prot · FV0949 · 1972-12-31 00:00:00 — Andra länder kan producera trämassa ochstål av hög kvalitet till lägre priser än de svensku företugen. Svensku företuginom oliku brunscher försöker i dettu läge utt uppnåkonkurrensjämvikt genom rutionulisering, omstrukturering m. m. Purullellt meddet knyts storu förhoppningur till den pågående forsknings-verksumheten för uttgenom den erhållu nyu lösningur uv näringslivets problem. Men det hur ullttydligure frumkommit utt forskningen för utt över huvud tuget få någon rimligsumhällspolitisk verkun måste kompletterus med en specifik behovsinriktudinnovutionsuktivitet, som inte kun direkt rubricerus som forskning utan somsnurust fuller under vud vi brukur kullu för uppfinnurverksumhet. När jag nuunvänder orden innovution, kreutivitet m. m. så är det för utt det är modernuord, men som vi vet betyder innovution uppfinnurverksumhet och kreutivitetbetyder skupurverksumhet, skupurförmågu. De mycket skickligu och kunnigu personer som sysslur medexempelvis grundforskning är uv fleru skäl sällun de innovutörer som behövs förutt ge näringslivet lämpligu tillverkningsobjekt. Dessu forskure är redan frånböriun mycket receptivu människor, de hur huft lätt utt läru, de hur skuffutsig mycket godu och värdefuUu kunskuper, men de ur sällan skapande, kreativa.Grundforskningen är som regel hårt specialiserad i smala fält inom vetenskapen,medun de mest intressuntu innovutionsupp-slugen tillkommer genom en kombinutionuv vetunde från helt skildu fält. Forskningens såväl inre som yttreeffektivitet är dessutom förhällundevis låg. Jug vågur ulltså påstå utt denverksumheten hur låg verkningsgrud. Den yttre effektiviteten ger inte heller såstort utbyte, men den skulle kunna höjus om innovutörer på ett tidigt studiumkunde ges möjligheter utt samverka med forskarna. hur vi i en situution där både sumhälleoch näringsliv satsar betydande belopp på forskningen, medan satsningen påuppfinnurverksumhet är så obetydlig utt den knuppust kommer frum istutistiken. Det råder därför inget tvivel om utt här finns en mycket kruftigobuluns mellun vad som sutsus på forskning och vud som sutsus på uppfinnurverksumhet,en obulans som ulltså leder till utt forskningen i dug snurust blir enkostnudsbelustning när den i stället kunde och borde vuru en lönsuminvestering. Det är kunske hårt sugt om forskningen, men vi hur ju gjortforskningen till ett honnörsbegrepp som vi gär och tror på men av vilken vikunske inte riktigt får ut vud vi hur hopputs. Skulle man i stället försöka uttrycku det här positivt säkun mun påpeku utt den inte systemutiskt nyttiggjorduuppfinnurverksum-heten får unses vuru en ny oförbmkud resurs till fortsutt ocheventuellt ökud välståndsutveckling i värt lund. Att för vårt lunds industrikonkurreru på världsmurknuden med lågu försäHningspriser är förhällundevissvårt. Hela kedjan av kostnader från råvarorna, transporterna och upp tilltillverkningen är ju belastad med de höga lönekostnaderna i vårt land. Däremotbör den svenska industrin framgångsrikt kunna tillföra världsmurknuden nyuuniku industriulster, processer och metoder genom en generösure sutsning på småmen innovutionssturku företug. Det finns inom lundet ätskilligu sådunu för en störreullmänhet okändu företug, som i dug kämpur med stora svårigheter men som har defruktburu idéernu och uppslugen, vilku med tillgång till riskvilligt kupitulskulle kunnu utvecklus och växu sig sturku - t. o. m. i världskonkurrensen.Frumför ullt finns den tändunde gnistun till en sådun utveckling hos Anslag tiU arbetsmarknad m. m. Anslag till arbetsmarknad m. m. uppfinnurna,de tekniskt kreativa personerna som har en mängd radikala uppslag, ofta medmycket lovande framtidsvärde. Kreativitet betyder i dettu summunhung förmägun utt finnunyu originellu kombinutioner gärnu just uv de element som hur tillkommitgenom forskning. Ätt i betydligt högre grud än uppmuntru och utnyttjusumhäUets kreutiva begåvningar inte minst om det tekniska området men äveninom undru områden - skulle