prot · FV0979 · 1972-12-31 00:00:00 — § 1 Herr talmannen meddelade att i Skeeenligt tiU kammaren inkommet läkarintyg var sjukskriven den 1521maj. i beviljades erforderlig ledighet frånriksdagsgöromålen. § 2 Meddelande ang. veckans sammanträden Såsom tidigare meddelats kommer dagens sammanträde attavslutas senast omkring . Det av talmanskonferensen rekommenderadeförfarandet med förhandsanmälningar till kammardebatterna har tyvärr inteiakttagits i sådan utsträckning alt det blivit möjligt att i förväg upprätta engemensam talarlista för de på föredragningslistan upptagna ärendena. Enligt den reviderade ärendeplan som framlades den 10 idenna månad skall elt tiotal utskottsbetänkanden föreligga tUl slutligtavgörande , . Under innevarande vecka skuUe därigenom kommaatt hållas fyra arbetsplena. Denna planering är helt i enlighet med derUctlinjer som talmanskonferensen angivit vid sammanträde den 21 mars.Konferensen beslöt då - till komplettering av sitt tidigare uttalande angåendeåtgärder för att minska antalet kväUsplena uttala att kvällsplenum inteskulle hållas om detta kunde undvikas genom anordnande avarbetsplenum . Det har sedermera konstaterats att tre av de betänkanden,som enligt planen skall behandlas , kan bordläggas förstagången och alltså kan upptas till avgörande , den 18 maj.Då fredagens arbetsbelastning därigenom skulle minska väsentligt harvederbörande utskott och förvaltningskontorets tryckerienhet anmodats attvidtaga sädana åtgärder atl inte sen bordläggning av utskottsbetänkanden utgörnågot hinder för behandling även av övriga ursprungligen förfredagssammanlrädet avsedda ärenden. Huruvida man härigenom och - om såerfordras - genom att anordna kväUs-plenum kan undvikaarbetsplenum blir beroende av debattiden i kammaren. Med hänsyn tUlarbetsbelastningen under sessionens slutskede är det inte möjligt alt uppskjutabehandlingen av några ärenden till . § 3 Föredrogs och hänvisades motionerna nr 1699 punkterna I, 2 och 510 till finansutskottet samtpunkterna 3 och 4 tUl skalteutskottet 69 nr 1700 punkten 1 till skatteutskottet samt punkterna 2och 3 till flnansutskottet § 4 Föredrogs, men bordlades åter lagutskottelsbetänkanden nr 8 och 9, näringsutskottets betänkande nr 36 samtinrikesutskotlets belänkande nr 7. Föredrogs betänkande nr 25 ianledning av motioner om informationsbehov. i (fp); Vi har ju bl. a. av tidsbrist nog ganskaallmänt undvikit att begära ordet i ärenden där motionsyrkanden tillstyrktseller genom s. k. positiv skrivning tillgodoselts. Eftersom jag som motionär ägnat mig endel åt olika informationsbehov, känner jag emellertid en vissdelaktighet i utvecklingen av denna fråga intill nu och vill därför helt kortnågot kommentera delta belänkande, då vi enligt detta står inför beslut altuppdra åt talmanskonferensen att tillsätta en informationsutredning medvidsträckta direktiv. Jag har anledning att med tillfredsställelse konstaleraatt mina motioner om en populärt hållen informationstidskriftmed översiktliga redogörelser för behandlade frågor och fattade beslut nupositivt beaktats i utskottets ställningstagande i avsnittet om den utårtikladeinformationen i utskottets här föreliggande betänkande. Detsamma gäller behandlingen av min motion nr 5 i arominrättande av en servicefunktion för att kontinuerligt förseledamöterna rned information om senaste vetenskapliga rön på olika områden ochmotionen 291 av rn. a. ett utredningsinstitut.De här motionerna behandlas i belänkandet under avsnittet om sakinformalion. Men, herr talman, delta är inte orsaken lill att jag vågatbesvära kammarens ledamöter med att ta till orda i den i detta belänkandebehandlade frågan om bättre informationsresurser ål . Jag har känt ett rätt starkt behov av att vid deltatillfälle ge uttryck för min ganska bestämda mening ominformationsverksamhetens organisationsfråga. Som bekant böfiade riksdagensupplysningstjänst 195 5 såsom en funktion inom menfrigjordes från 1966 och blev en tämligen självständig enhet inomriksdagens förvaltningskontor. Jag