prot · FV0985 · 1972-12-31 00:00:00 — Def skulle kunna inträffa alt den eventuella svaga nedgången eller bromsade stegringen i reklarri- volyrrien rrredför en kraftig nedgång i reklamens informationsinnehåll och alt denna netlgång skedde framför allt pä de reklamsvaga onirädena. 20 Delta pekar på behovet av bättrekunskaper om hur reklanren fungerar ochreagerar på olika åtgärder innan man fattar definitivt beslut." Tyvärr kan det förmodas att departementschefen inte fäst sig vid Onsdaaen den dennapassus utan i stället nöjt sig med att stutlera sammanfattningen, ' där man kan läsa följande: "För att uppnå en påtaglig effekt borde------- skatten sannolikt vara väsentligt högre än de , som utred- pa le am, r: 1 . ,> m. m. Ovanligt starka skäl föranleder mig att yrka bifall till reservationenI vid skatteutskottets betänkande nr 29. Under detta anförande övertog herrtalmannen ledningen av kammarens förhandlingar. i (c): får ett skatteförslag en sådanuppmärksamhet i olika massmedia och via profes.sionell informationsspridningsom reklamskatten. Därför upplevs egentligen den här debatten som en gammalbekant, trots att vi väl egentligen borde stå i inledningen av en debatt omreklamens roll i ett samhälle som allmänt sett präglas av hög konsumtion, låtvara att vi inle är nöjda med fördelningen. L'ör övrigt tycker jag det är enganska intressant tanke om olika eftersatta grupper i samhället - de som låginkomstutredningenhar betecknat sorn de politiskt fattiga rned små eller inga möjligheter atlpåverka sin situation - fick och kunde disponera media och andrainformationskanaler till så stor del som skett i debatten orn reklamskatten. Det är svårl att befria sig från tanken att just denexpanderande reklamsektorn i mycket ringa utsträckning är till för samhälletssämst ställda. De har mycket begränsade ekonomiska ramar för sin tillvaro, dehar mindre möjligheter än andra atl följa informationsutbudet, de måste avtvång inrikta sin efterfrågan på områden sorn inle tillhör de mestreklamintensiva, nämligen nödvändighetsvarorna. Men naturligtvis medverkarreklamen till att hos låginkomslgrupperna förstärka intrycket av överkonsumtionhos andra människor. Mot denna bakgrund kommer vi inte ifrån att debatterareklamens roll i ett samhälle med hög konsumtion totalt sett. Reklamen blir ennaturlig beståndsdel i en debatt kring elt allt hastigare konsumtionstempo ochmed snabbt växlande moden och modeller, som måste slås ut på marknaden på någolsätt för att därefter avlösas av andra produkter. Den ekonomiska tUlväxt som viskapar den vägen måste ställas mot den påfrestning som köp-och-slängmönstretutgör för miljön och för tillgängliga resurser. Fördelningsfrågorna hör intimtsamman med det konsumtionsmönster vi skapar, bl. a. med reklamens hjälp.Reklamen fungerar också mer eller mindre som etl smörjmedel ikoncentralionsprocessen. Den resursstarke har alltid ett övertag över densvagare. Alla dessa infallsvinklar på reklamdebatten garanterar, som jag serdel, atl den här diskussionen kommer atl följa oss ochframöver. Några av dessa synpunkter har också utvecklats av centernsrepresentant i reklamutredningen, fröken . För nästan exakt elt år sedan hade vi deballen omannonsskatten och presstödet här i kammaren. Del var en kombination som förargade 21 Nr 85 ganska många, rnen tlet är i varjefall min förhoppning att något av glöden Onsdaeen den ' ''" debatten har hunnit falna. Jag är inte riktigt säker på hurjag i det 24 mai1972 avseentlet skall bedöma detitligare talarna i denna debatt. -------- ------------ syftetden gången - det finns anledning att återkomma till det - var att äKatt pa e a i, snabbt sorn möjligt söka räddakvar så många röster sorn möjligt i den Och om inte det kombinerade förslaget hade lagts fram, så är detmin övertygelse atl många tidningar hade fått sluta sin verksamhet under detgångna året - och det hade inte varit att främja tryckfriheten, för att häranknyta till debatten och i någon mån också till den debattsom förs . Det går inte alt