prot · FV0947 · 1972-12-31 00:00:00 — På svensk sida ur vi stutsrådet Alvu Myrdul tuck skyldiguför hennes outtröttligu, skickliga och initiativrika arbete i och i FN:spolitiska utskott. Jag kun väl öku ut den bukett som från dennutulurstol överräckte till henne. Det finns säkert en bred opinion i vårt lund,som hoppus utt hon ännu skuU vuru med och utövu sin pådrivunde kruftoch förmågu i nedmstningsdebutten - rent uv vuru något UV sumvete i dennu. Den tysku frågun upptur med ull rätt en frumträdande plutsi regeringens deklurution. I särskilt ullvuriigu ordulug uttulur regeringensina furhågor på tul om det förestående uvgörundet i förbundsdugen i om devästtysku fördrugen med och . Öm fördrugen fälls. sägerregeringen, skulle det innebära ett allvarligt bakslug för de mångårigusträvundenu tUl ökud avspänning. Det är ovanligt kraftfulla och frispråkiga ord avregeringen om en annan stats politiska avgörunden. Men de är verkligen på sinpluts. Den frågu det här gäller är heller ingen intern västtysk ungelägenhetutun hur räckvidd för hela och därutanför. Det finns starka skäl att från och ivår riksdug ge uttryck för den oro vi känner för det full de åberopadefördragen skulle omintetgöras genom vägrad ratificering. skulle kastasåratal tUlbaka. Tendensen tUl avspänning, svag som den är, skuUe riskera attbrytas. De inledda förhandhngarna mellan och skulle säkertnegutivt påverkas. Utsikten att kunna väHa in de båda tyska staterna i FN nästahöst, som förhoppningen är, skulle sannolikt grusas och därmed ett för de bådaTyskland och för FN olyckligt tUlstånd bestå. Utrikesminister har uttalat en relativoptimism, och jag hoppas hun får rätt. Dess värre måste mun räknu med att dettuovissa och lubUa tillstånd i också skuU avspegla sig på den aktueUa fråganom deltagande i i i början avjuni och försvåra en ömsesidigt godtagbar lösning. Förhoppningarna attÖsttysklands deltagande i denna konferens trots allt skall kunna säkras blirdess värre mindre för . Att i nuvarande akuta, ömtåliga läge skulle företasig något i fråga om erkännande betraktar jag som uteslutet, ävenom man i sak bejakar den växande opinion i vårt land som önskar att vi snarastlämpligt skall erkänna . När mun nu uttalar sin förväntan, attrutificeringsproceduren i skaU kunna genomförus, är det ju inte i förstuhund uv symputi för regeringen och dess östpolitik utun främst uvhänsyn till den politisku situutionen i och till möjligheten av fortsattavspänning och slutliga fredsavtal för det centrala . Hur dessa frågor avgörs kommer attbestämma den europeiska utvecklingen. HerrBOHMAN (m) kort genmäle: Jug ber verkligen kammurens fåtuliganärvarande ledumöter om överseende för utt jag går upp och förlänger debutten.Jug gör det inte för utt ge statsrådet en ros, men när jag nu ändåstår här efter utt ha lyssnut tUl i , vUl också jug stoppu enblommu i den bukett som överräckte tUl henne. Anledningen till attjag begärde ordet var alltså inte dennu, utun den omständigheten, att en såbulanserud och klok kurl som hukude upp sig på uttrycket"konstlud statsbUdning", som jug fällde. Därför tror jug det är bästatt jug förklarur vad jug syftude tUl, så utt inte det där uttrycket spökurockså under resten uv debatten. Jug trodde att aUu som lyssnude tUl mitt unförande fickklurt för sig utt vad jag diskuterude vur de stubiliseringspolitiskukonsekvensernu uv att Europu omfuttur ett stort untul stutsbildningur som intebygger på folkens självbestämmunderätt och som inte hur ett demokrutiskt sumhällssystem,utun ett samhällssystem med konstlad stubUitet. uUtså påmukt, inte på folkviHa. Det vur inte statsbUdningurna som jug åsyftude, utun detvur sumhällssystemet. i (s) kort genmäle: Jug är glud för att gjorde dettuförtydligande; det förtar en del uv det missförstånd och den dubiösu klung somhuns tidigare ord säkert hude vållut. HerrANTONSSON (c): Det är väl ingen som har ifrågasatt attneutrulitetsförbe-hällen skulle ha legat fust även om vårt lund skulle hafullfödt förhundlingurnu om medlemskup. Om vi nu för