prot · FV0924 · 1972-12-31 00:00:00 — Det svenska värdet på 30 pikocurie ligger alltså omkringeller strax under 4 working levels, och dessutom arbetar man där i 40 snarareän . Om åtgärder för att förhindra radongasförgiftning igruvor Ang. ersättningen enligt lagen om allmän försäkring åt densom under sjukskrivning begår brott Man kan ta ett annat exempel. Den stråldos som föreslåssom hygieniskt riktvärde uttryckes i måttet rhem, som alltså är ett sätt attmäta årsmängden av strålning. Som jämförelse kan vi se på röntgen-läkarnasarbetsförhållanden. De får utsättas för högst 15 rhem , mengruvarbetarna skall, om arbetarskyddsstyrelsens anvisningar går igenom, fäutsättas för 20 rhem, aUtså skall gruvarbetaren tåla högre stråldosunder ett är än vad röntgenläkaren skall tåla. Det kan knappast ligga igruvarbetarens eller ens företagets intresse. Om man skall komma till rätta med det här problemet måsteman således pröva möjligheten för längre semester och reglerade arbetsförhållandenför gruvarbetarna, kanske på samma sätt som det nu finns för röntgenläkarna.Det räcker alltså inte med att genom förbättring av ventilationsanordningarnafå ner radonhalten till 20 pikocurie, alltså en minskning med ungefär 30procent jämfört med vad som föreslagits. Man måste se över hela denarbetssituation som gruvarbetarkåren befinner sig i, sä att mankan, för att ta röntgenläkarnas förhållanden som jämförelseexempel, se till attgruvarbetarna får högst den sträldoshalt som medges förröntgenläkama. Jag vill fästa uppmärksamhetpå några saker. Förslaget till radonanvisningar är nu ute på remiss, ochalla remissinstanser - och inte minst arbetstagarsidan, gruvarbetarnas egnaorganisationer får tillfälle att yttra sig om anvisningarna. Jag måste nog säga att jag blev något överraskad över den"vinkling" som gjorde i sitt anförande genom att pänågot sätt misstänkliggöra de undersökningar och förberedelser som är pågäng och antyda att de inte skulle vara vetenskapligt kortekta. Jag hoppasverkligen att det inte var avsikt. Detta arbete företas underutomordentligt seriösa former, och inte minst arbetstagarsidan i kontakt medyrkesinspektion och arbetarskyddsstyrelse skall här få möjligheter att sägasitt ord i en fråga, som angår dem i så hög grad. Överläggningen var härmed slutad. §5 Ang. ersättningen enligt lagen om allmän försäkring ät den som undersjukskrivning begår brott Herr socialministern erhöll ordet för att besvaraherr () i kammarens protokoll för den 11 febmari intagna fråga, nr65, och anförde: har frågat mig om jag anser attbestämmelserna angående ersättning enligt lagen om allmän försäkring fungerartillfredsställande i fråga om den som är sjukskriven och bedriverbrottslig verksamhet. Då någon häktas, anhålls eUer på annat sätt tas i förvarsom misstänkt för brott skall hans sjukpenning enligt bestämmelser i lagen omallmän Vidare gäller att sjukpenning kan dras in bl. a. om någon medveteteUer av grov vårdslöshet har lämnat oriktiga eller vilseledande uppgifterangående förhåUanden som är av betydelse för hans rätt till sjukpenning. 1sådana fall som här avses kan också återkrav av redan utbetald sjukpenningförekomma. Dessa regler, som har godkänts av , tillgodoser enligt minmening socialförsäkringens intresse av att förhindra obehörigt utnyttjande avförsäkringens förmåner. Hert (): Jag ber att få tacka socialministern för svaret pä minfråga. Svaret tar upp två fall, dels det som avserfrihetsberövande på grund av brott, dels det fall när vederbörande har lämnatvUseledande uppgifter. Men det finns också, herr talman, andra relationer tilllagen om allmän försäkring. I 20 kap. 3 § finns regler som säger att eljestutgående ersättning kan dras in eller sättas ner om den som ärersättningsberättigad gör sig skyldig till vissa obehöriga förfaranden. a.gäller det om sjukdom eller skada har ådragits vid förövande av handUng, förvilken ansvar genom lagakraftvunnen dom har ådömts. Men hur fungerar lagen, och vad kan vara en riktigprincip, om den som är sjukskriven