prot · FV09128 · 1972-12-31 00:00:00 — Om sysselsättningsskapande åtgärder i norra Om sysselsättningsskapande åtgärder i norra med att deansträngningar som länsarbetsnämnden gör i samarbete med en rad organisationerskall leda till ett positivt resultat. Självfallet kommer staten att med demöjligheter som står tUl buds i form av lokaliseringsstöd medverka tUl att detkan komma tUl stånd ytterligare etableringar i detta område. HerrCARLSHAMRE(m): Den här diskussionen gäller en bygd somligger även mig varmt om hjärtat, och det må därför tUlåtas mig att någotblanda mig i debatten. Vi talar om en del av värt land där man med föga överdriftkan säga att 1930-talets arbetslöshetskris går direkt över utanatt egentligen någonsin ha varit hävd däremellan. Detta har, allteftersomdecennierna har gått, skapat en känsla av missmod och ibland hopplöshet hos demänniskor som finns kvar. Det är inte särskUt stor tröst att hämta ur det svar sominrikesministern här lämnade. Statsrådet säger att han hoppas att deåtgärder som är omtalade skall leda tUl att arbetsmarknaden i norra . Det finns ingen människa i norra som hoppas attarbetsmarknaden skall stabUiseras, för det är vi inte hjälpta med. Utvecklingenmåste vändas och arbetsmarknaden genomgå en mycket kraftig expansion i ställetför att stabUiseras. i har klargjort hur det är. Vi haralltså redan kommit så långt ner att bygden inte har någon egentlig livskraftkvar, om den inte kan få en injektion av expansion, inte bara av stabUisering.Befolkningsunderlaget är redan för litet. vet vi och vi erinras ständigt om det i debatten omriksplanering och sådant - att det är väldigt många som helst vUl se nästanhela och framför allt den norra delen som en badbalja, ett ställe ditmänniskor från andra håll kommer för att rekreera sig. De är alla hjärtligtvälkomna, men vi skall ha klart för oss att inom mycket få år erbjuder norraBohuslän inte en sommarrekreationsort av den typ som man väntar sig där, dvs.en levande bygd med vacker natur, friska bad och allt detta, utan snararekommer landsändan att kunna konkurrera med fjällbygderna om deras intresse somsöker sin rekreation i en obebyggd vUdmark eller ödemark. Det är det somnordligaste raskt håller på att bli. Det finns alltså icke underlagför de människor som finns kvar där att bli kvar med någorlunda hyggligsamhällsservice, utan vi får bestämma oss om vi vill skapa ett nytt styckeödemark eller inte i norra , och då är det inte tal om att nöja sig medstabUisering vid nuvarande nivå. Det finns i själva verket många fler arbetslösa nordbohuslänningarän vad som framgår av siffror. Det är bara det att de flesta ärregistrerade som arbetslösa i och och på andra ställen, ditde för länge sedan har flyttat. Många av dem är återigen arbetslösa, jag kännerflera. En del av dem har lyckligtvis också arbete på annat håll, men det ärrelativt få som är registrerade som arbetslösa där hemma, därför att de flyttarinnan de hinner bli registrerade som sådana. Emellertid är det för mig intressantaste här attstatsrådet och i viss mån också interpellanterna går förbi vad somför mig egentligen I interpellation ställs särskilt frågan vilkaförändringar i den regionalpolitiska bedömningen av området som aktualiseras avdet kraftigt förändrade sysselsättningsläget. Jag uppfattar det som en fråga avmycket större räckvidd än frågor om lokalisering av enstaka mindre företag, omlokaliseringsbidrag, lokaliseringslån och allt detta. Ytterst gäller frågan förden nordligaste delen av , i första hand de två kommuner som vi talarom, och , om man skall få möjlighet att utnyttja den tUlgång manhar. Problemet är ju att vi i stort sett inte får någonnyföretagsamhet i den delen av landet annat än genom att antingen tvinga vUket vi, som jag ser det, dess bättre inte har medel tUl ännu eller på etteller annat sätt med pengar locka och tubba företag att lokalisera sig på ettställe, där de