prot · FV0936 · 1972-12-31 00:00:00 — utt riksdugen med bifull till motionen 1972:973 och meduniedning uv motionernu 1972:58 och 1972:990 hos Kungl. Muj;t begärde förslug-om möjligt tiU riksdug sänkt pensionsålder rnedförbättrude möjligheter till individuellu vuriutioner, beträffande sänkning av pensionsåldern för gruvarbetare m.fl. 4) UV i (vpk), som unsett attutskottet under 3 bort hemställa, attriksdugen med bifull tUl motionen 1972:187 u) uttulude sig för utt underiordsurbetunde inomgruvindustrin jämte övrigu underjordsurbetande grupper genom lagstiftningtillerkändes pensionering från och med och att tidiguresysselsättning i underiordsurbete beuktudes vid pensionsreglernus utformning, b) i skrivelsetill Kungl. Maj:t begärde att förslug till sådunu bestämmelser föreludes 1973års vårriksdag för beslut, c) i skrivelsetill Kungl. Maj:t begärde skyndsam utredning av frägan vilka urbetstugure iövrigt med lungu, hälsofarliga och pressande arbeten, som borde pensioneras vidsummu ålder, och utt riksdugen föreludes förslag härom. TUl betänkandet hade fogats ettsärskilt yttrande av i (c) och fröken (). i VikmanshyUun (c): "pensionsåldern till förfolkpensionärerna och höj folkpensionerna så fort våra resurser medger och iden takt som kan bli möjlig. Genomför man en sådan pensionsreform,kan man fä ordning och rättvisa när det gäller den största fråga som skallbehandlas vid årets riksdag." Med dessa ord inledde dåvarande gruppledareTorsten , nu förste vice talman i denna kammare, sitt anförande iremissdebatten . De orden är en lämplig inledning också närvi gär att behandla socialförsäkringsutskottets betänkande nr 1972 ianledning av motioner om sänkt pensionsålder m. m. Med rätta kan det sägas att dettu är ingen ny frågu. Vihur diskuterut den mångu gånger hur i riksdugen. Är efter är har vi fräncentern rest kravet om en sänkning av pensionsåldern. Den är fortfurunde denstörsta och mest angelägna sociala rättvisefråga som vi hur utt lösu. Förändringur och förbättringar har skett inom det socialaområdet. Det föränderlighetens samhälle som vi lever i ställer nya krav påsamhället för utt bereda medborgarna en tUlräcklig och fullgod trygghet.Beslutet om väsentliga förändringar i sociallugstiftningen kom därvidutt betydu viktiga förbättringar i flera avseenden. Också då gavs fräncenterhäll klart besked om vår syn på frågan om sänkt pensionsålder. Jagciterar från debatten i första kammuren den 16 muj 1962: Sänkt pensionsålder m. m. Sänkt pensionsålder tn. "Vad sedan pensionsåldern beträffar finns detanledning att säga ut, att vi i har den uppfuttningen, uttman måste sikta mot en sänkt pensionsålder också inom folkpensioneringen. Ettmotiv för ATP var ju att man skulle skupu likställighet mellun urbeture ochstuts-och kommunulunställdu sumt tjänstemunnugruppen. Jug respekterar densynpunkten, men jag tror att också frågan om pensionsåldern mäste komma med iblickfånget. har signulerut att vi skall fä enväsentlig stundurdhöjning framöver ett sätt utt tu ut en del uv stundardhöjningenskulle vuru utt sänku pensionsåldern för folkpensionärerna." Jag skall sedan inte göra någon kronologisk uppräkning avdenna frågas behandling , dock med ett undantag. ställde jag föHande fråga tillstatsrådet och chefen för : "Har Statsrådet för avsiktatt genom ytterligare tilläggsdirektiv tiU pensionsförsäkringskommittén låtautreda frågan om en sänkt allmän pensionsålder? " Med hänsyn till såväl innehåll som form kun det vuru värtutt påminna om svuret som statsrådet och chefen för sociuldepurtementet, herrAspling, lämnude : "har frågat om jag avser att genomytterligare tUläggsdirektiv till pensionsförsäkringskommittén låta utredafrågan om en sänkt allmän pensionsålder. Svaret ärnej." Svaret blev nej den gången, och det har varit samma nejvarie gång frågun varit uppe till behandling här i . Det gäller tidensåväl före som . Alltid samma nej. har i motioner aktuuHserut frägan om en sänkningav pensionsåldern till 65 är. Utskottet har avstyrkt och riksdagsmajoritetenhar