prot · FV0988 · 1972-12-31 00:00:00 — Jo, då hände detfruktansvärda saker, som gjorde att finansministern fick fatta del definitivaavgörandet att avbryta försöket, och det är han värd allt beröm för att hangjorde. Men det var skolmyndigheterna i och somframför allt yrkade på att experimentet skulle avbrytas. Där finns det alltså en skillnad. När det nu är fråga omatt föra över försäljningen på Systembolaget, säger finansministern som mångahar sagt att då kanske många människor köper både starköl ochspritdrycker. Nej, människor gör inte det. Vi har inte noterat någon ökning iVärmlands län, som har berott på att människor gick in i Systembolagets butikeroch köpte starköl och köpte andra spritdrycker. Det var sålundaoroande så länge försöket pågick, men det var ett mycket bra exempel som gavoss många nyttiga erfarenheter. Finansministern vet för övrigt att människor inte köperspritdrycker efter alkoholhalten. På den gamla motbokens tid fanns detspritdrycker som höll alkohol, och en del 50-procentigabrännvinssorter var inte särskilt dyra, men människorna köpte inte de sorterna,trots att de skulle ha fått mycket mera alkohol på det sättet. Nej, var brännvinet populärt, och det var 40-procentigt. Man köper alltså interusdrycker efter sprithalt. Det betygar ytterligare att lättUlgängligheten ären av de farliga faktorerna, och det är därför vi inte bör låta ölet"flöda ut" som det gör , så att det överallt finns privatavinstintressen och så att ölet finns i varje vrå och ölflaskorna ligger frammeför att ungdomen skall frestas att köpa. Låt oss föra över mellanölet till enstatlig institution. Systembolaget, som har bättre möjligheter att hållakontroll på försäljningen. Det är en väg som är att rekommendera. HerrWIKLUND i (fp) kort genmäle: "Jag är nästan benägen att ta tillbakamitt omdöme, att finansministern yttrade sig med större försiktighet i den häröldebatten än i ett par tidigare debatter av detta slag, sedan han nu sagt attväl ändå bara ett fåtal ungdomar köper ölbackar. Det vet vi ju ingenting säkertom; varken finansministern eller jag vet egentligen något om hur stort dettafaktiska problem är rent kvantitativt - vi har inte några mätningar på det, mendet är i alla fall inte färre som gör sådana storinköp än att vi mycket lättkan göra direkta iakttagelser, åtminstone i de stora befolkningsområdena. Detgår lätt att se efter hur det förhåller sig med detta i varuhusen och t. ex. påSergels torg. Det är inte den publik därpå torget som är speciellt kompliceradsom jag tänker på , utan tämligen ordinär ungdom som köper mellanöl i backarpå . Vad detta leder tiU sedan vet vi heller ingenting om medsäkerhet, men vi kan nog av hörsägner att döma vara övertygade om att det ivissa fall sker en tillvänjning och kanske också ett missbruk efter hand. Sedan sade finansministern någonting om att ungdomar somkommer in i Systembolagsbutiker för att köpa sitt mellanöl får kontakt medalkoholstarkare drycker där och att risken" då finns att det blir inköp också avsådana drycker. Jag vill då bara erinra om - det behöver jag kanske inte görahär i kammaren, men jag gör det för säkerhets skull i alla fall - att enåldersgräns är satt vilken begränsar möjligheterna att göra inköpen i ettSystembolag, om meUanölet får karaktären av rusdryck. Den gränsen går vid 20år, och tonårsungdomen - som det specieUt är komplicerat med i detta sammanhang blir alltså förhindrad att köpa mellanöl i och med att man för övermellanölet tiU försäljning enbart i Systembutikerna. Jag kan nog fatta mig kortare och kortare imina inlägg här. Jag hade en känsla av att kammaren fick intrycket av herrWärnbergs senaste inlägg att just den fria ölkonsumtionen har dragit med sigsvårare stimulantia, bl. a. på narkotikasidan, och att man därför, parallellt medden stigande ölkonsumtionen, kan avläsa en ökning i narkotikakonsumtionen. I och för sig är väl den beskrivningen riktig, men den bördå också jämföras med att man runt om i har samma utveckling pånarkotikafronten trots att man där jag