prot · FV09144 · 1972-12-31 00:00:00 — Regional utveckling och hushållning med mark och vatten människorarbete: Den enda möjliga slutsatsen är att stat, landsting och koraraunerraåste gå in och ta ansvaret för att skapa sysselsättning. säger nu i sitt tal att en diskussion raellanhonom och mig om mål och medel i regionalpolitiken är meningslös, eftersora jaghävdar att det krävs steg i riktning mot en socialistisk ekonomi för att raan ilängden sikall klara raålsättningarna. Tvärtora, , detta gördiskussionen desto raer intressant och nödvändig. Det finns vissa likheterraellan vpk:s och syn på de regionalpolitiska frågorna. Vikritiserar bägge koncentrationen, vi kräver bägge att folket i skogslänen skallberedas sysselsättning och utkorast. Men hur skall detta ? Det är detsora är frågan. Det är det avgörande. Vi hävdar att inte anvisar medel och verktygför att klara de mål man uppställer, och då blir raålen irrbloss! Vi visardäreraot vad raan raåste göra för att ge raänniskorna sysselsättning.Gemensamma organ måste ta sitt ansvar. Utvecklingen visar att det privata näringslivet inteklarar sysselsättningsfrågan, men då måste väl även ochcenterpartiet börja fundera på vilka medel som måste användas! Eller skall raangöra avkall på riktiga regionalpolitiska målsättningar bara därför attCellulosakoncernen och andra kapitalistiska storbolag inte klarar att ge folkarbete och utveckla produktionen? En del av yngre partikamraterdrar nu slutsatsen att det kapitalistiska systemet inte är heligt. Det ärmänniskornas intressen det gäller, inte de kapitalistiska företagens. För att vi skall klara både regionpolitik och en riktigmarkanvändning krävs en planering av näringslivet och insatser från sarahäUetssida för att skapa nya företag och ny sysselsättning. Här är det viktigt attmedel ur AP-fonderna kan sättas in för byggande av samhällsägda företag, därlöntagarna har ett avgörande inflytande. Det skall vara företag byggda påmodern teknik och inbördes väl samordnade. Lokaliseringspolitikens problem skall inte lösas raedstatliga företag, sade . Det är en mycket dogmatisk uppfattning. Viser att privata företag inte klarar uppgifterna. Man behöver bara läsaarbetslöshetsstatistiken för att_ begripa det. Man behöver bara se effekternaav koncentrationspolitiken för att begripa det. Skall dåmänniskorna tvingas att gå arbetslösa därför att bara godkännerföretag sora äger? Socialisra är ett honnörsord, och därför ärdet raånga sora lägger sig till raed det. T. o. m. medleraraarna av kfral(r)försöker kalla sig socialister ibland, för att inte tala ora andra, så detfinns varianter nian tycker raycket illa ora. Jag tycker, och det har jag alltid tyckt, att den typ avekonomisk planering som man har i de statskapitalistiska ekonoraierna är enbyråkratisk och ineffektiv planering. Det raåste jag tycka, även ora detnaturligtvis var ett lyckat poleraiskt grepp av att säga attjag låter sora - kan ju väl förstå atten sådan beskyllning sårar raig. Men jag har den uppfattningen, och jag anseratt den typ av deraokratisk socialism som jag företräder är obyråkratisk.Deraokrati innebär folklig kontroU, och om den svenska koraraunisraen utvecklasi riktning raot det är det bra, men komraunister-nas senaste prograra tyderinte på det! Jag kan citera vad Per sade i 1935- det kan gälla även för den här regionalpolitiska debatten;"Utvecklingstanken är själva nerven i den socialderaokratiska sarahäUsbetraktelsen." I det konstaterandet ligger just förklaringen tUl att vi inte kan se bakåt,romantisera det förflutna, tro att man kan återskapa det garalabondesarahället, som var ett ont samhälle för majoriteten raänniskor. Vi måstegå framåt, ta itu med problemen, bejaka utvecklingen. Per fortsatte: "Vi har ett intresse,som består i att hjälpa de människor, som koraraer i särskUda svårigheter underbrytningstiden. Därför inriktar sig vår politik på att bringa åt det svenskafolket den bästa försörjning och den största trygghet sora situationen och detekonomiska systemet över