prot · FV0973 · 1972-12-31 00:00:00 — § 1 Justerades protokollet för . § 2 Upplästes följande lill kammaren inkomna ansökan: Härmed anhålles om fiänslledighel från riksdagsarbeletunder tiden för deltagande i möte i med NordostatlantiskaFiskerik ommissionen. Kammaren biföll denna ansökan. Ang. lagligheten av förfärandel att såsom facklig stridsåtgärdinnehålla intjänad lön § 3 Meddelande ang. sammanträden Förhandsanmälningarna till de ärenden, som skall företasliU avgörande och , ger vid handen att det inte blir nödvändigtatt anordna kvällsplenum och alt behandlingen av utskottsbetänkanden vidmorgondagens sammanträde kan avslutas senast omkring . Middagspausen vid kammarens arbetsplenum tisdagen den 9maj kommer all utsträckas tUl 2 1/och omfatta tiden från omkring tiU , Arbetsplena avslutas och fredagen den19 maj senast omkring kl 17,30 och senast omkring . hålles såsom tidigare meddelats ickenågot plenum. § 4 Ang, lagligheten av förfarandet att såsom facklig stridsåtgärd innehålla intjänad lön Herr inrikesministern ordet för att besvara i (vpk) i kammarens protokollför intagna fråga, nr 171, till herr justitieministern, ochanförde: i har frågatjustitieministern om han anser innehållande av intjänade lönemedel vara enlegalt tillåten och lämplig facklig stridsåtgärd. Frågan har överlämnats tUlmig för besvarande. Frågan om en facklig stridsåtgärd är lämplig eller inlefår i första hand bedömas av arbetsmarknadens parter. Gör någon part gäUandealt en Ang. lagligheten av förfarandet att såsom facklig stridsåtgärdinnehålla intjänad lön sådanåtgärd inte är legalt tUlålen, är della en fräga som skaU avgöras avarbetsdomstolen. Mot denna bakgrund är jag inte beredd att göra något uttalandemed anledning av fråga. i (vpk): Jag tackar inrikesministern för svaret, Iflera fall har arbetsköpare vid konflikt hållit inne medel som intjänats av deanstäUda före konflikten. Det rör sig här om en aUvarlig aUmän rättsfråga. Detfinns nu ingen lag som reglerar just sådana fall. Men på alla avsnitt där lagarexisterar, som reglerar köp eller byte av vara och tjänst, vore elt liknandeförfarande stridande mot lagens princip. Har jag sålt en vara eller tjänst, gerlagen mig rätt att utfå ersättning. Har jag köpt vara eller tjänst, är jagskyldig alt utge köpeskilling pä avtalat eller sedvanligt sätt. Om jag i annathänseende är i tvist med säljaren har jag fördenskull inte rätt att godtyckligtinnehåUa köpeskiUing, En rättmätig fordran får i princip inle innehållas sompåtryckning i tvist som rör en helt annan transaktion. En lönearbetare skulle aldrig kunna handla så som vissaarbetsköpare nu handlar. Om jag t, ex, arbetar på och där utbryterkonflikt, får jag fördenskull inle som motåtgärd vägra betala min telefonräkning.Då skulle hela rättsmaskineriet snabbt börja rulla emot mig. Men omarbetsköparen i en konflikt vägrar betala ut ersättning för redan fullgjortarbele, arbete som inte har med konflikten att göra då godtas detta ulanvidare av staten. En sådan praxis kan bli ett mäktigt redskap ikapitalägarnas händer. Man kan på del sättet försvaga arbetarnas ekonomi ochförmåga att föra konflikten, I motsvarande mån kan man godtyckligt förstärkasina egna fonder. Så mycket allvarligare är det hela som det i vissa branscher,bl, a. , förekommer att arbetarna har betydandebelopp innestående. Detta är ingen enbart facklig eller arbetsrättslig fråga.Det är en stor, allmän rättsfråga. Problemet är huruvida det som är förbjudetför flertalet skaU vara tillåtet för vissa, bara därför att de senare tUlhörkapitalägarnas klass. Representanter för de anställda och deras organisationerhar förklarat atl de inte anser sig kunna göra något ål den här frågan. Jag vUldärför gå vidare med frågan tUl inrikesministern; Är statsrådet och regeringeni övrigt beredda att lagstiftningsvägen undanröja arbelsköparnas möjligheteratt utöva den här påtalade typen av otillbörliga påtryckningar? Jag har förfrågat mig hos ett antalarbetsrättsexperter i anslutning till denna fråga, men jag kunde inte