prot · FV0974 · 1972-12-31 00:00:00 — I båda dessa tas upp frågan om antagandet av fiskalcr - hurdessa skall få sina förordnanden och bundenheten fill viss hovrätt men iövrigt var utredningen enig. Jag vill erinra om att i utredningen ingickrepresentanter för per-sonalorganisationcrna, domare i såväl över- somunderrätter, domstolsadministatörer och parlamentariker. Inom justilieutskottet finns inte samma enighet ominrättandet av ett domstolsverk. Utskottets majoritet biträder Kungl. Maj;tsförslag om inrättandet av en central förvaltningsmyndighet fördomstolsväsendet, men de borgerliga partiernas företrädare i utskottet har i enreservation avstyrkt Kungl. Trots detta säger reservanterna iett inledande avsnitt att de delar uppfattningen att det också inom domstolsväsendetfinns behov av etl centralt administrativt organ och att departementet böravlastas en del mer eller mindre detaljbetonade ärenden. Det är, jämfört medutskottets förslag, egentligen bara de personaladministraliva uppgifterna somreservanterna utesluter av de arbetsuppgifter som avsetls tillkomma ettdomstolsverk. Reservanterna framför som sitt motförslag atldomstolsväsendets organisationsnämnd, i dagligt tal kallat , skall ta överytterligare arbetsuppgifter. Naturligtvis kan man bygga ut denna nämnd och geden mer personal. är redan nu ganska stor, och efter den kommerden att ha en personal på 33 personer. Om , som reservanterna vill, skall ta över andrauppgifter, har vi snart etl nytt verk med stor personal. Ändock kommer en stordel av domstolsadministrationen att ligga ute på andra myndigheter med risk fördubbelarbete av olika slag. Man skapar på så sätt ett nytl verk - låt vara attdet kallas nämnd men rnan får inte med de fördelar man vill vinna med ettfristående verk. kan väl nu sägas vara en del av , ochreservanternas välvilliga önskan att avlasta departementet kan väl knappasttillgodoses genom att man ger , som alltså finns inom departementet, flerarbetsuppgifter. Elt domstolsverk skulle få en styrelse i vilken bl. a.skulle ingå representanter för domarkåren, och personalen. Man skullepä så sätt få en demokratiserad domslolsadministration. Denna möjlighet släpperreservanterna ifrån sig. har visseriigen en styrelse med expeditionschefeni departementet som ordförande och med några domare och ämbetsmän somledamöter, men någon insyn utifrån finns inte där. Reservanterna säger vidare och också pekat på det i sina inlägg härifrån talarstolen - att domstolarnassjälvständighet i den dömande verksamheten inte får komma i fara. Det ärnaturligtvis en myckel väsentUg fråga. Jag vill erinra om att det i olika sammanhang har utsagtsatt här måste man ha en klar skiljelinje. Det har bl. a. sagts i direktiventill domstolsverksutredningen, och departementschefen härvid många tillfällenunderstrukit den saken. Utskotlsmajoriteten hela utskottet, kan man säga idet här fallet har ocksä som sin mening uttalat atl här får icke någonsammanblandning ske. Man har tidigare åberopat vissa remissyttranden härifråntalarstolen, och i reservationen talas det om de tre hovrätter som har ennegativ inställning till tillskapande. Jag vill dä erinra omatt det finns sex hovrätter i landet och att en av hovrättspresidenterna suttitmed i dornstolsverksutredningcn och alltså skrivit under förslaget orn ettdomstolsverk. 1 detta sammanhang vill jag gå tillbaka till riksdagensombudsmäns remissyttrande över domstolsverksutredningens betänkande och citeradels ett stycke där man talar om verkets tillkomst i dess helhet, dels ettannat stycke som gäller domstolarnas integritet. I JO:syttrande i vad gäller verkets tillkomst sägs följande: "I huvudsak har jag intet att erinra mot det förslagutredningen framlagt. Ätt domstolarna på sätt utredningen föreslagitavlastas en , m. m. Doms tolsväsendets organisationsnämnd, m. m. mängdadministrativa uppgifter och mera odelat än tidigare kan ägna sig ål dendömande verksamheten är givetvis till fromma för rättsskipningen. Om vidareadministrativa