verkligen vuru något uv en kulturrevolution. Inom kretsen uv kunnigu och seriösa tekniska nyskaparefinns troligen den guldgmva som samhället och näringslivet åter bör förstå attbearbeta. Mun hur uppskuttut utt det finns mellun 10 000 och 20 000uppfinnurbe-gåvningur i , som i reuliteten är utestängdu från vurierimlig möjlighet att utexperimenteru och utvecklu sinu uppfinningur och frånmöjligheten utt få prövu sin uppfinningsförmåga på ullu de problem somsumhället i dug står inför. Det kan vura en människa vid en svarv, enlantbmkare på sin gård eller nägon vid ett konstmktionsbord uv något slug. Definns överullt i sumhället, och det gäller nu att snarust hittu dem. I motsuts till forskurnu saknar uppfinnarnuutbildningsmöjligheter unpussude till derus begåvningstyp. I motsuts tillforskurnu suknur ocksä de flesta uppfinnure möjligheter utt erhållu uvlönudebefuttningur med frihet utt arbeta med sina uppfinningur, med tillgäng tillullu de resurser i frågu om lokuler, medurbeture, instrument etc. som krävs förutt de liksom forskurnu skull kunnu utföru sitt lundsgugneligu urbete. Som ett förstu steg till utt underlätta verksamheten förlandets innovatörer är det uv störstu värde utt mun inrättar något som kunbenämnus kollektiva industrihus. Även personer som inte tycker om att unvändukollektivbegreppet borde kunnu tu dettu uttryck i sin mun och prövu det. Sådunukollektivu industrihus borde helst finnus i vurie län och fungeru i närusamurbete med företugurföreningurnu och med lundets uppfinnarförening, som harnödig expertis. Dessa kollektiva industrihus - kalla dem gärnu innovutionscentru som orgunisatoriskt blir något nytt i vårt lund och i våru län, även om äldreledigu lokaler kun unvändas, bör omfuttu experimentverkstäder för uppfinnure,tillgång till kvulificerud personul för viss rådgivning till uppfinnurerörunde bedömning uv uppfinnuridéer, utveckling och exploutering avuppfinningar, patentskydd och finansieringshjälp m. m. Självfallet kan inteull nödvändig expertis finnus sumlud i vurie län, utun den lokule rädgivurensfunktion blir oftu utt föru uppfinnurens speciella problem vidare till lämpligcentralinstans, t. ex. styrelsen för teknisk utveckling. Det väsentliga är utt uppfinnure med värdefull kreutivförmågu på dettu sätt får möjlighet utt med verkstudsresurser åstadkomma enfungerunde demonstrutionsmodell. Ifråguvurunde experimentverkstud kun varanågon nedläggningshotad verkstad inom länet, någon verkstad för hundikuppudverkstudspersonul, t. ex. i urbetsvårdens regi, eller en lokul UV annan art,som inte medför så stor extru ekonomisk belustning för sumhället. Bokföring,udministrution m. m. bör ske centrult, och de oliku experimentuvdelningurnu börendust ge begränsud verkstadstid för respektive försöksprojekt, vilket snarastefter färdigställandet bör utbjudas till lundets industri. Nägon gör nu kunske invändningen utt det är svårt uttfinnu de rättu uppfinnurnu och idéernu, eftersom dennu bedömning kan vuramycket svår att göra, men det beror helt på vUka ledande människor man får attfungera i de kollektiva industrihusen. Med de rättu kunnigu och förståendeudministrutörernu där kun urvulet säkerligen bli mycket gott. Mot dettu invänder mun säkerligen också utt en sådun hjälptill uppfinnure redan finns genom lundets företugurföreningur, men jug villsärskilt betonu utt så långt ifrån ur fullet. Om någon vänder sig tillföretagarföreningarna med ett objekt för tiUverkning, såsom svetsning ellersvarvning, varigenom han kan sysselsätta fem tUl tio personer, får han gärnahjälp med att sätta upp en verkstad, under fömtsättning att han har avsättningför sina produkter. Men om han kommer med en ny idé, som man inte förstår sigpå trots att den kanske t. o. m. kunde leda tiU en världstUlverkning - är detoerhört kärvt och svårt att få hjälp. Men det är just sådana nya utmärktaidéer, som vi måste lära oss att ta vara på, och vi måste vara litet djärvare.De företag som sysslar med sina traditionella produkter är i detta