se tryckfrihetsaspekterna bara ur ett teknisktperspektiv; det är också en fråga om vilken spridning av åsikter vi har ochvilka möjligheter olika politiska åsiktsriktningar har att komma till tals idebatten. Med anledning av de procentsiffror sorn räknade upp, hur mycket som gär till socialdemokratisk press och hur mycketsom går till centerpolitisk press, vill jag säga atl del ju ändå är en vissskillnad på sektorernas storlek i den svenska pressen för de olika politiskaåsiktsriktningarna. Den faktorn skall man inte glömma bort. Vi har allanledning atl eftersträva en differentierad press och därmed möjligheter differentierad debatt och åsiktsbildning. Det är en av demokratinsgrundvalar. Atl främja de syftena är också att främja tryckfriheten. Jag utgårfrån atl andra talare närmare kommer all beröra delta i anslutning tillkonstitutionsutskoltets betänkande. Några tiotal tidningar med ganska stor bärkraft har fåttvara med och betala för sina kollegers fortsatta liv så menar en del. Ochvarför inte, om det känns lättare så. Annars står det väl klart att de starkapå marknaden har kunnal övervältra annonsskatten på annonsörerna. De svaga harinle kunnal göra det, och för dem har presstödel, och botlenavdraget också förden delen - det kan för övrigt också ses sorn en form av presstöd varit nödvändigaför atl klara minskande annonsvolym. Kort uttryckt var det utan tvekan elt viktigt beslut somriksdagen fattade , ett beslut som inte kunnat dröja mycketlängre utan stora och irreparabla skador på den svenska pressens struktur. accepterade införandet av en annonsskatt för atlfinansiera presstödet - i den akuta situationen. Vi var med om all förhandlafram en paketlösning som innebar att kostnaderna för presstöd och samhällsinformationskulle kunna täckas av annonsskatlens intäkter. Därutöver skulle ingenting tasut den vägen. Del var säkert en välbetänkt linje som ochsocialdemokratin då valde. Annonsskatten infördes som ett provisorium i avvaktan påett reklamskatteförslag, men vi förbehöll oss naturligtvis rätten alt pröva detförslaget - som ligger på bord när del slutligen lades fram.Jag skall senare återkomma till det. Som vi vethar det gångna året knappast varit ell ekonomiskt normall år. Vi har egentligen haft ganska exceptionella förhållanden. Lågkonjunk turen blev djupare och mera långvarig än vi trodde . Minskningen av annonsvolymen blev därmed också mer markerad än som 22 annars hade varit fallet, om den över huvud laget hade inträffat. Svårigheternaatt särskilja konjunktureffekten från annonsskattens eventuella effekter ärunder sådana förhållanden myckel stora. Det krävs för attdet skall vara möjligt. Det finns emellertid skäl anta att annonsskatten inlehaft någon avgörande betydelse för annonsutvecklingen, som för övrigt vardämpad redan innan annonsskatten infördes. Vi förordar att annonsskatten tills vidare kvarstår somett provisorium med samma författningslydelse sorn , och det gör vi bl. a.mot bakgrund av att vi anser att den tid som förflutit inte är tillräckligtlång och representativ som prövoperiod. Däremot är vi rned på den förändringsom föreslås i propositionen om reklamskatt, nämligen att fårmöjlighet atl medge befrielse från skyldigheten att erlägga reklamskatt, om denårliga annonsomsättningen inte överstiger , dvs.bottenavdraget. Den nuvarande ordningen har haft mindre lyckliga konsekvenserunder den tid annonsskatten funnits. Därför är det angeläget att redan nu rättatill den saken. Det var för övrigt en sak som Cnrnnar i och jagpåpekade i ett särskilt yttrande i samband med annonsskatlebeslutet . Att acceptera fortsatt oförändrad annonsskatt och atl gåemot reklamskatten, som här förordar - ja, det kan leda till vissaproblem. Jag vill emellertid påpeka ett par saker som jag tycker är väsentligaatt hålla i minnet vid en bedömning av denna kombination. För det första ärkostnadsbärarna i första hand annonsörerna. För det andra uppstår detvisserligen en fördyring av tidningarna som reklam-media i jämförelse med