annars egentligen har ganska liten anledning att göra det,därför att det inte finns någon tUlgång som är exklusiv och bättre där än päandra ställen och därför att man ändå tycker att man hamnar litet avlägset. Det finns en stor tUlgång som är nästan exklusiv, endjuphamn i . Där vet jag att det är ett efterfrågetryck. Det är många somvill dit. Den dag det tiUåts att exploatera den tillgången, då kan vi få etttryck som kan bh svårt att motstå och som det gäller att hålla tUlbaka. Det ärmånga som är intresserade av ett sådant läge. Det har sagts att detegentligen inte finns mer än fyra platser på hela den svenska kusten med ettdjuphamnsläge av den kvaliteten som Högdal kan bjuda. Man behöver inte varamycket tUl eller navigatör för att direkt på en karta kunna se att ingenav de andra tre platserna har ett läge som kan jämföras med Högdal, där man haren spikrak insegling från världshaven utan en enda gir. Där är en tUlgång, men vi vet inte om vi någonsin kommeratt få utnyttja den. Efter vad man kan läsa sig till i de propositioner omhushålhring med mark och vatten, regionalpolitik och annat, som behandlas,så är det uppenbarligen inte regeringens mening att den skall få utnyttjas. Dethar skett en glidning i uttryckssättet. , när regeringen lämnade sitt tillståndtUl exploateringen vid i LysekUsområdet, lade vi i nordligasteBohuslän särskilt noga märke till de exakta ordalagen när regeringen förklaradeatt härefter skulle ingen vidare utbyggnad av sådan industri tUlåtas i områdetmellan och . Det var för oss väldigt viktigt. Vi såg på mUennorr om . Vi utgick ifrån att regeringen inte menade dessa utan liksomvi därhemma ansåg såsom självklart att det var ett litet område, somnäringspolitiskt och regionalpolitiskt tUlhör den högindustrialiserade Oslo-och Haldenregionen och inte utgör någon sorts rekreationsområde i svenskaBohuslän. Vi trodde att där skulle någonting kunna få göras, men börjar vitvivla på det. Så länge vi inte får besked om att vi får lov att utnyttjaden enda egentligt exklusiva tUlgång som regionen har att erbjuda och som ingenannan region i landet kan erbjuda bättre, får vi nöja oss med funderingar ochrapporter av den art vi har fått och som för mig jag kan inte låta bliatt säga det - ter sig något patetiska. Visst är det ett resultat närinrikesministern kan meddela att de samlade insatserna avlokaliserings-politisk karaktär har givit 900 arbetstUlfällen -låt vara Om sysselsättningsskapande åtgärder i norra 7 protokoll 1972. Om sysselsättningsskapande åtgärder i norra beräknade;vi är inte övertygade om att de verkligen finns annat än i beräkningarna. Menallright, det kanske finns 900 arbetstUlfällen i regionen varav 325 iStrömstads och Tanums kommuner. Om jag fick sätta en nolla efter och läsa 3250, skulle jag ha sett det som en löftesrik början, men 325 är patetiskt. i (c): Jag är glad över att utvecklade den andra fråga jag hade ställt. Vi som bor i området måste arbeta både med de kortsUctigaproblemen och med de mera långsiktiga. För att få möjligheter att arbeta med demera långsiktiga problemen och använda de naturresurser som det pekades på harjag tUlsammans med min partivän motionerat om att rUcsdageninte skall låsa fast oss på det sätt som propositionen 111 gör när det gällerden fysiska riksplaneringen. Jag hoppas att både utskottet, som man från länetoch kommunen uppvaktade i går, och rUcsdagen skall ta hänsyn tUl de synpunktersom vi framfört i motionen, så att det alltså finns möjligheter för oss attsedan göra ansträngningar för de mera långsiktiga problemens lösning. När det sedan gäller inrikesministerns inlägg sade jag attbidrag har utgått men att det har varit en mera restriktivtUlämpning. Jag har haft möjlighet att arbeta med ett flertal ärenden och kanäven hänvisa tUl bUagematerialet, som visar att tUl Strömstadsområdet harutgått 11 mUjoner kronor inklusive investeringar. detta är1972 