läge, medkonjunkturbesvärligheter, investeringsovUja och annat, inte benägna att satsapengar på nyinvesteringar och på nya produkter utan man försöker utveckla detraditionella produkterna och konkurrera med dem vUket, som jag fömt sade, äroerhört svårt konkurrensmässigt. Hur mycket vi än rationaUserar, t. ex. påkylskåpsområdet, kommer vi sannoUkt ändå att ha världens kanske dyrastekylskåp. Vidare sägs det att styrelsen för teknisk utvecklingsköter denna frågu. Men mun hur där mycket litet ägnut sig åt de enskilduuppfinnarna. var den andel av det av STU totalt utbetaldabeloppet som gick tUl uppfinnurstöd . var uv det totult utbetuldu beloppet. Jag vill påstå att det ligger mycket uv värde i de härunfördu tunkegångurnu. Jag har tulut med en del företugure om dettu, och vågurpåstå utt de är stormförtjustu över möjHgheternu att på dettu sätt kunnu finnugodu uppslug för tillverkning. Därför hur jug uvslutut min motion medförhoppningen utt hos Kungl. Maj:t anhåller om skyndsam utredning avmöjligheternu utt bättre utnyttju lundets kreutivu personer som en påtugligproduktionsfuktor. I den hårda konkurrens som kommer utt råda frumöver börmun inte göru en sådun här sak till nägon sorts politisk debattfrågu och kivusom den, utun här borde ulla som förstår den goda idén i detta samverka tUl attsnarast fä en lösning för den sidun uv våru tillverkningsobjektfrågor. Denundru metoden att konkurrera med omvärlden är att automatiseraverkstudsindustrin och på det viset med muskinernas hjälp få produkternufrumtugnu säkrure och billigure sumt genom att därigenom kunnu säHu få invulutu så utt urbetskruften kun uvlönus hyggligt. Den vägen urbetur mun ävenpå, men vi vet utt det går längsumt. Därför, snällu ni, glöm inte bortmöjligheten att ta tUl varu också de kreativa människornu. I en hård konkurrensbör vi därför sättu till ullu klutur. Anslag till arbetsmarknad m. m. Anslag till arbetsmarknad m. m. Inrikesminister vur i sittbulanserade anförande väldigt angelägen om att söka leda i bevis attarbetsmurknudsläget hur förbättruts. Till det vill jag som en kommentar barasägu utt det skulle hu vurit högst unmärkningsvärt, om inte ullu de uvriksdugen sutsude pengurnu hude fått en sådun effekt. Tyvärr tycks det mig intemöjligt utt se liku optimistiskt och positivt på konjunkturläget som sådunt. Jug delur uppfuttning att det psykologiskaklimatet är av stor betydelse och utt inte minst ledumöterna av dennu kummurehur skyldighet utt försöku främju ett sådant, vur och en på sin ort. Det vorevärdefullt, om de sociuldemokratiska tidningarna med i spetsenockså ville inse att företugen behöver någon stimulans då och då och inte buruhotfullu uttulunden om stegrude skutter och vidgud stutlig dirigering uvnäringslivet. Jug är övertygud om att skulle kunnu utövu ett myckethälsosumt inflytunde på en del uv sinu vänner i den sociuldemokrutisku pressen. Jug tvingus konstuteru, herr tulmun, att inrikesutskottetinte unser de i min motion nr 599 ungivnu skälen för en muximering uvomskolningsbi-drugen vuru uv en sådun tyngd utt yrkundet kun uv utskottettillstyrkus. Sukfrågun hur jug diskuterut här i kummuren vid tidiguretillfällen, med bl. u. inrikesministern, utt det finns ingen uniedning utt drui gång en ny debutt i dug. Jag får återkomma vid något meru lugligt tillfälle,ty jug är övertygud om att miHonmllning både kan och bör avvägus på unnat sätt. Enligt min och, förmodar jag, alla andras åsikt vore detbättre om man på något praktiskt sätt kunde förhindra uppkomsten avarbetslöshet än att med aldrig så ambitiösa eller generösa medel bekämpa redanexisterande arbetslöshet. Mot den bakgrunden bör också yrkandet i min motion nr1389 ses. Jag har i den motionen schablonmässigt föreslagit att mun tar 25miHoner av AMS-miHarderna och reserverar dem för räntefri utlåning till företagsom hur ukutu bekymmer men som bedöms utvecklingsburu. I motionen hur tunkenutveckluts närmure. Mitt förslug innebär inget uvsteg - det vill jug betonu -från min grundsyn, innebärunde