uppgifter i enlighet med förslaget fär ankomma på en endacentral myndighet, bör avsevärda effektivitets- och rationaliseringsvinsterkunna göras," Men JO har också vissa farhågor, och en av dessa gällerjust domstolarnas integritet. När han har argumenterat i den frågan slutar hanmed att säga: "Även om del inle är möjligt att i författningstextnärmare ange en gräns mellan verkets administrativa verksamhetsområde och vadsom bör vara förbehållet domstolarna såsom tillhörande den dömande verksamheten,kan det med hänsyn till frågans vikt vara skäl att man i verkets instruktioninskärper alt verkets uppgift är att tjäna som ett serviceorgan åt de allmännadomstolarna och vissa andra myndigheter samt atl verket vid utövande av sinverksamhet har att beakta att domstolarnas självständighet och integritet i dendömande verksamheten ej träds för nära," Med de uttalanden som har gjorts, inte minst fråndepartementschefens sida, och som har understrukits från många håll, är jagövertygad om alt instruktionen för ett domstolsverk skulle komma att innehållajust de bestämmelser som JO här talar om och efterlyser. Jag vill i alla fallhär en än gång starkt understryka att bakom vad som har uttalats omdomstolarnas självständighet och integritet står utskottet med sin skrivning.Det är vår bestämda övertygelse att det här måste vara en klar skrivning så attdet inte kan bli någon sammanblandning. talade något om lokaliseringen avdomstolsverket. har avgivit ett yttrande tilljustitieutskottet och i första hand föreslagit atl lokaliseringsfrågan skalluppskjutas och i andra hand att verket skall förläggas till . Vi har ijustitieutskottet, som har sagt, i detta läge ansett detlämpligt att lokaliseringsfrågan bedöms i sammanhang med omlokalisering avannan statlig verksamhet. Då förslag om en sådan omlokalisering är att vänta ien ganska nära framtid, har också utskottet föreslagit attomlokaliseringsfrågan uppskjuts till höstsessionen 1972. Som en följd av dettamåste man också uppskjuta behandlingen av motionerna 912 och 918, som handlarom lokaliseringen. Det finns naturligtvis en hel del mer attandraga i delta ärende. Men eftersom mina kamrater från utskottet som har talatför reservationen varit kortfattade, skall jag be att få sluta här med att yrkabifall till utskottets hemställan. FruKRISTENSSON (m): Utskottsmajoritetens talesman framhöll attutredningen hade varit enig i allt väsentligt i det här hänseendet, och det harvi också noterat i utskottet. Men vad vi också noterat är den remisskritik somhar framkommit mot utredningens förslag och som vi inte har kunnat underlåtaalt ta hänsyn till. Självfallet uppskattar vi reservanter ocksä attutskottsmajoriteten så klart och tydligt har uttalat sig för att den dömandeverksamheten skall Men vi som företräder reservationen har behov av all se hur manpraktiskt skall lösa det här problemet. Och där är förhållandet såsomtidigare har anförts här av herrar Polstam och - att utredningen enligtvår mening och enligt remisskritikens mening inte har ordentligt penetreratfrågan hur man skall kunna skilja mellan den administrativa och den dömandeverksamheten. Det är väl inte enbart de personaladministrativa ärendena somvållar osäkerhet, även om del är en viktig fråga, utan det är naturligtvisockså hur man skall kunna förena rättssäkerhets- och laglighetssynpunkter medrationaliseringssträvanden. Där kan en konfliktsituation uppkomma som kan varabesvärlig atl lösa. har rätt tydligt, tycker jag, klargjortvarför man är oroad. Hovrätten säger: Förslaget "skapar en förvirrad ochoklar ansvarssituation. Det är inte möjligt att alltid dra någon gräns mellanadministrativa ärenden och dömande verksamhet. Man kan inte till det senarebegreppet hänföra endast beslut och åtgärder i mål eller ärende som enligt lagankommer på rätten. Redan planeringen av hur grupper av likartade mål ellerärenden bör handläggas innebär ell föregripande av rättens åtgärder." Jag vill med detta bara klargöra att jag för min