andrareklammedia genom kombinationen ja till fortsatt annonsskatt och nej tillreklamskatt . Men presstödet bör ses i samband med annonsskatten, och det harsjälvfallet en starkt modifierande effekt också i denna situation. Det vill videssutom öka. Jag tror personligen att det kan uppstå en viss förskjutning mott. ex. direktreklam, och det är inle lyckligt, men det skall alltsä vägas motden situationen att vi skulle få ett reklamskatteförslag sorn i sig haruppenbara brister. Det är på den punkten som jag vill ta upp ytterligare nägrasaker. Det är naturiigtvis ur statsfinansiell synpunkt inte likaangeläget att anvisa en finansieringskälla, i all synnerhet som viunder senare delen av vårsessionen har böfiat bolla med miljardbeloppen på ettsätl som har myckel litet att göra med de anspråkslösa belopp som reklamskattenskulle inbringa. Dessutom tror vi atl finansministern där har räknat iöverkant. Det statsfinansiella skälet kan alltså i och för sig inle åberopas idet här sammanhanget, och när vi går med på etl förstärkt presstöd är vi ocksåberedda atl täcka kostnaderna för det på annal sätt. Om man sedan ser till den mera tekniska utformningen avförslaget, kan man utan vidare både hos de remissinstanser som har atl bevakaden rent skattetekniska utformningen av förslaget och hos andra remissinstanserfinna ganska allvarliga invändningar mot det. Det gäller bl. a. generallullslyrelsensremissyttrande, som har berörts här tidigare. Del är alldeles självklart atl del inte är möjligt altutan vidare gå förbi den kritiken. Tyvärr tycker jag man kan säga altfinansministern har gjorl Skatt pä reklam, m. m. Nr 85 det. Det är ju t. o. m. på det sättet att ulskottsmajoriteten klart Onsdaaenden instämmer i att det finns brister på det skattetekniska området i 24 maj1972 reklamskatteförslaget. -------------------- ----- Dessutom tror jag att helareklamdebatten i vårt land skulle ha vunnit Skatt pareklam, p,-, . yj fm på ossför att diskutera vad jag var inne på '"-"- inledningsvis. Pä vilket sätt skallvi begränsa reklamen och vilken typ av reklam ärdet som vi i första hand vill begränsa? Pä den punkten tror jag inte det finnsnågra delade meningar mellan ulskottsmajoriteten och . Vi är på detklara med att en ohämmad tillväxt av reklamen i vårt samhälle inte kanaccepteras. Det finns en gräns där, och det finns en gräns framför alltbeträffande vissa varusektorer. Däremot är det naturligtvis svårare att instämma imajoritetsförslaget i reklamutredningen om ett befrielseinstitut - och det harheller inte vår representant i utredningen gjort dvs. atl med reklamskattensorn rnedel klara ut de styreffekter man kan önska för att skilja ut god fråndålig reklam. Vi tror alltså inte att ett sådant institut är en framkomlig väg,och det har vi sagt ut redan i detta skede, även om reklamutredningenfortsätter att arbeta med det. Som vi ser det finns del väldigt många ofullsländigheter iden nuvarande deballen. Vi har inte mycket erfarenhet all hämta utifrån, och viskulle vinna på att reklamutredningen hann slutföra sitt arbete så att vi kundebedöma alla reklamens aspekter i ett sammanhang. Det är också ett avgörandeskäl till all vi vill skjuta på avgörandet. Vi säger t. ex. i vår partimotion på denna punkt:"Det bör finnas möjligheter att utforma en reklamskatt sorn förbättrarkonkurrensläget för mindre företag och sålunda främjar ett decentraliseratnäringsliv. En reklamskatt som utformas som en omkostnadsavgift bör bli föremålför närmare övervägande. Denna bör dessutom kunna vara konjunkturvariabel." Det är möjligt att dessa önskemål inte gär attförverkliga, men vi finner det i alla fall angelägel att reklamutredningen vidsidan av sina övriga uppgifter t. ex. när det gäller TV-reklamen tittar även pådessa saker. Detta har gjort att vi stannat för att acceptera att annonsskaltentills vidare finns kvar som ett provisorium så atl vi bättre kan utvärdera desseffekter. Därmed ger vi reklamutredningen större möjligheter att lägga fram ettheltäckande material för en mer omfattande reklamdebatt. 