avslagit våra motioner varje gång efter långa debatter. "Svaret ärnej" hur uppreputs år enligt högt föredöme. Men varför envisas vi dä med att komma igen är efter årmed denna fråga? Helt enkelt därför att frågan om en sänkning uv pensionsåldernär den störstu och mest ungelägna rättvisefråga som vi har att lösu i detta nu.En sänkning av pensionsåldern tUl är ett tack till och ett erkännande ätullu dem som gått ut i urbetslivet under slutet uv och börian av1920-talet och som fyUt sitt liv med tungt arbete och som med sitt arbete ochmed sina insatser lagt grunden till dagens Välståndssverige - jag höll på attsäga så kallade Välståndssverige. För mig som växt upp i Fattigsverige, som har upplevtdetta både bokstavligt och bildligt frän pojkåren och som tillhör bläblusarnasoch de valkiga nävarnas folk, är det självklart att rättvisa måste skapas åt dessagrupper genom en sänkning av pensionsåldern till . Det är att djupt beklugu att inte kunnat samlasig till det krufttug som erfordrus för att lösu dennu ruttvise- ochjämlikhetsfrägu. Den nuvarande lagstadgade pensionsäldem, som är , hargällt . När beslutet därom fattades är 1913 var det en stor ochdjärv reform, även om de dä utgående pensionerna i våra ögon är små ochobetydliga. Men vad har inte skett ! Vi har fått en lagstadgad arbetsvecka,som frän utt omfatta övergått till en femdagarsvecka om 40 timmar.Dessutom har semestern tillkommit, och den har från att hu omfattat ökat . Arbetsinkomsterna harförbättrats så att de blivit helt andra . Mycket har ändrats ochförbättrats inom arbetslivet med att som en följd av kraven påeffektivitet och höjda prestanda fordringarna pä arbetsinsatserna ökut. En sukär emellertid oförändrad: den allmänna pensionsåldern är fortfarande 67 är,såsom när den infördes är 1914, alltså . När vår egen tid blir historia kommer man säkerligen attfråga sig varför blev ett av de länder som länge hade den högstaallmänna pensionsåldern i västvärlden. Mun kommer utt ställu den frågun motbukgrunden uv utt det så ofta nu påstås att är ett föregångsland påsocialpolitikens område. Ännu märkligare kommer det att te sig att det varsocialdemokrutin som trots tulet om nyu djärvu mål och trots utt den sude siglyssna till rörelsen saknade viHu och mälsättning att sänka pensionsäldem till65 år, så att frågun måste återkommu år i riksdugen. Det skall erkännas att det sedan fattadebeslutet, detta sekels största sociala insats, att införa en aUmänfolkpensionering frän har skett åtskilligt på pensioneringensområde. Grupp efter gmpp har genom avtal tillförsäkrat sig lägre pensionsålderoch ökade förmåner. Visseriigen har det hetat att det varit fräga omlöneförmåner för dessa grupper, men tU syvende og sidst har det varitfolkhushållet som fått klara detta genom de tjänster och nyttigheter somåstadkommits ute i arbetslivet. Att önskemål finns om en lägre pensionsålder dokumenterasi sin tur av att LO och träffat avtalom en värdesäkrad pension . Detta avtal bekräftar vad vi fråncentern hävdat , nämligen för det första angelägenhetenav en sänkning av pensionsåldern till 65 är, för det andra att detta avtal intelöser frågan om en sänkning av pensionsåldern för dagens 60-65-äringar,eftersom LOSAF-avtulet hur en lång övergångstid innan det helt slår igenom,och för det tredje utt de som är ställdu utunför av olika skäl uppleverorättvisan som ännu större än . De har tidigt gätt ut i urbetslivet. De har ibotten en sexårig folkskola och ibland knappt det. När skolan var slut och manskulle gå ut i arbetslivet vur mun glad om arbete stod att fä. Man har fått tade tunga jobben, den långa arbetstiden och den lägsta inkomsten det är ändåtil syvende og sidst ett låginkomstproblem och man har fått finna sig i denhögsta pensionsäldem. När vår egen tid blir historia kommer man att förvånasöver att riksdag år avslog välmotiverade framställningar omsänkning uv pensionsåldern. Och förvåningen blir säkerligen större när manfinner utt riksdugens nej innebur nej till en sänkning uv pensionsäldem