bortser från det politiskafaktum som enligt vår bedömning omöjliggjorde ett fullföHande uv dessu förhundUnguroch tänker oss in i en situation där vi mot förmodan skuUe ha fått fulltmedlemskap med dessa förbehåU, vUl jag, herr tulmun, som min personligu åsiktsäga att det är en illusion att tro att vi fördenskull skulle ha huft ettrudikult bättre förhundlingsbud från EEC. Jag stöder den funderingen på exemplet . är enNATO-makt som har förhandlat om fuUt medlemskap i . måste urmUitärpolitisk synpunkt ha ett väsentligt intresse för EEC -staterna i derasegenskap av NATO-länder. Även för var förhandlingsläget in i det sistamycket kärvt det gällde ändå en ur EEC:s synpunkt så perifer fråga somutsträckning av den norska fiskerigränsen. De förbehåU som gjorts när det gäUerövergångstiderna för svenskt papper och vissu stålvuror måste, herr tulmun,spela en väsenthgt mycket större roll för EEC än exempelvis den norskafiskerigränsen. Jag har velut tu frum dessu två exempel för utt visu uttvi enligt min personliga tro inte hade haft ett radikalt bättreförhandlingsläge även om vi hude fullföHt vår urspmngliguförhandlingsuppläggning. Jag tror också att man i debatten haft en viss benägenhetatt underskuttu vad frihandeln kommer utt innebäru. Om vi som många vill göruser EEC enburt som en ekonomisk union, är det dock för svensk industri mycketväsentligt utt den genom frihundeln tullfritt kommer in i ett område somomfuttur 300 miHoner människor. Självfullet är vi inte belåtnu med detförhandlingsbud vi hur fått frän EEC - det hur sugts från dennatalarstol och även i undru summunhung. Vi hoppus utt regeringen inte spar någonmöda när det gäUer att förbättra det slutliga resultatet. Men man måstereaUstiskt räkna med att utgången i sämsta fall blir att för vissa, låtvara mycket betydelsefuUa, exportartiklar får en övergångstid innanvi når fram till fuUständig tuUfrihet. Det har ofta överraskat mig att man i desvenska utrikespolitiska debatterna mycket sällan ägnur något särskilt intresseåt våra relutioner och vårt sumurbete med den länderkrets som ligger oss aUranärmast, nämligen de nordiska länderna och samarbetet meUan dessu. Kanske gäUeri detta sammanhang det gamla ordspråket att hälsan tiger stiU. I dagensregeringsdeklaration noteras det mycket kända faktum att denordiska länderna i sina förhandlingar med EEC har eftersträvat skildamarknadslösningar. Jag vUl gärna för min del understrykaregeringsdeklarationens uttalande om att riskerna för utt dessu skUlnuder skuUkommu utt bromsu det nordiska sumurbetet inte får underskuttus. Men det är värtutt understryku utt i den fortgående integrution som sker i och med dekoncentrutionstendenser detta kommer att medföra ställs de nordisku stuternu påmångu områden inför en likurtud problematik. Detta gäller i särskUd gradFinland, det gäller och vårt eget lund - i någon mindre utsträckningockså Dunmark. är ett geogrufiskt utkuntsdistrikt i förhållunde tillKontinentaleuropu, och vi kun inte blundu för utt redun detta fuktum inger enviss oro och osäkerhet när det gäUer vad man i norska regeringskretsar bmkarkalla "risken för suget" från väster och söder. Vi kan inte blundaför att det i dug råder en viss oro för hur det nordisku sumurbetets frumtidumöjligheter skuU uvtecknu sig. Nordisku rådet hur nu urbetut under , och jug finnerdet därför nuturligt att i detta anförande delvis uppehåUa mig vid det nordiskasumurbetet och då särskilt i relution tUl Gemensummu murknuden. Låt mig först,herr tulman, få slå fast det förekommer ganska sällun i den svensku debutten- utt vi under de två decennier som Nordisku rådet hur verkut nått betydundefrumsteg. Låt mig peku på den friu nordisku urbetsmurknuden, den nordiskusociula trygghetskonventionen som ger medborgare från oUku länder summarättigheter när det gäller socialpolitisk trygghet. Låt mig vidare peka pålaghurmoniseringen på en rud viktigu områden sumt den nordisku pussfriheten.Det är några av de sumarbetsresultat som i dug är en reulitet. Jug tror inteutt det finns någon