande när det gäller departementschefens syn på dessa problem.Det var bara en tendens som jag fann i någon män ororande, och det var närstatsrådet karakteriserade detta problem som begränsat. Vi har haftuppvaktningar inför utskottet, och jag har själv haft tillfälle att ta 4 protokoll 1972. Hy resreglering för lokaler, m. m. Särskilt för de yrkesverksamma rörelseidkarna istorstäderna är detta icke ett begränsat problem utan ett mycket stort ochallvarligt problem. () kort genmäle: Jag skall inte polemisera vidare motstatsrådet i frågan om vilket system som är bäst det som utskottetrekommenderar eller det som propositionen rekommenderar. Jag överlämnar dettill kammarens bedömning. Jag har inte blivit övertygad om annat än att vårtger det bästa skyddet. Jag glömde i mitt första anförande eller rättare sagt,tiden räckte inte till att säga några ord om besittningsskyddet för lokaler.Vi måste komma ihåg att vi har en valsituation med två skilda möjligheter. Denförsta gäller vilka bestämmelser vi skall ha under den närmaste övergångstiden,och den andra gäller besittningsskyddet . Beträffande det första fallet har jag redan tidigareutvecklat min ståndpunkt, nämligen att vi får ta det bästa av redantillgängliga alternativ, dvs. I det andra fallet, när det gäller valet , sägersocialdemokrater och moderater att vi inte behöver beställa någon utredning. sade justitieministern att man skulle se över den här frågan, men ettklenare resultat än det som redovisas i proposition 70 får man nog leta efter.Just med tanke på det framstår det som alldeles klart att det inte blir någonriktig utredning om inte klart och otvetydigt beställer den, enligtförslaget i reservation nr 3. Regeringens argumentation har jag berört; Vänta bara såblir det balans på marknaden, då behöver vi inget bättre skydd förhyresgästerna. Jo, herr talman, även när vi har fått någon sortsprisbalans behöver vi ett bättre besittningsskydd. Låt mig bara peka på enannan liknande situation, nämligen arrendatorns. Han har i sitt i många delaraffärsmässiga förhållande till jordägaren fått ett direkt besittningsskydd. nya jordabalken infördes detta efter mönster från bostadshyrans område. Harsådana överväganden gjorts i den s. k. översynen? Jag tror inte det. Och finnsdet någon anledning att tro att Kungl. Maj:t presterar en riktig översyn utanatl begär del? Reservationen 3 skulle tillföraregeringen det behövliga initiativet. (vpk) kort genmäle; Statsrådet har konstaterat att det istort sett inte finns någon principiell skiljelinje i den här frågan. Enavgörande principiell skillnad i förhållande till regeringens förslag finner vii reservationen 2 b av där vpk föreslår att den hittillsvaranderegleringen skall gälla. Del är en viktig principiell skillnad. Jag vill baranotera det för att inte förlänga debatten ytterligare. Vi anser att det förstnär de här fyra åren har gått kan vara tid att ta upp regleringen i dess helhetoch se över hur läget verkligen är. Intill dess är det säkraste sättet atlgarantera dessa lokalhyresgäster trygghet all det nuvarande regleringssystemetförlängs. Jag skall gärna honorera del senasteanförandet och PrpHaaen Hen erkännaatt det är en stor principiell skillnad mellan det förslag som vpk _, . står för ochde hnjer som de övriga partierna företräder, eftersom vpk vill behålla hyresregleringen i dess gamla form. Varken regeringen eller Hyresreglering for lokaler,m. utskottetanser att det är någon lycklig väg. När det emellertid gäller hur lokalhyresgäslerna skall hadet pä sikt -direkt eller indirekt besittningsskydd - så är det klart att vivid behov skall se över detta. Men är vi i ett läge, då vi harbegränsad erfarenhet på en del håll i landet av ett indirekt besittningsskydd erfarenheter som enligt hyresnämnderna själva är goda - och dåpartsorganisationerna pä hyresmarknaden icke vUl ha denna översyn nu i varjefall. Då är det kanske litet tidigt att göra denna översyn utan då skall manväl vänta litet. Jag