prot · FV0991 · 1972-12-31 00:00:00 — Jag börjar med vad herr ordföranden iförsvarsutskottet sade. Han vill ha mera preciserat vad som menas mednedrustning. Vad menar vi med ordet nedmstning, är det inte nedrustning som vihåller på med nu? Jag har försökt att förklara att den minskning av antaletenheter, antalet fältbrigader, flygdivisioner och ubåtar, om vi håller oss till det, som sker har sin motsvarighet också på andra håll. Jag skulle kunna räkna 69 Försvarets fortsatta inriktning m. m. upp en radländer där en sådan minskning pågår eller planeras med hänsyn till vad jag harpekat på, nämligen kostnadsutvecklingen. Mot den bakgrunden är vi ju i denlyckliga situationen att vi allmänt sett skulle befinna oss i ennedrustningsperiod. Så väl är det dock inte, men låt oss ta ett exempel. Vi har under produktion flygplanet . Det kostarper exemplar . Det skall efterträda ett annataltackplan. Lansen, som vi har och som när det började produceras kostade 2ä per styck. Det är nästan en tiodubbling i kostnader på korttid. Skulle vi nu skaffa oss ett lika stort antal av som vi frånbörjan hade av attackplanet , skulle det dra enorma kostnader. Både staberna och vi är eniga om att är ettflygplan med så höga prestanda att det utan vidare ersätter flera styckenaltackplan av typ Lansen. Är det då nedrustning, om antalet divisioneraltackplan minskas? I så fall skulle vi naturligtvis kunna undvika det genomatt i stället producera det billiga Lansenplanet, som vi då skulle kunna ha imångdubbelt större antal än och till väsentligt lägre kostnader än dealtackplan av typ vi håller på att skaffa oss. När det gäller råder samma förhållande. Vimåste högst väsentligt minska antalet divisioner efter hand som vi för inJaktviggen i organisationen. kostar, föreställer jag mig, omkring 20miljoner kronor per styck. Drakenplanen, som skallersätta, har kostat 6 ä per styck. Naturligtvis skulle vikunna undvika en nedgång, om vi behöll Draken. Vi gör emellertid inte detdärför att vi vet att , då vi skall ha , dugerinte med hänsyn till andra länders flygplan -de prestanda Draken har. När det gäller antalet fältbrigader, som ingalunda kommeratt nedgå sä kraftigt som i Gäddvik påstod, förhåller det sig påsamma sätt. Skall vi hålla dessa fältbrigader med en hög teknisk vapenstandard,bör vi räkna med alt antalet måste nedgå. Där håller vi fast vid de fyraNorrlandsbrigaderna, de fyra moderna pansarbrigader som vi har , men vivill ta bort de två som inte har så modern utrustning. Det har jagrekommenderat med hänsyn till denna filosofi om att vi vågar minska denoperativa styrkan just , då vi är säkra på att inte fåkrig i . Vi sparar pengar, som kan användas för andra vapensystem, om vitar bort de två pansarbrigaderna ur organisationen . När det gäller infanteribrigaderna har vi inte ännu kunnatta ställning till antalet. De som skall finnas kvar bör ha en så modernutmstning som möjligt. Vi får återkomma till vilket antal det kan blifråga om. säger att det är slöseri med skattebetalarnaspengar att kassera materiel som i och för sig är användbar. Ja, , vikasserar massor med materiel som går ur organisationen och ersätts mednya och modernare. Om vi, som jag sade, skuUe ta ur organisationen två avvåra pansarbrigader, som vi vet måste utgå ur organisationen ungefär pågrund av att materielen då icke länge är tidsenlig, är det då slöseri medskattebetalarnas pengar? dettvärtom som en vinst om man kan ta bort materiel som skullekosta väldigt mycket pengar att hålla i stånd , närvi alltså vågar tro att den icke behöver komma till användning . På samma sätt är det med robotar. Det gäller närmastBloodhound. Vi har inte tagit ställning till vi skall tadessa ur organisationen. De är ännu inte fullt otidsenliga, men aUa som kännerproblemet vet att de börjar bli det. Här kommer jag in på inlägg, som gällde bl. a.personalfrågorna i samband med det minskade underhållet. Jag erkänner och harerkänt att det uppstår problem när man på det här sättet i förväg tar