års beslut uppgick sammanlagda lånedelen tUl 6 mUjoner kronor ochbidragsdelen tUl 1 mUjon kronor. Detta är alltså ett material som jag harhämtat ur inrikesministerns egen proposition. Jag ställde två frågor. Jag vUle ha statsrådets uttalandeom hur han ser på möjligheterna att få använda lokaliseringsbidrag i detpågående arbetet med att få fram ny sysselsättning. InrUcesministerns svar, attdet i lokaliseringspolitikens början utgick bidrag till några företag och ävenunder 1972, vUl jag då tolka på det sättet att det finns en stor förståelse föratt man måste ge ett bra bidrag även tUl lokaliseringspolitiken. Däremot fick jag inget svar på den andra frågan. Jagciterade ur propositionen en uppräkning av vissa geografiska områden. Jaghoppas att jag kan få ett svar som bekräftar att även de delar i sominte är nämnda kommer att ingå i området. Sedan vUl jag säga att man inte kan ta siffran 140arbetslösa och jämföra med fjolårets siffror, därföratt var Original-Odhners hela arbetsstyrka hotad avarbetslöshet. Sedan har man lyckats åstadkomma en viss lösning -jag betonar attdet är en viss lösning. Det förhållandet att man inte vUl utfästa sig för attskaffa arbete åt mer än ungefär halva antalet anställda gör att kravet påkommunala organ och länsorgan och slutligen de centrala organ som beslutar ibidrags- och lånefrågor att snabbt få fram en lösning har blivit ännu hårdare,eftersom vi inte har råd att låta den här arbetskraften försvinna tUl andra delarav landet. Framtiden för regionen är helt avhängig av att vi får framnya arbetstUlfällen. Vi kan alltså inte enbart nöja oss med en stabUisering i En stabUisering kan ju ske på olika nivåer, och det ärnödvändigt att vi får åtminstone behålla den sysselsättningsnivå som vi har nu.Herr i nämnde att vi snabbt behöver ett tUlskott i varderakommunen på 300-400 arbetstillfällen. Ja, det är klart att det vore bra om mankunde få fram så goda resultat, men jag tror att vi får inrUcta oss på att iförsta hand knäeka problemet för 200250 personer i , vilkassysselsättning är direkt hotad. Om sysselsättningsskapande åtgärder i norra Man kan självfallet diskutera ordensuinebörd. När jag uttryckte förhoppningen om en stabilisering menade jag attdet skulle vara möjligt att få nya företag tUl området, så att vi kan hindraatt de som eventuellt fristäUs måste söka sig tiU andra ställen. Men det ärnaturligtvis inte så att jag ser det som någon uppgift att långsiktigtåstadkomma en stabUisering i det här området i den mening som , att det inte skulle finnas möjligheter tUl en utveckling. Jag måste säga att jag är en smula förbryllad över herrCarlshamres inlägg. Det verkade precis som om han inte vore medveten om att mani hundratals hem i denna bygd känner oro för sin sysselsättning, oro för inte skaU ha arbete för morgondagen. Men detta har inte sig i, utan han menar att detta område kommer att bh en fjällvärld,som han uttryckte det, , genom att det över huvud taget blivitslut med utvecklingen. Sedan tog han upp en fråga som vi kan ha anledning attdiskutera i annat sammanhang, nämligen den fysiska riksplanen, som inte höromedelbart ihop med denna fråga. Jag har ganska haft tUlfälle att besöka Strömstad- det var innan man fick det överraskande beskedet att den största industrin påorten skulle läggas ner. Jag kan försäkra att jag inte möttenågon så bekymrad inställning hos människorna vid det besöket, men jag har möttden efteråt när jag träffat representanter för fackföreningarna ochkommunalmännen från den bygden. talar om någonting heltannat än vad jag tycker är det stora problemet för dagen. Här har samhället måst gå in, och man måste vara beredd ocksåi fortsättningen att gå in för att överskyla brister i näringslivets struktur.Vi kommer - det är jag övertygad om - att få betydande svårigheter att kommatUl rätta med problemen. Jag tyckte nog att tog alltför lätt påfrågan. Han försökte nästan att