tror atl en av anledningarna till attupplysnings-fiänsten till vår gläilje fungerat synnerligen effektivt är denna frigörelse,som för övrigt bekräftade . närorganisationsfrågan åter dras upp vill jag gärna redan på detta stadiumframhålla att starka skäl talar för att man bör ha en såvitt möjligt oförändradledningsorganisation vad avser informationsverksamheten. Utskottet anför på s. 19 i betänkandet följande i dennafråga: "En tanke som bör prövas är därför att ställa riksdagsbiblioteketoch upplysnings- och utredningsenheten under gemensam ledning. Uppgiftsfördelningenmellan en sådan styrelse och förvallningsstyrelsen kräver en närmare analys.Utredningen bör emellertid vara oförhindrad atl pröva också andra lösningar,såsom atl låta ingå i den 'inre' riksdagsförvaltningen ochatl i huvudsak behålla nuvarande ordning." Dess bätlre binder sig alltså utskottet inte för enbestämd lösning. Visst har eller dokumentationsljänslen och upplysnings-fiänstennära beröringspunkter. Men åren funktion som dock gäller en i ochför sig ytterst viktig uppsamling, regislrering, förvaring och sedan utlåningav dokument av olika slag, som rör del förflutna, under del atl densakinformationsservice som jag har skissat i molionen 5 i huvudsak bör varaframåtriktad och alltså ägna uppmärksamhet främst åt vad som håller på atthända eller kommer all hända på olika fackområden. Jag skall naturligtvis, herr talman, inle på detta stadiumutesluta möjligheten av en gemensam ledning för ochupplysnings-tjänsten, men enär den senare funktionen , ett avdessa .sä sent som 1970, av bedömts må bäst av att tillhöra den s. k.inre riksdagsförvaltningen, måste man väl ha haft goda skäl för dennaståndpunkt. Jag hoppas alltså att den kommande utredningen skall finna dessaskäl bärande och därefter skall komma till samma slutsats i denna fråga som1969 års organisationsutredning drog och sedan ock.så godkände. Jag har, herr talman, ingel annat yrkande än om bifalllill utskottets hemställan. Förslag tiU permutalionslag, m. m. överläggningen var härmed slutad. Utskottets hemställan bifölls. § 6 Föredrogs betänkande nr 28 ianledning av proposilionen 1972 :83 med förslag lill lag om ändring i lagen(1961 :436) om församlingsstyrelse, m. m. jämte motion. Utskottets hemställan bifölls. § 7 Förslag till permutalionslag, m. m. Föredrogs lagutskottets belänkandenr 11 i anledning av Kungl. Maj:ls proposition 1972:8 med förslag lillpermutalionslag, m. m. jämte motioner. Genom en den 4 febmari 1972dagtecknad proposition, 1972:8, hade Kungl. Maj:l, under åberopande av utdragav statsrådsprotokollet över justitieärenden och lagrådets protokoll,föreslagit att Förslag tiU permu-tationslag, m. m. 1) permutalionslag, 2) lag om ändringi förordningen , humledes rättelse och förklaring uti gjordefideikommissförfatlningar må sökas, samt vad i avseende på fardag avfideikommissegendom kommer atl iakttagas, dels till för /73 underandra huvudtiteln anvisa ett reservationsanslag av . Propositionen hade i sin helhethänvisats tiU lagutskottet. Utskottet hade därefter jämlikt § 42 iriksdagsordningen överflyttat ärendet, såvitt avsåg anslag tUlfideikommissnämnden, tUl justitieutskottet (se JuU 1972:11). Beträffande propositionens huvudsakliga innehåll anfördesföljande; Maj:l anses sedan gammall ha befogenhet atlgenom beslut om s. k. permulalion medge ändring av bestämmelser i gåvobrev,testamenten, stiftelseförordnanden och liknande. Propositionen innehållerförslag till en särskild permutalionslag med regler om fömtsättningarna förpermulalion och om handläggningen av permulations-ärenden. Förslaget innebäratt beslutanderätten delegeras till fideikommissnämnden såvitt rörfideikommissförordnanden och i övrigt lill kammarkollegiet, I vissa fall skalldock ärende överlämnas tUl Kungl, Maj:t för avgörande," I 1 § förslaget tiU permutalionslaghade angetts tre kvalificerade förutsättningar för permutation nämligen att, pågrund av ändrade förhållanden, bestämmelse ej längre kunde iakttagas ellerblivit uppenbart onyttig eller