prot · FV0936 · 1972-12-31 00:00:00 — Man kunde möjligen tänka sig att lundsvägstruns-porter avdetta slag skedde under viss eskort. Om det förekommit något sådant i Danmarkhade väl den olycka som där inträffade aldrig hänt. Och även om man.kan säguutt det vur muximul otur som orsukude olyckan i , sä hur ju de väldiguskadeverkningarna av olyckun upprört mänga människor och gjort att vi med stororo ser pä riskernu för att det ånyo skulle kunna inträffa en sådun här olycku. Jag vill alltså gärna fräga kommunikationsministern, omdet inte finns anledning utt vidtu nägru - i varje fall provisoriska - åtgärderi avvaktan pä mera definitiva åtgärder. Ang. säkerheten vid transport av fenol eller liknandevaror Det är väl en överloppsgärning utt sägu uttjug tillmäter interpelluntens frågor en mycket, mycket stor betydelse. Jug kunemellertid understryka detta genom att tala om, att jag redan i slutet uvjanuuri i är, just med anledning av den dunska olyckun, hude en omedelburöveriäggning med ordförunden i utredningen hos oss ungående befordrun uvfurligt gods pä väg. Och jag ställde samma fråga till utredningens ordförunde ijunuuri som här ställer tUl mig om när utredningen kun tänkaskomma med sitt förslag. Jag fick då det svar som jag nu kan lämnu, nämligen uttredun under muj lägger utredningen fram förslag till orgunisutorisku ochförfattningsmässiga åtgärder inom sitt arbetsområde. De förslagen uvser, somjag nämnde i mitt interpellationssvar till , att "åstadkommaen komplette- 5* protokoll 1972. Ang. säkerheten vid transport av fenol eller hknande varor ring ochen kraftig skärpning av gällunde säkerhetsföreskrifter när det gäller inrikesvägtrunsport av alla slags hälso- och miHöfarliga ämnen". Utöver detta det är alltså förslag som vi får -har jug som en aUdeles extru och som jug tycker helt nuturiig åtgärd hos dendunsku regeringen hemställt att få tu del av den utredning som görs medanledning av olyckan i , för att kunnu läggu det muteriulet som enkomplettering till ullt det egnu muteriulet hos oss. Jag vill ocksä päpeku utt förekomsten uv en svensköversättning uv de omfattande tekniska och säkerhetsmässiga föreskrifterna iADR, som genom den tidigare nämnda utredningens försorg publicerades förraåret, säkerligen på sitt sätt har bidragit till att klargöra vilkasäkerhetskrav som framgent kan komma att ställas och därigenom även medverkuttill säkrure trunsporter. Fär jug sedun, utöver det som och jug här hurdiskuterat, säga utt problemet att begränsa risken för haverier och derasskadeverkningar ändå inte bara är en lagstiftningsfråga. Det är också i höggrad en fråga om information och utbildning. Det gäller bl. a. att förmåindustrier och transportföretag att inse sitt ansvar och få dem att föHaföreskrifter, vilkas efterlevnad ofta kan uppfattas som tidsödande, besvärligoch ekonomiskt betungande för dem som skall tillämpa bestämmelserna men vilkasslutresultat ändå kan vara större säkerhet vid transporterna. Jag är givetvis mycket tucksum för attkommunikationsministern nu kunde komplettera sitt svur rned uppgiften utt dentillsuttu utredningen kommer att framlägga sitt kompletterande betänkunde säpuss snubbt. Jug tyder ocksäkommunikationsministerns uppgifter i övrigt sä, att hun med stort intresseföHer dessu frågor och verkligen så snurt som möjligt vill åstudkommuförbättrade förhållanden inom dettu område uv riskublu transporter. Jag tuckurpå förhund för utt jag kan räknu med utt kommunikutionsministern kommer utthundlu så snubbt som det någonsin är möjligt. HerrHALLGREN (vpk); Jag hur begärt ordet därför utt vi harmotionerat i denna fråga och bl. a. tagit upp säkerhetsfrågorna i punkten 5 avslutklämmen i motionen 1211. Det är med glädje som jug hur tugit del ,avkommunikutionsministerns svar pä den framställda interpellationen och kunnutkonstuteru utt skull unslutu sig till ADR liksom att regeringen kommeratt utfärda skärpta bestämmelser för nationellu trunsporter. Det är ocksåtillfredsställunde att förslug i dessu stycken kommer att framläggas