huvud taget har möjlighet att ge." Och han fortsätter: "Men anpassningen av vår politiktiU dagens läge och behov betyder inte, att man plötsligt stannar av och säger,att när vi nått detta, ha vi nått allt. Samhällets utveckUng fortsätter. Genomatt föra en försiktig, kontroUerande politik bereda vi så att säga formerna fören annan organisation inom produktionen. Enligt mitt förmenande komma de nyasamhällsforraerna att i allt högre grad bli präglade av det Jag finner det vara en förnuftig poUtik att ickeförsöka envisas med det garala och förlegade, så att det när utvecklingenorasider koraraer med sina krav blir katastrof. Den riktiga poUtiken raåste juvara att försöka med framsynthet länka det hela så, att samhället utan allt förstora kastningar kan gå över i de för varje tid naturliga formerna." Det där var egentligen en bra beskrivning av enreformistisk socialdemokrati. Den skiljer oss ut från eftersomdet är systemet sora skall förändras. Vi går in i systemet och förändrar det påde punkter där systemet leder till orimliga resultat - efter varje tidsförutsättningar. Den skUjer också ut oss från tiUbakablickarna, från de falskaromantikerna. Utvecklingen måste alltid drivas framåt. Men sedan vUl jag gärna bekräfta att ärraycket effektiv när han går tUl rätta med . Han säger; "Centernoch vi har ju i stort sett sararaa raål. Vi har medlen. Varför vUl inte centernmedlen med vår hårdare dirigering av det ekonoraiska läget? Det är inteunderligt att det börjar raullra bland de yngre centerpartisterna, för dekommer tiU samraa slutsats. En av dera skrev ora"Metropolimperialisraen" det var Uksom nya slagord, detvar karapen raot storstäderna. Det visar den dubbelhet sora har haranati, när man inte vågar följa kommunisterna på den vägen. har alltid uppbyggt oss raed att säga att låtföretagen de aUra största raultinationella företag blir i munnågot av knepiga hantverkare, det är så idylliskt så det är inte sant skötautvecklingen, så ordnar sig allt tUl det bästa. Det har aUtid varit herrBohmans . Så upptäcker han att står i begrepp att fattabeslut om att vi med olika styrmedel skall få en bättre balans för vård avrailjön och naturen, och där känner han sig inte hemma. 6 protokoll 1972. Regional utveckling och hushållning med mark och vatten Regional utveckling och hushållning med mark och vatten är intemycket att göra åt det, och därför talar han ora någonting annat. Och dåkomraer han raed det vanliga talet ora hur iUa det är ställt över huvud taget ilandet. Den debatten får vi ta sedan, raen jag förstår predikamenti dagens debatt. Det enda han kan tala ora - för där har ju högern skyllt sigut är raarkpolitiken. Även den grövsta markspekulant blir i munnågot av knepig hantverkare och sraåfolk. Det är också idylliskt, men detstämraer inte raed verkligheten. komraer att behandla det härsenare, så jag skall inte ta upp tiden med det. Men småfolket har inte någonanledning att oroa sig tUl följd av den nya lagstiftningen - det är de storamarkspekulanterna sora har det. sade apropå attsocialderaokratin har regerat raen har ändå inte satt åt SCA så att detinte lägger ner några fabriker. Nej, det är raöjligt. Men fråga ,sora sitter på bänken bakom, hur det hade sett ut i , om inte samhällethade gått in raed sina instruraent och sina resurser för att skapasysselsättning, utan raan hade varit helt utläranad åt det privata näringslivsom i högtidliga ögonblick hyUar. Jag vet inte hur mångabefolkningsplaner som hade haft tillfälle att utforraa då, i varjefall för den delen av landet. Tyvärr koramer egentligen inte med något nytt.Vi har inte föreslagit att det skaU komraa till 200 000 invånare i Stockholra.Jag har satt 125 000-195 000 sora raraar, varav en mycket stor del består avfödelseöverskott, en del av invandring från utlandet och en annan, ganska hten,av invandring från andra delar av landet. vill ha ungefär 100 000mindre. Jag överlämnar den här debatten till representanterna för Stockholraoch Stockholras län, sora koraraer upp här så