kan minnas tillbakahar haft fri tillgång till meUanöl. Att meUanölet skulle så att säga stimulerafram någon ökad knarkkonsumtion tror jag inte. Det är möjligt att heller menade det, men hans ord föll onekligen så att man kunde få detintrycket, och då bestrider jag den slutsatsen. Sedan skall jag, fru talman, inte stå här och tvista medTorsten om hur människornas inköpsvanor när det gäller olika slag avalkohol med hänsyn tagen tUl styrkegraden i varan har varit genom tiderna - detär möjligt att utifrån sitt personliga intresse och medutgångspunkter diametralt motsatta mina har mera ambitiöst följt dennautveckling än vad jag har gjort. Värmlandsexperimentet bröt jag, bl. a. på grund av denmycket upphetsade tidningspolemiken och de rapporter som vi fick från Bohuslänoch . Jag har blivit anklagad i efterhand för att ha avbrutit dettaexperiment för . Det finns de som gör gällande att det icke fannsanledning att bryta försöket. Det var detta jag avsåg när jag sade att man intefår dra sina slutsatser för snabbt åt vare sig det ena eUer det andra hållet. Jag vet inte om i citerade migrätt. Jag sade nog inte att det var ett mindre antal ungdomar som missbrukademellanölet. Jag sade att det var en minoritet av ungdomarna, och det vidhållerjag. Dess bättre är den svenska ungdomen i allmänhet fortfarande vid god vigör.Den är inte missbrukare av alkohol eller öl. Den knogar med sina studier, denarbetar och står i. Det är bara det att i den mån några inte sköter sig fårdessa en enorm pubhcitet i press och andra massmedier. Man får kanske därigenomen något felaktig uppfattning om vad som är det normala mönstret för densvenska ungdomen. Jag tror att bilismens utveckling har spelat en enorm rollför ungdomens förbättrade nykterhetsstandard, och bUismens utveckling har jumte slutat utan kommer att fortsätta. Om visedan ser till att vi upplysningsvägen kan tala med ungdomen - Nr 88 här kommer jag tillbaka till vad jag sagt ett par gångerom att ungdomar Torsdaeen den får gå ut och tala med ungdomar blir detta ett nytt inslag i 9 rnai 1972 propagandan, vars resultat bhr mycket intressant att iakttaga. De som snart gått sedan släppte lös mellanölet på den svenska marknaden har varit feta förölproducenterna men magra för den svenska nykterhetspolitiken. Ölkonsumtionenhar som framgått av de tidigare inläggen stigit och invånare 1964, dvs. året innan mellanölet började säljas, till nära Detär en växande marknad, som knappast kan klandras från producentsynpunkt. Men vad föranleder då påståendet om de magra åren förnykterhetspolitiken? Jag skaU försöka ge mitt svar på den frågan. En bärande princip i de sista årens nykterhetspolitik harvarit strävan att föra över konsumtionen till alkoholsvagare drycker. Jag haringet att invända mot den principen. Men då måste den frågan resas om verkligenmellanölet passar in i det mönstret. Jag tror inte det. hävdadei riksdagsdebatt att svenska folket, om mellanölet introducerades,skulle dricka mindre starköl. Han trodde vidare att pUsnern skulle hålla sinmarknad hyggligt. Hur har det då gått? Jag skall inte upprepa sifferexercisen omkonsumtionsut-veckhngen. Men det måste ändå än en gång slås fast, att det dramatiskasom skett är att den svagare pilsnern totalt tappat markmot mellanölet men också till starkölets favör. Överströmningen har skett tUlde starkare ölsorterna. Likaså visar siffrorna en markerad uppgång avtotalkonsumtionen mätt i lOO-procentig alkohol per invånare: från 5 1/2 tUldryga . Här har gjorts ett stort nummer av den något vikande kurvan för Detär högst tvivelaktigt att peka på ett typiskt lågkonjunkturår, vUket också förste vice talmannen framhållit. Han har påvisat hur 1972 troligen kommer att visa fortsatt uppåtgående konsumtions kurvor. fanns det andra som egentligen inte lade någranykterhetspolitiska motiveringar alls på införandet av mellanölet 1965. TiU demhörde det förslagsstäUande statsrådet, finansminister själv. Han sadeföljande i riksdagsdebatten: "Jag förstår dock inte vad förslaget om