fråndessa få något besked om faU som passade in på frågeställningen. Jag vet inleom man över huvud taget kan utgå från att det gäller en stridsätgärd. Frågan ärom det inte är ett avtalsbrott, om man inte betalar ut den lön som man ärskyldig att utge enligt lag. Men eftersom jag inte känner de närmare omständigheternakring detta förfarande, som i tycks mena skuUe vara allmänt förekommande, kan jag faktiskt inte göra något uttalande,utan frågan måsle bli föremål för prövning i den ordning som jag har angivit. Vi har inte något domstolsutslag här i som kan geoss vägledning. Del har visserligen i förekommit ett rättsfall i högstadomstolen, där utslaget blev alt innehåUandel av intjänad lön inte är en lagligstridsätgärd, men jag har som sagt inte möjlighet att på denna korta lid geannal svar än det jag har lämnat. i (vpk): Jag har aldrig sagt att detta skulle varaallmänt förekommande. Jag har sagt att det har börjat förekomma, och del är väldäri som faran ligger, Humvida innehållandel skuUe vara alt betrakta somstridsätgärd eller ej är väl en definitionsfråga. Faktum är att innehållandethar inträffat i samband med konflikt. Men vad jag är mest missnöjd med i inrikesministerns svarär all statsrådet inle anlägger den allmänrättsliga aspekten på della ulan serdet enbart som en lämplighetsfråga, en avtalsangelägenhel som skall avgöras aven specialdomstol. Det finns ju en stor mängd frågor som berör förhållandetarbetsköpare-arbetstagare men som absolut inte kan överlämnas liUarbetsdomstol. Om exempelvis arbetsköparen slår den anställde på arbetsplatsen,är del uppenbart en allmän rättsfråga och inte en fråga som skall avgöras iarbetsdomstol. Och jag vill göra gällande att del här är fråga om ett likartatfall. Det är inle elt fall där parterna i en specialdomstol avgör om förfarandetär rikligt eller inle. Den typ av innehållande som det här rör sig om strider säpass gravt och klart mot de rättsprinciper som i någorlunda analoga faU gällerpå alla andra områden i samhället, att den bör betraktas som en allmänrättsfråga. Oavsett detta kvarstår ju möjligheten all genom en lagstiftningsåtgärdtäcka upp detta och beta arbetsköparen möjligheten atl vidla denna typ avtvivelaktiga åtgärder mot de arbetande. Jag upprepar alltså min fråga: Kan regeringen länka sigmöjligheten atl lagstiftningsvägen täppa till denna lucka i lagen? Ang. konsekvenserna för mindre företagare av bestämmelsernaom permitteringslön Det är självklart att jag, om någon avparterna gör en framställning i en sådan sak och kan ge goda motiveringar föratt det brister i nuvarande ordning, absolut är inställd på alt pröva en dylikframställning. Överläggningen var härmed slutad. § 5 Ang, konsekvenserna för mindre företagare avbestämmelserna om permitteringslön Herr inrikesministern ordet för att besvara () i kammarens protokoU för den 21aprU intagna fråga, nr 181, och anförde; har frågat mig vilka åtgärderjag kommer Ang. konsekvenserna för mindre företagare av bestämmelsernaom permitteringslön att vidtaför atl mildra konsekvenserna för mindre företagare -exempelvis med en anställdöver som på grund av minskad verksamhet måste sägas upp av gällandebestämmelser om permitteringslön vilka kan medföra attföretagaren tvingas begära sig i konkurs. Tanken bakom lagen om anställningsskydd för vissaarbetstagare har varit atl uppsägning bör planeras i så god tid atlarbetstagaren får rimligt rådrum att skaffa nytt arbete. Någon ändring av dennahuvudprincip anser jag inte bör komma i fråga. Erfarenheterna i övrigt av lagenkommer att beaktas av utredningen om ökad anställningstrygghet m. m., sombehandlar frågan om uppsägningsskydd för alla arbetstagare, inte bara de äldre.Utredningen beräknas lägga fram sitt förslag . Jag ber atl få tacka för svaret på frågan.Anledningen till den var att den lag som antogs förta året ochsom började tillämpas när författningen kom ut från trycket senarefått sådana konsekvenser för vissa företagare att de inle kunnat fortsättaverksamheten. Det har hänt atl företagare