blivit uppenbart stridande mot utfärdarensavsikter. Härjämte angav lagtexten all permutation fick ske om "annatsärskilt skäl" förelåg. I samband med propositionen hade behandlats följande ianledning av densamma väckta motioner: 1) 1972:1573 avherr m, fl, (fp, c, m) vari hemställts att för sin del skulleanta av motionärerna angivna ändringar i förslaget till permutalionslag,innebärande all beslutande instans i andra permutalionsärenden än sådana somrörde fideikommiss skulle vara länsstyrelse, 2) 1972:1574 avherr Schött m, fl, (m) vari hemstäUts att skulle anta förslaget tUlpermutalionslag med den ändringen alt 1 § erhöll av motionärerna angivenlydelse, innebärande all orden "annat särskilt skäl" skuUe utbytasmol "eljest synnerliga skäl". A, alt med avslag på motionen 1972:1574 skulleanta 1 § i del vid proposilionen 1972:8 fogade förslaget till permutalionslag, B, alt med avslag på molionen 1972:1573 skulleanta 2-4 §§ i förslaget tUl permutalionslag, C, att skulle anta förslaget lillpermutalionslag i vad förslaget ej omfattades av utskottets hemställan under A och B, D, alt skulle anta förslaget till lag om ändringi förordningen den 3 aprU 1810, humledes rättelse och .förklaring uti gjordefideikommissförfattningar må sökas, samt vad i avseende på fardag avfideikomissegendom kommer all iakttagas. 1) beträffande de materiella reglerna för permutalion avherrar () och (), vilka ansett atl utskottet under A bort hemställa, att - med förklaring att det vid propositionen1972:8 fogade förslaget tUl permutalionslag ej kunnal i oförändrat skick antas-med bifall lill motionen 1972:1574 skulle anta 1 § i nämnda förslag med ireservationen angiven lydelse, 2) beträffande beslutande instansav herrar i (fp) och (), () samt herrar i (c) och i Heden (c), vilka ansett att utskollel under B bort hemställa, all - med förklaring att förslaget tillpermutalionslag ej kunnal i oförändrat skick antas - med bifall till motionen1972:1573 skulle anta 2-4 §§ i nämnda förslag med i reservationen angivenlydelse. 1 proposition nr 8 lägger regeringen fram förslag till enlagstiftning av permutationsrälten, som ju gäller under vilka förutsättningarändring skall kunna ske av bestämmelser i gåvobrev, testamenten,stiftelseförordnanden och liknande. Vi har ingen reglering avdessa frågor utan Kungl. Maj:t har sedan gammalt ansetts ha befogenhet atlbesluta oni erforderliga ändringar. Det har alltså vuxit fram en sedvanerätt pådetta område. Del finns därför goda skäl lUl den lagstiftning som föreslås,även om hittillsvarande ordning kan sägas ha fungerat tillfredsställande. Delhar heller inle rått några delade meningar i lagutskottet om lagen som sådan,och de två reservationer som föreligger gäller i stället hur lagen lämpligenbör utformas i två avseenden. Reservationen I av och mig gäller fråganunder vilka förutsättningar permutation skall kunna ske. I 1 § anges treförutsättningar för permulalion, nämligen alt på grund av ändrade förhållandenbestämmelse kan iakttas, den blivit uppenbart onyttig eller denblivit uppenbart stridande mol ulfärdarens avsikt. Dessutom skall permutationkunna ske om annat "särskilt skäl" föreligger, och del är där vireservanter skiljer oss från majoriteten genom alt vi hävdar att det borde, närdel föreligger andra grunder för permutalion än just de som räknas upp i 1 §,krävas "synnerliga skäl" som alltså innebär all det skulle fordrasnågot starkare motiv för en ändring än när man har uttrycket "särskildaskäl". Uttrycket "särskilda skäl" har väl kommit lillnärmasl därför all departementschefen har ansett atl vissa bestämmelser i lagenom tryggande av pensionsutfästelser kunde tjäna som mönster för den nyalagstiftningen. har emellertid grundlagberedningen i sitt förslag till nyregeringsform tagit upp permutationsfrågorna. Grundlagberedningen 3* Riksdagensprotokoll 1972. Förslag till permu-tationslag, m. m. Förslag tiU permu-tationslag, m. m. föreslåratt i kapitlet om rättsskipning och förvaltning i den nya regeringsformen börinföras stadganden