prot · FV09117 · 1972-12-31 00:00:00 — Men är det då ändå inte så att vi i fortsättningen kan förväntaatt ni inte kommer att begära utredningar i samma utsträckning som tidigare,eftersom ni inte tror på dem och inte vill avvakta resultatet av dem? Fröken i (c): tar delvis avstånd frånutskottet. Utskottet ställer sig nämligen mycket positivt till motionen 964 ochredovisar bl. a. vad familjepolitiska kommittén uttalat i denna fråga.Kommittén föreslår att en uttrycklig regel med den innebörd som motionärernabegär skall intas i lagen. verkar det som om vore nöjd med lagensom den är. Vad utskottet säger är att man skall vänta med denna ändring tillsfamUjepohtiska kommitténs förslag har behandlats vidare. Reglerna för tilläggssjukpenning vid havandeskap Fröken (): Bara ett par ord. säger att vi inte vUl ta ställning till hur långtid ett barn skall få vara på sjukhus utan att modern går miste om sin rätt attfå ledighet som ersättning för havandeskapsledigheten. Jag sade i mittföregående anförande att jag kan föreställa mig att det här kan bli fråga omolika tidsperioder. Jag menar att även om ett barn, som blivit sjukt straxefter nedkomsten, behöver sjukhusvård förhållandevis , då skall detfinnas möjligheter för modern att därefter få den här motsvarande ledigheten. Det sista som drog upphör egentligen inte alls till den här debatten. Hon sade att vi ifortsättningen inte kommer att tro på utredningar. Det är väl inte det som detär fråga om. Här gäller det förslag som vi har framlagt tidigare och somriksdagen faktiskt hade kunnat ta ställning tUl tidigare utan att avvaktautredningen, om man hade velat. 1 varje fall det ena förslaget stöds av ettenhälligt utredningsförslag, även om utredningen vill skjuta denna förändringpå framtiden. Del styrker förslaget i motionen 986. Vi menar att man bör kunnata ställning till det . Med den bedömningen har jag inte sagt någontingbeträffande kommittéförslag i allmänhet. har arbetat underen följd av år innan den framlade sitt förslag, och dessa frågor har varitföremål för behandling i kommittén under dess mycket omfattande arbete. När manhar framlagt förslagen är därför i detta sammanhang ganska ointressant. Jag måstegå litet tillbaka i tiden till det ärende vi behandlade tidigare Reglerna för tilläggssjukpenning vid havandeskap Dåuttalade man att man är rädd för dellösningar, man vill göra en översyn och fåalla problem lösta på en gång och i ett sammanhang. Gällde det bara lagen omallmän försäkring? Gäller det inte även dessa frågor att man bör se över dem iett sammanhang, såsom kommittén föreslår? Är det då vettigt att rycka ut dennabit och lagstifta om den i förväg och därmed kanske förrycka och försvåra detfortsatta arbetet? Överläggningen var härmed slutad. Punkterna 1 och 2 Kammaren biföll vad utskottet i dessa punkter hemställt. Propositioner gavs på bifall till dels utskottets hemställan,dels reservationen av m. fl. i motsvarande del, och förklaradesden förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan frökenBergström begärt votering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Den som vill att kammaren bifallersocialförsäkringsutskottets hemställan ibetänkandet nr 32 punkten 3 röstarja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservationen av m. ti. Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåfröken begärde rösträkning verkställdes votering medomröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat: Propositioner gavs på bifall till dels utskottetshemställan, dels reservationen av m. fl i motsvarande del, ochförklarades den förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedanfröken begärt votering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Den som vill att kammaren bifallersocialförsäkringsutskottets hemställan ibetänkandet nr 32 punkten 4 röstarja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservationen av m. fl. Vid omröstning genom uppresning förklarades flertalet avkammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. rösträkningverkställdes