1 ett högkonsumtionssamhällesom vårt - något som jag inledningsvis framhöll kommer vi att ha och måste viha den debatten under hela 1970-talel och framöver. Mot bakgrund av det anförda ber jag, herr talman, att fåyrka bifall till reservationen 2 vid skatteutskottets betänkande nr 29. (vpk); kommunisterna har under enföljd av år rest kravet om en allmän reklambeskattning. Från denna synpunkt är det naturligtvis en politisk seger att etl förslag om beskattning av reklamen framlagts av regeringen och här kommer atl få majoritet. Tyvärr motsvarar inle förslagels utformning de krav som bör ställas på en 24 reklambeskattning. Det ärtveksamt om man uppnår de målsättningar som främstmotiverar denna beskattning. Reklambeskattningens idé har Nr 85 förfuskats.Det är rätt typiskt alt skatteutskottet i sitt betänkande skriver att"utskottet i första hand betraktar reklamskatten som en punktskatt bland andra punktskatter". Nog kunde väl skatteutskottet höjablicken och söka ett annat och vidare perspektiv än det enbart Skatt pareklam, m. m. I vår argumentation för en beskattning av reklamen har ihuvudsak anförts följande fyra motiv: Den andel av bruttonationalprodukten som används för reklambör minskas och därigenom frigjorda resurser användas för andra ändamål. Skatteökningen bör användas för ökade statsutgifter förangelägna ändamål eller för minskning av andra skatter, t. ex. mervärdeskattenpå livsmedel. Begränsning avstorföretagens dominans. De kapitalistiska storföretagen svarar för en heltövervägande del av reklamutgifterna, och en reklamskatt kan därför ses som enåtgärd väsentligen riktad mot dessa storföretag. Motverkande avkapitalistiska ideal. Reklamen propagerar kommersiellt kapitalistiskafördomar, och en minskning av reklamvolymen skulle i någon mån kunna minskaspridningen av dessa. Om en reklambeskattning skall kunna ge några effekter avbetydelse i dessa avseenden så måste den vara av en viss tyngd. Den skattesatssom regeringen och skalteutskottet föreslår får sannolikt obetydliga verkningar.Räknat på de sammanlagda reklamutgifterna i samhället blir den faktiskaskattesatsen inte mer än . En sådan reklambeskalt-ning får knappastmer än symboliska effekter när det gäller att begränsa reklamen och förändraanvändningen av de samlade resurserna. De positiva verkningarna av en reklarnbeskatlning bör överhuvud taget inte överskattas. Monopolförelagen har vissa möjligheter atlövervältra del ökade skatteuttaget på konsumenterna gent)nr prishöjningar. Onrföretagen som en följd av reklamskatten minskar sina reklamutgifler finns detinga garantier för atl de inbesparade medlen används på ett sätt som från dearbetandes synpunkt är förnufiigl. Möjligheterna atf motverka storföretagensdt)minans och spridningen av kapitalistiska ideal är myckel begränsade i detnuvarande samhället t)ch inorn kapitalismens ram. Över huvud taget blir effekten av en reklamskatt ringa,onr den inle ingår som elt led i ett allmänt program för atl bekämpa monopolen,deras maktställning och deras dubbla exploatering av de arbetande. V,n isoleradreklamskatt kan ses som ett led i en försvarskamp och försvaras såsom sådan,men dess verkningar får icke överskattas. Möjligheterna atf få ut några positiva effekter av enreklambeskattning hatle varil större, om regeringen och skatteutskottet accepterat endera del förslag som vpk-gruppen tidigare framfört om alt reklamutgiflerna icke skulle få avdras vid inkom.sttaxeringen av företagen eller förslaget all utforrrra reklamskatten som en omkosfnadsavgift. Alternativet onrkost- nadsavgift har ju stötts av två ledamöter i reklamutredningen, vilka utförligt har motiverat sin ståndpunkt. l-"n ornkoslnadsavgifl innebär alt 25 Nr 85 skallen läggs direkl på de kapitalistiska lörelagen, som använder j , reklamen som ell medel i sin kamp orn nrarkriatlerna. -j. . IQ-,-, ningsvärl atl alternativetonrkoslnadsavgifl över huvud laget inle disku- -------------------- teras i regeringspropositionen. Skatt påreklam, | skalleutskotfets betänkandeavvisas della alternativ på några rader - '" med hänvisning enbart tillatlminislrativa och konlrollmässiga svårigheler. 