prot · FV09133 · 1972-12-31 00:00:00 — Med tankepå de påfrestningar i ekonomiskt avseende sora även andra ländersförsvarsapparater har tror jag nog att jag vågar säga att alla tecken tyder påatt det betydande försvar vi har är erforderligt starkt. HerrPETERSSON i Gäddvik (m): Anledningen till att jag underlät attframföra min fråga är inte att jag tagit mina uppgifter ur luften. Jag harlyssnat till vad ÖB ochcivilförsvarsstyrelsen har sagt. De säger att på dem lagda uppgifter måsteomprövas och att det inte finns någon färdig planering för detta. De sägerockså att den planering som är gjord på regeringsdirektiv bygger på högreanslagsramar än dem regeringen nu ställt till myndigheternas förfogande. Jagvet att någon planering inte finns färdig för att ge besked, och därför avstod jagfrån att fråga. HerrGUSTAVSSON i (s): Naturligtvis lyssnar även jag meduppmärksamhet på vad överbefälhavaren har att säga, och jag försöker hålla ögonoch öron vidöppna för vad som sker i samhället. Jag liksom alla konstaterardärvid att omställningar är pä gång i hela samhället. Det är en kostnadspresssom gör sig gällande. Jag behöver bara nämna vad som sker inom industrin. Därmåste man precis som inom försvaret sträva efter att lösa sina uppgifter påmest ekonomiska sätt. Till det mera glädjande när jag lyssnar påöverbefälhavaren hör hans upprepade försäkringar att man inom försvaret ärberedd att göra det bästa för att fylla sin uppgift med de medel som statsmakternastäUer till förfogande. Överläggningen var härmed slutad. Punkterna 1 och 2 Propositioner gavs på bifall tUl dels utskottetshemställan, dels reservationen av i Gäddvik och herr tredje vicetalmannen , och förklarades den förra propositionen vara med övervägandeja besvarad. Sedan i Gäddvik begärt votering upplästes ochgodkändes följande voteringsproposition: Den som vill att kamraaren bifaller försvarsutskottets hemställan i betänkandetnr 23 punkterna I och 2 röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nej har kammaren bifallit reservationen av i Gäddvikoch herr tredje vice talmannen . Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåherr i Gäddvik begärde rösträkning verkställdes votering medoraröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat: Utskottets hemställan bifölls. § 7Inskränkning i bouppteckningsplikten Föredrogs lagutskottets betänkandenr 21 i anledning av motion angående inskränkning i bouppteckningsplikten. I detta betänkande behandladesmotionen 1972:16 av i (c) vari hemställts attriksdagen hos Kungl. Maj:t begärde sådan ändring i bestämmelseratt en uppmjukning av bouppteckningsplikten kom till stånd i enlighet raed vadi raotionen anförts. Utskottet hemställde att motionen1972:16 inte föranledde någon åtgärd. Reservation hade avgivits av herrarLidgard (ra), i (c) och Sjöholra (fp), () säratherrar (ra), i (c) och (), vilka ansett attutskottet bort hemställa, att i anledning avmotionen 1972:16 hos Kungl. Maj:t skulle anhålla om en översyn avbouppteckningsplikten i enlighet med vad i reservationen anförts. HerrBÖRJESSON i (c); Låt mig allra först konstatera attföreliggande utskottsbetänkande behandlar frågan om en viss uppmjukning avbouppteckningsplikten, en fråga som har varit föremål för behandling vid ettflertal riksdagar, senast vid fjolårets. Jag har gång efter annan återkommit med motion i ärendet.Det är sannerligen ingen stor fråga, men den är ändå av stor betydelse för demsora kommer i nära kontakt med problemet i fråga. Enligt 20 kap. ärvdabalkenskall bouppteckning upprättas efter varje avliden person oavsett boetsomfattning, tillgångar och den avlidnes ålder. Skyldighet för bouppteckningsupprättande är därmed sagt ovillkorligt, och några undantag kan enligt gällandelag ej få göras. Som jag har framhållit i min motion nr 16 synes någrabärande skäl ej föreligga för upprättande av bouppteckning när exernpelvis ettlitet barn avlider som inte efterlämnar några som helst tillgångar samt iövrigt när en person avlider och det inte finns