votering med omröstningsapparat. Denna omröstning gav följanderesultat: § 22 Föredrogs socialförsäkringsutskottets betänkandenr 33 i anledning av motion angående resetUlägg till studiebidrag. Utskottets hemställan bifölls. Ändrade regler för återbetalning av studiemedel m. m. § 23 Ändrade regler för återbetalning av studiemedel m. m. betänkande nr 34 i anledning av motion om ändraderegler för återbetalning av studiemedel m. m. I detta betänkande behandladesmotionen 1972:979 av m. fl. (fp) såvitt däri hemställts attriksdagen hos Kungl. Maj:t begärde förslag till innevarande års riksdagangående sjukförsäkringsvillkoren för studerande. att skulle avslå motionen1972:979, i vad den behandlats i detta betänkande. Reservation hade avgivits av i (fp) ochfröken (), som ansett att utskottet bort hemstäUa, att med anledning av motionen 1972:979, i vadden behandlades i detta betänkande, begärde att Kungl. Maj:t framladeförslag angående sjukförsäkringsvUlkoren för studerande. Fröken (): Den reservation som är fogad lillsocialförsäkringsutskottets betänkande nr 34 behandlar sludenlernassjukförsäkringsvillkor. Den berör alltså inte vad som i rubriken talas om som"Ändrade regler för återbetalning av studiemedel" utan ingår istället i det som i rubriken är benämnt "m. m.". Del beror på att denmotion som ligger till underlag för betänkandet och reservationsyrkandetbehandlar ett par olika saker. Man har delat upp denna motion i två olika betänkanden. Även till föregående års riksdag förelåg förslag tillförbättring av studenternas sjukförsäkringsvillkor, och i den nu aktuellamotionen begärs förslag till årets riksdag. Motionärerna hade därför väntat sigatt frågan skulle ha kunnat komma upp till behandling tidigare änden nu gör. När frågan behandlades i för nästanexakt ; det var nämligen - avvisadesmotionen också av utskottet, som menade att motionen inte borde föranleda någonriksdagens åtgärd. Man visste då att en promemoria redan låg färdig på Ändrade regler för återbetalning av studiemedel rn. ,som hade fått uppdraget att utreda frågan 1967. Man kunde således vänta att ettförslag med anledning av den PM som hade utarbetat skullekomma inom rimlig tid. Därför fanns det ingen reservation tillutskottsbetänkandet , men jag uttryckte i kammaren den förhoppningenatt nya regler skulle kunna bli gällande från . Den PM som utarbetat hade översäntstill Kungl. Därefter har promemorian tydligen sänts påremiss, men därutöver har det inte hänt någonting med denna utredning. Jag vill framhålla att man från studenthåll sersynnerligen allvarligt på långdragningen av den här frågan. Man är angelägen omatt få en förbättring i sjukförsäkringsavseende, men det förefaller nu som omKungl. Maj;t inte skulle ha särskilt bråttom att framlägga ett förslag.Utskottsmajoriteten konstaterar bara att det föreligger förslag frånfamiljepolitiska kommittén och från sjukpenningutredningen samt att en del avde förslag som dessa utredningar har framlagt skulle komma att innebäraförbättringar även beträffande studenternas sjukförsäkring, om nu de förslagengenomförs. Utskotlsmajoriteten menar alltså att man bör avvakta hela denfortsatta behandhngen innan man tar ställning till den fråga som riksrevisionsverkethar sysslat med ända . Jag uttryckte som sagt förhoppningen att fråganskulle ha varit löst . måste vi ju ändra våra förhoppningarom tidpunkten och har därför i reservationen uttryckt det på det viset, att vikräver förslag till nya regler på ett sådant sätt att de kan träda i kraft den1 juh 1973. Jag ber att få yrka bifall till reservationen. Först vill jag påpeka att utskottet i slutetav sitt betänkande säger: "I likhet med motionärerna anser utskottetangeläget att frågan om sjukförsäkring för studerande, vilken varit föremål förutredning under ett flertal år, får en snar lösning." Jag tycker det ärangeläget att ta med även den delen när man citerar något av vad utskottet iövrigt har sagt i betänkandet. Jag vill också nämna någonting