satts i konkurs därför att de intekunnat betala full lön under sex månaders uppsägningstid, då personal varitfriställd och fått avgångsvederlag. Jag har vidare fått en förfrågan från en mässförening vidett statligt företag om hur man där skall kunna avveckla den rörelse sompersonalen vid företaget är ansvarig för i samband med att verksamheten påarbetsplatsen minskar så mycket atl man bedömer det omöjligt att driva mäs.seni fortsättningen. Mässrörelsen har drivits så att den givit varken vinst eUerföriust, och några fonder finns inte. Skulle man i detta fall bli tvungen attutge både vederlag och lön , skulle det medföra svårapåfrestningar för personalen vid detta statliga förelag. Jag rådde vederbörandealt avveckla rörelsen först efter det alt gått, så attföreningens anställda fått lagstadgad uppsägningstid. De ökade kostnadernamåste genom höjt pris på luncherna , I detta fall har ägarna, dvs. mässföreningen som är likamed personalen vid företaget, inte alls kunnat påverka det beslut som fattatsom minskning av personalstyrkan och som är huvudorsaken till att lunchserveringenmåste avvecklas. På samma sätt är del för andra mindre företagare som på grundav olika orsaker tvingas minska sin rörelse. Del kan vara statliga beslut, detkan vara modesvängningar - t, ex, för frisörer när det blir omodernt atl klippahåret som är den egentliga orsaken, men det är ägarna som i regel utan hjälpfår försöka klara omställningen. Man kan fråga sig om detta var förutsatt. Jag noterar att statsrådet nu uttalar atl erfarenheterna iövrigt av lagen kommer att beaktas av utredningen om ökad anställningstrygghetm, m., som behandlar frågan om uppsägningsskydd för alla arbetstagare, inlebara de äldre. Jag hoppas alt denna utredning ocksä lar upp det problem sornjag har anfört. Jag måsle säga atl de kostnadersom företagaren belastas med i samband med uppsägningen naturligtvis ärlikvärdiga med andra kostnader som företagaren kan ha. Han har en lokal förhyrdpå viss lid, och han kan alltså vara tvingad att betala lokalen också. Hela denhär lagstiftningen har kommit till som etl skydd för den ansläUde, Del råderinget tvivel om det. Del går ju inle att la mycket långtgående hänsyn tillföretagaren, om man skall kunna ge den anställde den trygghet som vieftersträvar. Därför släUs del vissa krav på dem som skaU driva förelag i delhär landet, och jag är medveten om atl det kan finnas någon enstaka företagaresom får svårigheter på grund av den här lagstiftningen. Men om han i god tidställer in sig på att avveckla rörelsen, så har han möjligheter atl säga upppersonalen utan extra kostnader. Företagaren kan ju tillgodogöra sig denanställdes arbele , och i etl sådant fall behöverhan inte i och för sig göra någon förlust. Jag vill ånyo peka på alt det är omöjligt all tillmötesgåarbetsgivaren så långt all man förlorar syftet med denna lagstiftning. Även jag lycker alt det är bra atl denanställdes trygghet har ordnats genom denna lag. Men jag har velat peka påkonsekvenser som uppstått tUl följd av lagen, och jag tänker speciellt på demsom drabbades just när lagen trädde i kraft. Del gick ju mycket snabbt. De hadeinte kunnat förutse alt det skulle bU så stora konsekvenser för dem som det iverkligheten blev. Det är bl. a. detta som gjort att jag har tagit upp dennafråga, och jag hoppas atl den frågan ocksä kommer att behandlas av denutredning som inrikesministern har talat om. Överläggningen var härmed slutad. Ang. rätten till invalidbostadsbidrag § 6 Ang. rätten till invalidbostadsbidrag Herr inrikesministern ordet för att besvara () i kammarens protokoll för den 28april intagna fråga, nr 194, och anförde; har frågat mig, om jag anser atlinvalidbostadsbidrag bör kunna utgå för t, ex. installation av hiss, avseddatl möjliggöra för svårt handikappad person att ta sig till sådant särskiltutrymme i anslutning till bostaden som är inrett för gymnastik och dagligträning, i de faU läkare intygar sådan verksamhels oundgängliga nödvändighet idet enskilda fallet. Enligt gäUande