om under vilka förutsättningar permutation kan ske. Detföreslås att ändring skall kunna ske om föreskrift kan tillämpaseller eljest synnerliga skäl till ändring föreligger. Med hänsyn just till altpermutation ofta innebär ingripande av väsentlig art av offentliga myndigheteri enskildas dispositioner anser vi reservanter atl man redan nu i den nyapermutationslagen borde föra in den här något mer begränsade formuleringen,dvs, samma formulering som grundlagberedningens samtliga ledamöter har enat sigom. Reservationen 2 bygger på en motion från folkpartister,centerpartister och moderater. Det är emellertid bara lagutskottelsfolkpartister och centerpartister .som står bakom den reservationen, och detkanske kan, herr talman, tarva en förklaring. Reservationen 2 gäller ju vilkenmyndighet som skall fatta besluten i permutationsärendena. Att det bör skedelegation från Kungl. Maj:t har vi varit eniga om i utskottet och likaså attde permutalionsfrågor som rör fideikommiss bör prövas av fideikommissnämnden.Motionärerna - och väl även reservanterna -hävdar att om beslutanderätten iövriga permutalionsfrågor lades till de olika länsstyrelserna i stället förtill kammarkollegiet, vilket föreslås i propositionen, skulle del vara etl stegpå vägen mot ökad decentraUsering. Jag kan hålla med om att del finns skäl somtalar för det, men som jag ser det finns det andra och tyngre skäl som talarför att en myndighet i landet blir beslutande instans i dessa frågor. Behovet av en enhetlig rättstillämpning talar starkt föratt lägga avgörandet av frågorna till en enda myndighet. Som jag ser det skulleen decentralisering inle innebära att beslutsfattandet i det här fallet kom attligga närmare medborgarna. Det skulle bara betyda att fiänstemän på ettfiugutal länsstyrelser fick var och en syssla med etl fåtal av de här ärendenaom året i stället för atl några fiänstemän i kammarkollegiet kom att handläggade cirka 175 ärenden per är som det här brukar vara fråga om. Genomsnittligtskulle det bli ungefär sju ärenden per länsstyreLse och år, och det betydertroligen att flera länsstyrelser bara får ett eller annat ärende . Detär bakgrunden lill att och jag inte har ansett oss kunna ställaoss bakom reservationen 2, Jag ber att fä yrka bifall lill reservationen1 och i övrigt bifall till utskottets hemställan. Det har i utskottet rått enighei omangelägenheten av en permutalionslag med regler om förutsättningarna förpermutation och om handläggning av permutalionsärenden. Många bestämmelser i gåvobrev, testamenten och liknande ärotidsenliga eller också finns det inga deslinatärer. Stat och kommun har tagitöver ansvaret för verksamhet som man avi;ell atl främja. Eller ocksä harpenningvärdeförändringen urhoUcat de ursprungliga värdena tiU summor som ärmeningslösa atl dela ul. Låt mig i delta sammanhang som ett kuriosum och för atlförnöja kammarens ledamöter berätta om följande tidigare gällande ändamål fören stiftelse. Pengarna skulle gä till en skolbarn,men av dessa "endast de snällaste och stUlsammaste och med helluteslutande av de vanartiga". Det säger också något om utvecklingen i vårtsamhälle. Enighet har inte nåtts i utskottet orn till vilkenmyndighet delegering skall ske, I propositionen föreslås kammarkollegiet, ireservationen länsstyrelserna. Enighei råder om att fideikommissfrågor skall gåtill fideikornmissnämnden. I reservationen 2 vid B i utskottets hemställan yrkar vireservanter etl överförande av beslulskornpetensen till länsstyrelserna.Argumenten är följande: Länsstyrelserna är redan nu beslutande instans ipermutalionsärenden som rör pensions- och personalstiftelser. De har kännedom om lokala förhållanden. Det innebär ettenklare förfarande all lägga delegeringen på länsstyrelserna. Det innebär enverklig decentralisering och inte den decentralisering somdepartements-utredningen talar om och som man anser önskvärd "eftersom detgäller en stor grupp av konseljärenden - över 300 ". Del är knappastnågra decentraliseringssynpunkter man åberopar utan synpunkter som