1 nästaandelag talar emellertid utskollel bekymral om atl be stämmelserna i förslaget om punktskatt är svåra atl lilläiiipa för vissa av de skallskyltliga. Del blir i vissa avseenden fråga om en sannskyldig knappologi att utfärda regler om vilka trycksaker som skall beskallas och vilka som skall vara skattefria. Samma bekyninrer komrrrer frarn i de borgerliga partiernas reservationer. Dessa bekyninrer hade nran sluppit om man i stället gått rned på del kornmunisliska förslaget om alt begränsa avdragsrälten för reklamulgifter oclr i betydande utsträckning även t)nr förslaget om omkoslnadsavgift hade accepterats. 1 sin diskussit-)n orn fördelar respektive nackdelar hospunktskatt och onikoslnatlsavgifl som form för reklanibeskaltningen fannreklamutredningen att en omkostnatlsavgifl var all föredra i enreklarnbeskatlning som var avsedd att begagnas som ell aklivl reklainpolilisklmedel. All dess maiorilet trots detta jusl nu företlrog en punklskallnioliveratles med atl denna beskallningsform setlan länge tillärrrpals iSverige. Vidare anffirdes all en sådan skalleforni underlättar avlösningen avannonsskallen. Reklairrutretlningen ansåg dock all valet av beskallningsformbortle omprövas, efter cirka fern år, och tlet allernativ nian tänkte sig vardä en sådan on-ikostnadsavgifl. I tiel särskiltla yttrandet lill reklamuiretlningen avSven har omktislnadsavgiftens företräden utftirligl rrioliverals. Jaghänvisar till den sammanfattning som avtryckts i den kommunistiska motionen.Särskild anledning finns det all fästa sig vid Lintlt|visls påpekande att viden omkostnadsavgift kan dämpningseffeklen på reklamen koncentreras till 2 000slora reklamköpare, som svaiar för inte niintlie än av tlen totala reklamvolymcn i . Pålagan behöver inte beröra privatpersoner och småför-elag med låga reklamkostnader. Vi finner del synnerligen anmärkningsvärl och nödvändig!alt skarpt kritiskt påtala all orriktislnadsavgiflen stirn fornr förreklanibeskallningen på sätt sorn skett praktiskt tagel förligils iregeiingsprtjposilionen ticli sedan också av skdtleutskotlet. Därigent)m liarfrågan icke beretts på ett tillfredsställande sätl. 1 vår nrolion 1587 har vi yrkat all riksdagenskall besluta all den allmänna reklambeskatlningen skall ulfonnas som enomkostnatlsavgifl och vitlare all denna avgift tills vidare skall uttas nred 25procenl av beskatlningsvärtlef. 1 del särskilda yllrandel av ledanitilen ,vilkel finns ft)gal lill reklamuiretlningen, finns det en ulföriig förfallningslexl stnri direkt kan användas för en lag sorn bygger på dessa bägge yrkanden stim vi har framställt. Vi har av tekniska skäl inle velat lägga frarn hela denna lagtext här i karnniaren för atl inte helunga proloktill och ell ansträngt kansli, och däiför är jag av formella skäl hindrati all yrka bifall till 26 molionen. HerrBRANDT (s): Nr 85 Det var naluiligt för skatteutskollel atltillstyrka förslagei om en allmän reklamskall. Utskollel betraktar nämligen dennuvarande annonsskatten kombinerad med presstöd som ett provisorium i avvaktanpå den allmänna reklamskatten. Vi menar i irlskottei atl denna Skatt pä reklam,inte kunde uppräfthållas , eftersom den verkade "' " diskriminerande för tidningsannonsering iförhållande till andra reklam-media. Den allmänna reklamskatten betyder ingendirekl förändring för tidningarna, men indirekt blir del elt förbättratkonkurrensläge därför att även konkurrerande reklam kommer atl beskattas ännuhårdare än dagstidningar, exempelvis annonsbladen och reklamlryek iallniiinliel. Del blir inle mera lönande atl vända sig till andra media änlidi-iingarna. Därför finr-ier vi det ganska anmärkningsvärt att centerpartietgår med på en förlängning av annonsbeskaltningen men motsätter sig den allmännareklamens beskattning. kan inle hänvisa lill någon särskildfinansiering. Med stor ansträngning säger : Vi skall sökaskapa medel