bedriver brottslig verksamhet? Låt migexemplifiera med ett fall från ett län i , där enligt uppgift enperson råkade ut för ryggskada och blev sjukskriven. Under enfjortondagars-period gjorde han sig då genom olika expeditioner skyldig tilltre stölder och ett rån och var bl. a. i slagsmål med rånoffret, vilket sålundahans uppgivna arbetsoförmåga inte hindrade honom frän. När åklagarmyndighetenifrågasatte om vederbörande verkligen var arbetsoförmögen och uppfylldebestämmelserna för ersättning, fann att så var fallet och attdet inte fanns skäl att dra in sjukpenningen. Jag är naturligtvis medveten om att statsrådet ärförhindrad att gå in på detta särskilda fall; jag nämner det bara som ettexempel. Men vad som är av vikt i sammanhanget är huruvida gällandebestämmelser det är närmast punkten c) i 3 § som kan bli aktuell, där detsägs att ersättningen kan dras in om den ersättningsberättigade gör sig skyldigtill grov ovarsamhet ur hälsosynpunkt - ger tillräckliga möjligheter att dra inersättningen, när vederbörande bedriver upprepad och klart konstaterbarbrottslighet. Jag utgår från att statsrådet i princip anser att ersättningskall kunna dras in i sädana fall. Ang. ersättningen enligt lagen om allmän försäkring åt densom under sjukskrivning begär brott Det fall som här relaterade ärföremål för utredning i , och därför vill jag heltnaturligt inte yttra mig om det på nuvarande stadium. Som jag framhållit i mitt svar kan sjukpenning dras in, omnågon har lämnat oriktiga eller vilseledande uppgifter rörande förhållanden somär av betydelse för hans rätt till sjukpenning. Detsamma gäller när någon harvarit sjuk men vägrat underkasta sig föreskriven värd eller eljest gjort sigskyldig till grov ovarsamhet ur hälsosynpunkt. Även återkrav av redan 4 protokoU 1972. Ang. s. k. flexibel arbetstid för statstjänstemän utbetaldsjukpenning kan förekomma. Jag har från fått uppgift om antaletfaU, där försäkringskassorna har gjort anmälan om åtal för oegentligheter inomden aUmänna försäkringen. Siffrorna avser 1969. Det totala antaletåtalsanmälningar var ca 1 300. Den vanligaste anmälningsorsaken var att någonhade arbetat . Den svarade för ungefär två tredjedelarav samtliga anmälningar. Återstoden gäUde huvudsakligen manipulationer medintyg, kvitton osv. Anmälningarna ledde i ca 800 fall tiU att vederbörande blevfälld för brott. Det faU som relaterade är som sagt nu föremålför utredning i , för de rättsliga eller andra åtgärdersom fallet kan föranleda. Jag tackar socialministern för dessa kompletterandeuppgifter. Den som får ersättning, t. ex. sjukpenning, får ju detdärför att han är arbetsoförmögen. I det läget när han ärarbetsoförmögen, eller inte längre bedöms vara det, förlorar han ersättningen.Han får, och det är naturligtvis riktigt, i princip inte utföra någonarbetsverksamhet när han får ersättning. Men det får heller inte vara så att ensjukskriven skall kunna bedriva brottslig verksamhet, innefattande olikaaktiviteter, och då få behålla en ersättning, medan han inte får behällaersättningen när det upptäcks att han gör ett hederligt arbete. Det är den diskrepansen,herr talman, som jag har velat få belyst genom min fråga. Överläggningen var härmed slutad. s. k. flexibel arbetstid för statstjänstemän Herr statsrådet erhöll ordet för att i ettsammanhang besvara dels herrar () och i Äkersberga (fp) ikammarens protokoll för intagna frågor, nr 53 respektive 54,dels () i kammarens protokoll för intagna fråga,nr 55, och anförde: i Äkersberga har frågat mig omjag delar den uppfattning, som delegationen för förvaltningsdemokrati redovisari en rapport, nämligen att företagsnämnderna i statsförvaltningen bör ges stortinflytande på principfrågor om arbetstidens föriäggning, och då även valetmellan fast och flexibel arbetstid för statsanställda. har frågat mig om regeringen kommer att ipositiv anda samråda med statsanställda som begär att få tillämpa s. k.flexibel arbetstid. har frågat mig om jag anser att flexibelarbetstid bör kunna införas vid olika statliga arbetsplatser, om personalen såönskar. Jagbesvarar frågorna i ett sammanhang. 