några tillgångar i boet. Isådana fall skulle bouppteckningsskyldigheten kunna inskränka sig till ettmycket enkelt förfaringssätt, exempelvis en skriftlig anmälan till rätten attden avlidne ej har vare sig tillgångar eller skulder. Bekräftelsen skulleundertecknas under edhg förpliktelse om uppgifternas riktighet av två personer,exempelvis föräldrarna eller några andra vederhäftiga personer. Ett sådantförfarande skulle innebära besparingar i form av arbete och kostnader ochframför allt undvikande av onödigt psykiskt lidande. Det är så, som utskottsmajoriteten mycket riktigt anför,att utskottet har full förståelse för att det i många fall kan synas onödigtoch stundom t. o. m. stötande att avkräva föräldrar bouppteckning efter barnsom avlidit i späd ålder. Men, säger utskottet vidare, också ett Utet barn kanefterlämna tillgångar som kräver förrättande av bouppteckning. 11 protokoll 1972. Inskränkning i bo-upp teckningsplik ten fall ärdet helt naturligt att bouppteckning skall förrättas. Bouppteckning skall också förrättas i form av entilläggsbouppteckning om tillgångar eller skulder, som icke var kända vidbouppteckningstillfället, kommer fram efter bouppteckningens upprättande.Detta förhållande skulle jämväl kunna tillämpas när det gäller exempelvis ettbarn sora avlider och som är medellöst vid dödstillfället men där det sedankommer fram att barnet har fått tillgångar. I stället för bouppteckning skulleföräldrarna eller vårdnadshavarna till tingsrätten inlämna en edlig förpUktelseatt barnet saknar både tillgångar och skulder. Skulle det sedan visa sig atttillgångar eller skulder finns i varje fall tillgångar - då fick man göra uppen s. k. tilläggsbouppteckning. Utskottsmajoriteten är inte främmande förtanken att när exempelvis ett spädbarn avlider man då skall kunna tillämpa ettnågot enklare förfarande vid boupptecknings förrättande, exempelvis i form avarvsdeklaration e. d. Även i vissa andra fall, säger utskottsmajoriteten,synes en förenkling vara möjlig, t. ex. när den avlidne är utlänning och saknarsläktingar i eller när den avUdne är helt medellös. Jag vill gärna notera att utskottsmajoriteten är positiv isin skrivning delvis så positiv att jag tycker att det är rent av förvånandeatt inte motionens yrkande har tillstyrkts. Vad har motionären - och tillikautskottsreservanterna - begärt? Jo, att man med hänsyn till det faktiskaförhållandet att det finns tingsrätter som i vissa fall funnit sig nödsakadeatt göra så på grund av bl. a. arbetsbördan skall släppa på kravet påbouppteckning i vissa fall. Det finns all anledning att raan påjustitiedeparteraentet ser över bestämmelser beträffandeskyldigheten att upprätta bouppteckning. Det behöver inte ske på det sättet tillsätter en särskild utredning. Det finns säkert folk i departementet somkan klara en så relativt enkel fråga som det här gäller. Jag vill, herr talman,gärna ge en eloge till utskottet och inte minst dess sekreterare för denomsorgsfulla behandling som detta ärende har fått röna. Inte mindre än tolvremissinstanser har hörts och inkommit med yttrande. De olika yttrandena har varit en mycket intressantläsning. De flesta har varit positiva till tanken om utredning rörande vissuppmjukning av bouppteckningsplikten. Sålunda har ,, rättshjälpsanstalten i och advokatsamfundriUstyrkt att frågan om en förenkling och uppmjukning av bouppteckningspliktenblir föremål för utredning. Också kammarkollegiet tillstyrker utredning.Göteborgs tingsrätt och Föreningen tillstyrker enutredning av frågan såvitt avser bouppteckning efter barn som avlidit i spädålder. avstyrker i princip motionen men uttalar likvälstarka sympatier för någon begränsning av bouppteckningsplikten beträffandeavlidet barn. För korrekthetens skull skall också redovisas att Hovrätten förVästra , Hovrätten för Nedre samt och Sollefteåtingsrätter icke var särskilt positiva till en uppmjukning avbouppteckningspUkten. Dock framhåller att det urskatterättslig synpunkt skulle gå bra att ersätta en fullständig