sä snabbtsom månud . Men sedun vill jug beröru den fråga somkommunikationsministern vur inne på, nämhgen transportföretagens ansvar. Där ärden stora svårigheten just den struktur som godstransporten på landsvägurnuhur hur i lundet. Vi hur nämligen en rik floru uv oliku trunsportföretug, frånenbilsäkure och företug med fem sex bilar och verkligt stora företag. finnsfaktiskt företug som endast urbetur med vinstintresset för ögonen ochifrägusätter om det över huvud taget behövs några säkerhetsbestämmelser. Vihar diskuterut dettu tidigare. Ja, företugen går t. o. m. så långt utt munundrar dreven i bUarnas växellådor för att få chaufförerna utt köra fortare ochlura dem att tro att de inte kör fortare än lagen medger. Dä förstår vi vUkenanvarskänsla man hur i sådana företug. Vi har ocksä konstaterat jag har erfarit det avrapporter till - att chaufförerna iblandhotus med uvsked, om de inte överträder gäUunde lugbestämmelser. Chaufförer harförklarat att de kör så länge som lugen föreskriver och utt de sedan mäste göruuppehåll och övernuttu för att utföra transporten lagenligt. Men då har deställts inför hotet: Om inte du vill köra, så tar vi en annan chaufför. Därmedhar de tvingats till lagöverträdelser. Ett annut problem är de s. k. enbUsföretugen. När detgäller dem spelur det nästun ingen roll vud vi hur för bestämmelser; där körsdet så länge det går. Man bestämmer själv mun äger bilen och kör den själv där chunsus det vUt. mun fast sä betulus böterna för överträdelserna,åker man inte fast så är allt gott och väl. Får vi rigorösa bestämmelser omtrunsporter uv furligt gods, hur skull vi då förmå dessu enbilsäkure att föHu dem?Det är nästun omöjligt utt fä till stånd en så effektiv bevukning avefterlevnaden att man kan fånga upp ullu överträdelser kommunikationsministern känner mycket väl till förhållundenu; Trunsport hurvid flerfuldigu tillfällen påtalat dem. Det behövs en väsentlig förändring av strukturen påföretagarsidan för att få till stånd en bättre efterlevnad av bestämmelserna,vare sig de nu blir skärpta eller ej. Mun måste helt enkelt rensu bort den formuv smä företug som finns; enbUsföretugen mäste försvinnu. Dessutom mäste man fäfram andra arbetsformer för chaufförerna, speciellt när det gäller transporterav fariigt gods. Chaufförerna kör pä ackord. Man vet ju själv hur det är: dettubbar många tUl överträdelser i onödan. Här borde transportörerna betala vaddet kostar, en riktig lön sä att chaufförerna inte behövde tänka på sinförtjänst utan kunna köra lugnt och sansat och sätta säkerheten i förstarummet. Därmed skulle man komma ifrän mänga UV olyckornu i trufiken. Jug villinte förordu att alla lastbUs- och långtradarchaufförer här i landet skall fåmånadslön t. ex. lagstiftningsvägen - det tror jug inte är genomförburt nu men jug tror utt dettu kun vara en tankeställare för kommunikutionsministern,som borde övervägu suken, speciellt när det gäller transporternu uv farligtgods. Eftersom det nu kan påvisas utt enbilsäkarna inte har sästort intresse av att föHa säkerhetsbestämmelserna, ouvsett vilku de blir, villjug tu upp frägun om guruntier frän företagens sida dels för att man harperfekta fordon, dels för att man föHer de bestämmelser som finns och dels föratt man avlönar chuufförernu efter helt undru principer, sä utt de kun köraunder betryggande omständigheter. Då tror jag utt mun har större nytta avskärpta bestämmelser. Ang. säkerheten vid transport av fenol eller hknande varor Jag hur inget utt tilläggu till herrLöfgren. Däremot vill jug till säga att de frågor han tar upp meduniedning av mitt Ang. säkerheten vid transport av fenol eller hknande varor interpellationssvartill i sinu huvuddrag hör hemmu inom ett ämnesområde som riksdugengunsku snurt kommer att få diskutera, nämligen den proposition som ärsignulerud med utgångspunkt i den utredning som hade och har namnet Utredningenrörande företagsstrukturen inom den yrkesmässiga vägtrafiken. När dennaproposition kommer tror jug utt och jug och gärnu fler färanledning