bestämmelser utgår invaUdbostadsbidrag försådan inredning av bostadslägenhet och i vissa fall sådant extra lägenhetsutrymmesom bl. a. rörelsehindrad invalid behöver. Bidrag utgår med högst 15 000 kronorför varje lägenhet och får överstiga detta belopp endast i den mån det avserhydraulisk lyftanordning. Enligt den praxis som har Ang. rätten till in va lid bos tads bidrag utbildatspå området utgår bidrag dock inte för anordningar i samband med rehabiliteringoch funktionsträning. väntas avge betänkanderörande bl. a. invalidbostadsbidrag. Enligt vad jag har erfarit kommerutredningen atl där la upp frågan huruvida bidrag bör utgå för bl. a, åtgärderför rehabilitering och funktionsträning. Det av berörda spörsmåletfår prövas pä grundval av utredningens förslag. Jag ber att fä tacka inrikesministern försvaret på min fräga. Den är liksom flertalet frågor här i föranleddav ett konkret fall. Det är en person i som har begärt invalidbostadsbidragmen fått avslag av . Han har överklagat till Kungl, Maj-,t, ochnu vidhåller sin inställning trots att länsbostadsnämndentillstyrkt. Det gäller en hiss ned till källaren där vederbörande harett gymn-astikrum. Enligt läkarintyg är han beroende av den träning han skullefå där för att upprätthålla livsnödvändiga funktioner. Jag är medveten om inte kan diskutera ett konkret fall, i synnerhet som det ligger underprövning hos Kungl, Maj:t, men jag ville bara ta upp frågan rent principiellt.Lydelsen av räntelånekungörelsen, 22 §, redovisades av statsrådet. Där framgårbl, a, att det kan utgå bidrag överstigande , om det avserhydraulisk lyftanordning, I anvisningarna sägs att med hydraulisk lyftanordningjämställs lyftanordning av annan likvärdig konstruktion, t, ex, elektrisk hiss. Jag menar därför att man enligt dessa och andraformuleringar i anvisningarna skulle kunna ge bidrag i detta fall. Sä harlänsbosladsnämn-tlen bedömt saken. Jag tycker att myndigheterna rent principielltbör vara positiva och inte liksom hänga upp sig pä formuleringar som kanske ärnågot oklara. Jag tycker alltså att man skall försöka gå så långt sorn möjligtför att ge bidrag i ett sådant fall som detta. Statsrådet säger att det enligt utbildad praxis inte kanutgå sädana bidrag till rehabilitering och funktionsträning. Enligt uppgifterjag har fått har man i andra liknande fall givit bidrag till just en sådan härhissanordning. Jag skall be statsrådet alt titta pä det förhållandel när frågankommer upp i departementet. Sedan hänvisade statsrådet till handikapputredningen, somsnarl kommer att avge sill betänkande. Men om man skall avvakta denutredningen får man kanske dröja väldigt länge med att behandla frågan;betänkandet skall - förmodar jag - ut på remiss, och det kan la åtskillig tidinnan det kan bli något definitivt resultat som följd av den utredningen. Jaghoppas alltså att detta fall kan bedömas oavsett vad handikapputredningensäger. Enligt min mening borde man enligt de utredningar som finns iföreliggande fall utan vidare kunna ge bidrag. Som själv framhåller skall vi intehär i diskutera enskilda fall. Jag vill emellertid understryka atthandläggningen av dessa frågor sker med beaktande av att det rör sig om angelägnating för de personer det gäller. Jag har en känsla av atl arbetsmarknadsverketverkligen har vinnlagt sig om att göra mycket Uberala tolkningar av gällandebestämmelser. Men del bör kanske också erinras om alt de sökande själva,de som önskar få detta stöd från samhället, skall la kontakt medmyndigheter. Bostaden kanske skulle kunna inrättas på ell helt annal sätt, såatt den blev bättre för vederbörande men ändå inle medförde alltför storakostnader. Jag har inte anledning all uttala mig om just det fall som herrHedin berörde, men ibland kan man faktiskt säga alt del brister hos de sökande,som inte har tagit kontakt med myndigheterna och vall de meständamålsenliga lösningarna. Det är självklart atl vi i departementet noggrant prövarärenden av detta slag och överväger om det kan finnas särskilda skäl att göraavsteg från