urorganisationen t. ex. pansar och robotar, eftersom det årliga underhållet dåförsvinner. Detta gäller även när man minskar antalet Drakendivisioner. Då kommer vi att flyga mindre, underhåUet kommer att minska, och deverkstäder och den personal som har hand om detta kommer att också kunna skärasned. Det är problem som vi brottas med. Jag kan försäkra att den humana personalbehandling,som efterlyser, kommer vi inte att frångå. Försvaret har faktiskt ipersonalorganisationernas ögon en stark ställning just därför att vi försökeratt föra en human personalpolitik i samband med alla våra omorganisationer ochalla våra förändringar, som ju sker ständigt. När det gäller anslagsfrågorna och kostnadsstegringarna ärdet så att de lönestegringar som sker på underhållssektorn och inom vår egenpersonalsektor får vi kompensation för genom nettoprisindex. Vad vi vet ärföljande: steg personalkostnaderna inom försvaret väsentligtmer än personalkostnaderna för den civila sektorn av statsförvaltningen. Därvar genomsnittet av löneökningar . Vi fick inom försvarssektornöver 12 procents löneökning, och på den allmänna marknaden räknar man medungefär 10 procents lönestegring. Det är alldeles klart att vi för integenom nettoprisindex kunde skaffa oss full kostnadstäckning, eftersom vi pålönesidan låg så mycket över den allmänna marknaden. Där gjorde vi alltså en förlust. Hur det blir ifortsättningen är svårare att säga, men jag skuUe vilja varna för att femdubblade siffror som vi kunde fram räkna för , då våra kostnader steg medungefär mer än vad som var beräknat, dels på lönesidan,dels på kostnadssidan och även på vissa andra områden, och säga att fem gånger200 miljoner är för femårsperioden. Jag tror man skaU akta sigför det därför att det finns viss erfarenhet som tyder på attdet inte behöver bli en så kraftig förändring som man får fram genom dettaenkla sätt att räkna. Slutligen, vUle föra en diskussion ominitialstyrka och uthållighet och vad som är mest krigsavhällande. Vi kannaturligtvis föra den debatten och i den också ta in och . Detherr för fram här i debatten läser jag om i militärskribenternasartiklar från och från , och jag känner väl argumenten. Men jagkan inte inse att den uppläggning av den framtida försvarspoli- Försvarets fortsatta inriktning m. m. Försvarets fortsatta inriktning m. m. tiken somvi kommer att tvingas till och som och hans parti kommer att tvingaslill med hänsyn till den kostnadsutveckling som jag har talat om på något sättminskär möjligheterna att i förhållande till ordna försvaret av vårasödra landsändar eller våra norra landsändar eller ön . Om vi tar denärmaste 15 åren så kommer vi att ha kvar i organisationen de komponenter avvapensystem som anses ge sådan hög initialstyrka. Vi har just nu börjatproduktionen av som skall ut i vår organisation och som kommer attfinnas och . Vi har ubåtar i stor mängd. Vikommer att ha dem kvar, och jag föreställer mig att vi kommer att förnyaubåtsflottan. Vi kommer att ha de rörliga brigaderna kvar. Och jag villunderstryka att de rörliga fältbrigader som vi skaU ha i organisationen skallvara jämbördiga eventuella motståndares i fråga om rörlighet, i fråga omvapensystem. Men om vi utrustar dem så - vilket är att utrusta dem mycket dyrt- så tvingas vi att minska antalet därför att vi kommer inte att orka med attutrusta 30 brigader på det sättet. Kunde vi nöja oss med att utrusta dem så somvi har dem utrustade , kan vi ha alla 30 kvar, men om vi skall ha demmoderna måste vi, föreställer jag mig, minska antalet. Jag kan då inte se hurproblemet och på något sätt ändras i förhållande till . () kort genmäle: Försvarsministern yttrade även , kanske isynnerhet om ubåtarna, ett par förhoppningsfulla ord som jag tar fasta på. Meneljest kan jag säga till honom, med mycket större fog än hade närhan resonerade med mig, att hur i all världens darskaU försvarsministern klara de utfästelser som han här successivt gör ochklara dem inom ramen för de pengar som han inte vill öka i