att närmare gå in i diskussion om dessa frågor, som i sig är mycketviktigu och som nuturligtvis kan sägas ha ett samband med frågor om transporteröver huvud taget, även kanske med den fräga vi nu diskuterar. Men vi fåranledning att återkomma till det. Jug vUl buru helt kort kommenteru något avvad sade. Hun anser sig kunna påstå att företagare inomtransportväsendet tubbar sinu anställda tUl att bli lagöverträdare. Det ärgivetvis en mycket ullvarlig beskyllning, och jag vet inte om har belägg för sina uppgifter. Hur det än förhåller sig med den saken finns på dettaområde lagbestämmelser som gör det möjligt att beivra och bestraffa sädanabrott. Diskussionen föranleds uv utt vi saknar lugbestämmelser för attklara säkerheten vid de nu uktuellu trunsporternu. De beskyllningar som slungade frum färgivetvis stå för hans räkning, men jug har velat sägu att den kär, mot vilkendessu beskyllningur riktades, inte borde behandlas på det sättet. (vpk): Det vore mig främmande att sägu någonting somjug inte hur täckning för. Jug sude ju bl. a. att vi tagit del av rapportertill avdelningar inom , vuri medlemmur hur med-delututt de hotuts med uvsked om de inte utför körning enligt order, vilketinneburit lugöverträdelser. Vi har ju här behundlut ett ärende, som förunleddes uv uttTrunsport-urbetureförbundets styrelse påtalat för kommunikationsministern uttett företag utan förurens vetskup ändrude drevet i växellådun, så attfärdskrivaren kom att visa felaktiga uppgifter och därmed ocksåhastighetsmäturen. Pä det sättet kom chauffören omedvetet utt överträdu lugen.Men medvetet måste det väl ha varit från företagets sida. Det är den låga moralen hosföretagen - speciellt de mindre och medelstoru - som jag anser det vara väsentligtutt kommu åt. Jag tror att företag som exempelvis Svelast aldrig skulle kommapå tunken utt manipulera pä det sättet. Men vi har bevis för utt sådunt hurförekommit, och jug tror utt det finns fler i dennu kummure som känner tilldetta förhållande. HerrLÖFGREN (fp); Om det är riktigt som säger,att ni har bevis för detta, och om ert förbund vill slå vakt kring rejälabestämmelser och efterlevnaden av dessa, har ni då beivrat dessu saker och förtdem till JugvUl inte utt någon företugare skall skonus och skyddus, om han tubbar tillolugligheter. Men det är väl den som lämnur sådunu uppgifter som bör bevisa attde är riktiga och se till utt saken förs till åtal, så att man kan åstudkommurättelse enligt gällunde svensk lag. (vpk): Jag vUl bura upplysu om utt åtul förekommit.Det är väl heller inte obekunt - det upplyste bl. a. kommunikationsministern om-att när det gällde fullet med munipulation iväxellådan tillskrivit kommunikationsministern. Det finns nämligen ingalugbestämmelser som förbjuder att man ändrar ett drev i en växellåda, så attfärdskrivuren visur fel. Dessutom är bestämmelserna över huvud taget pä dettaområde så vaga att det är mycket lätt att komma undun. Vi behöver enomstrukturering uv helu lundtrunsportväsendet för att det skall bli ordning.Jag tror inte utt mun kun lösa dessa frågor förrän chaufförerna slipper ifrånackordshetsen och får möjlighet att arbeta under lugna och betryggandeomständigheter, där det inte förekommer sädana här manipulationer. Det är minbestämda uppfattning. Ang. den privata b il fö ram tbildn ingen Överläggningen var härmed slutad. §20 Ang. den privata bilföramtbUdningen Herr kommunikationsministern erhöU ordet för attbesvara () framstäUda interpellation, nr 64, ochanförde: har frågat mig om jug anser uttden privutu bilförurutbUdningen motsvurur de högt ställdu kruven påkörkortsutbUd-ning vid trufikskola och om det är ett trufiksäkerhetsintresseatt stutens trufiksäkerhetsverk främjur den privutu bUförarutbUdningen genomatt tillhanduhälla ett "paket" för nämnda utbildning. Frågan om privat fö rarutbildning dvs. utbildning underledning av privatperson som inte är lärure vid trafikskola - har övervägts vidflera tillfällen. Blund skälen för den privata förarutbildningen har åberopatshänsynen till