utt generellu åtgärder uv positiv urt är bästägnade utt tryggu en hög sysselsättning, eftersom de medverkur till ettgynnsumt utgångsläge för företugen. Stubilu och vinstgivunde företug är ochförblir en bättre garanti för löntuguren och huns tillkämpade stundurd än destatliga företag som drivs efter delvis ideologisku men tyvärr ulltför oftumycket föriustbringunde riktlinjer. Det är nu en gång så utt vi lever i ett sumhälle med ettkvurtssociulis-tiskt ekonomiskt system, kurukteriserut uv så mångu bidrug ochtrunsfereringur utt snart ingen är i stånd att säga vad som är en varas och entjänsts verkliga kostnad. Eftersom jag lever i ett samhälle där bidragen är enetublerud stödform även inom näringslivet, nämligen då så unses motiverut uvkonjunkturpolitisku skäl, hur jug inte tvekut utt förordu en obetydlig sänkninguv omskolningsunsluget och i stället föreslå en unnun sorts sutsning påföretugen. Jug tror nämligen utt mångu för ögonblicket hårt trängduföretug skulle kunnu blomstru på nytt, om de fick en ny sorts och uffärsmässigtberäknut sumhällsstöd. Frumför allt skulle de berördu löntugurnu då slippusmärtsumma uppbrott från födelsebygd och hemort. Man kan säga att förslaget har drug av socialpolitik, ochatt man kun invändu utt det inte är konkurrensneutrult. Men, herr tulmun,ingenting är heligt på den kommersiellu rännurbunun, och för övrigt finns detgodu skäl utt funderu över om inte vår näringsfrihetspolitik ur en smuluuntikverud. Utifrån sociulliberal grundsyn har jag t. ex. svårt att accepterastorbolagens bud "Död åt konkurrenten", vars efterlevnad kan ledutill grotesku och inte minst för löntugurnu orimliga konsekvenser. Det skulleföru för långt utt i dettu summunhang unulyseru näringspolitiken. Jug fårtUlfälle utt återkommu till den en unnun gång. Utskottet hävdur nu utt det redun finns oliku stödformeroch utt nyu sådanu uviseruts till årets riksdug. Att utskottet på ett såfuntusilöst sätt lunkur vidure i gumla och väl upptrumpude AMS-spår finner jugbekymmersumt. Vi hur redun sutsut enormu belopp påomskolnings-verksumhet, men de grundläggunde problemen hur vi inte kunnut lösu.Jug beklugur utt inte utskottet vågut prövu nyu vägur och inte kunnut vuru medom att genomföra en måttlig ökning av stödet tUl företagen, ett stöd som jugtror skulle hu lett tUl en betydunde minskning uv behovet uv denomskolningsverksumhet som trots ullt endust i renu unduntugsfull för de berördumänniskornu frumstår som ett önskvärt ulternutiv. Anslag till arbetsmarknad m. m. HerrPERSSON i (s): Jag vill i dettu sammanhang ta fram ett parkäpphästar som jag har i arbetsmarknadspolitiska sammanhang, inte för attutskottet i sitt förslug orour mig, men på grund uv ett pur motioner och ettHtet vingligt skriveri i ett uvseende från utskottets sidu. Det är motionen 586 uv m. fl. där man kräverbättre insutser för förmedling uv dänstemunnubefuttningur, och det är motionen604 UV där mun kräver slussningscentruler för nyexuminerudeukademiker och gymnasister för att dessa skaU kunna erhåUa arbete omedelbartefter examen. Båda motionerna avstyrks som väl är av utskottet och blir väldärför inte föremål för en positiv behandling vid röstningen här i kummaren. Jug hur mångu gånger både i gumlu och i nyu riksdugenvurnut för grupptänkunde och för utt kodifieru det ytterligure, sumtidigt somvi gör vud vi kun för utt brytu ner det systemet. Dessu två motioner är uttryckför ett grumligt och i suk konservutivt, för att inte säga reaktionärt,tänkande som är ytterst farligt för vår framtid. Utskottet säger emellertid också utt man förutsätter uttbrister i tjänstemunnuförmedlingen rättas till efter.hund som de uppenburus.Såvitt jug förstår hur vi ingen tjänstemunnuförmedling, ärudeutskottsle-dumöter. Vi hur en förmedling uv urbete tUl svensku löntugure ochingenting unnut. Dessu svensku löntagure hur ullu möjligu oliku förutsättningurUV utbildningsmässig, fysisk och psykisk kuruktär för utt tu jobb. Att överhuvud tuget tro utt man genom utt sättu etiketten