prot · FV09146 · 1972-12-31 00:00:00 — talar om attarbetsgivaravgiften bringat företagen på knä långt innan höjningen ens hunnitträda i kraft. Tittar vi tiUbaka, finner vi att den genorasnittliga årligaavtalsenliga löneökningen varit , raedan dengenorasnitt-Uga årliga löneglidningen uppgått till 4,5 procent.Det enda som enligt mitt förmenande möjUgen skulle kunna inträffa äratt löneglidningen skulle minska . VUka pålagor har samhället kommit med som är såbetungande? Ni har mycket förmånliga avskrivningsregler, ni har skattefriainvesterings- fonder ochpå alla vis andra förraåner som borde hjälpa företagen att klara sig. Talet omatt ekonomin inte är tUIfredsställande och att samhällets pålagor är så storaatt industrin inte kan arbeta är felaktigt. Men dagens fråga gäller egentligen inte detta utanraoderata saralingspartiets och stäUningstagande när det gällerden privata industrins ansvar för sysselsättningstiUfäUena och deras ökning.Detta är det viktigaste i denna fråga. (ra) kort genmäle; Jag tror att både herr talraannen ochkamraaren håller raig räkning för att jag inte fortsätter den här ideologiskaoch näringspoUtiska debatten. Får jag tUl i Kalraar bara säga, att vi på enpunkt är eniga; målet måste vara att både de statliga och de enskUda företagenskall gå Uiop. Men tyvärr fick vi vid höstriksdagens början redovisat att flertaletav de statliga företagen inte går ihop. En utredning om de privata företagenvisar att av dessa går med förlust och att gerraindre vinst än den normala bankräntan. På det viset kan man inte fortsätta.Vi måste få en annan inriktning på näringspolitiken. i (s) kort genraäle: Jag konstaterar att inte vUIsvara på den viktiga frågan här, och jag konstaterar också att moderatasamlingspartiet och i frågan om ansvaret försysselsättningstUlfäUena inom det privata näringslivet inte vill vara med omatt det privata näringslivet skall ha ett större och ökat ansvar. Regional utveckling och hushållning med mark och vatten HerrEKINGE (fp): Jag skall inte beUer gå in på iKalmar försök till storpolitiska utläggningar i det här avseendet. Jag vUl barakonstatera en liten sak. När i tar upp den här frågan måstehan vara medveten ora att det parti som han själv representerar och denregering sora haft ledningen här i landet tydligen har raisslyckats på ettsådant sätt att raan nu raåste påstå att det beror på den privata industrin attraan har raisslyckats. Jag skulle kunna vända det och säga tUl utanatt gå närmare in på det, att om inte samhället och regeringen viU ta enväsentlig del av ansvaret för industriutvecklingen, då gör det privatanäringslivet det. Det har raan gjort. Men det borde kännas på något sätt genantatt sätta upp en pekpinne från sida i ett läge när han tydligensjälv måste konstatera att det parti som han representerar inte har kunnatklara saken. Det är mot den bakgrunden sora det är önskvärt att denna raeninghade varit borta ur betänkandet. Låt raig, herr talraan, gå över tUl ett par andrasynpunkter. TUl den proposition sora vi nu behandlar har jag avgivit tre olikamotioner. En är föranledd av ett påstående i propositionen beträffanderiksplaneringen, att det är ett riksintresse att lärapliga markområdenreserveras i för miljöstörande industrier, samt avskrivningen beträffande en eventueU ytterligare utbyggnad av Marvikensoljekraftverk. Regional utveckUng och hushållning med mark och vatten I min motion har jag framhåUit att en etablering avmiljöstörande industri i skulle innebära ett allvarligt hotmot de stora natur- och frUuftsvärden som dessa områden representerar och attdet därför är angeläget att föroreningsriskerna noga studeras och att denavgörande bedömningen beträffande etablering i sista hand får göras av berörda kommuner. har jag framhållit att varjeytterligare utbyggnad av kraftverk måste anses som en nyetablering. Jag vUl nu slå fast vad civUutskottet säger på s. 24,nämligen: "Enligt utskottets mening torde motionens syfte såväl i dennadel som beträffande utbyggnad av redan vara i väsentlig