glesbygdens befolkning, som i de flesta fall skulle åsamkas högakostnader och en besvärande tidsspUlan för att skaffa körkort, om obligatorisktrafikskoleutbUdning skulle gälla som villkor för förarprov. Detta var bl. a. anledningen till att Kungl. Maj:t ipropositionen 55 är 1967 uttalade att förbud mot privat föramtbUdning inte förnärvurande bör uppställas. Uttalandet godtogs av riksdag. Motionsvisframförda förslag om sådant förbud har avvisuts av 1968 och riksdugur. I unslutning till propositionen 1967 uttulude sigstutsmukternu för vissu riktlinjer beträffande förurutbUdning och förarprov sominnebär bl. u. följunde: Fustställdu kursplaner, anvisningar och kursböckerskall göras lättillgängliga för envar. Utbildningskort skull föras för varieelev ouvsett om utbildning sker i trufikskola eller ej. Nr 36 skall vara sådan att vederbörandeutbildare tvingas intyga utt kursplunens olikumoment genomgåtts och behärskas uv körkortssökunden. Prövningen UVprivututbildude uspiranter skaU vidare ske med beaktande av att dennautbUdningsform likväl i vissa hänseenden inte kun vuntus ge sammu ng. en privaa kunskup och färdighet som undervisning i trafikskola. Såväl det muntligabilföramtbildningen förhöret som körprovet skull vura mera ingående däprivatutbildad aspirant prövas. Om mun inte kun förbjudu privat förarutbUdning och jaganser det skäl som unförts häremot uUtjämt bärunde - är det angeläget utt dennautbildning och proven med de privututbildude sker enligt de uppdragnariktlinjerna. Härigenom kan man säkerställa att den privata förarutbildningenmotsvarar de kruv som uppställts. Att trafiksäkerhetsverket tillhandahäller ett"paket" för den privuta föramtbildningen ser jag som ett naturligtled i verkets urbete på utt skupu betingelser för en privut förurutbUdningenligt statsmukternas riktlinjer. Utöver verkets kursplan för förurutbildningsumt vissu metod-unvisningur innehåller "puketet" informution om dekrav som gäller för läraren samt uppgifter om bestämmelser som gäller förövningskörning och om hur övningsfordonet bör vara utrustat. Vidare ingår i"paketet" utbildningskort för anteckning om utbildningens förloppsamt skylt för utmärkning av bilen när övningsköming pågår. TrufiksäkerhetsverketstUlhandahåUande av "paketet" är självklurt inte ett uttryck för någonönskun utt uppmuntra tUl ökad privat förurutbildning. HerrPOLSTÄM (c); Jag vill tacka kommunikationsministern försvaret på min interpellation. Jug vUl ocksä be om överseende, då jag kunskeblir litet mångordig. De ungus undel av trafikolyckorna med dödlig utgång ellerpersonskudor är omvittnud och även dokumenterad. avläggs körkortsprov iså nära unslutning tUl körkortsåldern som möjligt, vilket medför utt nästanalla bilförardebutanter återfinns i åldrarna . Ett elementärt krav för ökad säkerhet i denna utsattaåldersgrupp är inte bara ett godkänt körkortsprov, som av praktiska skäl intekan bli särskilt omfattande, utan en bakomliggande gedigen utbildning, sombUförardebutanten kan falla tillbaka på i de situationer vederbörande kommeratt möta som bilförare. Samhället har vidtagit betydelsefulla och kostnadskrävandeåtgärder för att kontrollera bilförarutbildningen och ge den ett allsidigtinnehåll. För att driva trafikskola krävs särskilt tillstånd, ochtrafikskolornas personal skall ha särskild behörighet. Lärarpersonalen vidtrafikskolorna utbildas numera i samhällets regi, och läroböcker som används idenna utbildning skull vuru godkändu uv tillsynsmyndigheten, stutens trufiksäkerhetsverk. De övningsbilur som uv trufikskolornu unvänds vidutbildningen skall varu utrustude pä särskilt sätt, bl. u. med dubbelkommundo,sä att läraren alltid skall kunna bromsa fordonet och frikoppla motorn.Liknande tvingande regler finns inte för bilar som används för privatövningskör- ning; detfinns endast rekommendationer om hur fordonet skall vara utrustat. Den allravanligaste svensku personbUen hur dessutom hundbromsen "på felsidu", dvs. till vänster om förursätet, där en lärure inte kun nå den i enkritisk situution. fastställde statenstrafiksäkerhetsverk "Kursplan för förumtbildning personbU/lättlustbU". I den skärptes fordringarna på utbildningens omfattning och kvalitet,vilket också medförde ökade krav på trafikskolornas personal. 