prot · FV0960 · 1972-12-31 00:00:00 — En mäi-|gd sädana frågor har aklLialiseratsvid årets riksdag i ett tiotal motioner, som alla i stort går ut på att denbostadspolitiska forskningen måste ökas och ge oss svar på de olika frågor somställs och som är ett uttryck för denna reglerade bostadsnäring, sominneburit att folk inle har fått bostäder enligt sin önskan. a. i sin motion 1443 atl effekten avatt bostadsmarknaden sä länge har varit reglerad bör särskilt beaklas ibyggnadsforskningen. Jag vill verkligen, lieir , understryka del kravet. I motionen 613 ifrågasätter och frökenLjui-igherg den omfattande höghusbebyggelsens berättigande. Ill höghusen är den byggnadsform som drar med sig de största problemen,särskilt för barnfamiljer och åldringar, Mamnionui vägar inle släppa ut barnen på lekplatserna ulan atl själva gä med ul. den 19 apvil 1972 Forskning m. ni. Nr 60 känner sig isolerade och är räddaför att hissarna skall stanna sä att de den '''''" ''ä" '' ''S ut eller in. 19 aoril1972 ' rnotior"" 1438framhåller kollegerna i kammaren, herrar Krönmark, ------- ;------- ~ , i och , att det saknas ett horsknmgm.m.i .jj faktaunderlag för att bedöma bostadskonsumenternasverkliga samhällsplanerings- ö,3,,,nnål. De övriga motionerna som behandlatsi civilutskottets betänkande nr 30 väcker i stort ungefär samma frågor. Utskottet instämmer i motionernas syfte och säger i ettenhälligt uttalande att utskottet finner det önskvärt att Kungl. Maj:t lämnarriksdagen en översikt över inriktningen av samhällsplaneringsforskningen i vidbemärkelse tillika med bedömningen av vilka organisatoriska och prioriterandebeslut som kan ankomma på statsmakterna. Jag förutsätter att berörda statsråd så snart som möjligtexpedierar denna beställning. Frågan om vilken typ av bostad som bostadskonsumentenönskar behandlas i civilutskottets betänkande nr 14. I detta betänkandebehandlas moderata samlingspartiets partimotioner nr 294 och 606 samt motionen778 av m. fl. om ett ökat småhusbyggande och ökad bebyggelse pålandsbygden. Debatten om bostadsbyggandets inriktning på hustyper harunder årens lopp varit livlig. Men socialdemokraterna har ständigt avvisat vårakrav på en större andel småhus av det totala byggandet, och ändock skulle ävendetta vara ett sätt att lösa bostadsproblemen. Av socialdemokraternas argumentering har man fått denuppfattningen att socialdemokraterna bäst vet vilken typ av bostad somkonsumenterna vill ha. Att man exempelvis i grannländerna har en avsevärtmycket högre andel småhus av det totala byggandet än vad vi har här, det harman inte fäst sig vid. Vår andel har hållit sig kring . Igrannländerna har andelen småhus varit . När vi harsagt att del kan väl ändå inte vara sä särskilt stor skillnad mellan folken iNorden i preferensen för att bo i ett marknära hus och dessutom i ett hus somman äger själv - så har socialdemokraterna bara skakat på huvudet och ryckt påaxlarna. Socialdemokraterna vet bäst. Emellertid har man på visst socialdemokratiskt håll nuuttalat att man ändå haft litet fel. Inrikesministern har faktiskt i enintervju i tidningen - och även på andra håll - förklarat atthan är medveten om att något annat nu behöver göras. Han har sagt att byggandetmåste anpassas efter människornas önskningar, och han är glad över attkommunerna blivit mer lyhörda för konsumenternas önskemål. Komnumerna reviderarnu sina planer till förmån för flera markbostäder. Om det vore tillåtet, herr talman, att här i kammarenutbringa ett fyrfaldigt leve för ett statsråd sä skulle man faktiskt vilja göradet. Det är historiskt att äntligen en socialdemokratisk bostadsminister kanerkänna att han har fel och att man måste ta hänsyn till hur konsumenternasjälva vill ha det. Till detta kommer resultatet från enSifo-undersökning som näringslivets byggnadsdelegation har låtit utföraangående svenska folkets inställning till olika frågor när det gällermarkägande, tomträtt och Undersökningen är riksomfattande och baserad på besöksintervjuer med I200 personer i åldrarna . Intervjupersonerna har tagits utslumpmässigt och är ett representativt urval av denna del av befolkningen.Följande fråga ställdes: Om ni hade möjlighet all välja, hur skuUe ni då helstvilja bo, i villa eller annat småhus, eller bor ni helst i flerfamiljshus?Totalt ville bo i villa eller annat småhus, önskade bo iflerfamiljshus. Särskilt markant är denna önskan att bo i villa bland de yngreoch medelålders. Jag ber mina socialdemokratiska kolleger i kammaren attobservera att av de tillfrågade som hade socialdemokratisk politiskpreferens ville bo i villa eller annat småhus. Nästa fråga löd: Om ni skulle köpa en villa eller ettradhus, skulle ni dä föredra att äga marken eller att disponera marken medtomträtt? Man skulle kunna ställa samma fråga här i : Om ni, äraderiksdagskolleger, skulle köpa en villa eller ett radhus, skulle ni då föredraatt äga marken eller disponera marken med tomträtt? Hade statsrådet i kammaren, skulle han ha svarat såsom han uttalade i en proposition förnågra månader sedan, nämligen att "det numera är otidsenligt attäga". Eftersom detta uttalande fanns i en proposition, står väl helaregeringen bakom den uppfattningen. Enligt regeringen är det otidsenligt attäga . Huruvida de socialdemokratiska riksdagsmännen har den uppfattningenåterstår att se. Många kanske har det, men jag skulle kunna tänka mig att detfinns de som har en något annorlunda syn på ägandeprincipen. Det finns i varjefall åtskilliga socialdemokrater pä alla nivåer som själva i valet mellanhöghus och låghus väljer låghus eller egen villa. Dessutom visar undersökningenatl det inte är så helt med otidsenligheten, så statsrådet får nog tänkaom. Svaren på den här frågan i undersökningen visade nämligen atl avalla de tillfrågade föredrar att äga marken, föredrar att disponeraden med tomträtt. Och jag ber den socialdemokratiska gruppen och densocialdemokratiska regeringen att observera att av de tillfrågademed socialdemokratisk preferens föredrar att äga marken. Sammanfattningsvis kan beträffande undersökningen sägasatt den visar ett klart uttalat intresse för enskilt markägande. Specielltgäller detta för egnahem och fritidshus, där 80 föredrar enskiltägande. För flerfamiljshus iir inställningen inte lika markerad. Vidare visarundersökningen att det i genomsnitt är som anser att kommunenbör äga den mark på vilken det står flerfamiljshus. Tomträtten är inte populär,och det är uppenbart att man anser att äganderätten till tomten ger störretrygghet. Till den utvidgade kommunala expropriationsrältcn är en stormajoritet avvisande, men jag skall inte gå in på frågan om expropriationsrätteni dag. Med hänsyn till bostadsministerns sinnesändring och tillde alltmer uttalade önskemålen om en annan fördelning mellan låghus och höghushade man kunnat vänta sig en annan behandling av moiioiierna iutskottsbetänkandet nr 14. Den socialdeinokraliska majoriteten kan emellertidinte tillstyrka motionerna, vilket förefaller märkligt; man kunde ju ha tänktsig en sinnesförändring även i utskollel, l-örmodligen beror det på att manännu inte bestämt sig för om man skall leva kvar Forskning m. m. i samhällsplaneringsfrågor Forskning m. m. i sam hällsp lan erings-frågor i1930-talets syn pä människorna, eller om man skall ta tUlräcklig hänsyn till1970-talets förhållanden och inte minst till de behov och de principer somdagens människor har. Således har vi tvingats framföra våra yrkandenreservationsvis. Vi hoppas att det snart skall bli inte bara en förändring ital utan även i handling. Med detta, herr talman, ber jag att få yrka bifall tillreservationen 2 i civilutskottets betänkande nr 14. Jag yrkar vidare bifalltill civilutskottets betänkande nr 13, HerrSVENSSON i (vpk): Den här debatten avser ju flera olikabetänkanden, och det är tyvärr så, atl den därmed sakligt sett kommer attpräglas av en viss förvirring. Talarna kommer att tala förbi varandra. Det hadevarit betydligt lyckligare, om vi hade kunnat ta de enskilda sakfrågorna varför sig. De ligger alltför långt