bouppteckningmed en anmälan. Tingsrätten har t. o. ra. tillhandahållit aUmänheten en blankett som skall ersätta en Denna blankett fyller de anspråk som jag har framfört i minmotion och reservation. Efter att noggrant ha genomläst remissvarenkommer man fram till att det skuUe vara värdefullt, om justitiedepartementetser över bestämmelser om skyldigheten att upprätta bouppteckningoch att frågan om en viss uppmjukning av bouppteckningsskyldigheten blirföremål för närmare övervägande. Med det sagda, herr talman, vill jag yrka bifall tillreservationen av m. fl. i , som ju har ägnatdenna fråga ett mångårigt intresse, har utförligt redogjort för reservanternasuppfattning, och jag skall därför bara anföra några få ord. Jag har tidigare inte ansett mig kunna biträda förslagetom en utredning rörande avskaffande av bouppteckningsplikten i vissa fall, menjag tar nu fasta på den mängd remissyttranden som avgivits, bl. a., som herrBörjesson påpekade, från kammarkollegiet. Föreningen , som tillstyrker att en sådan utredning görs. Det är en sak som jag tycker är viktig. En annan är attdet ju genom remissbehandUngen har framkommit att rättspraxis i landet inte ärenhällig utan vacklande, och det måste anses ytterst otillfredsställande. Kortsagt, herr talman, den sora vill rainska det byråkratiska krånglet på dennapunkt och som vill skapa en enhetlig rättspraxis på detta område måste röstamed reservanterna. Med detanförda ber jag att få yrka bifall tUl reservationen. Inskränkning i bo-upp teckn ingsplikten HerrWINBERG (ra): förevarande betänkande visarju att frågan om inskränkning av bouppteckningsplikten har diskuterats från ochtill . Trots att frågan ingående penetrerats både i samband medtillkomsten av boutredningslagen och på 1950-taletoch förslag om lättnader i vissa fall beträffande skyldigheten att upprättabouppteckning då har avvisats, har frågan i alla fall vid flera tiUfällenkommit tUlbaka här i . Det förhåUandet kan peka på att gällande reglerinte i alla avseenden är helt tillfredsställande. har, sora i nämnde,lagutskottet i är låtit denna fråga få en mycket omfattande remissbehandling.Herr redogjorde för utfallet av denna, och det visar att åtskilligainstanser anser att det bör göras en utredning i syfte att åstadkomma enuppmjukning av bouppteckningsplikten. Det väsentligaste skälet till att jag både och i århar ställt mig bakom kravet på en uppmjukning är att jag finner att det ärtämligen onödigt att ha de rigorösa bestämraelser sora nu finns just när detgäller barn sora har avlidit i raycket späd ålder. Jag har i olika domstolar,där jag har tjänstgjort, kunnat konstatera svårigheterna för domstolarna att ide här fallen följa gällande lagregler. Följden blir också ibland attdomstolarna måste efterge kravet att få in en bouppteckning. Nr 133 gjort att praxis i vissutsträckning har kommit att skilja sig från den ena Onsdaeen den domstolen tUl den andra, och rättstillämpningen blir därmed inte Problemet framgår också av remissvaren, och det måste, sora det anförs i reservationen, vara ur allmän synpunkt oacceptabelt raed uppteckningsplikten ojiijgfgr idomstolarnas rättstillämpnmg. Just när det gäller spädbarn som har avlidit ochsom inte kan antas ha några tillgångar och där föräldrarna lever borde enuppmjukning kunna ske utan några negativa konsekvenser. En uppmjukning bordeockså kunna ske i en del andra fall, som anges i reservationen. Det kan, herr talman, finnas skäl att citera enremissmyndighet som jag tror att inte nämnde, nämligenkammarkollegiet, som ju är granskningsmyndighet beträffande arvsskatt och somsäger bl. a.: "Det torde vara riktigt att bouppteckningsplikten stundomframstår som onödigt betungande eller t. o. m. något stötande, t. ex. när denavlidne är underårig och utan egna tillgångar. Såväl arvsbeskattningen somarvsfondens intressen kan lika väl tillgodoses genom en deklaration med denutformning reservanterna 1971 tänkte sig som genombouppteckning." Vad reservanterna antydde var att man skulle kommatUl