del troratt frågan är ganska komplicerad. Hur tilltalande det än är atlutskottsmajoriteten har samma principiella syn som vi reservanter, så är detdärför likafullt angeläget att vi i praktiken får se hur förslaget till elldomstolsverk kommer att te sig som gör att vi kan känna oss lugna ochförvissade om att det enbart kommer att beröra frågor om adnrinistration ochinte inkräktar på den dömande verksamheten. Efter ' anförande kan jag för fatta mig ganska kort. Skälen för att inrätta en central förvaltningsmyndighet pådomstolsväsendets område har presenterats i flera olika sammanhang. Jag kännerändå ett behov av att här ge en kort sammanfattning. Vi behöver myndigheten föratt fä till stånd en effektiv planering, en samordning av resurserna och eneffektiv uppföljning av verksamheten. Dessutom behöver vi en central förvaltningsmyndighet föradministrationen av den starkt utbyggda rättshjälp i statlig regi somföreslagits i proposition till årets riksdag. När jag talar orn en effektiv planering menar jag enplanering som avser hela domstolsväsendet. En planering som avser bara vissatyper av domstolar eller bara domstolar inom ett visst område är inte effektiv.På motsvarande sätt förhåller det sig med samordningen av resurserna. Det ärInte tillräckligt att samordna resurserna inom en begränsad sektor, geografiskteller kompetensmässigt. Vad vi behöver i dagens samhälle med dess snabbaförändringar i skilda hänseenden är ett organ som har en överblick över helafältet och kan styra resurserna dit där de bäst behövs. Också i fråga omirppföljningen av verksamheten gäller alt den inte kan effektivt fullgöras avregionala organ eller av organ som svarar för bara en begränsad sektor avrättskipningen. Planerings- och samordningsuppgifterna måste för att blimeningsfulla givetvis avse såväl personaladmi- Dom stolsväsendets organisationsnämnd, m. m. , m. m. nistrativauppgifter som budgetarbete, I båda hänseendena föreligger stora brister.Detta är de mest väsentliga skälen för en centralmyndighet när del gällerdomstolsväsendet. Men många andra skäl kan tillfogas. Ett sådant skäl är attuppbyggandet, driften och vidareutvecklingen av flera datasystem av vilkatvå är gemensamma för hela statsförvaltningen kräver en centralt ansvarigmyndighet. När det gäller rättshjälpen är läget något annorlunda än ifråga om domstolarna, eftersom vi här har att starta så alt säga från etlnolläge. Det är uppenbart att här behövs en administrativ apparat av någotslag. Frågan är bara om uppgiften skall läggas på en egen central förvaltningsmyndigheteller på en befintlig myndighet eller på den planerade centralmyndigheten fördomstolsväsendet. Med hänsyn till det nära samband som finns mellandomstolarnas verksamhet och den verksamhet som kommer att drivas inomrättshjälpens ram samt till de besparingar sorn otvivelaktigt kan göras genomatt förlägga de centrala administrativa uppgifterna till en och samma myndighethar jag för min del funnit att detta alternativ klart är att föredra. En fråga som har stått i centrum vid diskussionerna om denföreslagna myndigheten ar vilken effekt inrättandet av myndigheten kan ha pådomstolarnas självständighet. I såväl direktiven för utredningen i fråga som iutredningens betänkande och i propositionen har det med skärpa betonats att detinte är avsikten att på något sätt ingripa i domstolarnas självständighet närdet gäller den dömande verksamheten. Låt mig, herr talman, upprepa samma sakfrån denna talarstol. Låt mig också betona att domstolarna ärutsatta för samma risker utan att detta, såvitt jag har mig bekant, harföranlett någon kritik. Samtliga tingsrätter administreras t. ex. avhovrätterna, som därvid uppträder inte som domstolar utan som vanliga administrativamyndigheter, vilka dessutom i största utsträckning företräds av tjänstemän sominte är domare. Vidare utövas administrativa uppgifter i mycket storutsträckning av . Den närmare gränsdragningen mellan dendömande verksamheten och den administrativa - som