1 sin rapport nr 2 med utgångspunkter förförsöksverksamhet med förvaltningsdemokrati uttalar sig delegationen för förvaltningsdemokrati (DEFF)positivt för att försök med inflytande för de anställda görs i frågor som rörden egna arbetssituationen. Bland exempel på sådana frågor nämns frågor omarbetstid. När det gäller den organisatoriska formen förförvaltningsdemokratiskt inflytande i principfrågor om exempelvis arbetstidensförläggning, uttalar DEFF att företagsnämndens enhälliga yttrande skulle kunnabli vägledande för myndighetens beslut. Pä grundval av DEFF:s rapport bedrivs nu en omfattandeförsöksverksamhet vid statliga myndigheter med fördjupad företagsdemokrati.Någon slutgiltig bedömning av erfarenheterna från denna försöksverksamhet harännu inte kunnat ske. I svar av på fråga av jag här i kammaren min syn pä flexibel arbetstid för statsanställda.Som jag dä anförde finns det vissa skäl som talar till förmån för flexibelarbetstid. Men sådan arbetstid är också förenad med praktiska problem. Jagtänker här på t. ex. försämrad arbetstidsförläggning för vissaarbetstagargrupper, kostnadsökningar och svårigheter att bereda allmänheten godservice. Det har begärts förhandlingar med statens avtalsverkangående frågan om att införa flexibel arbetstid vid statliga myndigheter.Diskussioner i ämnet har tagits upp mellan parterna. Detta begränsar minamöjligheter att besvara de framstäUda frågorna, eftersom jag inte bör föregripade fortsatta diskussionerna. Ang. s. k. flexibel arbetstid för statstjänstemän Det finns en god liberal regel som lyder: Det är bra attöka en människas frihet sä länge som det inte går ut över någon annan. kanvi öka valfriheten för många tusen människor i vad gäller deras arbetstid utanatt det skadar några andra grupper i samhället. Därför bör regeringen nu ställasig positiv till flexibel arbetstid för de statsanställda som vill pröva dethär systemet, om det inte finns starka praktiska skäl emot. Flextiden betyder att man själv får bestämma inom entimmes eller ett par timmars ram när man skaU komma till sitt jobb.Man slutar beroende på när man kommit, sä att den totala arbetstiden blirdensamma. Man kan också "flexa" över t. ex. , så att densamlade veckoarbetstiden blir oberoende av när man anlänt på morgnarna. Mellanvissa tider, t. ex. mellan kl. 9 och , förutsätts de anställda vara påsin arbetsplats utom under lunchtid. I det fallet är det alltså/öre kl. 9 och efterkl. 16 som variationsmöjligheterna finns. Fördelarna med det här systemet är mycket stora. Man enskilde människan en chans att själv bestämma när han eller hon skallbörja och sluta sin arbetsdag. Man minskar hetsen och stressen för tusentalsmänniskor som försöker passa en viss i förväg given minut, då arbetetenligt nuvarande system skall böria. Man sprider ut ankomsten över drygt entimme - det lättar trycket på vägar och kommunikationsmedel, det minskarträngseln i kortidorer och hissar. Visst finns det jobb där flextid inte går att använda. Meni de flesta förvaltningar, i många serviceinstitutioner och t. o. m. pååtskilliga industrier kan flextid tUlämpas för större delen eller en stor delav personalen. Ang. s. k. flexibel arbetstid för statstjänstemän blir statsrådet uppvaktad avföreträdare för 4 000 statsanställda som skall jobba i kontorskvarteretGarnisonen i . av dem har uttalat sig för flextid.Jag tackar för svaret på min fråga. Han hänvisar till kommandeförhandlingar. Dä hoppas jag att löneministern diskuterar de anställdas krav ( en positiv anda. HittiUs har varit förvånande negativ tiUflexibel arbetstid. Man har sagt att det skulle strida mot jämlikheten,eftersom inte alla arbetstagare kan få flextid. Men det är, som TCO-ordförandenLennart visar i , en orimlig uppfattning. Vissaarbetsgrupper jobbar i buller - skall vi begära bullerstörningar också på andraarbetsplatser för att bedriva jämlikhetspolitik? En del tvingas till nattarbete skall vi