en ordning där man slapp besvär och kostnader för att ha gode män med på enförrättning. En annan synpunkt i den här frågan sora kan vara skäl föratt överväga en förenkling och uppmjukning av bouppteckningsplikten harframförts av en annan remissinstans, näraligen , som bl. a.säger: "Tingsrätten vill i detta sammanhang framhålla att i varje fall pålandsbygden arbetet med upprättande av bouppteckningar sedan mycket lång tidtillbaka i stor utsträckning legat på nämnderaännen. haremellertid nämndemännens antal minskat, vartill kommer att deras benägenhet attmedverka vid bouppteckningsarbetet efterhand nedgått. Detta har medfört ökadesvårigheter för dödsbodelägarna att få erforderlig hjälp och ökadekostnader." I förra årets betänkande från lagutskottet iden här frågan fanns det fyra reservanter. är vi sju. Det pekar kanske påatt frågan är på väg mot sin lösning, även om den lösningen måhända inte uppnäsvid kammarens ställningstagande . Jag ber med detta, herr talman, att få yrka bifall tillreservationen av m. fl. I detta anförande instämde (). i erinrade om i sittanförande att han varit en flitig motionär när det gällt att få till stånd enförenkling av bouppteckningsplikten. nämnde att reservanternasantal har ökat, men jag vet ändå inte om sakskälen sora talar för bifall tillmotionerna har ökat i samma proportion som antalet reservanter. har tänkt att det skulle kunna inges en anmälan eller en arvsdeklaration till rätten, undertecknad av tvenne vederhäftiga 164 personer, där det intygasexempelvis att den avlidne var medellös eller i detnärmaste medeUös och att inga kända arvingar funnes. Fann då rätten att dettarvades en kontroll, skulle rätten kunna infordra en fullständigbouppteckning. Varje gång som den här motionen har förekommit i det ser vi i reciten har det påvisats att den av motionären föreslagnaförenkUngen inte skulle medföra några påtagliga arbetsbesparingar vare sig föraUmänheten eller för övervakningsorganet. Det vore alltför optimistiskt att troatt den som underlåter att föranstalta om bouppteckning i någon nämnvärd gradskulle känna sig mer trakterad av den obetydligt enklare form för redovisningsom motionären förordar. Bouppteckningar är av starkt skiftande art - från de mestkomplicerade med invecklade egendoms- och arvsförhåUanden, där det kan varasnårigt nog även för advokater att få ett grepp över det hela, till de allraenklaste bouppteckningar som talar om. Det har dock ansettsvärdefullt att bouppteckningsbegreppet har varit enhetligt.Undantagsbestämmelser av det ena eller andra slaget skapar lätt förvirring ochkan i vissa fall öppna vägen för lurendrejerier. Vi har inte i utskottet granskat om årets motion ärlikalydande med tidigare. I den nu föreliggande finns i vart fall formuleringarsom verkar minst sagt tvivelaktiga, bl. a. följande: "En bouppteckning i de fall då det inte kan bli frågaom någon arvsskatt ter sig därför helt omotiverad och anses vara ett utslag avpappersexercis." Det torde ha undgått motionären att en bouppteckning ävenhar en civUrättsUg betydelse och är en garant för att ingen som har intressen iboet blir åsidosatt eller blir ojust behandlad. och övrigareservanter vet nog att det kan finnas ganska stora tillgångar i ett bo utanatt fördenskuU någon arvsskatt behöver förekomma. Låt mig ta ett exempel: Om enmake avlider och det finns fyra barn kan behållningen i dödsboet gå upp till120 utan att någon arvsskatt kommer i fråga. Efterlevande maken får60 genora giftorätt och barnen vardera - och allt ärskattefritt. Det kan inte vara riktigt väl genomtänkt att i ett dylikt fallkalla en bouppteckning för pappersexercis. I ett annat exempel finns fast egendom. Denna tas upp tilltaxeringsvärdet. Uppvisar då bouppteckningen även skulder, som i storlekmotsvarar taxeringsvärdet, blir behåUningen lika med noll. Det aktuellaförsäljningsvärdet för fastigheten kan dock vara dubbla taxeringsvärdet ellermer. Det finns alltså i vissa fall tillgångar som i hög grad motiverar enbouppteckning trots