tjänstemun på somligu,ukudemiker återigen på somliga och arbetare på undru funnit den storuskiHehnjen meUun oUka arbetsfömtsättningar och arbetskom-petenser är verkUgenatt inte veta vare sig hur människor är beskaffade 5 protokoll 1972. Anslag tiU arbetsmarknad m. m. eller hurarbetsmarknaden ser ut. En tjänstemun som är ung och frisk kun vuru utomordentligtlämplig för utt tu ett kroppsurbete, och en utsliten kroppsurbetare kanske ihögsta grad behöver det s. k. tjänstemannuyrket, som till sin nutur kun vuruytterst lämpligt för honom, osv. Den som gör det minstu försök utt studerudettu problem inser utt det är frågu om en vunu, en konservatism och ettsnedtänkunde. Det är obegripligt utt sådunt skull vidurebefordrus i motioneroch slurvigu utskottsbetänkunden i dennu riksdag, sumtidigt som vi kämpur förutt brytu ned dessu fulsku kutegoriseringur som, om de får växu vidure, hoturutt skupu det korporutivu samhället, att föra oss in i gruppolitik ochgrupptänkunde. begär, som jug nämnde tidigure, särskildu åtgärderför att skupu ukudemUcerbefuttningur untingen de behövs eller inte. De som hurfått en god utbildning skull ulltså gurunterus ett bru och mycket välbetulturbete. Tjänstemän hur en tendens utt som dänstemän krävu detsummu, därför uttde är gynnude på vår urbetsmurknud. Skull vi verkligen ha ett samhäUe där de som en gång harfått det tunga, svära och illu betuldu jobbet till varje pris är hänvisude tilldet jobbet? Jug vill ge inrikesministem enkomplimung för utt hun nu dröjer med utt läggu frum förslug så utt folk fårtänku över det helu. Hun tycker också utt vi skull göru undra kutegoriseringur det blir inte bättre för utt fuck föreningsfolk sitter med och bökur tillförslug. Jug hur, herr tulmun, inte nu tid utt gä in meru på dettu. Det finns alltså två strömningar. Den ena är att vi skallutbildu folk i högre grud än det finns befuttningur och sedun konstmerubefuttningar i näringslivet som kostar näringslivet och sumhället stora pengur.Den undru är utt vi skull reserveru de etublerude, finu och välbetuldu jobbenför dem som uv tradition har dem. Vill vi verkligen skupu det sumhället? Ominte måste vi sägu bestämt ifrån. Nej, dettu system är på fullgäng. Och det är häpnadsväckande att det inte rensas upp ordentligt. Det hadevarit skönt om utskottet, som uppenbarligen har förstått den inreproblematiken, hade sagt rent ut att vi ger inte ett finger åt det systemet. Vad vi behöver är ett näringsliv som fär utformas enligtproduktionslivets krav. Sedan besätter vi de befattningar vi har med folk.Därpå diskuterar vi lönemurknudens utseende och gör det efter nägot sä närvettigu grunder, så att vem som helst som är skickud för uppgiften får tujobbet, om hun inte finner något som är ännu mer dänligt för honom. I ställethar vi en massa folk som viftur bort urbetsuppgifter därför utt jobben inte ärunseddu och välbetalda nog. Vi är ute på en utomordentligt furlig väg, herr tulmun! Sålänge jug hur en tribun utt urbeta frän kommer jag uldrig utt förtröttus uttpeka på dessa missförhållanden. Det är meningslöst utt tala om demokrati,jämlikhet och utveckling om mun skupar ett sådant sumhälle, som blir furligureän någonsin eftersom mun systematiserar det såsom man gör . I motionen 764 kommunisterna yrkas att"den lokala fackliga organisationen alltid bereds möjlighet att deltu iförhund- ling omarbetsanvisning i vUket summanhang den arbetssökunde avböjt erbjudetarbete". Vi har ett system som gär ut på utt arbetsförmedlingenanvisar ett arbete som den finner tjänligt för en individ. Denna kanske nekurutt tu det jobbet. Då prövus det i vederbörunde urbetslös-hetskassas styrelseom uwisningen uv urbetet kun respekterus. Avgörundet ligger ulltså inte hosurbetsförmedlingen; det ligger hos urbetslöshetskussan, som är byggd påfackförbundsbasis. vill man att vude lokul orgunisution skull sittu medoch bedömu om det är rättmätigt utt arbete avvisas av en medlem. Det betyderatt lokalt skönstänkande och okunnighet sätts in. Folk som suknurhelhetsöverblick