inte har föranlettnågra problem - bör ske i instruktionen för den föreslagna centralmyndigheten.Det är givet att bl. a. hovrätterna kommer att beredas tillfälle att påverkainstruktionens avfattning. Gränsdragningen kan givetvis bli svår atl i detaljfixera, och jag skall här inte närmare gå in på den. På en punkt vill jagemellertid göra en anmärkning. Rekrytering och anställning av domaraspirantersamt icke rättsbildad personal kan enligt min mening omöjligen sägas vara enuppgift av sådan karaktär att den inte utan fara för domstolarnassjälvständighet kan överlämnas till en central administrativ myndighet.Detsamma gäller budgetarbetet. Jag utgår därvid från att samtliga domstolarliksom själva skall avge en anslagsframställning. Låt mig när det gäller den befarade påverkan pådomstolarnas självständighet slutligen erinra om att den föreslagnacentralmyndigheten är avsedd att ledas av en styrelse med stark pariamentariskförankring. Det har sagts här atl bedömningen av förslaget försvåras avatt man inte i propositionen har fått en detaljerad redogörelse för verketsuppgifter. Visst kunde det i och för sig ha varit värdefullt om en sådan presentationhade kunnat göras , men tidsfaktorn har lagt hinder i vägen. Ett sådantcentralorgan behövs nämligen när rätlshjälpsreformen genomförs. Vi behöverockså mycket snabbt ett centralorgan för många uppgifter som har samband medolika ADB-system och som inle lämpligen kan läggas i departementet eller påregionala organ. Jag har också velat undvika en vidare utbyggnad avdomstolsväsendets organisationsnämnd på nuvarande för personalen något ovissapremisser och i stället snabbt skapa en definitiv lösning. Eftersom jag ansermig i stort sett kunna ansluta mig fill domstolsverksulredningens förslag harjag ansett mig kunna i propositionen hänvisa lill detta. I betänkandet angeshur verket skall vara organiserat och vUka uppgifter det skall ha. Jag kan intefinna atl remisskritiken på något sätt visat att förslaget skulle innebäranågra reella faror eller nackdelar i övrigt. Dom stolsväsendets organisationsnämnd, m. m. Justitieministern anförde som ett viktigt skäl för detföreslagna nya att det behövs en effektiv planering och styrningav resurserna inom domstolsväsendet. Ja, det är klart att det behövs en vissplanering på riksplanet. Men jag delar inte justitieministerns högauppskattning av de centrala organens lämplighet för planering och styrning avresurserna. Jag tror att man får en bättre ordning om man ger regionalamyndigheter stora möjligheter atl inom vissa ramar sköta planeringen i sinregion. Jag blev litet orolig när justitieministern särskilt togupp frågan om antagning av fiskalcr; den uppgiften skulle läggas på etladministrativt verk. Ja, inte tror jag att det innebär någon fara för domarnassjälvständighet att den ena eller andra instansen antar fiskalen; det är inträde pä domarbanan del är fråga om. Men jag tycker att man skall läggabeslutsfunktionen hos del organ som har den bästa möjligheten att fatta deträtta beslutet. Jag tycker att en domstol är bättre ägnad att döma en personslämplighet för domarbanan än ett administrativt verk. Dessutom tror jag all denna antagning av fiskaler, som äravsedd att gälla för hela landet och inte som för i princip en bestämdhovrätt, kommer att ha en negativ effekt på rekryteringen till domarbanan, eneffekt som jag befarar kan bli allvarlig. vill jag replikera justitieministern för hansuttalande att den nuvarande administrationen av domstolarna inte har väcktkritik. Jag tror att om justitieministern hörde sig för bland domstolorna såskulle han få ta del av ganska hård kritik mot nuvarande förhållanden. Jag tillät mig säga att resultatetav rådhusrätternas förstatligande blivit en byråkratisk administration som ärtungrodd och svårhanterlig och i mänga fall hinderlig för den dömandeverksamheten. Jag tror att det omdömet delas av många underrättsdomare. FruKRISTENSSON (m); Jag tror inte att avsikten fråndepartementets sida har varit