gradbeaktat." Jag är glad att civilministern är inne i kammaren i dethär ögonblicket, för jag skulle gärna vilja ha bekräftat att detta raåstetolkas så, att ora någon miljöförstörande industri skaU lokaliseras tillNyköping-Oxelösund, skall det inte göras förrän man elimineratföroreningsriskerna. En rimlig tolkning av den citerade utskottsskrivningen ärvidare att någon ytterligare utbyggnad av ej koraraer att medgivas omman icke först eliminerat luft- och vattenföroreningarna. Jag är naturligtvisintresserad av att höra om civUministern delar denna min tolkning. Om han gördet, är jag självfaUet helt tUl freds. I en annan motion har jag tagit upp frågan om vissaändringar i den föreslagna ortsklassificeringen och nödvändigheten av att man iden framtida regionalplaneringen beaktar de erfarenheter som man nu bara delvishar men sora raan får mera av beträffande den s. k. bandstads- ellerbandlandskapsprincipen. Som inrikesutskottet säger i sin skrivning blir Gotlanddet enda län som kommer att sakna primärt centrum. Vidare vitsordar utskottetatt och har ungefär sararaa servicefunktioner sora många andraprimära centra. Endast med hänvisning tUl att har bara 54 000 invånareavstyrker utskottet mitt raotionskrav att bör betecknas som primärtcentrura. Den positiva skrivning som utskottet sedan kostar på sig beträffandenödvändigheten av att stödja utveckling, kan jag bara uppfatta soraden obotfärdiges förhinder. Jag hoppas att inrikesministern skaU finna detangeläget att rätta tUl detta misstag beträffande vid första.bästatiUfälle. Slutligen måste jag, herr talraan, nu få uttala rainförvåning över att inrikesrainistern i propositionen helt negligerat detvälmotiverade krav som i framfört att Flenskall betecknas som regionalt centrum. Det här kan ju, som någon talare förutsade, tyckas vara en hembygdsrörelsefråga. Jag delar inte den uppfattningen attfrågan skulle vara mindre väsentlig därför att det rör sig ora en enskild ort.Det förhåUandet att det nya förslaget till riksplanering och regionalpolitiskplan bygger på länen måste också göra det angeläget att man inte försvagarlänen ur näringspolitisk synpunkt. För del gör man det genom attfrångå välmotiverade krav på att skall betecknas somregionalt centrum. Som jag framhållit i min motion, är det angeläget att dennacentrala del av länet verkligen stödjes. En jämförelse raed andra län ger ocksåvid handen att borde ha betecknats som regionalt centrum. De aktuellaförhållandena i länets västra delgör det också motiverat att hela detta område betecknas som ett regionaltcentrum. Jag inser det raeningslösa i att nu yrkabifaU tUl mina motioner, och jag avstår därför från det. Jag vill tUl slut barauttala förhoppningen att insikten om det rimliga i att tillmäta länsstyrelsensbedömning avgörande betydelse skall växa sig starkare och starkare. Utskottetsäger ju; "Självfallet måste modifikationer i planen kunna göras när detvisar sig påkallat i det fortsatta planeringsarbetet." Det hoppas jagockså skall ske på sådana punkter där det, som jag har påvisat här, verkligenbehövs. i (s): I reservationen 8 vid inrikesutskottetsbetänkande nr 28 har herrar och yrkat att skaUuttala att lasarettsvården bibehålles i de tUltänkta regionala centra samt attvården vid behov bygges ut. Hur sjukvårdens resurser skall fördelas inom länen ärlandstingens uppgift. Att göra ett uttalande av det slag som reservanternatänkt sig kan inte vara möjligt, med hänsyn till att de olika regionala centrasom föreslås har mycket varierande storlek och att förhållandena inomsjukvården är så olika från län till län. Departeraentschefen har sagt att enligt hans uppfattningär det särskilt viktigt att vid planering av sjukvården beakta saraordningenmed övrig länsplanering. Utskottet instämraer i departeraentschefens uttalande ochutgår ifrån att landstingen i sin planering beaktar vad sora i propositionenanförts i fråga ora utvecklingen av den regionala strukturen. I sin iver att få så mycket stöd som möjligt tUl Norrlandtänker en del