prot · FV0936 · 1972-12-31 00:00:00 — Detta är en stor fråga,och jag skall inte gå närmare in på den , men så mycket är ju klart attdet jämte fördelur även finns mycket stora olägenheter med utt gå över tillförsukringsprincipen. Vi bör ju bl. u. inte glömma bort skadeståndets preventivafunktion. Vi utkräver skadestånd som ett moment i vårt påföljdssystem, och deerfarenheter under 6 ä 7 är som jag har av kriminalvård i frihet såsomordförande i en övervakningsnämnd är att vi inte utun vidare skall ta bortskadeståndet. Det väsentliga är väl emellertid att det sä länge vitillämpar skadeständsprincipen i värt land är orimligt att de våldsoffer dethär gäller inte skull få ut sitt skadestånd. Vi mäste när vi lagstiftar i dennadelfråga utgä ifrån den huvudprincip som gäller, nämligen utt den som drubbusav skudu har rätt till skudestånd, och i dessu full unser vi utt stuten börguruntera skadeståndet. nämnde ocksä utt många människor har enöverdriven uppfattning om antalet våldsbrott - dettu skulle särskilt gällaläsare uv Ersättning för personskador på gmnd av brott Ersättning för personskador på grund av brott Jug vet inte vilku tidningar mun skull lusu för att fä rättuppfattning om det hela. Saken är väl den att det uv statistiken är svårt attutläsa detta, eftersom den svenska och statistiken inte skiHermellan överfall och slagsmål, säsom man t. ex. gör i fransk rätt. Visst skulledet vara av intresse att få en sädan uppdelning av statistiken. Menerfarenheten från de 30 ur jag verkat som domare och de 6 u 7 är jag verkat somordförande i en övervakningsnämnd är att antalet oprovocerade överfull ärskrämmunde stort och motiverur de åtgärder som reservunterna föreslår. Jag ärdessutom av den uppfattningen utt untulet oprovocerude misshandelsfall gatuöverfall och liknande -ökut. Justitieministern frågude om reservunternu vill gå med päen begränsning UV ersättningen vid medvållunde. Ju, det må vuru hänt, men jagtycker nog att man i de fall av utbetalade ersättningar som redovisats vidutskottsbehandlingen har prutat orimligt mycket. Uppfattningen utt det börföreliggu en särskilt ömmunde situution för utt vederbörunde skull få sittskadestånd garanterat av staten vid våldsbrott kun jug däremot inte biträda. Det var kanske fel av mig att hur tu upp endiskussion om antalet våldsbrott, ty detta kan vi antagligen få tillfälle tillvid senare tidpunkt. Jug menude egentligen utt tu upp frägun om i hur mångufall ersättning inte utgår genom allmänna eller enskildu försäkringur. 1 dettauvseende tycker jug utt det är glädjunde att det har visat sig närunsökningurnu kommer in utt mun i dagens ändå hur ett försäkringssystemsom i så stor utsträckning ger täckning att den komplettering som kan ges genomdet ersättningssystem det här gäller tydligen inte alls behöver vara av denomfattning som vi kanske trott och som jag också trott. Jug vill sägu till utt vi, när vi räknadepä det engelsku systemet och frågade oss hur mycket vi skulle föreslå förändamålet , kom till det resultatet att det rentproportionellt borde röra sig om ungefär en halv miHon kronor. Men då sade jugmig att det kanske skulle kommu utt föreliggu ett så stort behov utt jag bordeföreslå det dubbla, nämligen 1 miHon kronor. kan vi ju ännu inte överblickautfallet under det förstu året, ty det kommer ju in unsökningur vurannun elleråtminstone vur tredje dug, men vi kun redun nu se utt beloppen per individ sombegär ersättning inte ulls är uv den storleksordning som mun kanske tidigarefmktade, och det skall vi väl tycka är bra. Till slut vill jag säga utt ingen kun i och för sig varugluilure än jag om riksdugen häller med mig om utt de relativt restriktivaregler som vi självu föreslog, eftersom vi inte kände till omfuttningen uversättningsunsprä-ken, kun tillämpus liberult under återstående del uv dettubudgetär och under kommande budgetår. Det vill vi gärna göra. Jug vill till si.st sägu att gjorde sigskyldig till ett missförstånd beträffantle informationen. Jag