att på något sätt försöka ingripa i den dömandeverksamheten. Vad vi är oroade över är att man oavsiktligt hamnar i ettläge där den Dom stolsväsendets organisationsnämnd, m. m. administrativaledningen kommer att inverka på den dömande verksamheten. De remissyttrandensom här har redovisats visar att de berörda parterna vissa hovrätter är oroade över just detta och poängterar hur svårt det är att göra enordentlig gränsdragning. Statsrådet säger alt det redan nu förekommer en vissstyrning genom den administrativa ledning som hovrätterna har överunderrätterna. Men om en hovrätt har en administrativ ledning över en underrättblir kompetenskonflikten inte så uppenbar; då är det ju fråga om enintern domstolsadministration, där en domstol har överinseendet över en annan.Jag tycker alltså inte att det förhållandet känns besvärande. För övrigt vill jag , herr lalman, bara säga attden redovisning vi i utskottet har fått av det här ärendet har varit mycketknapp. Departementschefens egna synpunkter i ärendet redovisas i slatsverkspropositionenpå ungefär en och en halv sida. Det ger ingen ledning när det gäller att bildasig en uppfattning om hur man tänker sig detaljerna. Man säger bara att mantänker följa utredningen i dess huvuddrag. säger statsrådet alt hovrätterna kommer att fåtillfälle att yttra sig. Del är i och för sig bra, men för egen del är jagfortfarande ovillig atl acceptera elt principbeslut utan att riksdageninnan dess fått ett klariäggande över hur man tänker sig atl i praktikenförverkliga det man har för avsikt all förverkUga, nämligen att klart skiljaden administrativa verksamheten från den dömande. Jag skulle bara vilja säga till i fråga om rekrytering och anställning av domaraspiranter är det intemeningen att skall göra nägon lämplighetsbedömning, utan frågangäller hur många aspiranter som skall få anställas. Till vill jag bara foga den anmärkningenalt när det gäller den instruktion som vi har talat om är det inte meningen allhovrätterna bara skall få yttra sig över den, utan det är meningen att denskall tillkomma i samarbete med och under diskussioner med hovrätterna. Vi haringen anledning alt tro annat än atl del kommer att kunna förlöpa på ett mycketgott sätt liksom samarbetet varit i sådana här frågor. Jag tackar justitieministern för yttrandet att man intehar länkt sig att skall göra lämplighetsprövningen vidantagningen av domaraspiranter ulan alt den även i reaUteten skall ligga kvarhelt hos hovrätterna. Men såvitt jag förslår av utredningsförslaget, kvarstårtanken att aspiranterna skall antas i princip för hela landet, och det är därsom jag tror att de negativa verkningarna för domarrekrytering-en är atlbefara. Överläggningenvar härmed slutad. Propositioner gavs på bifall till dels utskottets hemställan, dels reservationen av m. fl. imotsvarande del, och förklarades den förrapropositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan begärtvotering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Den som vill alt kammaren bifaller juslilieulskottets hemställan i betänkandetnr 8 punkten A röstar ja, den del ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifaUit reservationen av m. fl. Nybyggnad i kvarteret i Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåfru begärde rösträkning verkställdes votering medomröstningsapparal. Denna omröstning gav följande resultat: Punkterna B och C Kammaren biföll vad utskottet i dessa punkter hemställt, § 13 Föredrogs justilieutskottels betänkande nr 10 ianledning av Kungl, Maj:ts i proposilionen 1972:1 gjorda framstäUningar omanslag för /73 lUl polishus m, m, jämte motioner. Punkterna 1 och 2 Kammarenbiföll vad utskottet i dessa punkter hemställt. Nybyggnad i kvarteret i i (c): Jag vUl något beröra det särskilda yttrandesom är fogat till detta utskottsbetänkande, I proposilionen föreslås lillpolishusbygget i kvarteret här i , Del ursprungligaförslaget till detta bygge antogs av, regeringen och i april1968, Nybyggnaden hade ursprungligen