sraåningora. Vi har sett hurcenterns företrädare på det lokala planet i har velat skära ner justservicen för människorna, så att de skulle fä det sämre. Man klarar inteväsentliga vård- och servicefunktioner för människorna, om raan inte planerarpå ett riraligt sätt. Men det här kommer att beröras så utförligt att jag inteskall ta upp mer tid med det. Debatten i Stockholras stadshus var på den härpunkten utomordentUgt upplysande. Jag tror att man har haft liknande övningar iGöteborg och Malraö. har aldrig ett gott ord att säga oraraänniskor i storstäderna och inte heller om storstädernas och de störretätorternas betydelse för vår ekonorai. Det är självklart, och det har allasagt, att vi skall dämpa ökningstakten, raen den är bara hälften så stor nusora tidigare. En riralig önskan att därapa ökningstakten får ändå inte gå utöver människornas naturliga krav på bostäder, vård och fritidsrailjö. raan lovar att det skaU finnas 100 000 raänniskor raeri skogslänen utan att anvisa dera något jobb och sedan säger att det skall bo100 000 mindre i städerna och att man därför inte skall ordna raed service ochbostäder och vård åt dera då skapar man felaktiga föreställningar hosmänniskorna om de praktiska möjligheterna, och man gör det svårare både iglesbygderna ute i skogslänen och i storstadsorarådena. Då bryter man uppsolidariteten mellan stad och land, då skapar raan motsättningar meUanmänniskor i städer och i glesbygd, och det är något sora vi inte vUl ha i dethär sarahället. Bland det vi har lyckats raed inora vårt parti är att ändåhålla ihop detta i en gemensara grundsyn. Det är denna geraensararaa grundsynsora vi skall försöka prägla hela landet raed. Men här spelar , herrFäUdin, på raotsättningar. Sedan var och inne på: Ja, men denhär samhällsutvecklingen har regeringen styrt och den har regeringen ansvarför. Det ligger en del i det. Men det är Utet märkvärdigt när det komraer från herrarna,därför att vi har ju i hög grad en s. k. fri ekonorai. Vi har en av världensraest decentraliserade ekonoraier, ora inte den raest decentraliserade ekonoraisom finns, eftersom kommunerna har så mycket att säga tUl om liksom landstingoch organisationer - och vi har ett till privatägt näringsliv. Degör sina dispositioner. Ni säger: Javisst, så skall vi ha det. Men de gör sinadispositioner efter möjligheterna att få den största vinsten, framför allt påden privata sidan, vUket de enligt ert system skall göra. Detta leder tiUkonsekvenser sora är felaktiga för människorna och som vi måste korrigera medsarahällets insatser. Då säger ni att det är regeringens fel. Ja, möjligen kundevi ha gått in ännu hårdare med styrande, dirigerande åtgärder föratt få en regional balans, möjligen kan man säga i efterhand att det hade varitbra. Men vad var det ni krävde då? Det var ju den stora karapen raot denoffentliga sektorn, karapen mot ATP. När vi kom med vårt lokaliseringsprogram,gav ut en skrift som hette "Lokalisering utandirigering". Det man då sade var ungefär Uka listigt sora ärtsoppa utanärter. Det innebär ett visst raått av stiraulanser och dirigeringar att få utföretagen. Det jag sade är att regeringens åtgärder har i varje särskildsituation varit inriktade på att sprida insatserna, framför allt genomutbyggnad av den offentliga sektorn och genom lokaliseringspolitik och annat.Vi har försökt så gott vi kunnat att raotverka koncentrationen. Det är möjligtatt vi hade kunnat ta till hårdare åtgärder, raen dera var nieraot . Detta är Ulustrerat i det här raed bonderörelsen, soraherr inte vUle tala ora i sin första replik. Här har raan suttit iföreningsrörelsen kora ihåg att jag inte värderar det nu utan bara skUdrardet - och lagt ned 500 mejerier och jag vet inte hur många slakterier, köptupp, jag vet inte hur många kvarnar, centraUserat och koncentrerat raed denklara raotiveringen att det är det ekonomiskt mest lönsararaa sättet. Det harnaturligtvis lett tUl koncentration och påverkat sarahället i övrigt. Men det jag pekar på sora en raotsättning är att