gällande principer. Ang. rätten till invalidbostadsbidrag Jag tackar inte minst för delta svar, somandas en väldigt positiv inställning till denna och liknande frågor. Jag förstår också statsrådets inställning atl de sökande igod tid bör ta kontakt med myndigheterna och förvissa sig om vilka vägar deskall gå. När del gäUer det konkreta fall som jag har tagit upp har länsbostadsnämndensagt alt den inle kunde finna alt bostaden kunde inrättas på något annat sättutan att de planerade åtgärderna var de enda rimliga och riktiga för att klarasituationen. Men detta kommer ju statsrådet all få pröva . Jag lycker att det bör ankomma på myndigheterna och isista hand på departementet atl, om del mot förmodan finns formella hinder förall ge bidrag som söks, visa på andra vägar och också att förvissa sig om atlandra vägar är framkomliga. Jag vel att man ofta vill skyUa ifrån sig och sägaatt "det här skall gå den och den vägen" ulan alt la reda på om detverkligen går atl komma fram den vägen. Man hänvisar t, ex, lUl landsting utanatl undersöka om över huvud taget kan tänka sig atl träda tUl isädana här sammanhang. Jag hoppas alltså atl man, när denna fråga kommer attprövas, undersöker eventuella alternativa möjligheter, om man mot förmodanfinner att det är helt omöjligt att bifalla ansökan om bidrag. får inte glömma atl vissa gränserfinns uppdragna för vad som ankommer på stat och vad som ankommer på kommun,antingen det är landsting eller primärkommun. Det kan göra all statensrepresentanter ibland måsle säga all "det är inte på oss detankommer", och man tar därmed inte ställning till hur frågan skall bedömasav det organ som enUgt gäUande ordning har att bedöma den och har medelanvisade härför. Jag vill säga atl man inte generellt kan klandra en statligmyndighet för all den visar ifrån sig ell ärende. Lika väl kan man naturiigtvislänka sig all kommunen ibland måste säga att "det ankommer inte påoss". Överläggningen var härmed slutad. Om ändrade bestämmelser angående beräkning av ATP-avgiftför företagare med inkomst av deltidstjänst § 7 Omändrade bestämmelser angående beräkning av ATP-avgift för företagare medinkomst av deltidstjänst Herr socialministern erhöllordet för alt besvara i (fp) i kammarens protokoll förden intagna fräga, nr 189, och anförde; i har frågat om jag ärberedd att överväga en sådan ändring av gäUande bestämmelser att en företagare,som vid sidan av sin inkomst som sädan också har inkomst av deltidstjänst, vidberäkningen av den ATP-avgifl som skaU erläggas på grund av hans inkomster somegen företagare får tillgodogöra sig den del av basbeloppsavdragel som inte kanutnyttjas av hans arbetsgivare. Till grund för beräkning av avgift för tilläggspensionligger den pensionsgrundande inkomsten. Denna utgörs av summan av den försäkradesinkomst av anställning och inkomst av annat förvärvsarbete, sedan därifrånavdragits det vid årets ingång gällande basbeloppet. Vidare bortses fråninkomst utöver basbeloppet. Avgift för den del av den pensionsgrundande inkomsten somutgör inkomst av anställning erläggs av arbetsgivaren genom arbetsgivaravgift.Avgift för den del av den pensionsgrundande inkomsten som härrör från inkomstav annat förvärvsarbete erläggs däremot av den försäkrade själv genomtilläggspensionsavgift. Arbetsgivaravgiften är av kollektiv natur och bygger påden antagna pensionsgrundande inkomsten för samtliga anställda. Sålundaberäknas arbetsgivaravgiften på arbetsgivarens totala lönekostnad sedandärifrån avdragils produkten av basbeloppet och antalet årsarbetare. Med enårsarbetare förslås en anstäUd som arbetat på heltid. Den som varitanställd i mindre omfattning medräknas i motsvarande mån, Tilläggspensionsavgiflen, som alltså erläggs av denförsäkrade själv, betalas enbart på den del av den pensionsgrundande inkomstensom återstår sedan från den försäkrades totala inkomster avdragils basbeloppetoch hans inkomst av anställning. Härav följer alt i detta faU råder fuUöverensstämmelse mellan avgiftspliktig och pensionsgrundande inkomst, med