anser att vi hurgjort vud som är möjligt i en sädun här situution för utt spridu informutiontill vurje polisstulion och till varje advokatkontor. Vi har publiceratuppgifter i tidningarnuvurje gäng ersättning hur utgått osv. Men det är den ullmännu trögheten i ullusådunu här situutioner som gör att genomslagskruften är längsum. Naturligtviskommer untalet ansökningar att successivt öka. Den i och för sig positivainställningen till att vi skall försöka tillämpu reglernu liberult är jug barutucksum för. () kort genmäle; Jug vill buru sägu till justitieministern ullden principiellu skillnuden mellun oss är ju att jag menar att samhället ochstuten hur ett ansvar för att hällu människor skudeslösu gentemot den ulltmertilltagande brottsligheten. Man bör inte hänvisa människor till att ta privutuförsäkringar för att hälla sig skudeslösu - sumhället bör ha ett ansvar i dettafall. När herr statsrådet menar att det, eftersom sä mängamänniskor tecknar privata försäkringar, inte föreligger något behov av denersättning det här gäller, vill jag säga att våra uppfuttningur på dennu punktgår helt isär. Jag tycker att det är beklagligt att regeringen i dagens Sverigenär kriminaliteten stiger såsom har skett under senare är ändå inte känner ettansvar för de vanliga människoma här i landet som drubbus uv den ständigtökunde kriminuliteten. Ersättning för personskador på gmnd av brott När jug, fruKristensson, talar om försäkring tänker jag i första hand pä de socialaförsäkringarna. Det är möjligt att det på denna punkt finns en principiellskiljelinje mellan oss, men vi fär återkomma till den när vi skall diskuteraskadeståndslugstiftningen. Jug har nämligen den principiella uppfattningen attmedborgumu här i landet genom en utbyggd socialförsäkring skall hu det skydd vialla är överens om utt de bör hu och utt de inte primärt skull hu sitt skydd iform uv en skudeståndsrält, som ju hur storu olägenheter. Men detla är sukeroch ting som jag inte här kan utveckla vidare. LrökenBERGEGREN (s): Det anslug till ersättning för personskada på grund avbrott som vi nu diskuterur kom ju till förru året förstu gängen, och det fördesdå en mycket ingående diskussion i dessa frågor där en stor del av de argumentsom har redovisat här också framfördes. Efter detmeningsutbyte som hur ägt mm mellun och justitieministernbehöver jug kunske inte gä närmure in på detta. Jug vill buru päpeku attriksdagens majoritet godtog det förslag som lades fram avjustitieministern och som tillstyrktes av majoriteten i utskottet. Det har gått och vi har, som , inte mer än knuppu nio månuders erfurenhet uv hur dettu unslug hurfungerut. 1 reservutionen sägs ocksä utt det kunske är ulltför för skall kunna dru någru bestämda slutsatser. Men likväl anser reservanternaatt vi redun nu bör tu upp en ny debutt med summa urgument som frumfördes förraåret och begäru en ny utredning. Ulskollsrnujoriteten hur resonerat som sä uttvi knuppust, eftersom del gätt så , har Ersättning för personskador på gmnd av brott fåtttillräckliga erfurenheter uv den försöksverksamhet som vi ansåg borde bedrivasför att vi skulle kunna göra ett bestämt uttalande. Vi skulle ha kunnat dra en unnun slutsuts än fmKristensson gjort, nämligen utt det, eftersom inte fler människor har söktersättning från detta anslag, kanske inte föreligger så stort behov som mangjorde gällunde. Men vi hur inte velut dru dessu slutsutser ännu, ty vityckerutt det är för tidigt utt göra det. Justitieministern har ocksäunderstrukit att vi bör uvvukta och se hur det helu konimer att utveckla sig.Eftersom bl. a. fm parti ända drivit Hnjen om enersättning för personskada pä grund uv brott kunske mun kun göra denreflexionen, att det borde ha funnits ett länge uppdämt behov som skulle hakommit till synes när unsluget beviHudes. Sä hur inte vurit fullet. Det kan juocksä bero på att trots all den information som gått ut detta ännu inte trängtigenom. Därför fär vi avvakta nägot år och se hur utvecklingen vurit. Jug vill