sammacenterpartister som sitter och driver denna hårda koncentrationspolitik sedanglatt går till nästa rum och säger att det är samhäUets fel att koncentrationenoch centraliseringen sker. Vi har inte ingripit mot föreningsrörelsen detta har nifått klara själva. Det är eraellertid denna tvetydighet i inställningen somminskar er trovärdighet. Vi kan raed gott saravete säga att vi har satt insarahällets åtgärder så gott vi har kunnat för att få en järanare fördelning ilandet. Det har inte räckt - vi behöver mer. Ni har på det enda område sora nisjälva helt behärskar drivit en hårdhänt centraliseringspolitik. Regional utveckling och hushållning med mark och vatten Regional utveckling och hushållning med mark och vatten HerrFÄLLDIN (c) kort genraäle: Jag kan inte slösa med minuterna sorastatsministern när jag står här i talarstolen - debattreglerna tillåter intedet. Får jag om jordbruket säga en gång tiU; Vi gör ingetundantag för jordbrukskooperationen, lika litet som vi gör något undantag förkonsumentkooperationen. gör statsministern detta tUl en huvudfråga för helalokaliseringspolitiken. Då säger jag: Kan statsministern peka på någonekonoraisk verksarahet där aktiviteterna är så spridda över landet sora när detgäller jordbrukskooperationen? Kan statsministern peka på någon ekonomiskverksamhet som har motsvarande spridning? Om vi hade detta förhållande i övrigtskuUe den regionala balansen vara rätt bra. Men om statsministern nu vUl medverka, så kan han ju göradet på primärplanet. Säg då ja tUl en förändring av rationaliseringskungörelsen-den som hänger ihop med jordbrukspolitiken - så att det blir möjligt att fåkreditstöd för det korabinerade jordbruket, vUket är av utomordentlig betydelsebl. a. i skogslänen. Om det kostar i snittatt flytta en människa, vilket generaldirektör harsagt, måste det rimligen vara en stiraulans att etablera sig i koncentrationsora-rådena,om arbetsraarknadsstyrelsen raed skatteraedel får betala detta. Statsrainistern tog exerapel från några mejerier och frånnågra slakterier och sade att betalat flyttningskostnadendit. Jag säger: Det hade mejeriföreningen kunnat göra, det kan företagen göra.Det är väl nästan en självklarhet också att ora man tar bort denna subventionsom det innebär för företagen att få arbetskraften gratis flyttad till ettkoncentrationsområde, så blir företagens intresse av att studera andralokaliseringsorter större. Det borde vi inte behöva lägga ned många minuter påatt diskutera. När det gäller detta med länsdemokratin, sä har jag intetalat om ett 40-årigt regeringsinnehav i - vad jag tänkte på varregeringsinnehavet i riket. Statsministern säger: Men tänk vad sarahället har gjort iÅdalen. Ja, det vet jag. Men vad som är intressant, herr statsrainister, ärdetta: ett länsorgan hade haft att inora fördela deresurser som samhäUet har ställt tUl förfogande för att klara sysselsättningeni , är det då troligt att länsborna hade lagt ner dessa resurser någonannanstans än i ? Har regeringen tvingats att i strid medlänsbefolkningen lokalisera dessa resurser tUl ? Nej, det går ju inte attgöra gällande något sådant. Det är väl en självklarhet att de sora bor i dettalän hade resonerat sora så: vi nu har resurser, så lägger vi ner dera iÅdalen efter den industrinedläggning sora har ägt rum där. Detta kanvi inte behöva hålla på att diskutera. Återigen detta med och ett gott ord orastorstadsborna. Det goda i vår inställning när det gäUer storstadsborna är attmöjligheterna att planera för deras vardagstillvaro ökar om befolkningsökningenicke är så stark. De storstadsbor jag träffar har detta klart för sig, även omstatsministern inte har det klart för sig. () kort genmäle: Jag vill förstavsluta den del av debatten sora tog upp genora att hänvisa honomtUl reservationen 24 och det särskilda yttrandet nr 5 vid civilutskottetsbetänkande. Där gör vi och de erinringar som vi från liberalutgångspunkt anser oss böra göra i fråga om ersättningsreglerna och praxis iglesbebyggelseärenden. Statsministern har i