attsaluföra en ny typ av öl har med den stora nykterhetspolitiska debatten attgöra." Vad var då skälet? Jo, säger finansministern: "Det är här barafråga om att ge allmänheten en viss valfrihet som den tydligen önskar." En talesman för utskottsmajoriteten vid det tillfällethävdade, att det endast gällde en smakfråga. Det är klart att man kan låta mellanölet bli enbart enservicefråga. Men det förutsätter att inte några negativa konsekvenser följer av att göra den här drycken lättåtkomlig. De sju åren har emeUertid visat att det finns en allvarlig baksida på mellanölskonsumtionen som många i rUcsdag det skall till deras heder sägas insåg . De lyckades inte då få majorUet för sin varnande och avvisande hållning. 6 protokoll 1972. Två gånger har därefter begärt attalkoholpolitiska utredningen skall förtursbehandla mellanölsproblemet. Så harockså skett. Den lägesbedömning som utredningen ger är allvarlig i tonen. Mansäger "att utvecklingen sedan 1965 års beslut företer oroande drag".Utredningen hänvisar till att den totala alkoholkonsumtionen stigit kraftigttUl följd av den ökande maltdrycksförsäljningen och att ett stort antalrapporter föreligger om storkonsumtion och missbruk av mellanöl bland ungdom ilandet. När det gäller konsumtionsvanorna har utvecklingen, säger utredningen,gått i riktning mot att ungdomar debuterar tidigare och tidigare skaffar sigregelbundna alkoholvanor. Den av utredningen gjorda lägesbedömningen är dokumenteradav ett flertal undersökningar. Låt mig bara som exempel nämna skolöverstyrelsensundersökning som påvisar en tilltagande alkoholkonsumtion bland gymnasistersamt kontrollstyrelsens myndighetsenkäter. De senare säger oss att 60 procentav de tiUfrågade nykterhetsnämnderna, av polismyndigheterna och 42procent av skolstyrelserna angett försämringar sedan mellanölet infördes. Mot den här bakgrunden tycker man sig ha rätt att väntaett målmedvetet agerande från regeringen för att söka hejda den växandealkoholkonsumtionen och då speciellt i vad gäller ölet. Vi har emeUertid bara att konstatera att så är intefallet. Utredningsmajoritetens förslag om ölförsäljning över disk haravvisats, och det tror jag var rätt. Men kvar står då endast lagfästning av denredan rekommenderade 18-årsgränsen för rätten att inköpa öl och förslag omtillämpning av samma åldersgräns för utskänkning av öl. Därtill kommersatsningen på information om farorna med bruk av alkohol och narkotika.Förslagen karakteriseras, tycker jag, närmast av att kunna men inte vilja. Dess bättre har utskottsmajoriteten visat prov på störrehandlingskraft. Fru talman, det är min förhoppning och vi vet alla genom denmängd av brev och upprop som vi nåtts av, att många i vårt land hyser sammaförhoppning att utskottets förslag skall vinna bifall. Ett par brevskrivare formulerar sig så här: "Vi våra samtal med föräldrar och ungdomar fått den bestämda uppfattningen attmellanölet är inkörsporten till missbruk just av starksprit ochnarkotika." Många fler röster ur brevkören vore värda att citera, men detmedger inte tiden. Av framlagda fakta framgår, tycker jag, med tillräckligtydlighet att den serviceanda som visade 1965 harblivit för dyrköpt.Det är nödvändigt att dämma i mellanölsflödet för att vi skall nå ettförbättrat förhållande i ungdomsvärlden. Har bryggerierna lyckats så bra medatt producera ett gott lättöl, vore det mycket märkligt om de inte också kanprestera ett fullgott öl med en högsta tillåten viktprocent på 2,8. I går presenterade en av våra främsta läkare inomalkoholvården, i , en del uppgifter omalkoholskadornas kostnader i den kommunen. Han uppskattade dem till 100miljoner kronor och menade att vi inte har råd med alkoholism när detsannolikt, som han såg det, skulle gå att förebygga den. En annan kändalkoholpolitiker har uttryckt det så här: Alkoholproblemet kan inte Det måste förebyggas. Vi har en chans att ta ett steg i denriktningen genom att stoppa mellanölsproblemen. Jag yrkar bifalltill utskottets hemställan. i (s): Finansministern hade vänligheten