länderkrets i helu väriden där sumurbetet i frågor som rörmänniskornus vurdugsnäru problem hur kommit så långt som just mellun Nordensländer. Sumtidigt- måste mun nuturligtvis erkännu att resultaten iett pur väsentliga fall har initieruts utifrån. Jug tänker i första hund påtulluwecklingen inom EFTA:s rum som hur gjort utt vi hur fått en sturkt ökudvuruhundel inom länder och som sumtidigt medfört ett fruktbärundeproduktionssamarbete inom den industriella sektorn. I dagens läge gäller det för de nordisku ländernu uttförsöku kommu frum tUl vud vurje lund bedömer som den lämpligustemurknudslösningen i frågu om sumurbetet med EEC. Skulle man inte lyckus i dessuambitioner, där alltså förutsättningarna är oliku, uppstår en helt ny situationför helu . Men jag skaU, herr tulmun, inte kommentera dettu, eftersom jugvet att det med rätt eller orätt unses ulltför känsligt utt i dugens läge gå inpå den problemutiken. Jug vUl ändå understryku utt ur det sumlude nordiskusuniarbetets synpunkter vore det en fördel om våru anslutningsformer tUl EECinte blir så artskilda utt länder riskerur att glidu ifrån vurundru isumarbetet och utt dettu ulltmer uttunnus. Både för dugen och för ull frumtidtror jug utt de nordisku ländernus geogrufisku belägenhet, vår historia, vårukulturellu, demokrutisku och sociulu truditioner gör det nuturiigt ochnödvändigt med ett fördjupat och utvecklut samarbete ouvsett vilkenunslutningsform respektive lund kun få med EEC. Den industriellu sektorn ärett område där ett fmktbärundesumurbete bör kunnu utvecklus, inte minst vud beträffur produktion ochproduktionsfördelning. Vud den nordisku kulturgemenskupen beträffur står vi väl iett längre tidsperspektiv endust på tröskeln tUl ett utbyggt sumarbete. hur vi gjort en ny väsentlig sutsning genom kulturavtalet, ochjag vUl understryku att dettu uvtul mellun länder hur en mycket vidomfuttning och innefuttur exempelvis forskningssamurbete. Vi har vidare i godkänt ettregeringsförslag om transportsumarbete i . Inom det ramavtul, som dennaöverenskommelse får ses som, tror jug det finns mängder med konkretusumarbetsuppgifter, storu som små, utt tu itu med. Det är oftu sugt utt miljövårdsfrågomu tenderar uttulltmer bli något uv ett mänsklighetens ödesproblem. Jug tror utt en del avdessu frågor kun lösus på nutionell busis. Andra frågor är däremot av dendimensionen att de endust kun lösas på global busis. Men vi hur också urbetsuppgifterpå miHövårdens område inom det nordisku sumurbetets rum som är bådestimulerunde och svåru - jug tillstår gärnu utt de också är svåru. I detsummanhanget vill jag peka på ett problem som hur upostroferuts också i dugensdebutt, nämligen föroreningurnu i och , och jug skulle viHutUlfogu utt det är bl. u. med hänsyn tUl detta problem önskvärt med en så breduppslutning som möjligt kring miljövårdskonferens iStockholm. Det är gunsku beklämmande att det, enkelt uttryckt, skall behöva gåpolitik i sådana frågor som miHövården som är ett gemensamt globalt problem,när det på vissa områden rent av är nödvändigt utt vidta åtgärder för uttmänskligheten skull fä en chuns utt överlevu. Vi hur inom Nordisku rådet enut oss om ett så välkoordinerut gemensumt uppträdunde som möjligt inför mUjövårdskonferensen. Vihur också på gång en nordisk miHökonvention, med vissu regler som jug hur inteskull närmure utvecklu. Utöver det som jag redun nämnt som resultut uv Nordiska rådetssenuste session i - transportuvtulet, det tidigure undertecknudekulturavtalet och ett gemensumt uppträdunde pä miHövårdsområdet - vUl jug somnågot väsentligt peka på ministerrådets förslag att man skuU försöku upprättuett hundlingsprogram för närings- och regionalpolitiken. Det hade stöd iNordisku rådets presidium och det antogs i form uv en rekommendution vidrådssessionen. Dettu är mycket betydelsefuUu frågon Jug vet utt det ärsvårt utt konkretiseru sumurbetsprojekt, men svårigheter är tUl för attövervinnas, och länder hur säkert ullu en umbition utt tu gemensummutug. Får jag citera vad ministerrådet