prot · FV0991 · 1972-12-31 00:00:00 — Om man däremot, som skymtar fram i mittenreservationen,utgår ifrån alt dessa begränsningar skall få någon nämnvärd effekt under denprogramperiod .som vi nu diskuterar, så tror jag atl man misstar sig. Jagbortser då självfallet från sådana besparingsaklioncr som redan är beslutadeoch sådana för vilka förberedelser pågår inom myndiglielerna, t. ex. Kungl.Maj;ts uppdrag lill ÖB all komma med förslag till personalminskningarpå minst 2 500 personer under leiiiåi'sperioden. Men inte heller dessa besparingar blir effektiva förränefter en lid, eftersom det blir fråga om rätt betydande investeiingar för atlnä den besparingseffekt vi eftersträvar pä litet . Inom försvarelsfredsorganisalionsutredning håller vi på och arbetar med förslag lillorganisationsförändringar inom hela försvaret. Ambitionen är alt begränsaökningen av försvarsulgifterna. Då är det nödvändigt alt se överfredsorganisationen och göra den så rationell som möjligt men också görasåilana anpassningar som motiveras t. ex. av regionalpolitiska överväganden.Detta synsätt är ju inte unikt för försvaret. Inom hela samhället pågårstrukturrationalisering på ett, stort antal verksamlict.somiåtlcn. Inte minsttydligt framträder denna utveckling inom näringslivel, där ju också staten iflera fall tagit initiativ för alt påskynda strukluromvantlliiigen. Men det är inte enbart genom en strukturrationaliseringsom långsiktiga besparingar kan vinnas. Ock.så interna rationaliseringar kanoch bör genomföras. En bättre .samordning av funktioner inom närbelägnautbildningsenheter bör t. ex. prövas. En ökad integrering av utbildningenmellan olika Iruppslag och försvarsgrenar bör också övervägas. Del gäller altfinna olika utvägar för att de slora koslnatlervi offrar på vårt försvar skallge den bästa möjliga effekten, sedan försvarels ivsursanspråk vägts mol andrasamhälleliga behov. Men dessa besparingar och ralionallserings-effekler gerpåtagliga resultat först längre fram i tiden. Detta är ocks:i viktigt. Det geren bättre handlingsfrihet och innebär atl ilel inte finns anledning attbedöma den mera långsiktiga perspektivplanen så pessimistiskt som sker på sinahåll. När man läser reservationerna och hör den borgerliga0|iposilioiieiis ullaUmden här , verkar del som om försvaret skulle undergå en avsevärd kvalilclsminskning . Jag vill beslritla detta. Försvarets fortsatta inriktning ni. om vissaenheter utgår kommer kvalitén på de enheter som blir kvar måriga gånger att blibetydligt högre. Dessutom tillkommer en del övriga förband, framför allt inomarmén, som också blir flera och bättre rustade . Vi bör hålla i minnet all vi trots allt satsar 7 miljarderkronor nästa budgetår på vårt försvar. Atl mot den bakgrunden tala omavrustning är starkt överdrivet. Nog skall väl dessa pengar, som motsvararmellan 3 000 och per normalhusliåll, kunna ge vårt försvar ettinnehåll som inger den respekt och skapar det förtroende som krävs för atthävda alliansfrihet i fred och neutralitet i krig. Jag instämmer i de tidigare ställda yrkandenaom bifall till utskottets hemställan. HerrPETTERSSON i (c): Vi skall fatta ett beslut omtotalförsvarels framtida inriktning, ett beslut som förutom att det har en storekonomisk omfattning även på olika områden berör vitala delar av det svenskasamhället. Det har också avgörande betydelse för våra möjligheter altupprätthålla en trovärdig neutralitetspolitik och även för våra möjligheter altbevara vår handlingsfrihet. Jag vill då något beröra den del av totalförsvaret,som i propositionen benämnts "Övrigt totalförsvar". Den problematiksom döljer sig bakom denna blygsamma rubrik omfattar exempelvis så viktigaområden som vår livsmedelsförsörjning, industriproduktion, energiförsörjningoch kommunikationer i ett krigs- eller avspärrningsläge. Innan jag närmare gar in på delta måste jag dock i likhetmed flera andra talare beklaga att regeringen nu tänker driva igenom enkostnadsram för försvaret som innebär inskränkningar i det militära försvarelskapacitet av sådan storleksordning att man niaste, trots det som herrGustafsson i nu senast sade. ifrågasätta våra möjligheter att medsamma kraft som tidigare avhålla en eventuell fiende från angrepp pä vårtterritorium. Mot denna bakgrund ser jag det som viktigare än någonsinatt vi vidtar omfattande åtgärder i syfte att trygga folkförsöriningen i ettkrisläge. Vi vet att de strukturella förändringarna i samhället har inneburiten kraftig nedskärning av vår produktionskapacitet exempelvis när det gällerkläder och skor. vilket har gjort oss i hög grad beroende av import på dessaomiäden. Förhållandena är likartade även