ifrån varandra för att kunna blandas ihop isamma debatt. Vad jag kommer att uppehålla mig vid i det här inlägget ärden reservation som är fogad till civilutskottets betänkande nr 15 och sombygger på vpk-motionen 1450 om ett åtgärdsprogram för hjälpåtgärder ät den s.k. nyslummen eller betongslummen. Denna nyslum är ju ett brännande problen-i i det svenskaklassamhället. Det är ett krisfenomen som berör allt fler och som alltintensivare diskuteras. Det finns kretsar som medvetet vill undvika dendiskussionen. Dit hör majoriteten inom civilutskott. Med en endamening avfärdar man en samhällsföreteelse, som utsätter hundratusenden försocialt betryck. Och det är ganska förklarligt. Etablerade politiker leveraldrig och kommer aldrig att leva under nyslummens förhållanden. De känner deminte och deras okunnighet är också deras andliga skyddspansar. Utskottetsofficiella motivering för att slippa röra vid frågan är att det hela bör sessom en rent planeringsfråga. Det är en ödesdiger felsyn. Nyslummen ärett nationellt problem. Den berör sidor av det samhälleliga livet som går långtutöver en kommuns kompetensområde. var begreppet nyslum i stort sett okänt.I dag har namn som , , och blivit politiskaoch sociala begrepp. Vad är denna verklighets ursprung? Och vilka är desskännetecken? säg en accelcrering av den ekonomiskakoncentrationen i det kapitalistiska . Storkapitalet krävde flyttning avmänniskor till de fä stadsregioner, dit man ville samla sin ekonomiskaaktivitet. Kapitalet behövde import av arbetare från länder som var fattigareän . Kapitalet förtjänade på markspekulationen, som drevs på genom dengeografiska koncentrationen och utbyggnaden. Kapitalet krävde attkontoriseringen skulle få bryta upp de gamla stadskärnorna och att städernaszonindelning skulle skärpas - chefsfunktionerna för sig, villatomterna för sig,arbetarområdena för sig. Kapitalet krävde att gatunätet skulle tillrättaläggasför en ohämmad privatbilism. Jag har själv hört professorer i geografi ochkanslichefer i kommunala planeringsorgan uttala, att folk i chefsfunklioner borde privilegieras med hänsyn till kommunikationer,därför att deras tid var dyrbarare och viktigare än den Nr 60 Kapitalets politiska profeter krävde slut pä bosladssubven- den Man krävde fri fart in idet tolalkommer- 19 april197"' sialiserade samhället, där människan var profitens passiva och av--------- ~ Och på område efter område fick man sin vilja roisKnmg m. m. i fram, därför att ingen regering fanns som ägde en från del kapitalistiska samhallsplaneniigs- marknadstänkandet självständig vilja och självständig makt. Ur denna process skapades utkantsområdena i de storastäderna, utkantsområden vilkas problem började spegla sig iarbetsförmedlingarnas köer, på omskolningskurserna, på socialbyråer, påsjukhuskliniker och i polisslalistiken. Utkantsområdena är utfällningsproduker av en bestämdprincip: den sociala segregationen. De är skådeplatser för en kvalilalivförsamling av mänskliga levnadsförhållanden och miljöer. De är inga tillfälligaplanpolitiska feltramp. De är tvärtom typområden för den bostadsmiljö som detnuvarande samhället skapar för sina utsugningsobjekl, arbetarna och de lägretjänstemannagrupperna. Dessa områden har ständigt blivit fler. Medvetandet omproblematiken har inte medfört förbättringar. De nyslumsomräden som i dagendast finns i planerarnas handlingar är vida större än de som harhunnit byggas upp. Nyslummens sociala segregation är mångfaldig.Socialvetenskapliga undersökningar börjar nu ge ett massivt och tämligenentydigt material om dessa fakta, inte nrinst från min hemstad, . Låt ossse en smida på detta. Dels segregeras barn och barnfamiljer. Pä iMalmö är t. ex. av invånarna under , mot för stadeni genomsnitt. är under 15 är, mot i hela staden. I Malmöär av befolkningen invandrare, på . Till områdenav denna typ flyttas framför allt invandrare, f. d. invånare i äldrebostadsområden i innerstaden och inflyttare från landsorten. Det är påvisat att genomsnittsinkomsten för invånare