fördugens 6065-åringar, dvs. gmpper som har 50 är och mer av arbete bakom sig.Riksdagens nej har också inneburit att en rad åldersgrupper fält sinaförhoppningar om pension grusade. Sänkt pensionsålder m. m. Sänkt pensionsålder m. m. Riksdugens ständigu nej till sänktpensionsålder ter sig för mångu människor som ett svek mot dem. Det upplevs medbitterhet av många människor i detta land. Gä ut till dagens 60-65-äringar ijärnbruken, i skogen, i de tunga stressande jobben - gå ut till kvinnoma, somhar ett liv av arbete bakom sig, och lyssna på deras röster! Lyssna verkligenpä vad de har att förtälja! Jag försäkrur, ärude kummurledamöter, att ni dåkommer att finna att det är en stor och angelägen fråga som vi diskuterar . Lyssna till rösterna! De är inte högljudda - dessa människor är inte vanautt ställa krav, men de är vana att arbeta. För dessa människor ärpensionsåldern en stor fräga, som de väntar skall lösus , inte i en ovissfrumtid, när frågan saknar betydelse för de nu aktuella åldersgrupperna. Det är mot den bakgrunden som i motionen 58 vidårets riksdag kräver att pensionsälderskommittén skall erhållatilläggsdirektiv, innebärande utt målsättningen för kommitténs arbete skallvara en sänkning av pensionsåldern frän 67 till 65 är samt att denna frägaskull behundlus med förtur uv kommittén. Ätt det skull ske med skyndsumhet ärockså nödvändigt. Riksdugen måste snurust få möjlighet utt futta beslut i dennavår mest angelägna socialu fråga. Utskottet har i sitt betänkande hänvisut till utredningensdirektiv, som är både omfattande och mångordiga. Att de dessutom saknar en klarmålsättning i fråga om pensionsåldern gör inte saken bättre. Utskottet skriver:"Som framgår uv den inledningsvis lämnade redogörelsen hurpensionsälderskommittén ett mycket omfattande utredningsuppdrag. Däri ingårnämligen att undersöka hur nuvarande regler för ålderspension inom såväl folk-som tilläggspensioneringen svarar mot de behov och önskemål som finns hos skUdagmpper och att överväga om en allmän sänkning av pensionsäldem ger den frånsocial synpunkt bäst motiverade användningen av de resurser som kan sättas in.Utredningen har att väga angelägenheten av en sänkning av pensionsåldern motandra reformönske-mäl och belysa för- och nuckdelur uv en sädun sänkning frånsåväl den enskildes som sumhällets synpunkt. Den skall också paraUellt medpensionsfrågan pröva frågan om standardsäkring inom den allmännapensioneringen. Enligt särskilt uttalande i direktiven bör utredningen redovisaresultatet av sitt arbete i ett sammunhang." Fär jug ställa frågan: Var finns målsättningen om ensänkning av pensionsåldern? Man skall väga angelägenheten av en sänkning uvpensionsåldern mot undra reformönskemäl. Vilka reformönskemål är man ute efter?Är det att ändra reglerna för ATP-pensionen? Är det en jämhkhetsfräga som ärmera ungelägen un en sänkning av pensionsåldern? Utskottet anger inte vad somavses med dettu dunkla uttalande. Man säger endast att det är till fördel attpensionsåldersfrägun blir ullsidigt belyst. Äv den anledningen är detuppenbarligen nödvändigt, säger utskottet också, att arbetet kan bedrivasfömtsättningslöst utan på förhand bestämda lösningar. Vill man ingenting eUerhar man den meningen att detta med pensionsåldern är en underordnad fräga? Detvore värdefullt att få ett besked pä den punkten. Var står egentligen herrsocialministem i denna fräga? Och var stär regeringen? Var utskottet står vetjag ändock en del om. I Kramforsmanifestet regeringsprogrammet till 1970 årsval - heter det: "Vi vill pröva såväl frägan om en aUmän sänkning av pensionsåldernsom frågun om en meru rörlig pensionsålder." Möjligheten finns att prövafrågan om pensionsåldern. Man kan pröva den på ett positivt sätt genom uttriksdugen föHer centerreservationen och ger ett besked till utredningen om attpensionsåldern skall sänkas till . Sedan och Arbetsgivareföreningenträffade sitt avtal om sänkning av pensionsåldern tiU har några nyasynpunkter tillförts debatten, synpunkter som kan