projekterats för rättspsykiatrisk klinik,häkte och arresler samt för lokaler för polismyndigheten i ,åklagarmyndigheten i och . Enomdisponering har skett. Stadsplanen har ändrats. Förhandlingar pågår om attden rättspsykiatriska kUniken skall flytta till . Med anledning av propositionen har en motion väckts avherr i och fröken , vilka ifrågasätterdet riktiga i att fortsätta med investeringen i detta område. De hänvisar tillatt en utflyttning av statlig verksamhet pågår och att kanbU aktuell i delte sammanhang. Det skulle då vara fel att i kvarteret lokaler för . Nybyggnad i kvarteret i attkvarteret ligger i etl sådant område av staden där trafiken redan nuär svår och där miljöfrågorna är besvärliga. Det kan inte vara riktigt attytterligare kontorisera denna stadsdel. 1 utskottets skrivning håller vi i mångt och mycket medmotionärerna om att detta nybygge kan ifrågasättas, och vi understryker ocksäde värderingar som motionärerna har kommit fram till och säger i betänkandet:"Utskottet hyser stor förståelse för de värderingar som ligger till grundför motionärernas yrkanden och som enligt utskottets bedömning numera omfattasi betydUgt större utsträckning än då förslag till byggnadsprogram för ifrågavarandenybyggnad lades fram ," Eftersom det har investerats så mycket pengar iprojektering och förberedelsearbete, anser utskottet alt del är svårt att nudra sig ur projektet och överväga en omprojektering, varför bygget nu måslekomma fill stånd. Det är naturligtvis lätt att vara efterklok. De bådamotionärerna har dock ingenting med denna efterklokhet att göra, eftersombeslutet fattades och de inte var med i då. Men det är vällitet av eftertankens kränka blekhet att vi måste vara försiktiga med sådanainvesteringar i de centrala delarna av , som redan nu är överhettade,som har vissa kommunikationsproblem osv. Jag vUl göra en liten erinran till motionärerna,när de ifrågasätter det riktiga i att sammankoppla ett häkte med rättsvårdandemyndigheter. Jag tror atl de har fel därvidlag. Det har nämligen visat sig atten viss koncentration av sådana aktiviteter kan vara att föredra. När man påandra håll i landet har projekterat och byggt polishus har man där försöktföriägga sådana aktiviteter i anslutning till varandra. Vi har inget annat förslag än utskottets. Vi har med vårtsärskUda yttrande bara ytterligare velat understryka och markera som ettobser'vandum för framtiden, att man måste vara försiktig vid planeringen ochbyggandet av sådana här institutioner i de centrala delarna av , FruNORDLÄNDER (vpk); Även om vpk:s representant i utskottet böjtsig för vad som är klara fakta, nämligen att planeringen av och arbetet medbyggandet av polishuset i kvarteret på framskridit sålångt att det knappast finns möjlighet för annal än elt godkännande av frågan , innebär inte detta att vi inom vpk lycker atl handläggningen av dettaärende är tillfredsställande. Vetskapen om vad en utflyttning av stafliga verk innebär,både ur kostnadssynpunkt och ur personalsynpunkt, borde göra del angeläget attnoggrant pröva varje ny- och utbyggnad av statliga verk inom . Jag tog upp detta problem i en enkel fråga i början avapril i samband med en pressdebatt om utbyggnad av elt annat statligt verk,på , men ur det svar som finansministern dålämnade kunde inte utläsas atl en sådan prövning var vare sig angelägen ellernödvändig. Den ökade kontoriseringen av mnerstad, lika välsom avsaknaden av denna art av arbetsplatser i förortskommunerna mnt ,är inte obekant för regeringen. Enbart möjligheten atl i regionen få ettallsidigt utbud av arbetsplatser borde vara motivering nog för en annanplacering av polishuset för del är väl delta som är meningen med denutflyttning av statliga verk som redan beslutals? En ökning med 3 400 arbetsplatser på kommerdessutom att innebära en tillväxt av bUtrafiken som inte är önskvärd och somkommer att medföra inte bara större trafiksvårigheter med ytterligare kostnaderför kommunen, utan också en försämrad boendemiljö.