förhållande tillförsvarspropositionen. Ekvationen går helt enkelt inte ihop, herrförsvarsminister. Den går bättre ihop för mittenpartiernas del. Sedan bara ett par ord om nedruslningsresonemanget. Jaghar redan talat om del här med minskning av antalet enheter. Där slår försvarsministern,i varje fall såvitt avser mig och mina meningsfränder, in en del öppna dörrar.Det är klart att det måste bli en minskning. Frågan är hur stor. Där vUl vialltså ha en mindre minskning än försvarsministern vill ha. Men om det iframtidsperspektivet och just beträffande infanteribrigaderna jag nämner demsom ett exempel förekommer en nedskärning om man får tro ÖB itioårsperspektivet - från nuvarande 20 tiU 5, så blir det ganska litet kvar avförsvarsministerns något vidlyftiga löften om samma försvar i och påGotland och i och på andra ställen som . Det kan medförsvarsministerns uppläggning inte bh fråga om det. Man måste då nöja sig meden mindre minskning. , herr talman, vill jag säga attförsvarsministern återigen upprepade beloppet somdisponibelt för materielanskaffning . Han svävade på måletbeträffande takten i nedläggningen av Drakendivisioner. I varje fall är justdessa divisioner inte omoderna i förhållande till omvärlden, vilket man däremotväl kan säga att de nu aktuella pansardivisionerna håller på att bli. Men detkommer alltså ändå tiU stånd nedläggningar. Omförsvarsminislern nu skall klara de utfästelser som han här gjorde Nr 91 beträffande organisationen , blir det inga 1 den miljarderöver, herr försvarsminister. Jag vågar påstå all det blir ungefär hälftenså mycket över för verklig nyanskaffning av materiel. tar jag inte ur luften utan den är underbyggd av deexperlupplysningar ' som harstått till förfogande. inriktning m. m. Herr tredje vice talmannen () kort genmäle; Jag skall inte la upp någon större debatt ombegreppet nedrustning - det är ju klart att det aren nedrustning som ärinledd. Man brukar inte heller från regeringspartiet vara så rädd att användadet begreppet i sammanhang där det passar att vara försvarsnegativ. Försvarsministern sade att det inte var slöseri attkassera fullgod materiel det är fullgod materiel det gäller, inte uttjänad -ulan det skulle tvärtom vara en vinst. Jo, jag tackar jag - det är en vinst skrotar ned utrustning som är fullgod och som har kostat mycket pengar. Jagtillåter mig, herr försvarsminister, att ha en helt annan mening. Men jag har nog i alla fall en känsla av att man inomregeringen börjar bli litet skrämd inför konsekvenserna av sittförsvarsförslag. Man börjar tala om att beslutet är "provisoriskt".Man kan fråga sig vad det finns för anledning att fatta provisoriska beslut. Hade försvarsutredningen inte tillräckligt god tid på sig?Det var verkligen inte oppositionens fel i så fall. Det verkar som om regeringen vUle motivera sitt dåligaförslag med att det går att ändra tUl ett kommande år. Det är i så fall endålig ursäkt. Ett förslag måste bedömas efter de konsekvenser som just detförslaget har på kort och på lång sikt. Att det är möjligt att ändra ett beslutär verkUgen inget skäl för att fatta felaktiga beslut. Och det är dåligekonomisk hushållning. Om det är något som man med all kraft skall försökaundvika i försvarspolitiken, både från säkerhetssynpunkt och från ekonomisksynpunkt - det har vi tidigare alla varit överens om så är det ryckighet iplaneringen. i Gäddvik (m) kort genmäle; Med anledning av att både och herrVirgin varit inne på frågan om nedrustning skall jag inte ytterligare beröraden annat än genom att säga att de uppgifter jag lämnat är hämtade från ÖB:skonsekvensskrivelse. Försvarsministern säger, om jag hörde rätt, att vi ärsäkra på att vi inte skall få krig i . Ja, del ärju i och för sig bra, men aUa är tydligen inte lika säkra på det. Enligtuppgifter i norska tidningar - t. ex. i av den25 maj skall man hålla en stor NATO-manöver, den största man någonsinhaft just i , med 50 000 man, bortåt 200 fartyg och 400 flygplan.Tydligen finns det delade meningar om hur