varu vurdu utt ägnu ett par ordåt. I ett antal tidningar och tidskrifter hur unförts utt nu behövs ingetbeslut om pensionsåldern. Det finns viktigure reformer, säger mun. VUka är detsom för den debatten, vilka är det som för pennan här? Det är väl ingen tvekanom att alla dessa som för tUl torgs dessa meningar, de har sin pensionsfrågalöst. Det må gälla redaktörer, ombudsmän eller LO-funk-tionärer, TCO- ochSACO-unslutna för dessa människor är det inget problem. Men tunkur omsoliduritet och jämlikhet, det är ord som unvänds vid lämpligu tillfällen, dockinte när det gäller de människor och kvinnor som är direkt berördu av frågan omen sänkt pensionsålder, de som har som pensionsålder. Vi har inte råd med denna reform är ett annat argument somanförts. Vi har inte råd! Därom är man ense alltifrån de mörkblå moderatema utepä högerkanten tiU de mörkröda radikalerna på vänsterkanten. Här förenashöglöneklasserna och vänsterradikalerna. Från helt olika utgångspunkter harman samma reaktionära filosofi och den gär ut pä att "hur vi bara fåttvärt och väl det, sä har vi inte så djupt intresse för andra". Är det nägot som vi har råd med, så är det väl utt gerättvisu åt dessu grupper som jug har nämnt, dessa gmpper som verkligen buritde tunga jobben, dessa människor som med sin arbetsinsats burit upp dettasamhälle och gjort insutser som ligger och meru bakåt i tiden. Andragrupper får full pension efter trettio dänsteär. Ett unnut urgument som ocksä förs frum är utt medsitt kruv pä sänkt pensionsålder vill förmena de gamla utt urbetu. Mun blirnästan putetisk när man tulur om den rörliga pensionsåldern på ett sätt som omen sänkning av pensionsåldern inte är någon stor fråga längre. Vi har aldrig sagt nej till rörlig pensionsålder, men vihar sagt ja till 65 är som pensionsålder och att man skulle hu en rörligpensionsålder däromkring. Vi hur sugt ifrån att man inte skall tvingas att varakvar i arbetet längre än till . Man skall ha den valfriheten och denmöjligheten. Efter fjolårets pensionsdebatt förklarade en högutbildadakademiker, att det t. o. m. var skadligt med en sänkt pensionsålder, och dethar uppreputs i en tidning från medicinskt håll i dessu sistu dugur ocksä. Jug måste bekänna, herr tulmun, utt jug har frågat mig;Hur skull mun tolku uttalanden av detta slag? Är det utslag av en skrämmandesjälvgodhet eller saknar man kontakter med verkligheten och med dagensarbetsHv? Gä ut till de människor som det rör sig om här och titta pä derasfysiska status! Mångu uv dem är på gränsen till utt få förtidspension, men dehar svårt att fä en sådan ocksä, och många frägur sig: Hur Sänkt pensionsålder m. m. 3* protokoll 1972. Sänkt pensionsålder m. m. skaU mankunna orka vara kvar i arbetet till ? Det är en annan bild av verklighetensom man vill redovisa genom uttalanden av det slug som här hurförekommit. Industrijobben, de tungu jobben, tillhör inte de mestlättrekryterude områdenu i dug. Frän den utgångspunkten är det ungeläget utt gestutus åt de kroppsarbetande yrkena. En viktig del därvidlag är pensionsfrågan- både en sänkning nu tUl och dessutom ytterligare insatser enligt detsärskilda yttrande som vi centerrepresentanter fogat till utskottsbetänkundet.Det heter däri: "Som frumhålles i utskottsbetänkundet är detangeläget utt urbetstugure under jord i gmvu pensioneras tidigare än undra.Utskottet anser utt frågun om en ytterligare sänkning av sådana arbetarespensionsålder bör kunnu åstadkommas genom avtal mellan berörda purter. Den nu mest näraliggande och angelägnalagstiftningsrefomien är sänkningen av den ullmännu pensionsäldem. När dennu reformgenomförts finner vi det angeläget att frägan om lagstiftning om ytterliguresänkning av pensionsåldern för underjordsarbetare prövas, durest intetUlfredställunde lösningur åstudkommits avtalsvägen. Därvid bör övervä-gusåtgärder för sänkning uv pensionsåldern även för undru grupper med särskUt hårteller pressande arbete." Bakom detta särskilda yttrande ligger också mina egnaerfarenheter av hur människor