införa nattskift också på kontoren för att göra ? Vissa får absolut inte komma för sent till jobbet, t. ex. de som äransvariga för en operation pä ett sjukhus eUer för avgången av etttunnelbanetåg - men skall samma absoluta krav på rätt ankomsttid gälla ocksådär ankomsttiden inte är särskilt viktig? Nej, hert , inga andra grupper skadas, om destatsanställda i Garnisonen får sin flextid. Låt oss därför handla utifrånprincipen: det är bra att öka en människas frihet, så länge som det inte går utöver någon annan. HerrNORRBY i Äkersberga (fp): Jag vill tacka statsrådet förfrågesvaret som innehåller en anknytning till en debatt här i förknappt ett är sedan. För att ge den rätta bilden av den debatten vUl jag citeravad statsrådet då sade; "Avslutningsvis vUl jag säga att olägenheterna meden individuellt flexibel arbetstid är sådana, att jag inte ärberedd att verka för att ett sådant system införs på den statligasektorn." Sä lät det alltså då! Flexibel eller individuell arbetstid kan komma att bli1970-talets stora arbetstidsreform. Denna fråga kan också ses som enjämlikhetsfråga. Ökad jämlikhet kan åstadkommas på tvä sätt: antingen så attalla får det lika bra eller sä att alla får det lika dåligt. Jag kommer inteifrån känslan av att statsrådet närmast ansluter sig till den senare metoden,alltså att alla får det lika dåligt, när han t. ex. i pressen gav sinasynpunkter på frågan om flexibel arbetstid. Jag hoppas verkligen att han inteföljer den här linjen när det gäller andra förhållanden för oss statsanställda jag är själv statsanställd. När man lägger förvaltningsdemokratiska synpunkter påfrågan om arbetstidens förläggning, framstår det som alldeles självklart attvalet mellan fast och rörlig arbetstid måste ske i nära samråd med berördpersonal. Men det är tydligen inte alldeles självklart för statsrådet ;den uppfattningen får man om man läser de direktiv som för nästan exakt ett årsedan utfärdades för arbetstidsförläggningsplaneringen i kvarteret finns inte en rad om samråd med företagsnämnden, inte ett ord om något somhelst samråd med personalen -arbetsgivaren-staten dikterar villkoren! hardet kommit ett initiativ från de anställda, och vi kan hoppas att det skallleda till bättre förhållanden. Som en kontrast till statens attityd i fallet Garnisonen,såsom direktiven formulerats, skaU jag citera några rader ur ett kommunaltföretagsnämndsprotokoll angående behandlingen av en folkpartimotion omutredning av förutsättningarna för införande av rörlig arbetstid för deanställda i kommunen. I protokoUet heter det; " beslutar,att tiUsätta en arbetsgrupp med närmaste arbetsuppgift att utredamöjligheterna för de olika personalgrupperna att tillämpa rörlig arbetstid ochföreslå hur informationen angående den pågående utredningen skall lämnas tillpersonalen." Detta protokoll är från en företagsnämnd i min egenhemkommun , och jag tUlhörde själv denna företagsnämnd. Det kan i detta sammanhang finnas anledning att antyda vadstatsrådet sade ; Det är "från regeringens sida självklart,att demokratin som samlevnadsform måste göra sitt definitiva intåg - päverkstads- och kontorsgolven, likaväl som i direktions- och styrelserummen ". frågar man sig: Hur är det med intåget här? Vi fårhoppas pä en förbättring men måste vänta pä förhandlingar; statsrådet själv hartydligen för dagen ingen uppfattning i ärendet. Även jag ber att få tacka statsrådet för svaret.Jag tycker i likhet med de bägge föregående talarna att det var ett någotmärkligt svar. Skall inte statsrådet kunna ge ett principielltståndpunktstagande i denna fråga därför att förhandlingar är på gång mellanavtalsverket och personalorganisationerna? Det finner jag vara mycket märkligt.Konsekvensen måste ju vara att representanter för arbetsgivarparten, i varjefråga som är under förhandling eller som kan väntas komma underförhandling, skulle vara förhindrad att förmedla en attityd. Det stämmer interiktigt och rimmar verkligen inte med regeringens attityd i sådana här frågor kanske inte just om