att säganågra ord till uppbyggelse för i det här landet. Jag skullei all stillhet vilja replikera honom, när han läser det här protokollet, attarbetarrörelsen har sugit oerhörda krafter ur denna nykterhetsrörelse -och detär fråga om det här landet med dess starka socialdemokrati hade varit där detär om inte hade varit något av en plog i dennasamhällsomdaning. förde tillsammans med arbetarrörelsenoch väckelserörelsen en kamp för ett annat samhälle, och den ideologi som dålåg bakom var mycket enkel. Man ville å ena sidan vara solidarisk med sinkamrat på arbetsplatsen, man ville hjälpa honom tUl rätta i personligaavseenden. Å andra sidan ville man inte nöja sig med detta, utan man villeomvandla samhället. Och även om vi inte kan få tillbaka ochidéströmningarna sådana som de var , är det något av denna dubbelsyn somman skulle önska tiUbaka i dagens sociala debatt. Vi ser nämligen gärna dethela så, att om vi bara ändrar samhället ändrar vi allting - vi ändrar därmedmänniskan. Men så enkelt är det naturligtvis inte, utan människans syn på livetoch tUlvaron måste också förändras. Två utvecklingstendenser måste således gåparallellt. Skatteinstrumentets inverkan på den alkoholpohtiskautvecklingen har också varit uppe i debatten. Man kan givetvis se det helaenbart från fiskal synpunkt, men jag tror inte att vi skulle ha denskattepolitik vi har när det gäller alkoholen om vi bara hade denutgångspunkten. Vi använder i stället skatteinstrumentet i alkoholpolitiskt syfte,och det som gör en något betänkt är att denna argumentation har skjutits ibakgrunden. Varje gång frågan om beskattningen tas upp börjar man överväga omman tjänar på det hela eller inte, dvs. om man beskattar så högt attkonsumtionen går nedåt och summeringen blir att man gör en förlust rentekonomiskt. I det sammanhanget vill jag påminna om att slutresultatet av heladetta förlopp ligger längre fram i tiden och naturligtvis måste vägas. Jagsyftar på de sociala verkningarna. Man måste framhålla att det är i slutskedetsom det framgår att man förlorar på en politik som släpper fram alkoholen iökad utsträckning. Det har sagts och det uttalandet har verifierats attSverige ligger på tjugoförsta plats när det gäller alkoholkonsumtion.Finansministern drog den, tror jag, inte alldeles oriktiga slutsatsen attSverige, som är ett land med hög konsumtion rent allmänt, egentligen bordeligga ännu längre ner på denna lista. - Jag vill göra den kommentaren, attSverige naturligtvis inte alldeles utan vidare har fått den här placeringenrelativt långt ned på listan. Det kanske också hör ihop med dennykterhetsrörelse som har funnits och med den anda och de idéer den har sprittomkring sig - även tUl folk som inte är organiserade nykterister. Vi har haften restriktiv alkoholpolitik, och det har funnits en restriktiv syn på dessating ute bland allmänheten. Vad vi är rädda för i den här situationen och i andrasammanhang, när vi diskuterar dessa frågor, är att vi skall förlora den platssom vi har i den här tabeUen och att vi skall komma upp bland dem som har enhögre konsumtion. Det är precis vad som har skett under de år som mellanöletfunnits då vi har ökat vår totala alkoholkonsumtion ganska betydligt. Ja, fru talman, det finns naturligtvis ingen anledning förmig att hålla ett nytt anförande i huvudfrågan och återupprepa mycket som redanhar sagts. I huvudsak kan jag instämma i vad sade i sittanförande. Om vi hade samma regler som iden amerikanska kongressen,skuUe jag tUl protokoUet, fru talman, lämna in den artikel av som har stått i . Den plats som artikeln har fått säger något omhur situationen har ändrats. var en av de tidningar som arbetademycket hårt för att meUanölet skulle införas. Det hedrar tidningen att den nuvalt en annan linje - placeringen av artikeln tyder på det - och att tidningennu har insett att situationen är sådan att man måste ta en annan ställning. TiUsammans med några kamrater har jag väckt en motion omalkoholreklamen. Det har i denna debatt sagts ganska mycket om att vi