säkra vi kan vara även de närmasteåren i vad det gäUer krig i . Vidare glömde försvarsministern att svara på frågan vilkenuppgift om regeringens planeringsnivå som är riktig. Är det den uppgift hansjälv lämnadeden eller den som ÖB lämnade den 20 aprU? 3* protokoll 1972. Nr 91 Herr försvarsministern : Måndappnden Herr talman! frågarhur jag får de gjorda utfästelserna att 79 mai1972 ''"' "'*' ''""'''' O'" fifms. Men har ju hört att jag i -------------------- fråga om antalet enheter hänvisar till den fortsatta rullningen. torsvaretsjortsatta J jj . jpg infanteribrigader som vi kommer att kunna få inriktning m. m. plats med ellernästa femårsperiod. Jag har inte yttrat mig klart omantalet Drakendivisioner som skall dras in. Även mittenpartierna säger ju attvi skall dra in Drakendivisioner . Här är alltså frågan om antalet enheter väsentlig, och jaghar redan i försvarsproposilionen sagt att det är omöjligt att ännu överblickaantalet. Jag har sagt atl vi skall försöka behålla största möjliga antalrörliga fältbrigader. Jag hoppas att förstår att det är väsentligtatt jag håller dessa frågor öppna och har tvingats att hålla dessa frågoröppna. föredrar tydligen att bibehålla - med de stora kostnader det är fråga om här -t. ex. Bloodhound och alla de 21 Drakendivisionerna. Vi vet att med hänsyn tillmoderniteten hos dessa system bör de gå ur organisationen ungefär i mitten av1970-talet. Del är faktiskt så, , att vi kan göra ganska storabesparingar genom atl la ut dem ur organisationen nu och använda pengarna tillatl förbättra våra fältbrigader, kanske lill alt bygga ubåtar. Jag anser attresonemanget är riktigt, och jag har uppfattningen att socialdemokraterna ochmittenpartierna är eniga om denna princip. Även om man inte tycks ha kommitöverens om antalet indragningar, så är man överens om principen att vi just numed hänsyn tUl det förbättrade internationella läget vågar ta vissa risker somvi kanske inte vågar ta och att vi använder pengarna för all göra ossstarkare då. I varje fall skaffar vi oss möjligheter att bli starkare iframtiden genom att vi nu lägger ner kostnader på forskning och utveckling ochgenom att bibehålla handlingsfriheten. Jag anser att det är en riklig väg. Jag har inte förstått i Gäddvik fråga. Sålångt jag förslår gäller självfallet den nivå som är angiven i propositionen.Jag minns inte vad det är för siffra som ÖB har angivit. gör ständiga attacker mot planeringssystemet.Det sätt varpå departementet lägger fram sina förslag är någonting fruktansvärtfrån hans synpunkt. Är det, , bara de förslag som kommer från ÖBeller från försvarsgrenscheferna och staberna eller från materielverket som vihär i kan acceptera? Kan del inte tänkas att vi politiker kan ha enuppfattning i sådana här frågor? Jag skulle vilja varna för att såhundraprocentigt svälja alla förslag som kommer från militära yrkesmän. Det är deras yrke att komma med förslag och hävda att det är nödvändigtatt ha ett starkt försvar. Men vi politiker har väl lika stora möjligheter attrealistiskt bedöma vilka försvarsbehov som det här landet har . Det är detvi försöker göra, och där kommer vi ibland till andra uppfattningar än demilitära yrkesmännen, men det är inte därför säkert att det är vi politiker somhar fel. Herr förste vice talmannen anmäldeatt herr tredje vice talmannen anhållit att till protokollet få antecknat att han inte ägde rätt till 74 ytterligare replik. HerrWERNER i (vpk): Den debatt som förs i försvarsfrågan mellanregeringen och den borgerliga oppositionen är i huvudsak en skendebatt även omtonläget här på slutet blev något högt det är en skendebatt, eftersom det,som i går helt riktigt konstaterade, "knappast finns någraideologiska motsättningar". De borgerliga partiernas "angrepp" på regeringeni den här frågan ingår i samma eländiga taktiska spel som flera andra aktuellafrågor, där man går emot sina egna förslag när de serveras av regeringen. I försvarsfrågan är man helt överens om totalförsvaretsinriktning i stort, innebärande