ställer mig inte principiellt avvisande till att man engång ordentligt undersöker hur det här har fungerat. Slutligen vill jag säga till att det äralltid lätt att bli missförstådd, om man talar om ett begränsat problem, närordet kan fattas i olika bemärkelser. Jag sade att problemet medlokalhyresgäster som har fått alltför höga hyror efter ärett begränsat problem. Då menar jag naturiigtvis i kvantitativ mening. Det är ien mycket liten del av det totala antalet fall som det har gått snett. Men del är naturiigtvis inte ettbegränsat problem i någon kvalitativ mening. För de människor som har råkat utför de här bekymren och svårigheterna är det naturligtvis ett mycket stort ochallvarligt problem. Men vet säkerligen också atl det var precisdel jag avsåg. HerrLUNDBERG (s): När man läser igenom utskottets betänkandeoch propositionen är det självklart att man gör den reflexionen beträffandebåda förslagen att man skulle ha önskat att någonting bättre hade åstadkommits.Men gäller det ju att försöka få ut det bästa möjliga i den föreliggandesituationen. Därför tror jag att det är realistiskt att säga atl utskottetsbetänkande och reservation ändå ger en anvisning påmöjliglieterna atl f n. förändra problemet. Jag skall erkänna atl jag personligen hade önskat attkunna gå med på även förslag i andra reservationer eftersom de tillmötesgårkrav som jag har ställt. Men problemet är ju märkligt. Det har talats omburar här i , och någon har sagt all en ledamot av eller enpartigrupp har placerats i en bur. Del är farligt att använda sådana därtvivelaktiga klyschor i partisammanhang när det gäller ansvariga personer. Mennär man ser en av reservationerna skulle man vilja fråga; Var harsocialdemokraterna i utskottet placerats nu? Har de kommit in i den buren heltoch fullt och börjar det inte bli så trångt att man får lov att flytta utnågon? Statsrådet har här talat teoretiskt, och det låterväldigt vackert när man kan konstruera teoretiska bilder. Men, herr statsråd,nu gäller det inte konstruktionen, utan nu gäller del att komma till rätta medekonomiska besvärligheter för stora grupper av svenska medborgare. Hyresreglering för lokaler, m. m. Del gällerhela hyresmarknaden, och dit hör även lokaler. När man läser vad som skrivits och lyssnar till vackerttal här får man en känsla av att förslaget bärs upp av ett höglöne- ochfastighetsägarintresse, som borde vara främmande när det gäller ett såkänsligt område som rätten för olika grupper till bostad och rätten till lokal.Statsrådet säger atl man kominer att få godta mycket kraftiga hyreshöjningar.Låt mig då fråga: Är regeringen eller reservanterna villiga att säga åtlåglönegrupperna att de skall ta ut en likartad lönehöjning på den allmännaarbetsmarknaden som den höjning dessa fastighetsägare tar ut i dettasammanhang? Är man så lycklig att man tillhör höglönegrupperna spelar detmindre roll, men inte minst de människor som behöver en lokal ställs här i enohållbar situation. Det har också talats om skatter i detta sammanhang. Voredet på något sätt rimligt att höja skatterna på en gång? Det ärvad som sker på lokalmarknaden. Bara några stenkast härifrån finns det enlokal, vars hyra höjs från 135 000 till . Någon bithärifrån finns det en hantverkare, som har en hyra på 2 850kronor. Han har haft den lokalen i ungefär . Ingenting har gjorts ål den.Nu skall den kosta . Så kan jag fortsätta uppräkningen, och då frågar man sig:Är det rimligt att eller andra ansvariga för svensk politik skall utsättadessa låglönegrupper, som inte har möjligheter att få sina löner höjda ellerkompensera sig på det sätt som sker i andra sammanhang, fördetta oerhördatryck? Det hela är mycket illa genomtänkt, och man undrar vilka det är somtjänar på propositionens förslag. Det talas om 197 beslut och vad som låg bakom det.Men det har ju visat sig alt det var ett teoretiskt resonemang, fjärran frånverkligheten. Hur vi än månde resonera här, måste vi komina fram till atl delsom