har sugt i det sammanhanget: "För utt genomföru vud Nordisku rådet hur uttulutungående åtgärder inom närings- och regionalpolitiken skall ekonomiskasumurbetsutskottet som ett förstu led i urbetet snurust upprättu en förteckningöver sumarbetsprojekt som ett eller flera länder kan varu bereddu utt fullföHu.Sumurbetsutskottet skull göru en preliminär bedömning uv möjligheterna uttgenomföru de i förteckningen upptugnu samarbetsprojekten och i sumbund därmeduppkommunde finunsieringsfrågor sumt redovisu resultutet häruv försumurbetsministrurnu. På gmndvul uv den bedömning som görs iministerrådet skull därefter ett hundlingsprogrum över möjligu sumurbetsprojektupprättus." Det är uUtså en tunke som haft stöd såväl av regeringurnusom uv Nordisku rådets presidium. När det gäller det nordisku samurbetet skulle jug viHusägu utt på oliku områden - kunske inte minst forskningens område - där vi somenskildu nutioner är för små för utt bedrivu ett meningsfuUt utvecklingsurbete,är sumnordisku initiutiv en nuturiig framgångslinje. Och det behovet kvurståräven sedun vi fått våra relationer tUl EEC ordnade. Vad beträffar det nordiska samarbetet och dess förhållandetUl den europeisku gemenskapen hur ju våru länder under gunsku mångu år vuritupptugnu med frågan om hur murknudssplittringen i Europu skuUe kunnuöverbryggus. Sumtidigt hur mun i oliku omgångur gjort utredningur om hur detnordisku samarbetet skulle stärkas. Men jag viU, herr talman, poängtera att dethar aldrig varit från om ett antingeneller, aldrig fråga om ellerNorden utan om ett både-och. Jag upplever det oftu så att man i skuggan av EEC-debattenglömmer utt den institutioneUu integrutionen är en suk för sig men att vi åandru sidan i alltsedan den industriella revolutionens dagar har haft enfortgående faktisk utveckling mot en integration, utan att det därför funnitsnågra institutionella organ för detta ändamål. Därför finner jag det gunsku meningslöstutt hänge sig åt hårklyverier om vud som är negutivism och inte när det gällerEEC-frågun. Vi kommer uv utvecklingens inneboende lugar och är redan på vägdärhän i ekonomiskt avseende att i långa stycken inlemmas medKontinentaleuropa. Det är ett obestridligt faktum att de nordiska länderna idennu mening hur väsentligu ekonomisku intressen gemensamt med det övrigaEuropu. Mun behöver baru kusta en bUck på hundelsstatistiken och handelsutvecklingende senare decennierna för att fa klarhet om detta. När det sedan gäller förhandlingarnu med EEC kun munnaturligtvis ur nordisk synpunkt beklugu utt det inte hur varit möjligt med ettintimare sumurbete mellun de nordisku regeringurnu under självuförberedelseurbe-tet och även i förhundlingsskedet. Någon säger kanske uttdettu är oreulistiskt, men jug föreställer mig utt det trots utt vi hur olikuumbitioner i frågu om murknudslösningen hude vurit en fördel och en styrku, omNorden hude kunnut uppträdu meru som en enhet än vud vi hur lyckutsmed. Det gemensummu nordiska uppträdundet exempelvis i GATT-förhundlingurnuunder Kennedyrondun visur enligt min mening styrkun i ett så långt som möjligtgemensumt nordiskt uppträdunde. Jug är fullt medveten om och erkänner mycketvilligt, att GATT-förhundlingarna ur helt urtskildu från EEC-förhundlingumu,men de visur vilken styrku vi då kunde utvecklu genom en sumordnud nordiskförhundling. Jag känner mig inte övertygad om utt de nordiskuregeringurnu hur gjort allt vud som vurit möjligt för utt tUlvurutu degemensummu intressenu i dettu avseende. Det är inte frågu om någon hård kritik,men jug menur utt mun borde hu unsträngt sig mera än vud som tydligen vuritfullet på dettu område. Vi måste vura ungelägnu om - och det hur oftuunderstmkits utt formerna för samurbetet med EEC icke får ledu till att nyutuUmurur reses mellun länden Vi måste slå vakt om de handelspolitiskafördelar som vi har vunnit genom EFTA-sumurbetet, och vi måste också vuruangelägna att väma om att de resultat inom det interna nordiska samarbetet somuppnåtts, exempelvis beträffande arbetskraftens fria