om varför denna förseninghar uppkommit. Det var så att i samråd med centralastudiehjälpsnämnden fick utreda dessa frågor och de frågor som hör ihop med enutvidgning av sjukförsäkringsskyddet för de studerande. Riksrevisionsverketöverlämnade ett förslag till Kungl. Det förslagetgår i korthet ut på följande. Alla studerande som uppbär studiemedel enligtstudiemedelsförordningen föreslås bli obligatoriskt sjukförsäkrade, ochanslutningen till sjukförsäkringen skall ske kollektivt genom centralastudiehjälpsnämnden. Om en studerande inte uppbär studiemedel, skall möjlighetfinnas till frivillig anslutning till försäkringen under förutsättning attstudierna bedrivs vid läroanstalt som omfattas av studiemedelsförordningen.Sjukpenningen beräknas uppgå till respektive om dagenberoende på i vilken omfattning studierna bedrivs, och premierna beräknas uppgåtill 35 respektive per termin; däri ligger 20 I vad sedan gäller sjukpenning tiU studerande vidhavandeskap säger ingenting i sitt förslag, utan man hänvisarpå den punkten till familjepolitiska kommittén. I kommitténs betänkandeföreslår man såvitt angår kontantförmånerna en föräldraförsäkring. Nuvarande moderskapspenning och tilläggssjukpenning vidbarnsbörd skall alltid utgå med per dag, och detta belopp äravsett att utgå till alla som väntar eller fått barn. I det falletbehöver man inte ta hänsyn till tidigare yrkesverksamhet, och det innebär, attäven de studerande kommer att omfattas av denna ersättning. Om vi nu skall undersöka varför det har dröjt så längekanske det i sammanhanget förtjänar att nämnas att sjukpenningutredningen, somhade att studera frågan och lägga fram ett förslag tUl beskattning avsjukpenningförmånerna, även hade att se på sjukpenningen till de Studerande.Men det förslag som framlagts går ut på att densjukpenning som utbetalas inom obligatoriet enligt lagen om aUmän försäkringskall beskattas, medan den frivUliga delen i vad gäller bådehemmamakeförsäkringen och studerandeförsäkringen - skall helt undantas frånbeskattning. Eftersom i dessa avvägningar olika frågor varit medtagnasom hört nära samman kan man kanske förstå att det har tagit litet tid innanUtredningen kommit fram tUl en slutgiltig produkt och att den ena frågan fåttvänta på den andra för att vi skulle kunna lägga fram ett förslag som kunnattillfredsställa de studerande på ett vettigt sätt. Men det förtjänar nämnas attdet har funnits och finns fortfarande en friviUig försäkring isjukförsäkringen, där de studerande har möjligheter att tUlförsäkra sig ensjukpenning om högst till en mycket billig premie. Dennamöjlighet har utnyttjats i mycket liten omfattning. Jag ber att få yrka bifall tillsocialförsäkringsutskottets hemställan i dess betänkande nr 34. Ändrade regler för återbetalning av studiemedel m. m. Överläggningen var härmed slutad. Propositioner gavs på bifall tilldels utskottets hemstäUan, dels reservationen av i och frökenBergström, och förklarades den förra propositionen vara med övervägande jabesvarad. Sedan fröken begärt votering upplästes och godkändesföljande voteringsproposition; Den som vUl att kammaren bifaller socialförsäkringsutskottetshemstäUan ibetänkandet nr 34 röstar ja, den det ejvUl röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservationen av i Vid omröstnmg genom uppresning förklarades flertalet avkammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Inrättande av speciella kliniker för aborter rösträkningverkställdes votering med omröstningsapparat. Denna omröstning gav följanderesultat: § 24 Inrättande av speciella kliniker för aborter Föredrogs socialutskottets betänkande nr 35 i anledning avmotion om inrättande av speciella kliniker för aborter. HerrNILSSON i Agnas (m): Vid utskottsbetänkandet är ett särskiltyttrande fogat av . Utöver det jag har sagt i den motion som ärbakgrunden till betänkandet har observerat det olämpliga i attabortfaU och förlossningsfall förläggs till samma sal på klinikerna. Jag delarhans uppfattning. Det är ytterligare ett skäl för