motionärer ej på att bifaU tiU deras motioner skuUe skapaarbetslöshet på andra orter i landet. En sådan motion har väckts av herrPetersson i Gäddvik m. fl., som viU att underhåUet av statsisbrytarna skallutföras i . Dessa arbeten utförs till ganska stor del påKarlskronavarvet, där man har lagt ned i genomsnitt 40 000arbetstimmar på underhåll av isbrytare. En förflyttning av dessaarbetstiUfällen till skulle betyda en ökad arbetslöshet i . En ökad regional utveckling skall väl bygga på andraåtgärder än flyttning av arbetslösheten från en ort till en annan. Jag viU härefter övergå tiU att säga någraord ora regionalpolitik. Ett genoragående uttryck i raotioner ochreservationer är "ett så långt raöjligt decentraliserat sarahälle".Vad är detta för ett mått? Hur mycket som är raöjligt raåste vara ett tänjbartbegrepp. Betyder det att raan i varje liten by skall ha aU den service sora kanefterfrågas? EUer skall detta möjligen vara fallet i de något större tätorternaeller i de s. k. korarauncentra? Löftet att det över hela landet skall finnaslivskraftiga tätorter kan nog bli rätt svårt att infria för , orapartiet i fraratiden skulle bli så starkt att det måste gå från ord tillhandling. Men då går det väl på samma sätt som inom jordbruketsföreningsrörelse, där har ett dorainerande inflytande raen där det inteblir så raycket Regional utveckling och hushållning med mark och vatten Regional utveckling och hushållning med mark och vatten av detdecentraliserade sarahället. I stället genoraför man en allt starkare centralisering,t. ex. av slakterier, mejerier och kvarnar. Arbetsplatser och företag läggs nedpå löpande band. har omkring 500 mejerier lagts ned. Under vart ochett av har 15-20 mejerier rationaliserats bort. På samraa sättpågår nedläggning av ett flertal slakterier och kvarnar, vUkas verksamhetöverförs till ett fåtal orter i landet, i allmänhet tiU de större ochbärkraftigare tätorterna inte tUl landsbygdskommuner. Dessasararaanslagningar och nedläggningar rullar vidare medan i riksdagenangriper sarahäUet för centralisering. Det väcker föga förtroende. Skanek, Skåneraejerier och Skånska lantmännen har beslutatatt bygga ett gemensamt kontorshus i . Beslutet föregicks av långadiskussioner och protester. , ordförande i ,uttalade bl. a. i tidningen : "Om vi själva bygger i kan vialdrig bli tagna på allvar när vi hävdar att andra bör flytta ut frånstorstäderna." Det är vad sora nu håUer på att hända. Vi kan inte tacentern på allvar så länge raan ej själv försöker nå upp till de raål sora raankräver att andra verksaraheter, särskUt de statliga, skaU uppfylla. hävdar att vi skall öka takten i utflyttningenfrån storstadsorarådena, men dess egna företag flyttar mer och mer in tUlstorstadsorarådena, exerapelvis till Stockholra och Malraö. Jordb:fukskassorna bygger ett nytt huvudkontor i detcentrala . Regeringen erbjöd sig att gå in raed stöd och bidrag, orajordbrukskassorna var beredda att lägga huvudkontoret ute i landet. Menregeringen fick nej; kontoret måste ligga mitt i . Staten lokaliserar nu ut lantbruks- och skogsstyrelsernatill . När beslutar centerpartisterna i LRF att flytta ut sin centralaadministration från ? Ärligen beviljar AMS 20 000-25 000 personerflyttningsbidrag för att de skall komraa i gång på den nya hemorten. Samhälletträder alltså in för att betala en del av den kostnad den enskilde drabbas av isamband med en flyttning. Det är en självklar verk.samhet i ett sarahälle, därvi vill hävda solidariteten mellan människor och undvika godtycke. säger att flyttningsbidragen är ett exempel päåtgärder som bidragit till befolkningskoncentrationen i samhället. Man menar påfullt allvar, att om bara flyttningsbidragen tas bort, koraraer företagensjälva att känna sig tvungna att betala flyttningen av arbetskraften. Detskulle innebära, raenar man, att företagen i stäUet skulle bli raer benägna attlokalisera sig dit där arbetskraften finns. Jag betvivlar detta. Jag viUåberopa ett exerapel från raitt heralän , trots att det tidigarenärants