slits ned i ett tungt och pressande arbete.Teknikens framsteg med utvecklade processmaskiner skonar minsann inte människorna.Här är det bäde fysiska och psykiska påfrestningar som alltför litet beuktus isummunhunget. Hur mänga gånger har inte jag - och jag tror också mänga andru avkammarens ledamöter - mött frågorna: Hur bhr det med den sänkta pensionsåldern?Vurför hur inte den frågan lösts för länge sedan? Saknar riksdagsledamöternakontakt med verkligheten? Här talas det i valtider om allt gott man vill göra.Var finns de unga lejonen, som engagerar sig i frågor som rör omvärlden? Har deinte sett hur arbetslivet ter sig i värt eget land, hur människorna har det pämånga områden? Har man inget sinne och ingen känsla för oss, säger man, som dagefter dag, , år gör vår arbetsinsats? Vi fick inte gå i skola, säger dessu människor som härställs utunför. Vi har arbetat och slitit ut oss.-Hur menar ni utt vi skullkunnu stå ut till ? Och hur mångu har inte sagt: Det vur åren efter 65 somtog knäcken pä mig. Jag har upprepade gånger sagt; Frägan om ensänkning av den ullmännu pensionsåldern är den viktiguste sociala fräga vi idetta nu har att lösa. Det är en rättvisefråga, en jämlikhetsfråga somriksdugen borde ha löst för länge sedan. Det hur gått mångu solvurv sedan vi icentern första gängen aktualiserade denna viktiga fråga. Och den är likaviktig, lika angelägen nu som den var när vi aktualiserade den och som denharvarit . Det är nu är 1972, och ännu är dennarättvisefråga om en sänkning av den allmänna pensionsåldern till olöst. Det finns ett gammalt talesätt som säger: Rättvisan segrartill slut. Mun kan tvivla pä det när man ser hur dennu frågu hur hundlugts. Mendet brukar ändå vara så att rättvisan segrar till slut, och jag tror att detblir så också idetta fall. Det går inte att stå emot det tryck som finns utanför detta hus.Mångas tankar gär till riksdugen med en förhoppning om att det äntligenskall fattas ett positivt beslut om pensionsåldern. Ett bifall tillreservationen 2, som är fogad vid socialförsäkringsutskottets betänkunde nr 4,innebär att lägger fust en klar målsättning att pensionsåldern skullsänkas frän 67 till 65 är, att denna fråga skull behandlas med förtur samt uttriksdugen därmed snurust möjligt kommer utt futtu beslut i dennu frågu. Jag betonar än en gäng, herr talmun, att en stark opinionute i landet fordrur utt vi äntligen bringur denna frågu till en lösning. Vi icenterpartiet delur helt uppfuttningen utt pensionsåldern skall sänkas från 67till 65 är. Jag ber därmed, herr talmun, utt få yrku bifall tillreservationen 2, avgiven av centerpartirepresentanterna i utskottet. Sänkt pensionsålder m. m. I detta anförande instämde herrur Fågelsbo och iHeden, fröken samt herrar , och i Nennesholm(samtliga c). HerrJONSSON i (fp); betänkande nr 4behandlar, som vi redan hört uv föregående tulare, frågan om sänkning av denallmänna pensionsåldern. Den frågan har länge varit aktuell och föremål fördebatt. Av flera skäl är detta naturligt. Förändringurnu i sumhället griper inpä mångu områden, och det gäller utt unpussu samhällets olika funktioner så attde passar en förändrad samhällsbild. Det har redan påpekats att pensionsåldern har gälltsedan 1914. Det förstu beslutet om en ullmän folkpensionering togs uv riksdugenåret före. Det beslutet mäste mun beteckna som principiellt riktigt, och detvar ett framsteg som gav en utgångspunkt för det socialförsäkringssystem som vinu har. har socialförsäkringarna i flera omgångar varitföremål för väsentliga förbättringar innan dagens sociala trygghetssystem fåttsin form. Jag tror att det kan vura skäl att här framhålla att de allru flestuuv dessu förbättringar har genomförts under en betydande enighet i . Alla är vi väl överens om att dagens pensionssystem inteär fullkomligt. Det hur sinu brister i vissu uvseenden, och det är nog enallmän uppfattning att det finns behov av ytterligare reformering. Allt vad vi genomför i fråga om reformer ur emellertidkostnadskrä-vunde, och frågun är