dock sturkt understryku vud justitieministernpoängterude, nämligen utt det är alldeles uppenbart att det försäkringsskydd vihur här i lundet ändå är så gott, utt de flestu människor inte hur unsett detvuru ungeläget att ansöka om ersättning frän detta anslag. Man blir ulltså inteutan ersättning för de skador man har fått pä grund av brott, men ersättningenhur kommit frän undru håll. Det är först när det föreligger sådunuomständigheter utt mun inte den vunligu vägen kun få ersättning som mun vändersig till Kungl. Muj:t och - i ömmunde fall - får den här hjälpen. Jag tycker inte att det finns nägon uniedning uti tu uppen större diskussion om de principiellu skUjelinjernu i uppfuttningurna omdetta anslag. Det är tillräckligt utt konstuteru att det gätt en ulltför korttid för utt mun över huvud tuget skull kunnu uvge nägot bestämt omdöme. Det kunmycket väl hända all utvecklingen leder därhän att vi finner utt detta anslagkanske var väl generöst tilllaget och att det i fortsättningen inte finns nägonanledning utt sättu unsluget sä högt. Jug ber att fä yrka bifall till utskottets förslag. () kort genmäle; Eftersom justitieministern tog ordet innunutskottets ärude vice ordförunde kom till tals har det redun utspunnit sig endebutt här. Jug skull ulltsä inte vidure gä in i sukdebullen. Jug vill burusägu en suk till utskottets vice ordförunde. Hon säger utt man motionerat ändasedan 1947 och ull det då mäste finnus etl stort, uppdämt behov uversällningur. Vi kanske ändå skall erinru oss utt de bestämmelser som togssludgude utt ersättning för brott som förövudes före den 1 junuuri 1971 inteskulle få utgå. Det stämde ulltså inte rikligt del som fröken sude. HerrERNULF (fp) kort genmäle; Ulskollels vice ordförunde framförde det gamlu argumentetatt det gått för kort lid med dennu försöksverksamhet för utt vi nu skull kunnutu ställning i unnun riktning. Det är ofta etl gott skäl, men inte i dettasammanhang. Redan när dessu regler infördes förru året frumhöllvi frän de tre borgerliga purtiernus sidu att det är en felaktig princip attmun endust i sociult ömmande situutioner guranterar medborgarna derasskadestånd. Det är en form uv nådegåvor låt vara att de utdelas med aldrig såvarm hand av justitieministern och hans medarbetare i justitiedepartementet.Det är inte det vi kräver. Vi kräver att stuten, när den inte kun skyddumedborgamu mot våldsbrott, åtminstone skall hälla dem ekonomiskt skadeslösa.För att bedöma den frägan behövs ingen försökstid. Sedan vill jag säga att brott begångna efter den 1 januari197 1 till stor del ännu inte är utredda av polisen. Domstolumu hur dånuturligtvis inte heller hunnit tu befuttning med dem. Oftu uvvuktar väl enperson, innan han gär till med bön om hjälp, huruvida hanpå den vunligu lagligu vägen kan få ut sin rätt. Det kan vara en förklaringtill att mun ännu inte fått så mångu ansökningar - jämte givetvis den bristandeinformation som alltid föreligger i en sådan här ny situution. Ersättning för personskador på gmnd av brott Fröken () kort genmäle; Eftersom och undru förru årethade en annan uppfuttning om hur dennu ersättning skulle utgå, är del klart atthan kanske inte tycker att det är ett gott skäl utt det förflutit en kort tid.Jug vill dock erinru om utt riksdugens mujoritet godtog de riktlinjer mandragit upp för anslagets användning. Under sådana förhållanden tycker jag uttdet är ett mycket gott skäl utt mun skall uwakta utvecklingen. Om mun skulle följu de tankegångarsom här utvecklar, skulle det innebäru utt mun helt enkelt inteunser utt den enskilda munniskun skall skyddu sig genom försäkringur, utun altstaten skall hu en ovillkorlig rätt att träda in. I sä fall får vi ta underomprövning hur det ullmännu försäkringsväsendet skall utformas här i landet -dä bör kunske ull försäkring gä viu ett slutligt försäkringsbolug. HerrRINGABY (m): Det här betänkundet behundlur en mycket ullvarlig sida avdet svenska samhället. Jag skall redogöra för ett fall av s. k. oprovoceratöverfull. kom