göra sig lustig över mitt försök att beskrivade problem som föreligger. Han beskrev det patetiskt. Jag förmodar att han meddet menade att jag kanske haft ett för starkt engagemang i frågan. Jag viU gärna betona att jag anser den situation jagbeskrivit vara allvarlig och att vi måste vara beredda att göra insatser. Jaghar redan här förklarat att vi kommer att ställa oss positiva tUl alla uppslagsom kan komma i detta syfte. Det skulle ha varit intressant, om en annan väg för att lösa detta problem. kan väl intemena att den tnstäUning han företräder när det gäller konjunkturpolitiken,dvs. att man skulle göra en eller annan justering med generell innebörd, skulleha någon nämnvärd betydelse i detta sammanhang. Om sysselsättningsskapande åtgärder i norra tror attdetta är ett gott exempel på hur värdefullt det är att vi är beredda att görapunktinsatser, att vi tUldelat arbetsmarknadsverket så stora resurser, att mankan klara av de aktuella problem som kan komma överraskande och tUl obehag förmånga människor. i (s): Jag skulle gärna vUja avge en litenförklaring tUl vad jag menar med stabUisering. Vi skall skaffa sysselsättningåt de människor som finns i bygden. Dessutom skall vi se tUl att den uppväxandeungdom som lämnar skolan också får möjlighet tUl sysselsättning inom sin egenbygd. Om man kan få företag, som bereder arbetstiUfällen åt 300-400 man ivardera kommunen, så är arbetsmarknadsläget stabUiserat inom dessa bådakommuner. Jag tror inte att vi har högre vyer när det gäller att stabUiseraläget. Redan en sådan stabUisering kommer att medföra vissa problem därför atten avfolkning har skett, men vi har en reserv i den ungdom som lämnar skolan.På tre vill vi möjliggöra för dessa unga att få sysselsättning. kan man önska att det inte målades alltförmörkt och besvärligt om en bygd. Vi som bor inom området ser inte så mörkt påsituationen, utan vi tror fortfarande att bygden har rika möjligheter att taemot företag och att erbjuda möjligheter för folk att bo där. Bygden Ugger ändåmellan två stora städer, och , och har ett utomordentligt fintläge. Här har varit en stark expansion i södra delen av länet, och det skullevara underligt, om inte denna expansion fortsätter norr ut. Detta är vad vihoppas på. Jag tror också att det kommer företag som medför att vi får ettbättre förhållande. I någon mån är det väl detta som inryms i inrikesministernssvar att läget är litet osäkert, varför vi inte direkt kan gå utoch tala om vad det är fråga om. Jag hoppas i alla fall att företag skall kommaoch att arbetsmarknadsmyndigheterna hjälper till att förbättra situationen förnorra . HerrCARLSHAMRE (m): Det patetiska Ugger i att när man skallredovisa vad som kunnat uträttas får man fram 325 arbetstUlfällen -ett 40-tal tUlkomna i en region där kanske igenomsnitt något hundratal försvunnit. Jag menar att det är ett ganskablygsamt resultat av vad som ändå är - jag håller gärna med om det enambitiös satsning. Man kan skärpa påpekande att det är frågaom en region som ligger mellan två stora städer, och . Jag hartidigare här i kammaren själv använt uttrycket att vi här talar omen bygd som ligger mitt emellan två av mest expansiva regioner.Göteborgsregionen och . Ändock har denna bygd på ett så egendomligtsätt kommit i skymundan, vilket bl. a. måste bero på att det har varit någonvalhänthet i handläggningen av regionens intressen. Jag bor en stor del av året i den här regionen, iLommelands församhng, i en dal där det ännu eller mindre bodde5060 människor som hade sin sysselsättning där, i huvudsak av jord och omgiven av svarta vinbär, som Nr 128 Om sysselsättningsskapande åtgärder i norra Där lever jag , sysselsätter 1 person. Det är i och för sig skönt att man får någonting att växapå marken. Men proportionen 50-60 människor och 1 fast boende verksam sägerlitet om vad det handlar om - att vi verkligen är på väg emot en ödemarksstatus,om det får