att förmögenheten redovisas med underskott. Det är nog riktigt att det när det gäller barn som avlideri späd ålder i många fall kan te sig onödigt och t. o. m. stötande att fordraatt få en bouppteckning. I detta fall är dock föräldrarna arvingar, och detblir inte fråga om några släktforskningar och kallelser till sammanträden. Detenkla bouppteckningsformulär som här kommer till användning kräver ej merarbete att fylla i än en blankett för en anmälan. Reservanterna har konstaterat - och detta har ocksåframgått av de tidigare anförandena att praxis vid handläggningen avbouppteckningsärenden är något olika i skilda domstolar. Det torde ha singrund i att klinteletär mycket oUka på land och i stad. Särskilt i storstäderna samlas vinddrivnaelement utan släktingar eller som släktingar inte vill kännas vid. Redanärvdabalkssakkunniga var inne på detta och anförde, att då det är uppenbart attden avlidne inte har tillgångar eller tillgångarna är obetydUga och inte täckerden skuld som vederbörande har till socialvården är det orimligt att tänka sigatt alltför mycket efterforsk-nmgar görs efter arvingar osv. Även om stommenför lagstiftningen är klar måste den ge åtminstone något utrymme för juristernavid de olika domstolarna att tänka själva vid bedömningen av dessa ärenden. Jumer enhetlig och klar lagen är, desto större är förutsättningarna för ennågorlunda enhetlig praxis. Undantagsbestämmelser kan skapa nyaawägningsproblem med nya olika bedömningar och ytterligare skillnader i praxis. Något som emellertid kan leda tUl att hela frågan måsteses ur en ny synvinkel är kapitalskatteberedningens betänkande. Där föreslåsatt länsstyrelserna övertar inregistreringarna av bouppteckningarna och attdatateknik kommer tUl användning. På det sättet kan via datakontoren formulärför bouppteckning förses med förtryck med erforderliga persondata om denavlidne. Detta formulär kan tillställas dödsboet med en erinran ombouppteckningsplikten och några enkla anvisningar om hur den fullgöres.DatateknUcen kräver enhetliga rutiner, och utskottet räknar med att omberedningens förslag effektueras måste även bestämmelserna beträffandebouppteckningsplikten ses över. Utskottet förutsätter att det kommer att skeutan att något initiativ behöver tas från sida. i sade att utskottet hade skrivitså positivt att det var förvånande att man inte tog reservanternas kläm. Frånutskottsmajoritetens sida vUl vi nog uttrycka vår förvåning över attreservanterna inte har godtagit vad utskottet skrivit - det är ju så positivtatt man borde ha fått ett enigt utskott. Jag ber,herr talman, att få yrka bifall tUl utskottets heraställan. HerrBÖRJESSON i (c): Utskottets talesman ifrågasatteom sakskälen hade ökat lika mycket som reservanternas antal. Förhällandet ärnog att det mer och mer har visat sig vara ett problem för tingsrätterna att fåin bouppteckningar efter just medellösa personer. De anhöriga har ingetintresse av att inkomma med bouppteckning när den avlidne saknar bådetillgångar och skulder. Det kan också finnas skäl att ta del av de remissyttrandensom har avgivits av dem som arbetar ute på fältet. Jag vill hänvisa tillremissyttrandet frän rättshjälpsanstalten i . Vid denna upprättas 150bouppteckningar . Rättshjälpsanstalten säger bl. a. i sitt yttrande, attobligatorisk bouppteckningsplikt ter sig meningslös när medellös personavlider. Bouppteckningar efter medellösa personer blir för övrigt ej sällan pågrund av släktutredningar och efterforskningar både arbetskrävande ochkostsamma. Kapitalskatteberedningen säger att "endast omkring entredjedel skattelägges" av aUa bouppteckningar som kommer in och fortsätter: "------ , och det är inte sällsynt med bouppteckningar som saknar varje I och för sig kan det därför ifrågasättas om inte den nuvarandeobUgatoriska bouppteckningsplikten skulle kunna lättas." JO har anmärkt på det förhåUandet att det finnstingsrätter sora mte infordrar exempelvis bouppteckningar efter barn somavlider utan tUlgångar. Detta kan inte vara