iRosengård tillhör den lägsta i hela . Den är bara fjärdedelen så stor somi det aristokratiska villaområdet och lägre än i mergenomsnittsbetonade områden som Borgmästargården eller Höja. Det är påvisat att nyslummen har den sämsta kommunalaservicen av alla stadsdelar och bostadsområden. En genomgång beträffande 20olika servicefunktioner har visat att områden av typ låg vida sämretill än nybyggda stadsdelar i allmänhet i samma stad. Det är påvisat att segregationen klart gör sig gällandeockså inom stadsdelar och projektområden. I kommunala hyresfastigheter ärbefolkningen genomsnittligt fattigare, barnantalet per familj högre,utbildnings-procenten lägre och socialhjälpsbehovet betydligt starkare än i HSBoch privatbyggena. Av dem som flyttade in i lägenheter ägda av detkommunala bostadsbolaget i hade en taxerad inkomst på ; i HSB-lägenheterna i samma område var siffran och i privata byggen . Av invandrarna pä området är samlade i de kommunala hyreslägenheterna. 4* protokoll 1972. Nr 60 lågavlönade, de med storförsörjningsbörda, de sjuka, de utslagna, de Onsdagenden psykiskt störda för dem ärnyslummen och de kommunala hyreslägen- 19 anril1972 heterna oftast i praktiken det endaalternativet. Det är påvisat att av de ---------------- ; 1 500 familjerna i MKB-området inom i hade 30 m. i procent socialhjälp. av denna socialhjälp gick tUlhyran, sam la sp anerings- g nyslummens kännetecken är deständiga planeringsprovisorier- j"'g'' na. Många barn får tillbringa sinaförsta kritiska skolår i källariokaler med Skolmåltidsväsendet fungerar inte, trots att invånarnabetalar full kommunalskatt. Dålig pedagogisk standard, dåliglivsmedelsstandard, långa vägar för flerbarnsmödrarna till butikerna, avsaknadav tUlfredsställande barntillsyn till eller mer för dem som är ibehov därav detta är moment i den verklighet under vilken de lågavlönadesbarn växer upp i nyslummen. Det mest beklämmande och tragiska är kanske ändå dentidvis helt otroliga utarmningen och förfulningen av den fysiska och socialamiljön. Det finns exempel på hur arealen fri grönyta och lekyta i nybyggdaområden bara når upp till hälften av vad som finns i de bättre exemplen påöppen kvartersplanering . Det finns exempel på hur 150barn får konkurrera om en sandlåda med 4 meters diameter och två gungor. Det finns exempel på hur man drar körvägar tvärs igenom nyplaneradebostadsområden. I område efter område ser man illa dränerade, smutsiga och hårtförslitna grönområden, utplanade ytor, kantiga former, flacka mellanrum mellanhusen, bevuxna endast med knähöga torniga buskar. På i ärgrönytan per invånare , i de förmögnas stadsdel . Ur denna fysiska och ekonomiska utarmning stiger desociala problemen. Beroendet av psykofarmaka, missbruk av stimulantia somflyktmekanism, konflikter med myndigheter, bristande känslomässig kontakt,subkulturer bland de yngre allt detta är betongshimmens kännetecken. Ochdelta är väsentligen en produkt av områdenas och samhällets förhållanden. Detär inte så, att människorna i nyslummen är sämre än andra, att de har lägresocial disciplin, mindre kulturintresse, större likgiltighet för sina barn;tvärtom visar erfarenheten från t. ex. biblioteksverksamheten på iMalmö att intresset från de boende är större där än i andra stadsdelar bl. a. är utlåningsfrekvensen högre, och biblioteken spelar en enorm rollsom samlingspunkt för barn och ungdom. Skulden för de växande missförhållandena ligger hos detsamhälle som vill förvandla människorna till kommersiella vinstobjekt. Denligger hos dem som låter investeringar i tomma parkeringsplatser och andraeftergifter åt en hämningslös privatbilism gå före utbyggnaden avbarntillsynen. Den ligger hos de stadsplanerare, som officiellt kan deklarera,att butikscentra planeras "för de unga köpstarka kunderna med bil". Nyslummenskall stå kvar i flera generationer. de områdensom byggts att ha enorma överskott av Förslitningen av den yttre miljön kommer att ha '06 ggtt längre än nu.Socialhjälpsbehovet kommer att vara större. barn