utskottet föreslår icke kan fungera så dåligt som det de s. k. sakkunnigapresterat i sammanhanget. Jag tycker verkligen all det är något av en cynismnär man anser att hyreshöjningar på mellan skall godtas.Del är orimligt. Sedan är det något som jag funderat över: Hur kan detkomma sig att icke har kvar dessa frågor? När här i och annorstädes höll han kontakt med människorna ute ibygderna. Han hade upplevt de sociala problem som förelåg i fråga om bosläderm. har vi hamnat i en situation där klyftan mellan hög-och låglönegrupperna ständigt växer. Tänk om vi fick lönekrav påomkring , vilket är vad som behövs om vi skall fortsätta den härdansen ja, då skulle vi få höra vilken melodi man bökade sjunga! Vi kanmöjligen få se att några höglönegrupper får en höjning på 50 å , delgjorde vi ju efter det förra valet, men skall vi verkligen fortsätta med dendansen och vad fick de lågavlönade? Jag har i min motion 1695 försökt all motivera varför jaghar velat ta upp dessa frågor till diskussion, och även om det hade varit braatt få in den motiveringen i kammarens protokoll skall jag nöja mig med atlhänvisa till motionen. Där har jag försökt ange de svårigheter vi möter pådetta område. Här har det nu sagts att vi bara skall "dämpastöten", men vi skall vara försiktiga med att sänka beloppen i de hyrorsom fastighetsägarna nu kommer att tilltvinga sig. Men har man aldrig påansvarigt håll tänkt på att redan den äldre lagstiftningen syftade till attsöka skydda allmänheten mot ocker? Här är det en utveckling på gång somtangerar ocker. Och om inte de ansvariga myndigheterna kan skydda människornamot ocker hamnar vi i en situation, där vi lösgör krafter i samhället som viskall be bevara oss för. I vet man givetvis vad som ligger iordet ocker; det är ju ingen konst att inse det. Men här har jag ett kontraktfrån ett stort börsnoterat fastighetsföretag, och jag måste säga att det ärhelt orimligt att ett sådant bolag skall få tjäna många miljoner på denförestående hyreshöjningen. Det har sagts att vi har en lokaltillgång som göratt sådana svårigheter som jag talat om inte uppstår, men om vi på bostads- ochlokalmarknaden tillåter en utveckling som leder till något av enmonopolsituation, så kan de stora fastighetsbolagen tvinga sig till praktiskttaget vilka hyror som helst. Dessa bolag har nämligen delat upp iolika gatuområden, där man fastställer hyrorna utan att ta några som helstaffärsmässiga hänsyn. Många lokalhyresgäster har lika stora eller ännu störreproblem än många bostadshyresgäster, eftersom de i regel är bundna till denplats där de en gång har öppnat sin lilla verkstads- eller affärsrörelse. Dekan inte flytta den verksamheten. Och frågar jag om samhället verkligenskall medverka till den utveckling som är på gång? Professor hanvar inte socialdemokrat men han har skrivit om socialekonomi - ansåg att om manskulle socialisera något, så var det bostäder och lokaler, därför att de har såväsentlig betydelse. Här faller man bara undan och anför teoretiska resonemangutan någon som helst betydelse. Det skulle vara intressant atl till protokolletfå läsa in de olika hyror som bolagen begär. Tyvärr är det inte möjligt . Jag ber att få yrka bifall tillcivilutskottets hemställan utom i punkten 3, därjag yrkar bifall tillreservation 3 av m. fl. Även om vi inte nu kan lösa alla de problemhyresgästerna ställs inför, ger detta ändå en möjlighet all bota något av denoerhörda skada som ett lättsinnigt handhavande av denna allvarliga frågaförorsakat. Det är inte bara lokalerna som kommit i farozonen. Det ärlika orimligt atl tusentals lägenheter står lomma. Vi tvingar folk all flyttain i en- och tvåmmslägenheter därför alt de inte har någon som helst möjlighetalt klara hyrorna. Det vore väl då rimligt att man åtminstone utnyttjade demöjligheter som civilutskottet anvisar i sitt betänkande. För en som i många årvarit aktiv socialdemokrat känns det olustigt att reservationen placerarpartiet på ett ställe där vi