en ungersk medborgare in i enjärnaffär i i län i avsikt att stjälu. Han ertuppades avhandelsbiträdet - dä - som försökte hindratjuven. Nevelius blev dä skjuten med tvä eller tre skott. Det förstu läkurintyget berättur om skadan;"Sammanfattningsvis kan intygas att Nevelius efter den inträffadeskottskadan fält mycket kraftiga kroppsliga skador som vurit direktlivshotunde. Dessu skador har varit: kruftig blödning i såväl buk- sombrösthälu, perforerande stor skottkunul genom högra leverdelen, skotthål påundre hålvenen, stor blodutgjutning bakom bukhinnun mot ryggen, vidurehögersidig lungskudu och avslitning av grenartär till kroppspulsådern ochslutligen nästan fullständig avslitning av ryggmärgen i höjd med ." heter det i ett annut läkarutlåtandebeträffande bl. u. hudkomplikationer; "Betr. huden har förloppetkomplicerats av trycksår, dels över korsbenet med infektion ned till benet,dels över båda sidors Ersättning för personskador på gmnd av brott höftledsregioner---- vidare ett sär under vänster sittknöl med penetrationin till sittknölen. Förutom sedvanlig konservativ behandling med bl. a.avlastning genom utt hun fått liggu endast pä sådant sätt att den eller desidor av kroppen som visat trycksår inte fått belastas, har krävts upprepadeplastikkirurgiska ingrepp. Sålunda gjordes den revision ochhudtransplantalion pä såret över korsbenet, och excision avkvarstående delar av såret resp. revision och förnyad hudtransplantation,varefter såret över korsbenet läkte. Den 22.4.1970 gjordes revision ochhudtransplantation över kvarstående sär i båda höftledsregionerna. Den 3.9.1970gjordes slutligen excision av såret under vänster sittknöl inkl. avmejsling uvsittknölen och hudtransplantation med lambåplastik. F. n. är samtliga sår läktu men put. har en ömtålig hudsom kräver stor försiktighet mot belastning och påfrestningar och risken förrecidiv uv trycksår är betydunde." Det kun synus meningslöst utt läsu upp dethär, men det är trots allt brottslingarnas offer som ofta får det härdustestruffet, herr justitieminister. Men intresset och humuniteten är ofta mindremot offren än mot brottslingarna. Dessu läkurrupporter hur legut till grund för unsökun omhjälp ur den fond som 1970 bildades för att kunna lämnu ersättning till offerför brottslig verksamhet. Ansökan har varit hos och jagciterar svaret; "I skrivelse, som kom in till den 9juli 1971, har , , anhållit om ersättning avallmänna medel med uniedning av utt han utsatts för försök tillmord, varvid hun erhållit svåra kroppsskador. Kungl.Maj:t lämnar ansökningen utan bifull." Avslugct beror alltså på att skadan inträffade före den 1januari 1971. Reglerna, herr justitieminister, ger alltså icke möjlighet tillersättning i sådunu hur mycket svåru fall. Till slut, herr talman, bör nämnas ull även familjen i dethär fullet hur drabbats oerhört häri. Under hela den tid dä Nevelius harvistats pä sjukhus i , omkring två , har huns hustruså gott som dugligen färduts sträckan och åter, , med bil. Hennes besök var mestadels att unse säsom "medicinskt indicerude", dvs.nödvändiga för Nevelius' tillfrisknunde. Hustrun beräknur utt hon under förstaåret gjort 200 besök hos mannen och andru uret, t. o. m. juni mänud 1970, trebesök i veckun eller omkring 170 besök. Därefter reste hon något merasporadiskt, dock minst , för att besöka mannen. De sista30-40 besöken på lasarettet i gjorde hon dock även för att erhållaundervisning i värd och skötsel UV rörelsehindrude, för ull kunnu tu hund ommannen sedun hun ulskrivits från lusureltel. suger justitieministern, herr tulmun, ull vi skull haetl sociulförsäk-ringssystem som klurar sädana här saker. Fel, herrjustitieminister, det gär icke uti i etl ullmänt försäkringssystem byggu inersättning för den här typen uv skudor. Hur skull ett sådunt försäkringssystemse ut, herr justitieminister? Etlförsäkringssystem ersätter buru en del uv del inkomstbortfull som en människahar drabbats av men kan aldrig ersätta sådana här