att skall fortsätta att delta i denmilitära upprustningen. Man är helt överens om att vi skall fortsätta bygga uppen krigsmakt av i princip samma struktur som stormakternas. Man odlarfortfarande illusionen att skall kunna bjuda en stormakt spetsen pådennas villkor, och man bygger sitt resonemang på att de stora militärblockenskulle binda varandra så att de i och för eventuellt besättande av Sverigeskulle avsätta styrkor jämförbara med . Mellan kommunisterna och de övrigapartierna råder en avgörande och grundläggande skillnad i synen på krigsmakten.De övriga partierna förespråkar - låt vara i något olika grad - militärens ochkrigsindustrins krav på en svensk krigsmakt som en slormaktskopia. Man skjuteri förgrunden att "ett efter våra förhållanden starkt försvar" ärnödvändigt för att slå vakt om nationella oavhängighet och för attdess utrikespolitik skall "respekteras". Regeringen och dessborgerliga s. k. opposition ser således frågan om den nationella oavhängighetensom i första hand en militär fråga. kommunisterna är anhängare av varje folksovillkorliga självbestämmanderätt, liksom dess rätt att försvara densamma. Viär för en alliansfri svensk utrikespolitik. Ingen form av militärt eller icke-militärt försvar ger den alliansfria och neutrala småstaten någon garanti mot alt dras in imilitära konflikter. Det gäller även de små och stora stater som ingår i demilitära paktsystemen. Det rent militära styrkeförhållandet utvecklas ständigttill stormakternas fördel. Klyftan mellan småstaterna och stormakternasmilitära kapacitet ökar oavbrutet på grund av de senares relativt störreekonomiska resurser, råvarutillgångar och industriella kapacitet. Oavsett vilket beslut som kommer att fattas här ommilitärutgifterna för den närmaste femårsperioden kommer att fortsättaatt delta i den militära upprustningsprocessen. De borgerliga partiernas tal omatt regeringens förslag innebär nedrustning är felaktigt och har ju ocksåenergiskt bestritts av försvarsministern , senast här fören stund sedan. Militärutgifterna har till innevarandeår ökat med mera än 1,5 gånger, penningvärdeförsämringen oräknad. EndastIsrael, och har större militärutgifter per capita än Sverige.Sveriges krigsmakts storlek bör emellertid jämföras med andra alliansfriastaters. Försvarskostnaderna per capita var i /, iSchweiz 330, i 145, i 145 och i . Enjämförelse från militära - alltså icke ekonomiska utgångspunk- Försvarets fortsatta inriktning m. m. Nr 91 ter ger samma bild av all har en synnerligen stor krigsmakt Måndaeenden inlernalionelll sett. Sverigeberäknades t. ex. ha 650 stridsflygplan 1971 29 mai1972 medan skulle haft 500,425, 720 och -------------------- DD R 2 7 5. försvaretsjortsatta ökningen av militärutgifterna harskett och sker i en lid som präglas ökad avspänning i den del avvärlden där är beläget. resurserhar bundits som skulle ha kunnat användas till fredlig forskning, socialaförbättringar, skattelättnader etc. Vårt parti har vid flera tillfällenföreslagit nedskärning av militärutgifterna och en annan inriktning avförsvarspolitiken. Uppfattningen om det angelägna häri delar vi med fler änvåra väljare; inte minst är den uppfattningen ganska spridd bland regeringspartietsanhängare både inom och utanför partiet. Den opinion som de borgerligapartierna företräder och som regeringen argumenterar emot , den som kräverhögre militärutgifter, är den lilla, högröstade opinionen. De som vill ha lägremilitärutgifter är betydligt fler, vilket också är väl bekant försocialdemokraterna, som av och till har att ta den diskussionen inom sina egnaled. Vårt parti är ensamt i om att svara för deantimilitaristiska traditionerna inom svensk arbetarrörelse. I den radikalaarbetarrörelsen karakteriserades förr som "det befästa ".1 dag spelar krigsmakten, militariseringen av ekonomin och rustningarna en änstörre roll än då. kan inte längre sägas vara ett fattighus, menfortfarande härskar kapitalets makt. Klasskillnaderna består och fördjupas.Sverige är ett