utantillsyn kommer att ha ökat. Den estetiska och sociala utarmningen kommer att hasatt sin prägel på ytterligare årsklasser. Det är nu något måste göras. Om man inte kanundanröja det samhälle, soin är skuld till hela problemet med nyslummen, kanman åtminstone känna ansvaret för att igångsätta ett nationellt program försocial och miljömässig rehabUitering av nyslummen. Ett sådant program böromfatta fullständig omplanering av den yttre miljön i många områden, avtrafiklösningarna, upprättandet av fler lokaliteter för social kontakt,snabbutbyggnad av barntillsynen, specialåtgärder mot narkotikamissbruketenligt modern människosyn och progressiva vårdprinciper, anställande av socialafältassistenter i ett antal som möjliggör uppsökande verksamhet och studier avproblemen, stimulans åt och samverkan med de boendes egna försök atl organiserasig och hävda sina intressen. Detta är ett program vars udd alllid måste riktasmot etablerade intressen. Det är därför civilutskottet så gärna vill avslå det.Hellre än att gå kapitalet emot låter man årsklass efter årsklass människoroffras åt en påtvingad funktion som utsugningsobjekt. Till den frågeställning som avservpk-motionen 612 om den fysiska riksplaneringens principer avser jag attåterkomma senare i debatten. Forskning m. ni. HerrBERGMAN (s): Det är klart alt det är komplicerat att gå igenom dessautskottsbetänkanden tillsammans, men av många orsaker är vi piskade därtill.Jag skall emellertid försöka att kommentera några av de tankegångar som detidigare talarna framfört och som berör en del av betänkandena. Herrar Äkerfeldt, och Wennerfors tog ånyo uppfrågan om småhusen. Vi har haft diskussion om småhusen ochfrågan om i vilken mån staten kan utöva inflytande. Om det har vi fört envisserligen skröplig debatt men mycket av det som sades var av det slag atldel borde ha hört hemma i den diskussionen. säger att staten genom ett uttalande bordestimulera till ökat småhusbyggande, vilket skuUe ge god effekt. Man blir dålitet förvånad, när alla talare talar om att det finns en kolossalvilja att bygga just småhus. Man undrar då vem man skall stimulera. Vad är detför slags hinder som staten rest mot småhusbyggande? Småhuset är tvärtom denbostadsform som samhället mest stimulerar ekonomiskt. Kommunerna gör det genomatt de oftast inte tar ut exploateringskostnaderna för småhus det är rättvanligt även om det kan växla mellan kommunerna. har även kommunernasekonomi blivit sådan att de måste se sig för, och då har kanske även de börjatstrama åt. Men det är väl känt att kommunerna på den vägen brukar underlättasmåhusbyggandet. Samhället totalt gör det genom atl denna boendeform som regeldrar mera kapital än molsvaia ide lägenhet i ett flerfamiljshus. Det är ocksåen stimulans från samhälleis sida. Staten gör det vidare genon- den något inflammerade fråganom skatteavdragen. Dessa kan få effekter, speciellt för högre inkomsttagare,och det är också en form av stimulans, som nog ingen kan förneka. Nr 60 Jag har väldigt svårt att veta hur man på annat sätt kan plocka ned Onsdaaenden debatten till realiteter och intebara hålla härliga vårta! 19 anril197'' tiken och hur man skall ha det. ------------------ ----- har något slags manipå att säga att vi socialdemokrater m. i undergår sinnesändringar. Det sker oupphörligt i sådanafrågeställningar samhällsplanerings- ,y j, tycker att vi närmat oss . Jag sade föruti debatten och yg'-"' jag upprepar det , att jag intevarit med om att höra socialdemokrater i riksdagentala emot eller pä annat sätt verka emot småhus. Sä länge jag har varit i kontakt med bostadsfrågan har vihaft en grundlinje : att kommunerna har att avgöra hur man skall fördelalägenheterna på olika hustyper. Kommunerna bör fullfölja bostadsbyggandet efterde behov och önskningar som kan finnas i respektive komi-i-iuner. Men det är alltså kommunerna som skall göra denbedömningen och som har förutsättningarna att bedöma efterfrågan pa skildabostadsformer. Vi har sagt att inte skall lägga sig i det. Det vore