att man skall se på den härsaken. Jag skall inte yrka något annat än utskottet, meddetta problem är både stort och viktigt, och jag önskar få säga några ord medanledning av utskottets betänkande. Detta betänkande är mycket kortfattat, och man kanske inteskall vänta annat. Utskottet relaterar bara vissa fakta. Någon oro uttrycksinte. Det kan motiveras med att man räknar med att det blir anledning attta upp frågan igen. Vid sammanträdet här i kammaren hade ett parandra ledamöter och jag en diskussion med socialministern i saken med anledningav två enkla frågor. Det är ganska intressant att se vad som då sades. Det varklarl att man redan hade observerat att sjukvårdsresurserna är ansträngda, ochsocialministern sade också i svaret att i allt högre grad haruppmärksammat abortfrågan. Man hade haft en konferens i frågan. Vidare har justitieministern, utöver den ena utredningensom arbetar, tillsatt en arbetsgrupp som har till uppgift att komplettera detutredningsmaterial som behövs för att ta ställning till frågan om en nyabortlagstiftning. Den gruppen arbetar alltså . Jag skulle vilja citera litel från det papper jag har somtalar om att den här arbetsgruppen är tillsatt. Bakgrunden till tillsättningenvar att man väntade att antalet aborter skulle stiga till 28 000. Och såheter det; "Frågan om behovet av en närmare inventering ochredovisning av de vårdresurser som det här är fråga om har bl. a. nyligenpåtalats av sjukvårdsstyrelsen i i en skrivelse tillsocialdepartementet." Vi ser alltså här att ute bland de ansvarigahuvudmännen finns det frågor om hur vi använder resurserna. "Utvecklingen har vidare ökat insikten omnödvändigheten av en ytterligare intensifiering av ålgärder som har en abortförebyggandeverkan. Detta är bakgrunden till att arbetsgruppen fått till uppgift att bl.a. undersöka olika metoder för att förbättra informationen och rådgivningenom födelsekontroll." Vidare står det något om allmänupplysningsverksamhet, och det är ju både bra och viktigt. När jag skrev motionen, alltså vid det härriksdagsårets början, var anledningen den oro jag hyste därför atl vi har fåttbestämda uppgifter från människor, som inte kunde tänkas ha missuppfattatsaken, att "vanliga" sjukdomsfall, alltså sjukdomsförlopp som kommerav att en människa har drabbats t. ex. av infektion eller cancer, får ståtillbaka för abortfall. Jag tyckte att det inte var tUlfredsstäUande. Jagskriver i motionen: "Vi använder operationsrum och vårdsalar,undersökningsrum och kliniker, rådgivningscentraler allt bekostat av allmännamedel. De alltmer liberaliserade bestämmelserna kommer att inom några ärmångfaldiga antalet aborter, eftersom den allt friare praxis som tillämpas ochansvarskänslans borttagande kommer att föra med sig att antalet aborter blandbarn ökar. Våra ansträngda sjukhus-och vårdresurser, vår hårtarbetande stab av läkare och skötare kommer att dirigeras över från normalavård- och operationsarbeten till aborter." Allt vad jag sedan fått veta bekräftar just det som jagskriver i motionen. Jag tycker att man måste slå larm. Även om det är sant attdenna fråga bearbetas så tror jag att det är anledning att understryka viktenav att någonting händer och händer snart. Jag har ett tidningsklipp här, som är så nytt som från den27 oktober, där en överläkare uttrycker sitt bekymmer. Han säger:"Patienter med cancer får vänta. Aborter går först. Är det riktigt attcancerfall får vänta på behandling medan vårdplatserna upptas avabortsökande?" Längre fram i artikeln säger han: "Jag är inte ensamom att vara bekymrad. Många av mina kollegor delar min oro. Utvecklingen ärkatastrofal." Jag tycker detta är någonting som trots att arbetsgrupperhåller på att se över frågan just nu borde observeras mer än vad man gör i vårt land. Den här överläkaren tar också upp det förhållandet att just cancerfallen kan finnas bland de patienter som får vänta. Det är så många abortfall som bedöms som akuta och brådskande. Och han pekar på att det är mycket unga människor som söker