1 bjärt kontrast till detta står privatutbildningen.Bilföramtredningen unförde i sitt betänkunde är 1965, att den mot bakgrund uvvud den unfört med större fog än tidigure skulle kunnu drivu tesen om förbudmot all privut förurutbUdning. Dettu hade varit logiskt och konsekvent för atthärigenom ge samhället kontroll av all bilförumtbildning. Emellertid drogutredningen inte dennu slutsuts utun föredrog ett bibehållunde uv den privutuutbildningen. Inledningen till unvisningurna för privatkörkortsutbUdning har fått ett innehåll som måhända återger de bakomliggandeintentionerna för ett bibehållande av den privata förarutbildningen, men denger knappast nägra uttryck för allvaret med och målsättningen för utbildningen. Bilföramtredningen tillmätte förslaget om vidgadtrafikundervisning i de allmänna skolorna en väsentlig betydelse itrafikutbildningen. Ett genomförande av förslaget innebär att varie elev fär entrafikutbildning som i princip motsvarar den som kommer att krävas vidteoriprov för förarkompetens. Eftersom bilföramtredningen själv ansåg sig med större fogän tidigare utredningar ha kunnut föreslå förbud mot privut förurutbildningmäste dess kompletterunde utbildningsförslug tillmätus störstu vikt. Försluget om trufikutbildningen i skolun har ännu integenomförts, varför självu grunden för bilförumtredningens förslug om privutbilförar-utbildning synes ha fallit. De privatutbildude förurna kan inte påunnat sätt än genom privututbilduren och litteruturen inhämta de teoretiskakunskaperna. I proposition nr 1967 anförde dåvarandekommunikutionsministern, liksom stutsrådet Noriing nu i svuret, uttprivututbildningen inte kan väntas ge samma kunskap och färdighet somundervisning i trufikskola, vurför prövningen uv privututbildude aspiranterskull ske med beuktunde häruv. Tyvärr är det buru utt konstuteru utt dettu intemedhinns, i vurie full inte överullt. Det hude vurit helt i linje med sumhällets strävanden attskapa större trafiksäkerhet, om trafiksäkerhetsverket i ett inledande kapitel ianvis-ningurnu hade framhållit föramtbUdningens betydelse ur trafiksäkerhetssynpunkt,vikten uv utt läruren själv är förtrogen med utbildningens teoretiska innehålloch av att vara en bra pedagog. begränsar sig trafiksäkerhetsverket till attframhålla att läraren mäste ha fyllt 21 är och ha haft svenskt körkort - detta är alltså enligt vägtrafikförordningen. Läruren mäste också huvunu och skicklighet i fråga om körning med det slag av fordon, som körningenavser. Här talas endast om körskicklighet, men ingenting om teoretiskakunskaper. Ändå sade dåvarande kommunikationsministern i propositionen av är1967, att Ang. den privata bilföramtbildningen Ang. den privata b il fö ram t b ildn ingen det är avväsentlig betydelse att tUlse att även den privata föramtbUd-ningen intekoncentreras tUl bara det praktiska handhavandet uv fordonet utun även omfuttarde bl. u. från trufiksäkerhetssynpunkt viktigu teore-tisku kunskaperna. Med det här 20-kronorspuketet föHer också, såsomstutsrådet nämnde i svuret, "Änmälun till förurprov'; på vUket ärpåtecknut "Utbildningsbevis". Där skull läruren intygu utt sumtliguutbildningsmoment genomgåtts och behärskus uv sökunden. För mig förefuller detnärmust otroligt, utom i sällsyntu unduntugsfull, utt en för uppgiften intesärskUt utbildud person skull kunna underteckna ett sådant intyg eller bevis. I interpellationen ifrågasätter jag, om man inte främjarden privata bUförarutbUdningen genom att tillhundahållu det här20-kronorspuketet. Glädjande nog svurur kommunikutionsministern, uttTrufiksäkerhetsverkets avsikt självklart inte hur varit en önskan uttuppmuntru till privat förurutbUdning. Jag vUl också gärna tro, att avsikten harvarit att på något sätt hjälpa och leda dem som privat utbildarkörkortsaspiranter. Trots