för del kanske inte ur vägen atthan ägnade sig litet åt bostadspolitisk historia. Jag har försökt skaffa migkunskaper i bostadspolitikens historia och jag har funnit alt det enda partisom motionsledes har pläderat för flerfamiljshus är . Det ärvisserligen länge sedan, men inte längre sedan än att det har sammanhang medden politik vi för . I och för sig tycker jag detta är ointressant och det ärkanske dumt att ta upp det, men jag gör det när evinnerligentjatar om en sinnesändring som inte är en sinnesändring. Vad inrikesministern sagt i denna debatt har andrabostadsministrar sagt tidigare, . Jag är naturiigtvis glad näräven moderater hurrar för regeringen, men det vore skönt om det dä hurrades förnågot soi-|-| är korrekt och om man inte var vilseledd av egna värderingar. VadEric har sagt har ocksä de tidigare ministrarna sagt. säger att socialdemokraterna vet bäst ochde är emot småhusen. Men det är ju precis tvärtom! Vi säger all vi inte vetbäst i deri frågan, den bör avgöras i den andra ordningen: utifrån konsumenternasbehov i respektive kommun skall kommunerna sköta bostadsförsörjningen. Men borgarna vet bäst! De pläderar och predikar ioändlighet om småhusens förträfflighet och vill att vi andra skall ställa ossbakom det och driva kommunerna till atl göra det som de kanske inte gör. Menvarför gör kommunerna inte det i den omfattning som ni kanske tycker att deskulle göra? Det finns många kommuner här i landet med borgeriig majoritet.Byggs där inga flerfamiljshus, utan bara småhus? Det är klart all del här med småhus är poppis i en massadiskussioner, men det vore väl rätt skönt om man sä smäningom kunde få dennadebatt att röra sig litet mer om realiteter. 1utskottsbetänkandet har vi alltså behandlat detta spörsmål som en Och finns det den regeln här i landet att det är kommunerna som har vad man kallar för planmonopol. diskuteras om termen är riktig, men i varie fall har kommunerna 108 initiativrätten och skyldighetenatt se till att det upprättas planer. des.saskall fä rättsverkan måste ju staten säga sitt ord, men det blir i ett Nr60 Styrningen ligger hos kon-imunen. Vi tycker del är riktigt atl den dettaskall vara en koi-i-imunal angelägenhet. Varie kommun för sig, från |0april 1972 glesbygdskommin-ien till storstaden, skall kunna se sin egen utveckling ---- ochpåverka och bestämma den. Alla, frän konimunister till moderater, son-i talar om ettdecentraliserat samhälle vill centralt bestämma över människoina ute i laniletefter de idéer som vi har just . Det kan ju ändra sig pä nytt så atlfolkpartiet återgår till att vilja undersöka om inte flerfamiljsliuscn iirbättre att bygga än småhusen. Del kan vi alltså komma tillbaka till. Men delvore bra atl det blev klart för oss om man vill ta ifrån kommunerna rätten altsjälva bestämma över sin planering eller icke. Frågorna om vem som skall bestämmavad i de här sammanhangen lokalt pä nivå, i landstingskon-imui-ieneller p;i statlig nivå, är föremål för utredning. Man diskuterar och vänder påalla verksamheter i samhället i ilen utredningen. Men jag har väldigt svårt attföreställa mig att del skulle finnas gehör för alt man skidle ta ifrånkommunerna självbestämnianderälten när ilet gäller att forma den delen avsamhället som är närmasl dem och att vi här i skulle vara bättrelämpade atl göra detta. Jag tror del vore bra om vi fick diskussionen inriktadpå detta. Sedan är det några andra frågor som jag snabbi skallberöra. Del gäller resonemang ot-|-| konlorisering. Det härbörjar nästan likna en debatt i . Vi har iutskollel sagt oss att det enligt nuvarande byggnadslagstiftning är möjligt altbestämma vilket ändamål husen skall ha. Utskottet - utom dess folkpartistiska ledamöter - uttalaralt enär "sålunda gällande byggnadslagstiftning lämnar erforderligtutrymme för i-tt kommunalt handlande i fråga om atl törebygga en ytterligare,inte önskvärd konlorisering avstyrker utskottet motionen". Vår ståndpunkt iiinebiir inte på något salt att vi tyckeratl konlorisering av bostadsområden är bra.