debatten med och raigerkänt att regeringen och det socialdemokratiska partiet har ett visst ansvarför den koncentrationsutveckling sora skett . Den haralltså inte skett mot statsmakternas vUja. Då tycker jag att förklarhetens skuU borde säga ut att företagens agerande ju alltid är präglat ochbundet av de allmänna näringspolitiska riktlinjerna. Och där harsocialdemokratin sannerligen inte tvekat. Tillsamraans raed LO har manformulerat näringspolitiska riktlinjer, som just har gått ut på att som ettförsta steg slå ut perifert belägna och svagare företag. Man skall inte baraagera städguraraa, har man sagt, utan raan skall också vara pådrivare för enhård strukturomvandling. Genom att slå ut dessa svaga företag, som framför aUt harlegat i sysselsättningssvaga regioner, har man raedverkat till att många människori de orarådena har blivit utan jobb och ofta under tvång har ansett sig böraflytta till mer välavlönade jobb i expanderande regioner. Den beskrivningen avutvecklingen borde vi väl ändå i stort sett kunna vara ense om. Man kandiskutera om den politiken har varit felaktig eUer inte, men att den förts avregeringen, att den har varit medveten och att den har fått klara effekter påbefolkningskoncentrationen tror jag är oraöjligt att bestrida. Sedan fick jag tyvärr inget svar av omreservationen 7 i inrikesutskottets betänkande, aUtså den reservation soragäller servicegarantier för raindre orter. Skulle ni inte nu kunna göra detgenerösa raedgivandet att ni sade: Vi lägger ner vår talan på denna punkt.Denna reservation är ett olycksfall i arbetet. Vi inser att det är bättre attha en rejäl garantisedel utfärdad för dessa mindre orter. Slutligen några ord ora Ljusnan. Eftersora statsrainisterninte tog upp den frågan utgår jag från att han koramer tUlbaka tUl den i sittsista inlägg, då jag inte har någon möjlighet att replikera. Därför vill jag nuslå fast att utskottsmajoriteten inte ger någon garanti för att man räddarLjusnan, Men trepartireservationen ger ett klart besked om att raan vUl räddaMellanljusnan, och andra hotade vattendrag. Om den reservationensegrar är alltså saken klar, annars får vi ett nytt Ritsemärende. Regional utveckling och hushållning med mark och vatten HerrHERMANSSON (vpk) kort genmäle: Det är här i som det behövsingripanden mot storfinans och koncentrationsprocess. Det är vägarna för attavgöra detta sora vi skall diskutera, . Vi vill ha kampformer och enuppbyggnad av socialismen i som utgår från de konkreta förhållanden sområder i vårt land och som ger hela raakten åt folket. Detta är ocksåhuvudtanken i vårt partiprograra. Det finnsbyråkratiska inslag i planeringen i vissa socialistiska stater, Regional utveckling och hushållning med mark och vatten Det är riktigt. Vi riktar också den kritiken. Det kan vara en fråga omden historiska utvecklingen. Men raan kan inte förneka, , att raångasocialistiska länder klarar regionpolitiken effektivt. Jag hade nyligentUlfälle att studera hur raan i det socialistiska undersvåra förhåUanden och i ett underutvecklat land kan klara de regionalpolitiskaproblemen på ett mycket beundransvärt sätt. Det är mycket intressant attstudera just den planraässiga uppbyggnaden och industrialiseringen av de oUkaregionerna sora äger rum i ett land som , där man använder sig avmetoden att lägga ut statligt finansierade basindustrier enligt en plan förhela landet. Det går alltså att göra det. Vad vi menar är att också här i landet raåste skapasliknande möjligheter att styra och utveckla hela industrialiseringsprocessenoch få fram de raånga nya sysselsättningstUlfällen som behövs för att människorskaU få jobb och för att man skall kunna stoppa avfolkningen. Det är detta somär det avgörande i hela regionpolitiken. Jag hade också tidigare tänkt att gå in på Ljusnanfrågan,och jag kan göra det , eftersora den saken ånyo har koramit upp i debatten.Herr talade om befolkningens aktion för att rädda Ljusnan och sade sigvara motståndare tUl en utbyggnad. Men den ståndpunkt som de borgerliga