flexibel arbetstid, men när det gäUer olika problem mellanarbetsgivare och arbetstagare i andra sammanhang. Det gäller ju här principer, herr talman, och det gäUerett område där de olika arbetstagarorganisationerna är tämligen överens,åtminstone i det aktuella fall som har föranlett våra frågor, nämligenGarnisonen. Där har representanter för , , TCO och LO gått ihop i engemensam arbetsgmpp, som har uttalat sig för de flexibla arbetstiderna. Upplevsmöjligen frågan om en flexibel arbetstid som en så pass fet bit i de kommandeförhandlingarna att statsrådet inte vill visa någon attityd ? Detkan möjligtvis vara en tolkning. Lät oss se på fördelama med en flexibel arbetstid. Förstoch främst skulle den naturligtvis, som har påpekat, innebäraväsentligt mindre problem i kommunikationsapparaten, inte minst i storstäderna.Det skulle för familjerna och framför allt för kvinnorna i många sammanhangvara en fördel om flexibel arbetstid kunde införas. Man skulle ha en betydligtstörre frihet att förlägga personliga göromål till tidpunkter pä dagen då manannars, med nuvarande system, måste begära tjänstledighet. Det är bara några avfördelarna. Ang. s. k. flexibel arbetstid för statstjänstemän Ang. s. k. flexibel arbetstid för statstjänstemän har från kanslihuset hörts tongångar som har varitklart negativa. Det är tydligen så ännu, eller kan man möjligtvis vänta sig enannan attityd i statsrådets nästa inlägg? Man har hänvisat tUl att lokförare och telefonister intekan få denna flexibla arbetstid. Det vore väl utopiskt att alla arbetstagare idetta land skulle ha samma arbetsförhållanden. Vi har olika typerav deltidsanställningar. Vi har skiftjobb och nattarbeten. Vi har bullrigaarbeten, osv., vilket har talat om. Ingen av oss önskar väl attdenna provkarta på olika arbetstider och arbetsförhållanden skall minska.Valfriheten bör i stället öka. Tyvärr har jag blivit ett offer förrationalisering. Jag har att bemöta tre frågare men har pämig, vUket gör att jag måste bli ytterligt kortfattad. Jag vill emeUertid understryka vad jag antydde redan imitt svar, nämligen att det i denna fråga föreligger enförhandlingsframställning, och enligt de principer som vi har när det gäUerbehandlingen av avtals-och förhandlingsfrågor här i avböjer jag däatt gä in i en sakdiskussion. Efter att ha lyssnat tUl kan jag dock inteuraktlåta att fästa uppmärksamheten pä motionen 281 till årets riksdag, där mantar upp frågan om den flexibla arbetstiden. Denna motion har undertecknatsockså av . Där räknar man upp vissa fördelar med systemet, vilkajag erkänner såsom obestridliga. Även jag har framhållit att det finns fördelaratt beakta i sammanhanget. I denna motion betonas emellertid också - detframgick inte särskilt mycket av detta i inlägg nu att detfinns vissa nackdelar och praktiska problem. Så måste t. ex. viss personalfinnas pä arbetsplatsen från början av dagen tUl slutet av dagen, och flexibelarbetstid går inte att genomföra för många kategorier med schemalagd arbetstid.Herr och hans medmotionärer är här alltså inne på samma frågor som jagtog upp i mitt åberopade svar till i Äkersberga. I motionen sägs att fördelarna med ett sådant här systemmotiverar att systemet prövas i störte utsträckning än och attstatsförvaltningen här bör gå i spetsen. Enligt motionen bör sädana här försökgenomföras i samråd med de statsanställdas personalorganisationer. Jag noteraralltså, herr talman, att i denna motion begärs inte oreserverat att flexibelarbetstid skall införas pä det statliga området. Man nöjer sig med attrekommendera en försöksverksamhet i samråd med personalorganisationerna. Jaguppfattar skrivningarna i motionen pä så sätt att det egentligen inte rådernågon större meningsskiljaktighet mellan motionärerna och regeringen i dennafråga. Vi har på ömse håll konstaterat att ett sådant här system är behäftatmed såväl fördelar som praktiska problem. Som jag nämnt kommer denna fråga atttas upp till diskussioner meUan personalorganisationerna och avtalsverket. Vifår väl