rörlighet på den nordiskaurbetsmarknuden, inte reduceras. Jag tror att inte bara i desshelhet och dess presidium utun också regeringurnu och sumurbetsministrurnusärskilt vid sessionen i visude en murkunt strävan att gemensamtslå vakt om dessa intressen. För mig personligen står det klart att det i det skede vinu befinner oss i icke gäller jag snuddade vid det tidigare ett val mellanEuropa å ena sidan och å den andru utun utt det måste varu frågu om ettbåde-och. Jag vUl hka klart slå fast att det för vårt lands vidkommande såvittjag har uppfattat det aldrig hur vurit fråga om ett ja eller ett nej tUl EuropueUer EEC. Målsättningen har varit att beuktu både de kruv som ställtsav neutralitetspolitiken och de som betingas uv den fuktiska integrutionen iVästeuropu. Vår välfärd och trygghet är lika beroende av båda dessa fuktorer.Ätt uvvägningen mellun dessu två kruv inte är enkel och problemfri visur ju denmurknudsdebatt som förts även här hemma hos oss. Låt mig sedun sägu, herr tulmun, att jug gör summudefinition som utrikesministern när det gäller neutrulitetens faktiska innehåll.Han poängterade uUiansfriheten och nödvändigheten av ett starkt försvar. JagvUl gärna tUlägga buru en enda suk, nämligen nödvändigheten av enlivsmedelsförsörjning som ger mening och innehåll åt den form förutrikespolitik som vi har valt. Utrikesministern sude i ett av sinu anföranden här i dagutt EEC går in för ett långtgående poHtiskt samarbete, som vårt lundsom neutrul stut inte kun deltu i. Jug hur exukt samma uppfattning, och jagunderströk den ståndpunkten vid Nordisku rådets session i men blevdå utsutt för en viss kritik från delur uv ledande svensk press. Jag har intetagit Ula vid mig, men jag tycker ändå utt i hederiighetens intresse måste vikunna tulu samma språk, antingen vi står här hemmu i vårt eget purlument ellervi diskuterur med våru nordisku grunnun Om vi med frumgång skall kunnu hävdusåväl neutralitetspolitiken som vår marknadspolitik, det bestäms delvis av degivnu förutsättningur som finns i Europu och som vi inte kun ändru på, vure sigvi vill eller inte. Jug unser utt en svensk neutralitetspolitik inte enburt ärett nutionellt svenskt intresse, utun vår neutrulitetspolitik är en del uv detmönster som hur byggts upp , alltså ett etablerat nordisktoch europeiskt mönster. Detta mönster kan inte ensidigt mbbus utan utt det fårkonsekvenser för helheten. Det är därmed inte sugt utt mönstret är ideuliskteller för alla tider givet. Vi hoppus väl ullu att den avspänning iEuropu som synes vura på väg och som vi tror skall befästas genom eneuropeisk säkerhetskonferens skall bidra tUl att göra detta välkända europeiskasäkerhetsmönster, låt mig säga mindre kontur-skarpt än vad det har varithitintills. Även om vi ulltid kan hoppus utt andru länder förstår vårneutralitetspolitik och, om vi sträcker förhoppningarna långt, ocksåuppskattar den. hur vityvärr huft vissu svårigheter utt vinnu fullt gehör för vår viHa utt å enusidun fullföHu neutrulitetspolitiken och å undra sidun inom de gränser somneutrulitetspolitiken uppställer - på bredast möjligu bus delta i det europeiskaintegrationsverk som jug tidigure sugt att vi sedun mycket länge utuninstitutioner är bundnu tUl med sturku ekonomisku bund. Min inställning överensstämmer i ett unnutväsentligt hänseende helt med regeringsdeklurationens förkluring. Inför förhandlingarnumed Europeisku gemenskapen har det varit viktigt för utt inte sägu nödvändigtatt klargöra den svenska neutralitetspolitiken och de gränser som denna politiksätter för vårt deltagande i EEC:s samarbete. Jag instämmer även i vad som sägsi regeringsdeklarationen om föreställningen att skulle kunnasystematiskt samordna sitt utrikespolitiska handlande med västmakterna ochsamtidigt internationellt upprätthålla tilltron till sin neutralitetspolitik.Den synen är enligt min värdering icke realistisk. Vi måste somregeringsdeklarationen säger konsekvent klargöra för omvärlden att den tillneutrulitet i krig syftunde politiken är ullvurligt menad och