skallförsöka att inifrån förändra vår situation och inte gå fram med tvångsmedeleller förbudsregler. Är det då inte ganska egendomligt att vi i tUlåterdenna reklam att florera nästan alldeles fritt? Jag säger "nästan alldelesfritt", för det finns vissa restriktioner genom att vi har ett stathgtmonopol genom Vin- och spritcentralen, som kan hindra viss reklam. Vi känner till den kampanj det var fråga om när mellanöletinfördes ; den har vi ju blivit påminda om här. Vad man då gjorde harkonsumentombudsmannen, som mycket påpassligt lagt fram ett papper ommaltdrycksreklamen , alltså bara ,påvisat. Bryggerierna hade som målgrupper för det första de äldre öldrickarna,för det andra ungdomen och kvinnorna och för det tredje personer som föredrogutländskt öl. I det sista fallet var man naturligtvis rädd för den utländskakonkurrensen - det gällde att hävda de svenska företagen. När man riktade sig tiU det första gruppen, de äldreöldrickarna, gällde det att betona smaken som det väsentliga. För ungdomen ochkvinnorna var det stämningen och den trevliga samvaron man betonade. För dentredje gruppen, dvs. de som föredrog ett utländskt öl men skulle förmås attövergå tUl svenskt, var det exklusiviteten man förde fram. Det var alltsåbättre med ett svenskt öl än med ett utländskt. Det har riktats många angreppmot den reklamen, och jag skall inte upprepa det. JagvUl bara hänvisa till attskolöverstyrelsen riktade skarpa angrepp bl. a. mot reklamutformningen förölmärket , som uppfattades såsom särskUt ungdomsinriktat. Vi vet attdenna kritik ledde tUl vissa begränsningar i fråga om reklamen, men fortfarandefinns den kvar i sina huvudformer. Framför allt gäller detta på helaalkoholfältet. Frågan har diskuterats utifrån den utgångspunkten att maninte kan gå förbi tryckfrihetsförordningen. Man måste alltså ändra på den.Enligt uppgift kommer massmediautredningen att framlägga ett förslagsom går ut på att tryckfrihetsförordningen skall ändras så att man kan införareklamförbud för alkohol. Detta skulle öppna vägen. Beslutet måste fattas nästaår, man måste avvakta ett nyval, och sedan kan man eventuellt få ett beslut år1974 och möjligen få ett förbud mot reklam. Det har i varje faUtidigare funnits mycket starka krafter som arbetar för att man skall gå fram pådenna förbudslinje. Det måste anses helt orimligt att sätta i gång helareklamapparaten för att få sälja en vara, som onekligen är tUl uppenbar skadaför många människor. Men det är naturligtvis ett inslag i det kommersialiseradesamhäUe vi lever i, och många har av den anledningen fått acceptera det hela. I motionen 885 har vi motionärer, med hänvisning till vadSystembolagets chef anförde i förra årets verksamhetsberättelse,ansett att man provisoriskt kan gå tUl väga på det sättet, att man ändrarrusdrycksförordningen så att det blir fritt fram att träffa avtal med dem somsäljer om att inte reklamera för sin vara. tog man bort den möjlighet som tidigare fanns ochsom även utnyttjades. Förut var ordalydelsen den att det "skulle stå istrid med alkoholpolitikens målsättning", och det ändrades tiU att det"uppenbarligen skuUe stå i strid med alkoholpolitikens målsättning".Det betydde att mycket starka skäl måste ligga till grund för att få träffasådana här avtal. Vi föreslår en mycket enkel ändring, nämligen att ta bortordet "uppenbarligen". Vi föreslår i vår motion att man skall anhålla att Kungl.Maj:t vidtar en sådan förändring i rusdrycksförordningen och att riksdagenuttalar sig för att ett allmänt reklamförbud för alkohol införs så snart dettaär möjligt med hänsyn tiU tryckfrihetsförordningen. Jag ber,fru talman, att få yrka bifall tUl motionen 885 i detta stycke. skall vi gå tUl votering i huvudfrågansom gäller om vi skall ha mellanölet kvar eller inte. Om utskottets majoritetförlorar i , och om det sedan visar sig omöjligt att komma fram denvägen vid behandhngen av frågan i utredningen - jag tror att ett slopande ärden bästa lösningen och att man borde välja detta radikala grepp så bör manpröva den linje, som