andraord den försäkrade själv betalar avgift endast för den del avförelagarinkomslen som ger honom rätt fill pension. HerrWESTBERG i (fp): Jag ber atl få tacka socialministern försvaret på min fråga. Av svaret att döma skuUe jag vara ute i ogjort väder, Isvaret sägs bl, a,: "TiU grund för beräkning av avgift för tilläggspensionligger den pensionsgrundande inkomsten. Denna utgörs av summan av den försäkradesinkomst av anställning och inkomst av annal förvärvsarbete, sedan därifrånavdragits del vid årets ingång gällande basbeloppet," Man skulle alltså få i ett sådant här fall dra ifrån helabasbeloppet. Men i så faU är jag felunderrättad och inte bara jag ulan ocksåriksdagens upplysningstjänsl som har nämnt följande fall: "En person har såsom arbetsinkomst dels 8 000 kronorpå grund av verksamhet i en egen rörelse, dels på grund av sexmånaders anställning. För den sistnämnda inkomsten erlägger arbetsgiva- renarbetsgivaravgift som beräknas på lönen minskad med hälften av basbeloppet,- -. Den försäkrade är skyldig att själv eriägga egenavgifl tillpensioneringen på inkomsten av rörelsen. Eftersom avdraget för basbeloppet vidberäkningen av den pensionsgrundande inkomsten i första hand skall göras påinkomsten av anställning och denna inkomst i förevarande fall överstigerbasbeloppet, skall egenavgifl beräknas på hela inkomsten av förvärvsarbete. Resultatet i delta fall kan sägas vara att pensionsavgifterläggs för inkomster på men den pensionsgrundandeinkomsten stannar vid , eller med andraord att de pensionsavgifter som arbetsgivaren erlägger för den försäkrade intei sin helhet får någon motsvarighet i pensionspoäng för den försäkrade," undrar jag vem som har rält, om del är socialministerneller . För mig förefaller det vara naturligt attden här företagaren, som kan vara en deltidsjordbrukare, får dra ifrån den delav basbeloppet som återstår sedan hans arbetsgivare har dragit sin del, att hanfår dra ifrån den, det som ej utnyttjas av arbetsgivaren när han skall betalaATP-avgifl "för inkomsten från rörelsen. Så tycks inle vara fallet enligtupplysningstjänsten, men enligt socialministern är del så. Om ändrade bestämmelser angående beräkning av ATP-avgift för företagare med inkomst av deltidstjänst i kan lita på deuppgifter som lämnas från den här bänken. Jag har en känsla av atl del är herrWestberg som inle har helt fångat in de här frågeställningarna. Jag vill gärna tillägga, herr talman, atl frågan ompensionsreglerna vid blandade företagar- och anställningsinkomster har, eftermotioner, varit föremål för uppmärksamhet i alltsedan tillkomsten avtilläggspensioneringen och senast vid riksdag. har varjegång avvisat yrkanden om översyn av avgiftssystemet. Vid behandlingen avmotioner i ärendet vid riksdag avgavs yttrande av riksförsäkringsverketöver frågan om införande av etl mera selektivt sätt atl bestämma avgifterna.Verket konstaterade då att detta skulle vara förenat med betydande svårigheteroch atl förfarandet bl, a, kunde förutses medföra en icke oväsentligarbetsökning för de lokala skattemyndigheterna och arbetsgivarna. Även har gång efter annan pekat på devanskligheter som möter om man mbbar det nuvarande avgiftssystemet. Därvid haranmärkts att tilläggspensioneringen bygger på och det vUl jag fästauppmärksamheten på - elt fördelningssystem, atl arbetsgivaravgifterna debiterasoch inbetalas kollektivt, att registreringen av inbetalda avgifter inte skerindividuellt för varje försäkrad och att det på grund härav inte är möjligt atlåstadkomma absolut överensstämmelse mellan inbetald avgift och tiUgodofördpensionspoäng. har även ansett alt ett genomförande av ändringar lillelt mera selektivt sätt alt bestämma arbetsgivaravgiften skulle äventyra demyckel stora fördelar som är förenade med tiUäggspensioneringens enhetligauppbyggnad. Mot den bakgrund som här redovisats har avvisatalla sådana här propåer. Jag har velat göra delta tillägg för all skall Om ekonomisk kompensation i vissa fall med anledning avförbudet mot användning av amitrol