avvakta vad dessa diskussioner kan leda till innan vi binder oss. TUl viU jag bara helt kort säga att jagbetraktar det som helt naturhgt med samråd. Jag underströk också i mitt förrasvar till herr attdet skulle ske samråd med personalen i denna för de anställda sä viktiga ochangelägna fråga. Det vore verkligen bra för de statsanställda om regeringennu börjar häUa med i vårt krav på att man i positiv anda skallpröva flextiden. Men varje gång som har tagit upp den härfrågan har det varit för att polemisera. I en intervju i för tiodagar sedan sade man att flextiden kan bli en ny "klasslagstiftning".Man kallade det "jippo". I riksdagsdebatten för elva månader sedansade att det här går i motsatt riktning mot att "utjämnaskillnader" i samhället. Här finns alltså en avgörande ideologisk skillnad mellanherr tidigare uttalade uppfattning och den som vi i folkpartietdriver. Men använder inte jämlikhetsargumentet mot flextiden ifortsättningen om ni nu instämmer med motion! skrev iDagens Nyheter : "Resonemanget är lika vansinnigt som om mansade att alla seende skuUe berövas synen för att bh jämlika med blinda eUer attbullergeneratorer skulle monteras upp på alla icke bullrande arbetsplatser föratt åstadkomma jämlikhet med dem som är tvungna att jobba i bullrigamiljöer." Och det har alldeles rätt i. Man skadar ingen annangrupp i samhället genom att låta dem som kan få flextid erhålla det. Alla harinte chans till det, men väldigt många har det. För många av dessa ökar man istället jämlikheten. De föräldrar som skaU lämna in ett eller ett par barn pädaghem men har svårt att planera minuterna exakt de blir mer jämlika med debarnlösa som inga sådana svårigheter har. Flextiden ökar jämlikheten för demsom bor långt frän arbetsplatsen och inte riktigt vet hur snabbt trafikenflyter - det är ett problem som de som bor frän arbetsplatseninte känner till. Eller som TCO-chefen säger i ; Flexibelarbetstid är en förutsättning för mänga förvärvsarbetande. "Det är enstörre ojämlikhet att hundratusentals människor av familjeskäl är berövademöjligheten att alls arbeta." Och det har alldeles rätti. Bara om man är dogmatisk på gränsen till förstelning kan man säga blankt nejtiU flextid, som tidigare gjort och som han gjorde i intervjuer iKanslihuset ännu . har alltså de statsanställda i , ,, och noga utrettdessa frågor. De har i demokratisk anda hört efter hur personalen själv ser påsaken. De har i detalj undersökt möjligheten tUl flextid. Möt dem nu inte medett blankt nej eller bara med undanglidande svar! Lyssna på personalen, herrLöfberg, lyssna till de statsanställda, som anser att de behandlats rätt hårthittills av den nuvarande regeringen! Pröva den flexibla arbetstiden idebatten och i praktiken - och vi skall alla få se att här finns en reform somökar valfriheten i det svenska samhället. Ang. s. k. flexibel arbetstid för statstjänstemän Hen NORRBYi Äkersberga (fp): Erfarenheterna av flexibel arbetstid är nogså intressan- Ang. s. k. flexibel arbetstid för statstjänstemän Somexempel kan nämnas att vid en enkät i ett företag med flexibel arbetstid visadedet sig att över tre fiärdedelar av de anställda inte kunde ange någon nackdelmed flextid. Man har kunnat konstatera bestående minskningar ifrånvaron, framför allt korttidsfrånvaron. I det senare fiUlet har man kunnatiaktta en bestående minskning med . Man får genom flexibelarbetstid större möjligheter att klara belastningstoppar, större möjligheteratt klara problem hemma i familjen. Det kan t. ex. vara ungar som pämorgonen när de skall i väg tiU daghemmet, varigenom dagen kan bli förstörd förbåde barn och föräldrar. Man kan då vänta för att lugna ner sigoch prata barnen tUl rätta, om man har flextid, men inte nu dä det i ställetbara blir stress och jäkt - alla de fördelar som tidigare räknats upp idebatten icke att förglömma. Man frågar sig: Har staten och samhället råd att avståfrån dessa positiva effekter? Nej, naturligtvis har inte samhället det, ochstaten som arbetsgivare har det inte heller.