har medarbetstid och arbetsbörda atl göra. Permutationsärendena är vidare inte någrakontroversiella frågor. Möjligheter lill besvär föreligger och utgör engaranti, och svårbedömbara ärenden går lill Kungl. Maj:t. Föredraganden säger ipropositionen, även om han slutligen stannar vid kammarkollegiet somhandläggningsmyndighet, atl goda skäl kan synas tala för att förlägga prövningentill länsstyrelserna. Jag anser också i likhet med övriga reservanter atl godaskäl och många skäl talar för alt länsstyrelserna skall fungera somhandläggningsmyndighet. Jag ber, herr talman, alt få yrka bifall tillreservationen 2 och i övrigt bifall till utskottets hemställan. Förslag till permutalionslag, m. m. HerrENLUND (fp): 1 den fråga som kammaren nu behandlarföreligger inom lagutskottet oenighet på två punkter. har berörtbåda dessa punkter, och jag vill säga några ord om den ena av dem, nämligenfrågan om vilken myndighet som skall tilldelas beslutanderätten i de permutalionsärendensom inte är fideikommissärenden, I propositionen föreslås att kammarkollegiet skaU bU detför hela landet gemensamma organ som beslutar i dessa ärenden, och utskottetsmajoritet har tillstyrkt den ordningen, I motionen 1573 har jag tillsammans med mina medmotionärerföreslagit att beslutanderätten i dessa ärenden i stället skaU tilldelaslänsstyrelsen i sökandens hernlän. Som framgår av reservationen 2 har enminoritet i utskottet yrkat bifall lill motionen, Utskoltsmajoritelen har i likhet rned departementschefenhuvudsakligen motiverat sitt ställningstagande med att enhetlighet ibedömningen bör eftersträvas. Därmed har majoriteten enligt min mening låtit enenda synpunkt dominera över en rad andra, som i stället talar för endecentralisering till länsstyrelserna. Om man studerar vad som anföres på den här punkten ipropositionen, i utskottsmajoriletens skrivning, i reservanternas skrivningoch även i vår motion, sä finner man såvitt jag kan förslå en ganska enhetlig Förslag tiU permu-tationslag, tn. bedömningbeträffande följande fyra punkter; Huvudparten avde permutalionsärenden det här är fråga orn är ganska enkla. Det gäller i mångafall förändringar i donations-, tesla-ments- eller fondbestämmelser, där deursprungliga ändamålen är aktuella. För atl ta ett enda exempel:Man kan inte dela ut en premie till en elev vid en viss skola, om skolan förlänge sedan är nedlagd. Då måste donationsbestämmelsen ändras till att gällaelever vid en större skolenhet som tar emot elever från den aktuella bygden.Görs inte denna ändring kan donationsmedlen inle utnyttjas. Det inträffarför närvarande ganska sällan att Kungl. Maj:t avslår ansökningar, och dettatyder på att sökandena, som i många fall är kommunerna, när de görframställningar om ändringar i fond- eller donationsbestämmelser, ganska sällanfelbedömer vad som kan anses rimligt, Länsstyrelsernahar redan i egenskap av tillsynsmyndighet ganska stor erfarenhet och godlokalkännedom i fråga om förvaltning av donationer och fonder. Det är av stortvärde att den beslutande instansen har åtr-ninslone någon liten kännedom om delokala förhållandena. Därför bör beslutsfattandet inte förläggas mer avlägsetän nödvändigt från berörda människor. Enigheten på dessa fyra punkter torde utgöra förklaringentiU att departementschefen, utskotlsmajoriteten och reservanterna användernästan samma formuleringar, när de förklarar att starka skäl talar för attförlägga beslutsrätten tUl länsstyrelserna - använde ungefär sammauttryck . Man kan då förvåna sig över att departementschefenoch utskottsmajoriteten inte föreslår den ordningen. På s. 27 i propositionentalar departementschefen också om att önskemålet om en decentralisering nuframstår med större tyngd. Men att flytta beslutsfattande från regeringen tUlett centralt ämbetsverk i huvudstaden kan väl knappast kallas decentralisering.Vill man dämpa eller stopp-d Stockholmsbyråkratins tillväxt - och det vill juriksdagen numera - finns det såvitt jag kan förstå bara en väg att gå och detär att sprida beslutsfattandet