har framförts i en motion av bl. a. iTroUhättan och mig, att man bor pröva frågan om sänkning av alkoholhalten imellanöl och höja alkoholhalten något i pUsnern. På det viset tar man bortpilsnern och får ett mellanöl med lägre alkoholhalt. På det sättet kommer manned i fråga om berusningseffekten. Enligt vad som sägs av dem som har forskat idet här, skulle man på det viset klara problemet ganska bra. Till betänkandet har fogats en reservation av ,som har talat för den. Jag ber, herr talman, att få meddela att omutskottsmajoriteten förlorar, vUket jag inte hoppas, kommer jag för min del attrösta för reservation. Utan någon längre argumentation ber jag också att fåstryka under vad som står i det särskilda yttrandet av m. fl. omsamhällets inflytande på bryggeriindustrin. Det måste vara orimligt att manöverlåter en del av alkoholhanteringen på den privata industrin. Det böråtminstone vara ett avgörande samhäUsinflytande på detta område. Nr 88 kan naturligtvis också tänkasig en ren socialisering. Torsdaeenden ' överväga att socialisera distributionen. Jag ber, herr talman, att få 25 mai 1979 understrykavad som sägs i del särskilda yttrandet. Under detta anförande övertog herrtalmannen ledningen av kammarens förhandlingar. i Heden (c): Under de som gått sedanriksdagen godkände försäljning av mellanöl här i landet har man fått klarabevis på vUket felaktigt beslut detta var. Det har verkligen klarlagts atl desom 1965 kämpade mot mellanölet har rätt i sin uppfattning. Man kan rent avsäga att verkligheten blivit värre än vad som då befarades. Då trodde man att mellanölet skulle ge upphov tUl enövergång från starkare alkoholdrycker tiU svagare. Så blev ingalunda fallet.Som exempel kan nämnas att pilsnern har fått stryka på foten för mellanölet,och följden blev inte, som man då trodde, minskad konsumtion av starköl. Endryck som skulle bli den verkligt ofariiga måltidsdrycken blev i stället endryck som dragit många människor i fördärvet. Speciellt gäller det ungdomen,långt ned i grundskoleåldern. Därför har mellanölet skapat verkliga vådor. Vårasocialvårdande myndigheter kan vittna härom från landets alla delar. Framförallt barnavårdsmyndigheter och skolmyndigheter ser med djup oro den pågåendeutvecklingen. Skolundervisningen försvåras, och många ungdomar företer redan igrundskoleåldern större eller minre skador av alkoholdrickandet. Mellanölethar också för många blivit inkörsporten till en svårbemästrad alkoholism. Man blir mer än betänksam, när man läser en motion tillårets riksdag, nr 1629 av , han som blivit kallad"mellanölets fader". 1 denna motion har hemställt atlåldern för rätt till inköp av mellanöl skall i förhällande tillfinansministerns förslag sänkas med , till . Motionen har författatsav då sociala myndigheter, skolmyndigheter,polismyndigheter etc. med verkligt allvarlig oro ser det tilltagandealkoholmissbruket såväl bland barn och ungdom som bland vuxna människor. Denhar likaså författats i då även ungdomen själv genom sina organisationerverkligen ropar pä hjälp mot del som alkoholhanteringen, inte minst utbudet avmellanöl, åstadkommer. Jag frågar mig: Vems intressen går man? Inte är det ivarje fall ungdomens intressen! Med hänsyn till den sena timmen och vidaretill att så många talare under debattens gång, bl. a. herrar ochEriksson i Bäckmora, på ett utmärkt och klarläggande sätt redovisatmotiveringarna för utskottets betänkande som skall leda till att mellanöletinte får försäljas fritt vill jag bara säga följande: De människorsom dricker mellanöl borde besinna vad som sker med barn och ungdom i denna tidpå grund av mellanölet och något kunna ge avkall på sitt krav på bekvämåtkomlighet, innebärande att de skall kunna gå till närmaste kvartersbutik ochköpa drycken. Jag hörde en person säga: "Jag drickergärna en mellanöl, 166 men för våra barns och för vår ungdoms skull hoppas jag att skatteutskottetsmajoritet vinner gillande." Detta var tänkvärda ord som jaghoppas skall hörsammas av en överväldigande majoritet av denna kammare.