partiernahar intagit i civilutskottet hjälper ju inte Ljusnan. De vill inte vara raedora förslaget att ett vattendomstolsbeslut i tUlståndsfrå-gan skaU understäUasregeringen, som utskottsmajoriteten vUl. Därmed tar de också ställning mot dekrav som stöds av aktionsgruppen . Det är två saker sora behövs här: Man behöver ett klartställningstagande från raot fortsatt utbyggnad, bl. a. av Ljusnan,och man behöver ett bestämt krav från på en sådan retroaktivitet ilagstiftningen som civilutskottets majoritet förordar. Dessa bägge saker ärnödvändiga för att rädda Ljusnan. (ra) kort genraäle: De multinationella företagen blir i herrBohraans raun knepiga hantverkare, sade statsrainistern. Men det är ju precistvärtom. Våra svenska, medelstora och små företagare bhr i munalltid stora, multinationella företag, precis på samma sätt som små raarkägareoch småbrukare i och mun blir tUl de grövstaraarkspekulanter. Och varför gör ni på det sättet? Jo, därför att ni därigenoratycker er få lättare att klara en debatt, sora ni upplever sora öratålig. Oradet är några sora gynnas av de nya reglerna, så är det raarkexploatörerna detär inte i och för sig något fel på markexploatörerna; de skaffar mark tUlmänniskor sora behöver hus därför att det är bara de sora har förmåga attgöra upp och förverkliga de omfattande planer som man nuraera i allt störreutsträckning kräver. Jag har inte heller sagt: Lämna allting till företagen sägår det nog bra! Vi har inte bara attvälja mellan två alternativ: en långtgående detaljstyrning med punktinsatseroch subventioner av olika slag eller de fria marknadskrafternas skuraraaspel. Detta är inte alternativen i svensk politik, . biandekonomiinom vars ram hela vårt välstånd byggts upp, i varje fall under 1950- och1960-talen, utgör en syntes av dessa två olika krafter. Statsmakternas uppgiftär att dra upp generella ramar, driva en god politik, stimulera arbete ochinitiativ, och även, sora nu är fallet, stiraulera till etablering i deoraråden sora av olika skäl blivit eftersatta. Det är den stimulanspolitiken socialdemokraterna inte harbedrivit. Under en stor del av och - detidigare talarna har rätt i det har socialdemokraterna drivit en hänsynslösthård egen "marknadskrafternas" politik, en politik som överensstämdemed de riktlinjer som drogs upp i LO:s skrift om saraordnadnäringspolitik ocU sora lett till en hårdhänt utslagning av företag, enutslagning som fraraför allt drabbat små och medelstora företag i glesbygderna. drev ni en starkt centraliseradkoncentrationspolitik. Ni byggde upp nya ämbetsverk i Stockholra på löpandeband; ända tills ni gjorde en kovändning, en kovändning avdet slag sora i allt större utsträckning börjat hängas likt pärlor påsocialderaokraternas allt skörare tråd. Regional utveckling och hushållning med mark och vatten () kort genmäle: Två gånger har jag i replikskiftena blivitåberopad som något slags jämförelseobjekt. Jag har ingenting eraot vad herrHermansson sade, men jag tycker, herr talman, att det är synd att landetsstatsminister i en debatt sora den här inte kan hålla inne med försmädligheterom en person som inte deltar i replikskiftet. Sakfrågan gällde i vad raånsocialisraen sora styrelseforra är byråkratisk eller inte. Nåväl, vi vet ju att det i läroböckerna heter att staten skallvUtra bort i socialistekonorain. Men vad är det som har hänt i verkligheten?Inte är det byråkratin som har vittrat bort i de länder där raan prövat dettasystem, utan snarare de raänskliga rättigheterna. Där ser vådan av attåberopa raan riskerar att han dyker upp! För all del jag sade att det i och försig var en polemisk poäng, sora naturligtvis drabbade raig hårt, att jämföraraig med . Därav har tagit djuptUla vid sig, och det må han väl då göra. skall jag be om ursäkt på en punkt. När mantvingas till ett sådant här simultanparti med fera debattörer riskerar man attglömma någon av de lappar sora raan gör anteckningar på, och jag glörade två avherr Heléns punkter. Den första gällde den här utskottsreservationen.