på andra vägar. Som saken n\i ligger fill nredför den faktiskt enunderbalansering av budgeten. höll inle någol särskilt övertygandeanförande på denna punkt. Jag fick närmast intrycket atl han hade en ganskasvär pärs atl förklara all går med på annonsskalten men inle villvara med orn att la borl den diskriminering som finns . Ulskoltsmajorilelen ser reklamskatten huvudsakligen urköparens synvinkel. understryker i sitt remissvar atlreklamen styrs av säljaren. "Urvalet av fakta som presenteras ireklamen görs alltid ined utgångspunkt i vad säljaren anser väsentligt",säger cenlerparliel i sin motion. Dess volym står inte i relation lillkonsumenternas behov av informalion ulan lill säljarens intresse av all påverkakonsumenterna all köpa just den varan och ingen annan. Fastän i andra ordalagkanske skriver precis detsamma. Reklamen bettinar ensidigt varansfördelar, aldrig dess nackdelar eller mindre goda sidor. En annan svaghet äratt den inle är tillgänglig när konsumenterna bäst behöver den utan närsäljaren har möjlighel eller finner för gott alt lämna den. Urvalet görs frånsäljarens synpunkt. Jag lillåter mig atl återigen citera motion: "Såsom reklamutredningen och ett flertalremissinstanser påtalat råder det en betydande brist på adekvat information istora delar av den konirrrersiella reklanren. förhindrar ofta allkonsiimenlerna fär del inflytande pä produktionen sorn vår marknadsekonomiförutsätter." Nägot tidigare heter del i molionen: "En förutsättning för att den rnarknadsekonomiskamekanismen skall fungera på avsett sätt är emellertid att köpare ochsäljare samt köpare resp. säljare inbördes kan uppträda som jämspella parter,vilket långtifrån alltid är fallet. Många marknader domineras t. ex. av enliten grupp säljare. Reklamen har då i stor utsträckning visal sig fungera sometl medel i konkurrensen orn marknadsandelar medan priskonkurrensen lill stordel satts ur spel. Inle sällan gynnas därvid de kapitalstarka och väletablerade säljarna på bekostnad av mrntlre och nyefablerade säljare. Skatt på reklam, rn. på dettasätt förstärka utvecklingen mot stordrift och företagskoncentration medåtföljande risker för monopolsituationer, utslagning av mindre förelag ochhögre priser för konsumenterna. En stark tillväxt av sådan reklam kan lätt leda tillmisshushållning med resurser." På ettannal ställe i molionen slår det: "Det är lätt alt konstatera att den kommersiellareklamen ofta har ett mycket magert informativt innehåll sett frånkonsumentsynpunkt." Det var en cenlermolion, fasl ni kanske trodde alt det varur en motion kommunisterna jag citerade. Det är ganska märkligt jag återkommer till det atlcentern intar denna ståndpunkt efter hela detta kraftiga resonemang för atttillgripa åtgärder mot reklamen. Detta är så sant som det är skrivet. 1 många branscher tenderar reklamen mera till att vara eltpåtryckande säljhjälpmedel och i mindre grad till att tjäna som informationsmedeltill konsumenterna. Detta är odiskutabelt. Det är ingen förtjänst ursamhällsekonomisk synpunkt i den mån reklamen används lill att öka avsättningenav likartade produkter som ofla sker bensin, kosmetika av olika slag,tandkräm, vissa livsmedel osv. En sådan reklam motverkar stimulansen tillpriskonkurrens. LO framhåller alt reklamkrigel utgör ett ursamhällsekonomisk synpunkt oacceptabelt slöseri med resurser. Den samhälleligakonsumentupplysningen har länge fört en ojämn kamp mot reklamen. LO vill attde medel en reklampålaga inbfingar till statskassan används lill en utökadkonsumentupplysning. Det blir ju också i viss utsträckning fallet, eftersompengarna på reklamskallen skall ges som stöd lill dagspressen. Som skäl för ell avskaffande av annonsskalten framhållerman att annonsvolymen har sjunkit. Även ulskollef an.ser i likhet med departementschefenatt detta inte beror på annonsskalten ulan har sin orsak i denkonjunkluravmattning vi upplever. Det lycks ocksä iStockholm vara ense med oss om. Man fruktar också arbetslöshet speciellt inom den grafiskaverksamheten.