utöver landet och förlägga del närmare demänniskor som berörs av besluten. Utskottets majoritet har på en punkt en .säregen motiveringför sitt avstyrkande av motionen, när man pekar på det inte ovanliga förhållandet- detta resonemang återfinns på s. 17 i betänkandet - att en stiftelse har sinstyrelse på en ort men t. ex. fastigheter på en annan ort inom elt annat län. Ipermutalionsärenden som rör dessa fastigheter skulle då den beslutandelänsstyrelsen sakna den önskvärda lokalkännedomen. Detta är naturligtvis ettriktigt påpekande, men den beslutande är väl därvid inte i ettsämre läge än kammarkollegiet, som i flertalet fall kommer att sakna lokalkännedom. Och i båda fallen kan ju yttranden inhämtas från den länsstyrelse därfastigheterna är belägna. All klara av en skriftväxling mellan tvålänsstyrelser kan väl inte vara mer komplicerat än en skriftväxling mellan kammarkollegietoch en länsstyrelse. Nackdelen med den bristande lokala kännedomen, som utskotts- majoritetensåledes anför som ett skäl mot motionärernas och reservanternas förslag,kommer att föreligga i ett ganska ringa antal fall om reservationen bifallesoch länsstyrelserna blir beslutsfattare, under det att samma nackdel kommer attföreligga i nästan samtliga fall, om kammarkollegiet blir beslutande organ. Jaghar, herr talman, velat peka pä det besynnerliga i den bevisföring somutskotlsmajoritelen här har åstadkommit. I propositionen finns en förteckning över vissapermutalionsärenden som avgjordes av regeringen . De flesta avdessa gällde donationer, fonder eller stiftelser för sjukvårds- ellerskoländamål. Jag skulle vilja fråga utskottsmajoriletens talesman om det i denförteckningen finns något ärende som det skuUe ha varil vådligt atl låta enlänsstyrelse avgöra och i så fall vilket. Jag lycker inle att man behöver gå till ett centraltämbetsverk för att få avgjort om del är lämpligt att t. ex. ändra endonalionsbestämnrelse om en äppelträdsplanla ät en avgående folkskoleelev tillall i stället gälla elt premium i biologi eller för alt ändra bestämmelsen omden soppkokning.sanstalt som talade om till atl istället gällabehovsprövade stipendier för studerande ungdom. Nästan hela förteckningen av ärenden som finns med iproposilionen är av liknande slag. När det sedan gäller de mera komplicerade ärendena, därdet är fråga oni stora maleriella värden, där ägande- eller disposilionsrätlkan vara oklar eller där det är fråga om prejudicerande fall, kan sådanaärenden enligt 4 § i lagförslaget överlämnas till Kungl. Ochpå den punkten föreligger ingen skillnad mellan majoritetens och reservanternasförslag, liksom inte heller när det gäller rätten all hos Kungl. Maj :t anförabesvär över beslut som fattats i första instans. Med vad jag nu anfört ber jag, herr talman, atl fä yrkabifall lill reservationen 2 vid lagulskottels betänkande nr 11. Förslag tiU pemiu-tationslag, m. m. Idetta anförande instämde i Ciunnarskog (c). HerrWIKLUND i (fp): Jag vill först lärrrna den irpplysningenall regeringens föredragande i del här ärentlet, statsrådet l.idborn, gärnaskulle ha önskat närvara och delta i behamllingen av delta men pä grund av deleuropeiska juslitieminislerriiötet utomlands är förhindrad, något som hanmyckel beklagar. Dä reservationen 2 till förmän för delegering avpermutalionsärenden till länsstyrelserna och inte till kammarkollegiet enreservation där jag stär såsom första narnn - på ett utmärkt sätt harmotiverats av en av reservanterna i utskottet, , ochhiivudmolionären, , har jag ingen anledning att föra nägonytterligare argumentation för decentraliseringslanken i denna reservation, ulanansluter rnig lill vad som reiian sålunda anförts och yrkar följaktligen ock,såbifall till reservationen 2. Vad så gäller reservationen 1 av herrar Lidganl ochWinberg har , naturligt nog, yrkat bifall till denna. Den gär ul på att Förslag till permutalionslag, m. m. permutationskall få ske på vissa i 1 § i den föreslagna lagen angivna grunder och dessutomdå "eljest synnerliga skäl" föreligger, Kungl.