vid vurje sådant avvägande vUka möjlighetersamhället har till ökade ekonomiska ätugunden. Så hur förhällandet varit och säkommer det utt vuru när det gäller förbättringur uv den sociulu trygghetenliksom när det gäller förbättringar pä andra av samhällets områden. Det innebäratt vi får vara beredda att påtaga oss de ekonomiska krav som angelägnareformer ställer. Jug vill återigen stryka under att det i den svenskariksdagen i mångu summunhung har rätt en betydande enighet när det gällt attförbättru det sociulu trygghetssystemet. Dagens fråga gäller värt pensionssystem och en sänkning av den Sänkt pensionsålder m. m. Vi har från sidu under fleru riksdugur och i denallmänna debatten framhållit nödvändigheten av en reform av värt nuvurundepensionssystem. Det har gällt inte bara den här frägan utan ocksä frågan om enstandardförbättring för dem som redan har pension och frågan om större rättvisai ATP-systemet. De förbättrade möjligheter till förtidspensionering somriksdagen beslöt 1970 hade vi arbetat för, och vi betecknar det beslutet som endelreform som i och för sig är av mycket stor betydelse för personer med hårtoch stressande arbete, för personer som blir tidigt utslitna, men även förpersoner som av andra skäl, t. ex. arbetsmarknadsmässiga, ej kan fortsätta medsitt yrkesarbete. I vårt sumrådsmaterial inom 1969 omkring ämnetanalyserade vi frågan om enallmän sänkning av pensionsäldem och därjämte en rörlig pensionsålder, somskulle ta mera hänsyn till olika människors skildu förutsättningur för fortsuttyrkesliv när de närmur sig den allmänna pensionsåldern. Vi fann starkt gehörför våra synpunkter både i fråga om en sänkning av den allmänna pensionsåldernoch i frågu om en större röriighet i pensionssystemet. Vi hur därför fränfolkpartiets sida sagt att vi viU ha en allmän sänkning av pensionsåldern frånnuvarande och därjämte en rörlighet med möjligheter till individuellavariationer. I en partimotion tiU riksdag redovisade vi dessasynpunkter. Vi anser det vara rimligt med större valfrihet för den enskUde. Detger ocksä större trygghet och rättvisa i oväntade situationer. Skälen för en aUmän sänkning av pensionsåldern är flera;i VUcmanshyttan hur redun frumfört mångu uv dem. Låt mig ocksåfrumhållu att mångu yrkesgrupper redun hur en pensionsålder på och t. o.m. Det gäller bl. u. den statligu och den kommunala sektorn, men detfinns även enskilda pensionssystem där uvtal träffats om en lägrepensionsålder. Sedan vi sist debatterade denna fråga hardet ocksä träffats en överenskommelse mellun LO och SAF om en värdesäkrudålderspension för sumtligu LO-unslutna frän med början 1973 ochfullt utbyggd . Härigenom täcker man ändå in en stor del avurbetsmurknuden, och det utgör ytterligure ett skäl för att de som inte kunomfuttas av de nu gällande avtalen inom olika arbetsmarknadsområden genom enlagfäst pensionsålder på ges likställighet och rättvisa. Men det finns skäl utöver detta för en rörligpensionsålder. Enligt den uppfattning vi har inom - och som vi ioliku summunhung framhållit infaller behovet av pension vid skilda tidpunkterför olika människor. Vi har olika fysiska förutsättningar, vårt arbetsliv ochvår livsrytm varierar, och människor slits ner på olika sätt. Mänga människorär färdiga för pensionering vid tidigare är, under det att andra bäde vill ochkan fortsätta sitt yrkesliv efter uppnådd pensionsålder. Det kan för en delmänniskor t. o. m. vara befrämjande att slippa ett hastigt avbrytande av sittyrkesverksamma liv vid en fixerad ålder utan möjlighet till annan sysselsättning.Men det är självklurt att det här inte skall föreligga nägot tvång; jag villstarkt betona att det skall vara en rent frivillig sak. En rörlig pensionsålder skulle dels tillgodose behovet förden som har en önskan om tidigare pensionsålder, dels möjliggöra för den somvill, att fortsätta sitt yrkesliv efter uppnådd pensionsålder. Vinoterar med tUlfredsställelse att i direktiven för pensionsålderskommitténingår att prövu frågan om en rörlig pensionsålder.