abort. Han talarom 14-15-åringar som är föremål för ingrepp. Det är alltså en röst bland de många som riktaruppmärksamheten på ett alarmerande tillstånd. Ty man kan ju inte påstå atldessa förhållanden är tillfredsställande. Det säger väl inte utskottet ellernågon annan heller. Men jag tycker att vi alltför likgiltigt ser på dettaproblem. Det talas i utskottsbetänkandet om att vi måste minskabelastningen på våra resurser, och det vill jag gärna understryka. Det kanskeockså snart kommer att finnas läkare som vägrar att utföra de här operationerna.Jag vill påtala att man ofta ser i pressen att sjukdomar som cancer ochhavandeskap räknas till samma kategori och att man även talar om att det är enolycka att få barn och att det dessutom faktiskt har blivit en utbredduppfattning, som en läkare uttryckte det , att det är fri abort här ilandet och att aborter är ett legitimt preventivmedel. Så kan man alltsåuttrycka det på sina håll. är det inte min tanke att angripa de människor detgäller. Det finns säkert fall där abort under alla förhållanden måste få ske.Men de flesta av dem som söker abort, de som är t. ex., vet ju intevilken Inrättande av speciella kliniker för aborter Inrättande av speciella kliniker för aborter fruktansvärdsak det egentligen är. Men det är inte deras fel utan det är samhällets fel.Det är vårt fel atl det blivit som det är. Vi måste nu hävda livets rätt. Det är aUdeles riktigt, som det står i direktiven för dearbetsgrupper som bedriver utredningsarbete på detta område, att vi måsteupplysa och vägleda i dessa frågor, och det gäller särskUt de mycket unga. Omupplysningen verkligen var effektiv och om vi på rätt sätt gjorde klart vad detgäller, skulle det väl inte heller dröja så väldigt länge innan det blev andraförhållanden. Jag vill också ta upp en sak till. Det gör ont i mig sommänniska och som när man talar om att det "bara" blir 25000 aborter. Man hade räknat med 28 000, men antalet kanske stannar vid 25 000.Det verkar som en cynism "bara" 25 000. Vad har vi för mentalitet ivårt land? Jag menar att det finns rum för fler människor här i ellergör det inte det? Jag pekar i motionen på risken för att vi får så många gamlamänniskor och så få unga. Utskottet berör inte med elt ord detta förhållande. Någon har sagt mig att det är obarmhärtigt att ta upp ensådan här fråga. Man säger att kvinnan måste ha rätt till abort. Men jag menaratt det måste vara obarmhärtigt att främja eller inte förhindra en utveckhng,som hävdar kvinnans rätt till abort. En sådan utveckhng är inte barmhärtig motbarnet och inte heller mot kvinnan själv. Den läkare som jag citerade pekar påatt just de mycket unga, som kommer in för abort, löper risk att bli sterilaför livet, som han uttrycker det. Det är inte heller barmhärtigt mot syskonen jag tror att det i många hem skulle behövas syskon. Jag vill till slut säga att det för mig helt avgörande ärdet klara bibelord som jag råkade höra just under morgonandakten kl.7.151 : "Ty du har skapat mina njurar. Du sammanvävde mig imin moders liv. Jag tackar dig för att jag är danad så övermåttan "- "Du" i denna text är alltså . Det är han som är livetsherre, inte vi! Han är ensam herre över liv och död. Vi har fått livets gåva jag och du, vi som är här i kammaren. Och vi är alla tacksamma för den gåvan,inte sant? Vi är alla tacksamma för att vår mor bar oss och födde oss. Hurskulle vi då kunna önska att andra förmenas livet? Jag tror att denna debatt snart kommer att tas upp igen,men jag ville redan nu understryka de förhållanden jag nu anfört. Vi har ocksåett ansvar mot de cancersjuka och mot andra sjuka som får vänta men somnormalt borde gå före när det gäller att få vård. Man kan också fråga om del ofödda barnet är människa. Ja,svarar här , och ja har kyrkan svarat . Ja säger ocksåmedicinsk expertis och det säger också rättsexperterna . Jag tror alltsåinte att vi kan bli oeniga på den punkten. Tyvärr förefaller det att dröja innan abortutredningensförslag föranleder någon proposition det