i debatten. , , lade nedslakteriet i berördes ett fyrtiotal man. Några är fortfarande kvarpå slakteriet, raen de flesta har fått annat arbete i . Sex anställdahar fått flyttningsbidrag från AMS för atf fortsätta att arbeta för KBS iKristianstad. Vad raenar man inom ora detta fall? Tror raan attcentraliseringen till inte hade blivit av, om KBS fått betalaflyttningen av de anställda? Fråga befolkningen i vad den tror Jag viU sluta raed att yrka bifaU tUl reservationerna7, 12, 13 och 19 vid inrikesutskottets betänkande nr 28 särat i övrigt tiUutskottets heraställan i detta betänkande. (ra) kort genraäle: Jag viU bara erinra iRödeby om att hela den här propositionen siktar tUl att raan i görligaste raånskall ta hänsyn till raänniskornas behov och önskeraål. Det har statsrainisternklart uttalat på s. 10 i propositionen, och inrikesrainistern harrekora-menderat att det i de regionala centra skaU finnas lasarett, enordentlig sjukvård för människorna. Om raan verkligen vUl följa upp propositionensanda kan jag inte förstå att i menar att raan skall tabort den servicen för raänniskor i ett regionalt centrum sora har haft denunder en lång följd av år. Vi begär ingenting annat än att de regionala centrasom nu har en något så när ordnad sjukvård med normallasarett bör få behåUaden. När det finns landsting, där tendensen är att man vUl ta bort dennaservice, tycker jag det är och regeringens skyldighet att se tUl attså icke sker. Regional utveckling och hushållning med mark och vatten i (s) kort genraäle: Utskottet har endast konstaterat att detta ären landstingens uppgift. Här har talats så mycket om att vi skall decentraUserai samhället och överlåta beslutanderätten åt de olika lokala myndigheterna. Dethär är ett sådant fall. Det är landstingen sora ordnar sjukvården inorarespektive landstingsoraråde, och det är i obetagetatt lösa sina lasarettsfrågor på det sätt man finner lämpligast ur sin egensynpunkt. Vi i skaU inte lägga oss i hur den frågan löses. Det är påden grunden utskottet har tagit sin ställning. () kort genraäle; 1 reservationen har också vi sagt att detegentligen är landstigen sora skall fatta dessa beslut. Men när en myndighet,ett landsting eller en komraun inte sköter sina uppgifter till raänniskornasbästa, dä är det enligt rain uppfattning regeringens respektive sakatt påpeka detta och rätta till det. i (s) kort genraäle: Då menar här och inrikesutskottet i sitt betänkande skulle ställa sig somförmyndare över landstingen och tala om för dem hur de skall lösa sinasjukvårdsfrågor. Det vill vi inte vara med om. Vi vUl att landstingen självaskaU få besluta inora sitt verksaraUetsoraråde. Därför har vi intagit dennaställning. HerrWINBERG (ra): Får jag först säga ett par ord till herrFridolfsson i sora närande något om den raotion angående reparation avisbrytare som vi några stycken från moderata sarahngspartiet har Regionalutveckling och hushållning med mark och vatten avlämnat.Motionen har tiUkomrait just därför att det finns stora sysselsättningsprobleraäven i norra , vilket jag antar att känner till. Flera talare före raig har påpekat det otillfredsstäUandei att tvingas behandla detta mycket omfattande material om denregionala utvecklingen och hushåUningen med mark och vatten i slutet av höstriksdagen. Av de två utskott som berett dessa ärendenför kamraaren, har i varje fall inrikesutskottet gett uttryck åt sarama mening,när utskottet konstaterat att riden för behandUng av propositionen har varitknapp, och att det hade varit önskvärt att haft ytterUgare tid tillsitt förfogande. Utskottet säger emellertid vidare, att utskottet funnit detmöjligt att som står till buds bereda ärendet. vet vi att utskottetför att klara det har brutit mot bestämmelsen i 26 §, tredje stycket,riksdagsstadgan där det sägs: "Utskott får ej sammanträda saratidigt medkammaren." Detta tycker jag ur principiell synpunkt är mycket allvarUgt.De här bestämmelserna har naturhgtvis inte komrait till av en slurap. De harett väsenthgt syfte. Jag vill