skador. Där mäste samhälletträda in och med särskilda åtgärder ge ersättning. Den här mannen har frän detullmännu fått cirku . Hun hur också en livräntu frän ett privatförsäkringsbolug, och det gör utt hun klarar sig ganska hyggligt. Men det finnskostnader som är svära att beräkna. Han har bl. a. fått lov att skuffa sig enhandikappvänlig bostad för att över huvud taget kunna leva vidare och delviskunna klara ett enklare arbete. Dessutom har vi mycket dålig samordning när detgäller förtidspension, livräntor och yrkesskadeförsäkring - en samordning somär otroligt komplicerad och som i det här fallet har lett till mycket dåligersättning. Nej, herr justitieminister, sociulförsäkringurna kunaldrig klara alla sädana här komplicerade fall. Där måste samhället göra eninsats. Jag ber, herr talman, att få yrka bifall till reservationen. Ersättning för personskador på gmnd av brott HerrBÖRJESSON i (c): Jag begärde ordet därför attjustitieministern nämnde att informationen har svårt att nå fram och tar sintid. Jag skulle viHa fråga justitieministern, om det inte vore lämpligt attsprida kännedom om ersättningsmöjligheterna via domstolarna ochförsäkringskassorna. Som jag nämnde har vi skickat ut formulären.Jag sude kanske bara att de har sänts till advokatkontor och polisstationer,men jag vill upplysa om att de givetvis ocksä hur gått ut till domstolumatillsammans med cirkulär. När det görs en polisanmälan om att någon har blivitmisshandlad eller utsatt för någon skuda skull således polismunnen sumtidigtmeddelu vederbörande att om någon skada inte blir ersatt genom försäkring,avtal eller på unnat sätt, så finns denna möjlighet att göra en framställningtill . Vid några stickprov hur det visat sig att upplysningeninte har varit fullständig man har ännu inte fått in detta i sinaarbetsrutiner - men vi urbetur med att det skall bli på det viset att ingen,som gör anmälan om något brott där hun har blivit utsatt för skada, intesamtidigt skall bli upplyst om vilken rätt hun hur utt få ersättning från dethär unsluget. Justitieministern nämnde utt informationen gått ut tilldomstolarna, och det må väl vara riktigt. Men såvitt jag känner till har detinte på något sätt begärts att domstolumu skall underrätta målsägande om dennamöjlighet att gå till justitiedepurtementet. Jug är litet tveksum om det skullevuru en lämplig uppgift för domstolarna, eftersom man då tular om förden dömde att det inte är så viktigt att han betalar; målsäganden kan ändå fåbetalt. Jag har ingen bestämd mening i den här frågan, men mun färväl litet grand fundera pä om man skull unlitu domstolarna som informationsorgani detta summunhang. S. k. hemmadotters rätt till ersättning ur kvariätenskap ivissa fall HerrBÖRJESSON i (c): Jag ber att få tacka justitieministern försvaret. Jag är glad och tacksam över att domstolama kan fä denna möjlighet. Mendet är också min förhoppning att domstolama begagnar tillfället att informeravederbörande om de möjligheter som förefinns för erhållande av ersättning förskada vid brott. Överläggningen var härmed slutad. Utskottets hemställan bifölls. Propositioner guvs på bifull till dels utskottetshemställun, dels reservutionen uv m. fl., och förklurudes denförra propositionen vura med övervägunde ju besvurud. Sedun votering upplästes och godkändes följunde voteringsproposition: Den som vill utt kummuren bifullerjustitieutskottets hemställun i betänkundetnr 3 punkten 4 mom. 2 röstur ju, den det ejvill röstur nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservationen av m. fl. Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstut för ju-propositionen. Däfru begärde rösträkning verkställdes votering medomröstningsuppurut. Dennu omröstning guv föHande resultut: Utskottets hemställun bifölls. Punkterna 5 och 6 Ludes till hundlingurnu. § 11 S. k. hemmadotters rätt till ersättning urkvariätenskap i vissa fall Föredrogs lagutskottets betänkande nr 1 i anledning avmotion om s. k. hemmadotters rätt till ersättning ur kvariätenskap i vissafall. motionen 1972:15 uv i (c) vurihemställts utt riksdugen hos Kungl. Muj:t begärde skyndsum utredning ommöjligheternu utt i ärvdubulken införu etl tillägg, som garanterade s. k.hemmadöttrar skälig ersättning för arbete som de utfört i hemmet mot endustfritt vivre, med förslugsvis föHunde innebörd; "Hur famiHemedlem, hushållers- ku ellerunnun den uvlidne närstående person av utfört arbeteför den avlidnes räkning utun utt därmed erhålla skälig ersättning för sittarbete, må vederbörande av boets behållning innan skifte företagits erhållaskälig ersättning för utfört arbete." Utskottet hemställde att motionen 1972:15 skulle avslås. Reservation hade avgivits av herrarSvanström (c) och Böriesson i (c) samt (), vUka unsett attutskottet bort hemställa, att med bifaU till motionen 1972:15 hos Kungl.Maj:t begärde skyndsam utredning om möjligheterna att i införabestämmelser som tillförsäkrade famiHemedlem, hushållerska eller annan denavlidne närstående person skälig ersättning ur boets behållning för vårdarbetesom de utfört mot endast fritt vivre. Till detta betänkande hade fogatsett särskilt yttrande av herrar i (fp) och (), fruJonäng (c) samt (). S. k. hemmadotters rätt till ersättning ur kvariätenskap ivissa fall HerrBÖRJESSON i (c): Det är en förhållandevis liten grupp isamhället som hemmadöttrarna utgör, men denna gmpp har - trots allt tal omjämlikhet - ofta blivit bortglömd. Först har man från samhälletssida böriat inse att denna gmpp människor gör arbetsinsatser av värde, intebara för de vårdade och deras famiHer utan också för samhället. Det är dock enuppgift som samhället hur ansvaret för. Från landstingshåll och från primärkommunalt häll utgår imånga fall ersättning till dem som har vårdnaden av sjuk eller av åldrigafamiHer. Bidragen härför står i de flesta fall icke i överensstämmelse medvårdinsatsernas storlek; genom dessa bidrag möjliggörs dock för denvärdnadsbehövande att få den hjälp han eller hon behöver för att kunna stannakvar i hemmet och därmed slippa institutionell vård. Vidare kun erinras om förslag, att närdet gäller dem som huvudsakligen ägnar sig åt vård avföräldrar, annan anhörig eller andra personer, för vilka de ansett sig haansvaret, och vårduppgifterna har en så betydande omfattning, att de utgör ettväsentligt hinder för annat arbete, så bör oavlönat värdarbete jämställas medförvärvsarbete och omfattas av arbetslöshetsförsäkringen. Även om man iframtiden kan räkna med att de anhöriga som har som sin huvudsakligaste uppgiftatt i hemmet hjälpa åldringar och handikappade det må sedan vara derasföräldrar eller andra - kan förutsättas få inkomst som hemsamariter för sittvårdarbete, går det ändå inte att bortse från att det förekommer att exempelvishemmadöttrar, som haft vårdnaden av sina föräldrar, i samband medbouppteckningen och arvskiftet efter dessa blir helt bortglömda. Trots atttillgångar finns får de ej ut någon ersättning för sitt arbete, därför att deinte lugligen kan styrka sina ersättningsanspråk. Även om ett nytt synsätt förekommer beträffandeersättning till närstående, så händer det ganska ofta att den närstående 5. k. hemmadotters rätt till ersättning ur kvariätenskap ivissa fall förlorarsin rätt till ersättning för utfört arbete. Exempelvis mångu hemmuvurundedöttrur som vid vården uv sinu föräldrur nöjer sig med en ringa ersättning kanske kost och logi hyser väl i stället en förhoppning om att de skall fä enersättning nägon gång i frumtiden, i testumente eller liknande. Slår inte dennuförhoppning in vädjur de till död.sbodelägarnu utt vid bouppteckningen ochurvskiftet beakta derus önskemål om ersättning. I mångu full är dödsbodelägumainte intresserade UV utt tillmötesgå en sådan begäran, med hänvisning till uttnågot uvtul om ersättning för vårdnudsurbetet icke hur förelegat. Hemmadotternställs inför alternativet att antingen helt avstå från ulla kruv påurbetsersättning, utt ta emot en liten "nådegåva", eller utt drivuärendet till process.