befäst klassamhälle. Krigsmakten tar en stor del av landels resurser i anspråk.Den officiella siffran på nära 1972/73 är enligt vår meningför låg. En rad militära utgifter döljer sig bakom civila poster istatsbudgeten. Beräkningar har gjorts som visar att de verkligamilitärulgiflerna skulle vara av en betydligt större storleksordning. Men ävenom den officiellt redovisade siffran skulle godtas är militärutgifternaoproportionerligt stora. Skulle del föreligga ett samband mellan en statsmilitärutgifter och dess säkerhetspolitiska läge, skulle vara en avvärldens mest hotade stater. Vi har i vår motion 953 krävt all samtliga militära utgifterskall uppföras under samma huvudtitel - genom ett skrivfel står i motionensjätte huvudtiteln, självfallet menar vi försvarsdepartementets huvudtitel,dvs. Som vi påpekat; De mUitära utgifterna är långt större än desom redovisas officiellt. Det måste vara i skattebetalarnas intresse att fåreda på hur mycket som i själva verket går till krigsmakten. Ekonomer harskattat siffran till långt mer än . säger utskottet att"beredskapsåtgärderna är så nära knutna till den freds-mässigaverksamheten" att de särskilda utgifterna bör beräknas i anslutning lillordinarie anslag under andra huvudtitlar. Delta är ett argument som skenbart ärtekniskt. De särskilda utgifterna kan redovisas som krigsutgifter - någratekniska svårigheter häividlag finns knappast. Bakom ligger en politiskbedömning; man vill redovisa de improduktiva militärutgifterna som så små sommöjligt. Vi lever i ett kapitalistiskt samhälle där utvecklingenmot slatsmono- 76 polistisk kapitalism innebär attstatsapparaten i samtliga kapitalistiska länder fåren allt större roll. För atl stabilisera ekonomin och dämpa de ekonomiskakriserna ges stora militära beställningar till den lunga industrin, vilket gerdessa industrier stora profiter och jämn orderingång. Upprustningen verkar härsom en inkomstfördelning från skattebetalarna till kapitalägarna inomrustningsindustrin. 1 utgörs avgörande delar av vissa storföretagsorderstock av militära beställningar. , , ,Volvo-Flygmotor och varv tillhör militärindustrins topprofitörer. Dehar samtliga mellan av sin omsättning i militärabeställningar. Dessutom finns i landet en del företag från andra kapitalistiskaländer med stor del av sin produktion militärt inriktad. Standard Radio,Svenska , osv. Det för skattebetalarna så kostsamma men onyttigaViggenprojektet engagerar 2 000 företag i och utanför . är genom tiderna dyraste forsknings-ochutvecklingsprojekt. Fram till nu har nära spenderats. Nuföreslår utskottet att en skall utvecklas för senare anskaffning.Vänsterpartiet kommunisterna är motståndare till delta. harhittills varit mycket kostsamt. Det blir en kär leksak för militärerna, enprofitabel inkomstkälla för storfinansen, men kostsamt och onyttigt för svenskafolket. har utarbetats i samverkan med framför allt amerikansktstorkapital. kan därför inte ses som någon särskilt effektiv beståndsdeli ett neutralitelsförsvar, då den ena sidans rustningsindustri noga kännerViggens konstruktion och funktioner. måste avbrytas ochplanerna på en stoppas. De många som arbetar med det här projektet behövs förnyttig och produktiv verksamhet. Vårt parti har krävt all planer snabbi skallutarbetas för att överföra arbetskraft från rustningsindustrin till nyttigverksamhet. Det finnsmäktiga intressenter bakom fortsatta militära upprustningar. Detta torde varaen av huvudorsakerna till alt det knappast existerar någon egentligmilitärpolilisk debatt i . Del som skiljer regeringen och de borgerligapartierna i de här frågorna måste betraktas som marginellt, vilket också visasav försvarsulrednings belänkande. När försvarsutskottet säger;"För atl utrikespolitiken skall respekteras och vårt oberoende i längdenkunna bevaras krävs som stöd ett starkt försvar", är detta en centralmotivering för den svenska ruslningspolili-ken. Den återkommer såväl iförsvarsulredningen som i prcjpositioiien och i utskottets belänkande.