brukar klandra andra för alt sitta, ligga ellervad de nu må göra. Det är verkligen otrevligt. Del kanhända är fariigt att låtaklyftan mellan höglönegrupper och låglönegrupper växa i stället för atlminska. Jag yrkar alltså bifall till utskottetshemställan i punkterna 1 och 2 och till reservation 3 av m. fl. Hy resreglering för lokaler, m. m. Hyresreglering för lokaler, m. m. HerrLINDKVIST (s): I ett interpellationssvar sade statsrådetLidbom; "En anpassning av lokalhyrorna till marknadslägel är i och för sigönskvärd." Jag vill inleda med att ansluta mig till denna principiellauppfattning. Men vad är marknadsläget? Är det den lilla nationalekonomiskaläroboksinodellen med snabbt anpassade utbud och efterfrågan som gäller ocksåpå hyresmarknaden för lokaler? Här har vi att göra med en helserie monopolsituationer. "Det är" för att fortsätta citerastatsrådet - "beklagligt alt fastighetsägarna på sina häll intetycks genomföra den anpassningen till marknadsmässiga hyror så försiktigt som man hade anledning att förvänta sig ." Men är det förvånande? Nej, inte alls. Det är tvärtom så attvinstföretagen givetvis under en reglering tror att marknadsnivån liggerskyhögt över den reglerade nivån och därför när regleringen upphör kräver hyrorenligt sina förväntningar. Den osäkerhetsmarginal som finns ser de givetvis ursin synvinkel och lägger sig i den övre kanten av den. I den teoretiskt fria hyresmarknaden skulle nuhyresgästerna ha sagt "Nej tack" efter kallt affärsmässigaöverväganden, och så hade vi fått en marknadsmässig hyresnivå. Men hyresgästeni en mindre lokal, en småföretagare i service, har helt enkelt inte möjlighetatt göra ett sådant övervägande. För honom är det bara inte möjligt att flyttavärdena till en annan verksamhet. Han sitter där han sitter med sitt lager ochen kundkrets som inte är flyttbar. Han kan ofta inte byta verksamhet; han ärkanske för gammal och han har kanske för litet kapital. Hans val måste ske idesperation och inte i en förhandling mellan jämnstarka affärsintressen, och väl att märka i den situationen har han ingen hjälp av propositionsförslaget.Först om han och hyresvärden kan enas och det blir ett avtal fårlokalhyresgästen en temporär lindring av den börda han tagit på sig. Det är gott och väl om man bara tänker på den kortfristigamöjligheten att överleva morgondagen. Men hur är det på för den somännu inte har gjort upp? Det kan ligga en inte föraktligt fara i atthyresgästen gör alltför lättvindiga bedömningar och därmed bidrar till attskapa en ännu högre marknadsnivå. Marknadsnivån är i viss mån beroende avparternas styrka vid förhandlingsbordet. Jag har uppfatlat inlägg så att han liksomvi andra har hänvisat till förhandlingarna om lokalhyror och där kunnat påvisadet övertag som hyresvärden har. Det ansvaret måste vi besinna, eftersomparterna inte är jämnställda vid förhandlingsbordet. Att vi fortfarandebefinner oss i en bristsituation i många områden är väl alldeles klart. Enenhällig riksdag har t. o. m. bekräftat behovet av ytterligare lokaleri äldre områden och gett möjlighet till statligt stöd för all få sådana. Denstatliga bostads- och hyrespolitiken måste föras med konsekvens om vi skalluppnå några mål. Såvitt jag har förstått är det därför konsekvent att - somutskottet har gjort försöka förverkliga servicemålet också på hyressidan. Detär en handlingslinje som tjänat inte bara lokalinnehavarna utan också deraskunder. När jag och mina partikamrater, i Stockholmoch , väckte motionen 1694 var det självfallet mot bakgrunden av de bedömningarsom jag redogjort för. Men det kan vara ännu Nr 89 lättare att komma till samma slutsats redan på de grunder som Fredagenden propositionen anger. Vi kunde notera två uttalanden i propositionen,det 26 mai 1972 ena attdet ännu är för tidigt att fälla något slutgiltigt omdöme om -- ;---- avvecklingen,det andra att det av tidsskäl inte gått att genomföra en rlyresreglenngfor ordentlig enkätundersökning. lokaler, m. m.