hävda att raan har rätt att ställa särskilda kravpå att den lagstiftande försaralingens organ följer de föreskrifter för arbetetoch dess bedrivande som stadgats. När man diskuterar regionalpoUtik innebär det inte alltid,men ganska ofta, att man också diskuterar NorrlandspoUtik. Detta är inte såkonstigt när man konstaterar att i de fem Norrlandslänen bor ungefär 15 procentav landets befolkning på en yta som upptar av landets areal.Utflyttningen från Norrlandslänen har under en följd av år varit mycketkraftig, och det har också skett en omflyttning med en klar trend från norrtill söder och från inland till kustland. I arbetet på att nu ge de bygder somunder , raedan detta land har haft en socialderaokratisk regering,fått se raånga av sina söner och döttrar för sin utkomsts skuU vara tvingadeatt flytta en chans att skapa sysselsättning i fraratiden och därraed kanske ge åtskiUiga avdera sora tvingats flytta bort möjUgheten att återvända är naturUgtvis mångapoUtiska ingredienser viktiga. I botten Ugger givetvis en vettig och framsyntekonomisk poUtik, sora stiraulerar företagsaraheten i stället för att försvåraden genom att lägga alltför tunga bördor på den. Ovanpå det behövs en modernregionalpoUtik, som jag tror att vi nu är på väg att skapa, åtrainstone iVäsentUga avseenden. En särskilt betydelsefull del i den regionalpolitiken inte rainst för Norrlandslänen - äråtgärder på koraraunikationernas oraråde. Jag tror att det knappast går attöverskatta koraraunikationernas betydelse för att nå en önskad regionalpoUtiskutveckling. Det rejjionalpoUtiska transportstödet har till uppgift attutveckla näringsUvet bl. a. i . Det fyller en betydande funktion närdet gäUer att utjärana de transportkostnader som företagen - och medborgarnaöver huvud taget - i Norrlandslänen har i förhållande till dem sora bygger ochbor i de tätare befolkade orarådena i landet. när detta transportstödfunnits kan det finnas skäl att justera till det därför att det - ävenora jag tycker att det i princip är riktigt har vissa skönhetsfel iutformningen. Jag skall för att spara tid för kamraaren inte gå in på enskildadetaljer utan bara slå fast att det är i hög grad önskvärt att stödeti fraratiden kan göras raer orafattande och att det kan utgå i vidare forraerän det nu gör. Det skulle vara av stor betydelse för många bygders möjlighetatt vara attraktiva i skilda näringspoUtiska hänseenden. Det finns många orterdär man säkert skulle vilja se en förbättrad utforraning av detta transportstödsom en särskilt viktig del av en aktiv regionalpoUtik. Jag kan nöja raig raedatt nämna några av dem som jag motionsledes har tillåtit mig att fästauppmärksamheten på när det gäller behov av olika åtgärder: , Ange ochJärpen. Men det gäller naturUgtvis många fler. I reservationen 20 rill inrikesutskottets betänkande nr 28uttalas att det finns goda skäl att på oUka punkter införa generösare reglerför transportstödet. Jag ber därför, herr talman, att fä yrka bifall till denreservationen. Regional utveckling och hushållning med mark och vatten HerrNILSSON i (s): Det är inte utan att jag känner raig sorafjällkon sora skickades på gräsbete raen som, när hon kom frara, fann gräsetavbetat. Det har sagts så mycket i denna debatt att det inte är raycket atttillägga, raen eftersora jag är raotionär och några socialderaokratiskaledaraöter från Stockholra har velat fästa uppraärksamhet på detaktuella läget i tvingas jag att ta till orda. Motionen är motiverad av att storstadsverkligheten i denregionalpoliriska debatten stundom råkat i skev belysning. Detta gällersärskilt synsätt. Så någraallmänna betraktelser. Den industriella tillväxten har i vårt land Uksom i allaindustristater lett till en snabb befolkningsökning i tätorterna och de störrestäderna. 