detta kan det ändå förväntas, att initiativet ledertill en icke önskad ökning av den privata utbUdningen. Den är av allt att dömasom regel sä underiägsen samhällets utbildningskrav pä bilförarna, att det kananses vara en frän trafiksäkerhetssynpunkt negativ åtgärd som man nu har vidtagit.Det kan givetvis också ifrågusättus, om det är särskilt lämpligt utt en statligmyndighet, som skall utöva tillsyn över den yrkesmässiga utbildningen avbUförure, prövu tillstånd utt bedriva trafikskola och meddela behörighet förpersonalen samt godkänna läromedel, på sätt som skett engagerar sig iförsäHningsverksamhet, som direkt kun motverku strävandenu utt höju kvulitetenpå bilförarutbildningen. Uppfuttningen utt privututbUdningen borde bibehållus uvhänsyn till glesbygdens befolkning grundur sig pä felaktiga förutsättningar.Statens pris- och kartellnämnd har i sin utredning om trufikskolornu är 1969frumhållit, att det är relativt sett vanligare, utt mun utnyttjar möjligheternaatt avlägga körkortsprov som privatist i storstäderna än vad fallet är i övrigadelar av landet. av antalet prov har avlagts i de trestorstadsområdena, och ensamt svarar för . Om det voreenbart för att hjälpa glesbygdens befolkning, då skulle problemet trots alltinte vuru riktigt så stort. Systemet utnyttjus i stället uv den bilburnaungdomen i större städer och tätorter och främst bland såduna som inte kanerhålla lämplighetsintyg eller som har fått negativa sådana. Det är en form avmaskerad olovlig körning, och den sker dessutom i vissa fall i alltför gamlaoch slitna bilar. Rikspolischefen har tagit upp det här problemet dels 1969vid och dels vid en kurs . Jag ber att få citera 1969års uttalande: "Vidare är kunske tiden snart inne att tu upp till övervägunde,om det inte är dugs att förbjuda den privata övningskörningen och föreskrivaatt förarprov inte fär avläggas med mindre sökanden företer bevis om att hangenomgått utbUdning i godkänd trafikskola." sade rikspolischefen: "Den privata körskoleutbildningenmåste stoppas. Det gäUer också att gallra bättre bland våra körkortsinnehavare.Speciellt bland dem som förorsakar olyckor. inomkörskoleutbildningen är som bekunt, utt den mer eller mindre skull ske privut.Det bör ubsolut förbjudus, och i de full där man skulle kunnu tänku sig utttillätu privut utbildning, skulle man fordra att bilurna hade sammu utrustningsom en körskolebil." Slutligen, herr tulmun! hurunder-kännandeprocenten i fråga om de trafikskoleutbildade varierat från till lägst 1964 och 1965. Motsvarande andelunderkända för de privatutbildade har varierat mellan 50 procentår 1953 och lägst . Vid inget tillfälle harsåledes underkännandeprocenten för de trafikskoleutbildade varit lika hög somde lägsta underkännandeprocenten för de privatutbUdade. Jug skall mycket kort svara jag vet har varken han eller jag någon bärande statistik över att deprivatutbUdade bilförarna skulle ha förorsakat fler missöden eller olyckor itrafiken än de förare som haft förmånen att ha fått gå i en trafikskola. tular om maskerad olovlig körning. Det ärklart att man kan kasta ur sig ett sådunt påstående om man viU. Det finns noguniedning utt bemöta ett sådant påstående med att säga att det i det här landetsom är längt geografiskt sett och ganska glest bebyggt och bebott åtminstone ide norra delurnu fortfurunde finns och kommer att finnas många människor somvill tu körkort. Det är inte svårt utt förstå utt den som hur 10, 15, kanske 20mil tUl närmaste trafikskola fär kostnader för att skaffa körkort som fleragånger överstiger dem som vi som bor mer centralt och bekvämt ur den härsynpunkten får. I motsats till anser jag att man inte skallnonchalera och negligera dessa människors situation. När vi skall hjälpa ochstödja människor som bor isolerat eller i glesbygder är det ofta lätt att sägaatt vi fär lov att strunta i dem de kan inte vuru så mångu och det får definnu sig i. Vi måste i stället tänku mer pä undra ting. talur helu tiden om utbildningskruven,utbildningskvaliteten, om riskerna osv.