fortsätta. Jag är medveten om att man inte, just nu i varje fall,skall med inrikesministern diskutera den fysiska riksplaneringen. Det är andrastatsråd som i första hand håller i den. Den hör ändå samman medregionpolitiken. Vad jag har velat säga är närmast att vi går förbiden stora frågan; Kan vi tro att vi med i och för sig värdefulla och välkomnaarbetsmarknadspolitiska åtgärder löser ett problem, som bara kan lösas genomatt bygden får utvecklas enligt sina egna naturliga förutsättningar och utanatt det läggs en hämsko på den? Jag vUl säga tUl inrUcesministern att jag verkligen hartUlfälle att träffa de här människorna, och jag tar icke lätt på problemen. Jaghar var och tUlfälle att tala med just de där ängsliga, otryggamänniskorna i och Tanums kommuner. Jag kan påpeka för inrUcesministern att det finns enalldeles särskUd sorts människor däruppe, nämligen de som går som arbetslösaför i sitt liv. De gick som unga stenhuggare arbetslösa på1930-talet. går samma individer, i några få fall som stenhuggare, eller iövrigt i något annat yrke åter arbetslösa som gamla. Jag tror det skulle bh svårt att någonstans i landet letaupp en bitterhet och en besvikelse som kan mäta sig med dessa människors. Ochde finns just i den region vi här talar om. Jag träffar dem och tar alltså ingalunda lätt på derasproblem. Om jag möjligen gör intryck av att blicka för långt framåt och se dethär i ett för långt tidsperspektiv och försumma de överhängande problemen, såberor det på att dessa överhängande, dagsaktuella problem i stort sett harvarit dagsaktuella . Det är detta som är problemet: de kom aldrigriktigt ur . När en aktuell situation har envaraktighet av är det kanske inte så konstigt om man försöker riktablicken åtminstone framåt och inte bara tUl det i och för sig extrabesvärliga . Jag konstaterar bara att jag förstod de bådainterpellanterna så att de hade avsett den situation som har uppkommit i dettaområde tUl följd av händelser som har inträffat där. har haft en benägenhet att se väldigtlångt tillbaka hksom att försöka se framåt och undvika att beröra vad som är deaktuella problemen. Det är detta jag tycker är svagheten i här. Han skulle eljest möjligen ha kommit att tvivla på de friamarknadskrafternas förmåga att få allting att fungera så bra som han självtycks önska och förvänta. Jag tror att i stället många människor ställer sigfrågande. Jag förstår inte vad anser när han säger att det härär ett hot som Om sysselsättningsskapande åtgärder i norra har hängtöver oss . För mig har det varit de aktueUa händelser som harinträffat som har gett anledning tUl frågorna och som också har gett miganledning att ge det svar jag har lämnat. De andra problemen får vi tUlfälle att diskutera i annatsammanhang, när det gäUer den fysiska rUcsplanen. Överläggningen var härmed slutad. § 20Meddelande ang. enkla fror Meddelades att följande enklafrågor denna dag framställts, nämhgen av Nr 348 () till herr utrikesministern om stöd tUlförmedling av biståndsinsatser från kommuner och landsting tUl : Är regeringen beredd att ge organisatoriskt och ekonomisktstöd tUl förmedling av biståndsinsatser in natura från kommuner och landsting iSverige tUl Demokratiska republiken och de av PRR behärskade områdena iSydvietnam? Nr 349 i (vpk) till herrjordbruksministern om åtgärder för att hindra försäljning av svensk mark tUlutländska finansintressen: Avser regeringen att vidta åtgärder för att förhindraförsäljning av svensk mark tUl utländska finansintressen? Nr 350 (vpk) till herr utbildningsministernangående lärarsituationen inom vårdutbildningen: Hurbedömer statsrådet lärarsituationen inom vårdutbildningen? Nr 351 () till herr utbildningsministernangående viss poUtiskpropaganda i skolorna: Anser herr statsrådet det lämphgt att statliga verk genomsina publikationer bedriver ensidig vänsterextrem smygpropaganda i landetsskolor? § 21 Kammaren åtskildes .