1 det utvecklingsskede som vi upplevt harkoncentrationen varit det förnämsta medlet för att åstadkomma en ökadproduktivitet. Jag tycker att detta skall sägas för balansens skull i dennadebatt. Det går igen inom alla områden, också inom de s. k. modemä-ringarna. Nyteknik och nya produktionsraetoder har drastiskt minskat behovet av folk ijord- och skogsbruk, och de som tidigare haft sin utkomst där har sökt sig tillden expanderande industrin och till servicesektorn. Vad annat skulle de förövrigt kunna göra? Denna process har lett tiU enenastående välståndsökning med få motsvarigheter internationellt. Här finner vii själva verket grunden för det välståndssamhälle sora vi har tirarat. Denfattigdora sora för inte så länge sedan präglade hvet för huvuddelen avbefolkningen rillhör nu historien. Självklart har denna snabbasamhälls-omdaning inte kunnat fortgå utan mindre önskvärda sidoeffekter. Istorstäderna och glesbygderna möter vi avigsidorna i strukturomvandUngen. Istorstäderna är miljöfrågorna det allvarUgaste problemet, i glesbygdernasysselsättningen. RegionalpoUtiken siktar till en jämnare fördelning avvälståndet. Vi vill vidta åtgärder för att möta industriaUsmens negativaverkningar. Den förda regionalpoUtiken har i allt väsentUgt varitframgångsrik jag vågar göra detta påstående i motsats till vad många andratalare har sagt i denna debatt. Men den har kanhända arbetat med för små medel.Nu Regional utveckling och hushållning med mark och vatten krävsövergripande insatser, det behövs en klarare målsättning för regional- ochmiljöpolitiken. Sarahället raåste styra utvecklingen i överensstäraraelse raedde många raänniskornas behov och önskeraål. Vi vill inte finna oss i att vårframtid bestäms av anonyraa raarknadskrafters spel raed människor ochnaturresurser. Den Uberala doktrinen har visat sin otillräcklighet. Ingenbetvivlar kapitaUntressenas förmåga att finna ut vad som är företagsekonomisktmest lönande. Men företagen bedömer i första hand människorna sora konsuraenteroch sora anställda, och jag skall inte förebrå dera för det. Jag höll på attsäga att de i varje fall fordomdags bortsåg från människan som människa, och dåmåste samhäUet ingripa. Den proposition som nu skall ta ställning tillinnebär en klar framflyttning av samhällets gränspålar - där kan jag ge herrBohman rätt i vad han sade i går. En ny genomtänkt regionalpoUtik, baserad påsoUdaritet och geraenskap, håller på att ta form. Här utformas förslag om hursarahället skall se ut . Propositionen är vittsyftande i sin målsättning att gealla rätt till arbete, trygghet och god miljö. Och jag säger sorainrikesministern sade i går: Intet annat land kan visa upp motsvarigheten.Regeringens vilja att samordna poUtiken inora en rad delområden i en geraensarafärdriktning inger goda förhoppningar. Den ekonoraiska tillväxten har varit särskilt påtagUg istorstäderna. Detta faktura har på sina håll förorsakat en raytbildning. Iblandliknas storstaden vid ett raodernt Gehenna i skarp raotsats raot landsbygdenstrygga tillvaro, ibland skildras storstäderna sora överflödande av tillgångar,vilka saralats på landsbygdens bekostnad. Den sora bor i och harkontakt raed dem som arbetar i staden känner inte igen sig inför dessa grällamålningar. Något stäraraer inte. Storstädernas befolkning arbetar hårt ochbidrar i hög grad till vår gemensamma försörjning. Ingen kan vinna det villjag understryka - på att det skapas motsättningar mellan stad och land. Och det kan bU svårt att enas om en regionalpoUtik somleder till en försämring av villkoren för människorna i storstadsregionerna.Där bor ändå en tredjedel av landets befolkning. En första förutsättning föratt vi skall kunna resonera oss fram rill en gemensara politik och godtagbarametoder är att göra rent hus med alla vanföreställningar. Regionalpolitikbehöver ju inte innebära att storstäderna och deras regioner skall sättas påmellanhand. Och det är en vanföreställning, ärade kararaarledaraöter, attStockholm och har en överfull sysselsättning. Även här finnsarbetslösa och bristande balans. har antalet sysselsattastockholmare i tillverkningsindustrin rainskat , i länet i desshelhet raot i det övriga landet. En så snabbrainskning av industriella verksaraheter går inte sraärtfritt förbi.