över helu urbetsmurknuden - vi förmedlur ju inte buru på enort utun över hela lundet skull sittu och tycku och kännu mer eller mindrefust förunkring i yrkesgemenskup och kumrutskup på sin egen ort. Det är en likuorimlig politik som det undru jug hur belyst och måste bestämt uvvisus och det gör verkligen utskottet utun tvekun. Den som tänker igenom det här kun inte finnu något somhelst motiv för en sådun tunkegång. Vi behöver bestämdu unvisningur om hururbetsförmedlingur och urbetslöshetskussor skull behundlu urbetslöshets-fullenoch urbetsförmedlingsfullen, och de skull vuru i princip liku för ullukutegorier i helu lundet och inte någonting som mun sitter och leker med påoliku plutser. I arbetslöshetskassornus styrelser hur vi folk som enligt minbestämdu uppfuttning är mycket mer kompetentu utt tu ställning i det enskUdufullet än mun skulle vuru lokult. Om vi ger en sådun fullmukt har vi ju i sammaögonblick sagt, att ni bedömer det här bättre än man gör centrult. Dettu ärfrågor som måste grunskus och uvgörus efter generellu linjer, unnurs får vikuos och absolut ingen möjlighet utt försöka omstmktureru urbetskruften efternäringslivets behov. Anslag till arbetsmarknad m. m. HerrFAGERLUND (s) kort genmäle; 1 uniedning uv vud i Stockholmsugt om utskottets suddigu skrivning och om vud jug eventuellt skulle hu yttruti det här summanhanget vill jug citeru direkt ur det stenogrufiskuprotokollet vud jug sude när det gällde reservutionerna 5 och 6, som berör justdänstemannaförmedling och slussningscentraler: "Det är viktigt utt härfustslå utt ulla, oavsett vad de kallas men som vill ha ett jobb, skall ha rätttill en god förmedlingsservice. Finns det brister är detarbetsmarknadsstyrelsens skyldighet att rätta till dem. Men det kan inte varariktigt med specialinrättningar för vissu gmpper i sumhället. Den som inte hurnågon som helst yrkesutbildning är ocksä den som hur svårust utt få urbete ochsom kunske behöver den mestu hjälpen i det här summunhunget." Jug ville bura säga detta för klarhetens skull. i (s) kort genmäle: Vi har knappt om tid, och jug skull därförinte läsu innuntill. Men på s. 16 i utskottets betänkunde för mun ettresonemung som om man sanktionerade grupptänkundet när det gäller arbetsförmedlingen.Nu är jug mycket glud över utt utskottets vice ordförunde hur gett det härbeskedet. Det bör rensa luften, och det betyder uppenbarligen att Anslag tiU arbetsmarknad m. m. jug hurutskottet pä min sidu. Det hur ulltså buru skett en liten lupsus i skrivningen,som ändå lätt kun förunledu folk utt dru den slutsuts jug hur påtulut. Jug hur sällun huft en sådun tur utt jug hufttillfälle utt kommu upp i tulurstolen omedelburt efter min vän iStockholm. Den här gången måste jug verkligen få lov utt sägu någru ord meduniedning uv huns senuste unförunde, där hun gick till ungrepp motslussningscentrulemu och kritiserude grupptänkundet. Hun hur i sitt resonemangavlägsnat sig så från verkligheten att den måste beskrivas i några rättbestämdu siffror. Situutionen för de grupper som hun ungriper är i stortsett den att kommer det utt utexuminerus 75 000 människorfrån de friu fukulteternu. Stuten och den offentligu sektorn kommer utt kunnuunställu i meningsfullt urbete ungefär 20 000 uv dem. Är 1968 vur ungefär 12000 ukudemiker uv det här sluget unställdu i näringslivet. Antulet har ökat någotsedan dess. Låt oss säga att det kanske skulle kunna röru sig om 15 000som kun få ett jobb om mun inte vidtur någru särskildu åtgärder. Vi hur ulltsåden situationen utt 40 000 ukudemiker, som sumhället har satsut studier på ochsom hur satsat egna medel, går ut från högskolor och universitet med storastudieskulder på . Det tycker inte är en verklighet som mun skull tu hänsyn till så utt mun unsträngersig för utt se till utt dessa människor får en udekvut sysselsättning. tulude om utt konstmeru befuttningur inäringslivet. Jug tror inte det är någon som hur tänkt sig utt mun skullekonstmeru befuttningur i näringslivet för dessu människor.