tillfredsställande, eftersom det iärvdabalkens bestämmelser står klart och tydligt angivet attbouppteckningsskyldighet föreligger. Det finns alltså vissa tingsrätter somser mellan fingrarna, under det att andra absolut påfordrar att bouppteckninglämnas in. Vid de kontakter som jag har haft med tingsrätterna hardet framkommit att många lägger ner stor möda och mycken tid på att söka efteren bouppteckningspliktig person, varefter det visar sig att han inte har någrasvårigheter att skaffa uppgifter den döde var medellös, ett rent socialfaU. motion har jag nämnt att en bouppteckning kan te sig"omotiverad och anses vara ett utslag av pappersexercis", och jag hardå tänkt på de fall där det inte finns några som helst tillgångar i boet ochinte heUer några direkta skulder mer än för begravningskostnaderna. Vad är detdå för raening raed att sätta i gång ett efterforskande av dödsbodelägare? Mendet är alltså inte de fall där vederbörande har tUlgångar jag tänker på. invänder då att dödsbodelägare kan fiffla.Ja, de kan fiffla oavsett ora det gäller en s. k. anmälan eller en regelrättbouppteckning. använder en sådan blankett som jagefterlyser och som jag menar fyller de anspråk som raan kan ställa på enregelrätt bouppteckning. Om det kommer fram tillgångar sora ickevar kända när denna blankett fylldes i och lämnades in till tingsrätten, då görman en tilläggsbouppteckning precis som man gör i nuvarande fall. Med hänsynstagande till tiden vUl jag bara kort och gottsäga att reservationen borde kunna bifallas. Vad är det vi begär? Det är intenågon stor utredning, utan bara att Kungl. Maj:t skall undersöka om det finnsmöjhgheter att åstadkomraa en bättre rättstillämpning genom en uppmjukning avbouppteckningspUkten. Som förhållandet nu är är det långt ifråntillfredsställande. HerrWINBERG (m); Jag konstaterar att fann detbåde onödigt och stötande att ha bestämmelsen om bouppteckning i vissa fall närdet gällde barn som avlidit i späd ålder. I samband med det kan man anföra vadStockholms tingsrätt säger i sitt remissyttrande, nämligen att domstolentvingas avskriva frågor om indrivning av bouppteckningar efter åratalsefterforsknings- och anmaningsarbete. Och 1964 konstaterade JO i sinberättelse, sora i nämnde, att han vid någon domstolhade funnit en praxis som han inte ansåg vara i överensstämmelse med gällandelag. Vi har alltså här stelbenta regler som visar sig inte kunna följas, ochdet är detta som reservanterna vUl komma ifrån. Jag kan inte riktigt se det konsekventa i den koppling sommajoriteten gör när den ifrågasätter möjligheten av en eventueU uppmjukning avbouppteckningsphkten under förutsättning att man flyttar över boupp- teckningsärendenafrån tingsrätterna tiU länsstyrelserna. Jag tycker att sakskälen för att göraden här uppmjukningen är lika stora oavsett var bouppteckningsärendenahandläggs. sade att antalet sakskäl intehade ökat i samma takt som antalet reservanter. Det kan hända, raen man kaninte begära att det skall behövas ett nytt sakskäl för varje ny reservant. Detkan ju tänkas att ett antal reservanter enas ora ett nytt sakskäl, och det ärprecis vad vi har gjort. Ett sådant skäl var, som jag sade tidigare, att detföreligger oenighet i rättspraxis. Det är mycket angeläget att man kan få tiUstånd en utredning som kan rätta till det. I ett rättssamhälle är det ytterstnödvändigt att man har en rättspraxis som är så enhetlig som möjligt. Sedan talar om att en eftergift på dettaområde kunde inbjuda tiU lurendrejeri. Men då är det märkvärdigt attmajoriteten själv säger att man kan tänka sig en uppmjukning vid ett senaretillfäUe. Det kan ju inte vara så att en uppmjukning skall inbjuda tilllurendrejeri bara för att det är en minoritet som föreslår den och att den inteskulle inbjuda tUl sådant om majoriteten var med på den det vore inkonsekventi hög grad. Det sämsta av alla argument, som tyvärr ärmycket vanligt, är att man säger att detta har vi avslagit i en massa år, nuskaU vi avslå det också. Det är ungefär vad man säger.