sålunda intelåter sig förenas med uttalade eUer underförståddu åtaganden om systemutisktutrikespolitiskt sumarbete eller sumråd med vissa maktblock. På kan jug för min del inte troutt den hundelspoHtisku och kunske även militärpolitisku blockbUdningen i vårvärldsdel kun bestå i sinu nuvurunde former. Det kun inte vuru något slutmålutt delu upp vår i och för sig lUlu men på mångu områden storu världsdel iolika militärpolitiska och hundelspoHtisku block. Jug tror vi måste inse utt vihelt enkelt inte kun bedömu morgondugens värld utifrån dugens premisser. Som jug ser det måste framtiden medföru två ting kunskespeciellt på det hundelspolitiska området. Vi mäste inta en öppnare attityd åttvå håll, för det förstu mot den tredje världen och dess folk. Den futtigumujoriteten uv jordens befolkning måste fä en väsentligt förbättrud ställning,bl. u. genom utt hundelshindren successivt uvvecklas. För det undra måste vi fåen meru öppen attityd österut. Jag tror att om man lyckas med deuvspänningssträvunden som är på gång vi hur redun konstuterut utt det nu hurskett en murkunt förändring från det kullu krigets dugur - så kommer dennaavspänning och ett ökat umgänge kommersiellt och på andra områden utt betinguvurundru ömsesidigt. Det är därför jag hoppas att öst och väst - om manfortfurunde skull unvändu de termernu skull kunnu enus om gemensummusutsningur inte buru för fred i Europu utan också för utt dess länder ochhittillsvurunde block skull kunnu lämnu sitt bidrag till lösningen uv tredjevärldens problem. I den globulu utvecklingen, herr tulmun, är - och det ärvi väl ullu medvetnu om - vurken eller något stort och betydelsefulltkruftfält. Jug vill inte överdrivu vår roll, men jug menur utt somulliunsfri stut hur en förpliktunde roll som en fredlig åt ullu hållsumurbetunde nation. Därför vågar jag tro utt i en krympande värld, där vi allublir mer och mer beroende uv vurundru, skull också och länder ifrumtiden och i fortsutt sumverkun kunnu lämnu sitt gemensummu bidrug till en globul utveckling för frumsteg och ökut Under dettu anförande övertog herrtredje vice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. En viktig uppgift för svensk utrikespolitik är utt söku gekorrekt information om utländsku förhållunden som hur betydelse för Sverige.Den svensku ullmänheten hur t. ex. rätt utt krävu utt få redu på stutsmukternusinställning tUl mångu uv de väsentliguste nyheternu som strömmur över oss ochsom berör förhållunden i undru länder. Politikemu kun inte i sammu utsträckningsom nu överlåtu åt mussmediernu utt värderu och bedöma vud som händer. AlldelessärskUt viktigt är det beträffunde de länder som vi är mest beroende uv -supermukternu och våru europeisku grunnur sumt beträffunde de delur uv dentredje världen där vi bedriver biständsverksumhet. kun inte krävu ideala förhållanden i ett lund förutt stödju det eller hu diplomutisku förbindelser med det. Inte heller ärförutsättningen för internationell samverkun för fred utt vi hur summuuppfuttning om det lämpliguste styrelseskicket. I det uvseendet kun juginstämmu i vud utrikesministern sude. Däremot är det nödvändigt utt ha enuppfattning om olika länders styrelseskick från utgångspunkten, omstyrelseskicket är demokrutiskt eller mer diktuturbetonut, om de mänskliga fri-och rättigheterna respekteras eller förtrampus. Mot den bukgmnden ter sig ett uttulunde för sedanuv en uv de främstu dänstemännen inom utrikesdepurtementet som unmärkningsvärt.I uttulundet funns en påfullunde oviHa utt kullu suker vid derus rättu numn.När vederbörunde påpekude utt "det väsentligu är det medborger-liguinflytundet på sumhällsutformningen, inte att de yttre formerna är desamma somt. ex. i ", är dettu i vissu uvseenden helt riktigt. Men en sådunformulering är inte tillräckligt uttömmunde som en svensk bedömning. Om detråder demokruti eller diktutur i ett lund är för svensk opinion väsentligt uttveta. Vi behöver hållu en ständig vukttjänst kring demokrutinsideul. Demokrutin är ingenting en gång för ullu givet.