kommer kanske att skjutas upp tillefter nästa val, och händer många olyckliga saker. Men i väntan pådet kan vi i praktiken inte göra mycket annat än att uttala vår djupa oro ochvår önskan om att vi får en annan undervisning för våra barnoch ungdomar och en annan anda i skolan. Vi måste tala om för de unga pojkarnaoch flickorna hur oerhört ansvarsfullt det är att bli förälder och hur oerhörtfarligt och riskfyllt det kan vara att tänka på abort som en utväg i en sådansituation. I detta anförande instämde (). i (s): Jag tänker inte ta upp någon abortdebattmed herr' i Agnas. Det är inte den frågan vi skall diskutera i dag.Den debatten får föras när förslaget till abortlagstiftning ligger påriksdagens bord. Beträffande sitt eget resonemang har i Agnastrots den mörkmålning han gav av den svenska sjukvården inte anvisat detringaste försök till utvägar ur det problem det gäller. Under sådanaförhållanden, herr talman, kan jag nöja mig med att yrka bifall till utskottetsförslag. Bara en enda hten kommentar till resonemanget om decancersjuka, som skulle få vänta därför att aborterna skuUe ta så mycket avsjukvårdsresurserna i anspråk. Jag vill upplysa i Agnas om att detär gynekologiska specialister som gör dessa operationer, och de behöver sällanutföra några canceroperationer. Det låter väldigt bestickande när det talas omatt vården av cancersjuka människor får stå efter på grund av de mångaaborterna. I själva verket rör det sig inte alls om något sådant som herrNilsson här har talat om. i Agnas (m); Jag blev litet förvånad när jag hördeutskottets ordförande tala om att jag inte har anvisat en enda utväg. Minmotion efterlyser ju en utredning. Man står inför svårigheter, jag vänder migsom motionär till riksdag, till dess experter, tiU dess socialutskott.Utskottet kan väl då inte vänta att jag slutgiltigt skulle ge anvisning omutvägar. Jag har antytt en sådan, när jag talat om att det djupast sett gäUeratt vårt folk, särskilt ungdomen, får veta mer; att man i skolan får lära sigkänna livets okränkbarhet, det som är grundvalen för vår kultur och vårtsamhälle. Det är vad motionen begär, djupast sett. När i talar om de cancersjuka, såstår detta mot de uppgifter som överläkare lämnat enligttidningsreferatet , som jag citerade. äröverläkare vid kvinnokliniken i , och han säger faktiskt att detförekommer att cancerfall finns med i det här sammanhanget. Undersökningar kanbli uppskjutna därför att andra saker kommer före. Det kan vara någon sombehöver undersökas, men resurserna är ansträngda, personalen är upptagen medannat, och undersökningen blir uppskjuten. När den blir av, kan det varaför sent. Jag anserinte att jag har använt några överord. i (s): Det var framkomliga vägar jag avsåg, intebara att man skulle inrätta specieUa abortkliniker. Det är inte lösningen påproblemet, . Inrättande av speciella kliniker för aborter 7 protokoll 1972. Bordellverksamhet, m. m. HerrNILSSON i Agnas (m); Framkomliga utvägar kan man knappast peka påinnan en utredning har gjorts, men frågan är väl om det inte kommerkliniker som är speciellt avsedda för aborter. Vad tar upp i sittsärskilda yttrande och jag har kunnat kontrollera vid samtal efteråt är hurdjupt deprimerande det kan vara för en barnaföderska att det på samma salligger en kvinna som väntar på abort. Det är faktiskt saker som vi inte utanvidare kan skjuta åt sidan. Jag tycker att här har pekat pä någotväsentligt. Vad beträffar framkomliga utvägar så är det ju sådana jagefterlyser. Jag hoppas att de utredningar som finns skall komma fram till vissaförslag. Min motion var ett försök att om möjligt skynda på saken, för den ärbrådskande. Överläggningen var härmed slutad. § 25 Bordellverksamhet, m. m. Föredrogs socialutskottetsbetänkande nr 36 i anledning av motioner om bordeUverksamhet, m. m. I detta betänkande behandlades 1) motionen1972:59 av () vari hemställts att beslutade att hosKungl. Maj:t begära utredning och förslag tiU ett system med stathgbordellverksamhet, 2) motionen1972:310 av m. fl.