på en rad andra områden inomtillverkningsindustrin. Beträffande livsmedelsförsörjningen är vi också delvisberoende av import. På detta område är del kanske ändå inte självalivsmedelsim-poiten som väger tyngst. Den faktor som på ett allvarligare sättkan bidra till att försvåra vår livsmedelsförsörjning är vårt stora beroende avimporterade förnödenheter - gödningsmedel, fodermedel, drivmedel, maskiner ochreservdelar. Delta beroende gör att vår produktionskapacitet per enhet i ettavspärrningsläge skulle försämras myckel kraftigt. En god beredskap pa dettaområde liksom bevarande av jordbruksenheier över hela landet är därför engrundläggande förutsättning för en acceptabel livsmedelsförsöfining i ett avspärrningsläge. ingårjordbruket som en mycket viktig länk. Erfarenheterna från inte minst andravärldskriget talar härvidlag sitt tydliga språk. den förhållandevis godalivsmedelsberedskapen på jordbrukets grund skulle det ha varit ytterst tveksamtom vårt land i alla lägen kunnat stå emot det starka utrikespolitiska trycket. Statsmakternas beslut om jordbrukspolitiken byggde ihög grad på insikten om det stora värdet av ett omfattande och livskraftigtjordbruk, sett även ur beredskapssynpunkt. Detta riksdagsbeslut utgick ocksåfrån atl vårt land skulle vara i huvudsak självförsörjande i fråga omjordbruksprodukter. I detta avseende innebar jordbrukspoliliskabeslut i viss mån en reaktion, delvis förklarlig med tanke på att två decennierhade förflutit sedan krigsslutet. Men fortfarande framstod jordbruket sombetydelsefullt från försvarssynpunkt. I ett uttalande av dåvarandejordbruksmmistern, vilket godkändes av , utsädes sålunda "att engod livsmedelsberedskap är en oundgänglig del av vårt totala försvar och enförutsättning för vår traditionella neutralitetspolitik. Av grundläggandebetydelse för denna beredskap är, atl del i fredslid finns produktionsresurseroch lager av livsmedel, som i ett avspärrningsläge tryggarfolkförsörjningen." I fortsättningen uttalas emellertid, att befintligaproduktionsresurser i jordbruket betydligt överstiger vad som krävs för att viden avspärrningsperiod av trygga livsmedelsberedskapen. En minskning avproduktionsresurserna är därför - enligt det anförda riksdagsbeslutet - möjligmed bibehållen god beredskap. 1 delta sammanhang ansluter sigdepartementschefen - och majoritet - till en inom 1960 årsjordbruksulredning gjord bedömning, att man av beredskapsskäl "i dagensläge" bör uppehålla en produktionskapacitet inom jordbmket motsvarande enlägsta självförsörjningsgrad i fredslid av . Aktuella och inomstatens jordbruksnämnd gjorda beräkningar av vår självförsörjningsgrad visar,att denna vid normala produktionsförhållanden ligger vid 85-90procent. Därvid har beaktats förskjutningarna i produktions- ochkonsumtionsrelationerna mellan animaliska och vegetabiliska jordbruksprodukter,delta i enlighet med de principer som angavs avjordbruksutredningen. Därutöver har hänsyn också tagits lill den starkt ökadeimporten av bl. a. frukt och grönsaker. Däremot har vid de beräkningar, som gett till resultat ensjälvförsöri-ningsgrad av , inte beaktats den sedan början av1960-talet kraftigt ökade införseln av handelsgödsel och proteinfoder. Detökade importberoendet i fråga om dessa viktiga driflförnödenheter har lett tillall den konventionellt beräknade självförsöijningsgraden inte längre utgör etttillfredsställande mått på jordbruksproduktionens kapacitet inför enavspärrning. Denna kapacitet kan inte fastställas med mindre än atl man pånågot sätt beaktar hur mycket produktionen skulle nedgå vid den stora brist påhandelsgödsel och proleinfoder som man nu får räkna med vid en avspärrning. Denna fråga utredes av en arbetsgrupp,tillsall av lanlbruksekonomiska samarbetsnämnden. Vad resultatet av denna utredning kan komma att bli är naturligtvis osäkert. Försvarets fortsatta inriktning m. m. Nr 91 emellertid numera så starkt, att det synes troligt att det svenska Måndaeenden jordbruket vid en avspärrning intelängre kan tillgodose det krishushåll 29 mai1972 ''" 'örifsattes när 1967 satte 80 procents självförsörinings- -------------------- gradi fredslid som lägsta nivå för produktionsresurserna inom jordbruket Annorlunda uttryckt skulleproduktionskapaciteten inom jordbruket nu varalägre än vad som 1967 ansågs godtagbart. Till det försämrade försörjningslägelbidrar inte minst den starkt reducerade mjölkproduktionen. på1940-lalet kunde den starkt ökade efterfrågan på konsunUionsmjölk tillgodosesutan ransonering. Så kan uppenbarligen inte bli fallet vid en avspärrning mednuvarande produktionsförhållanden. I ett ilylikt läge skulle man tvärtom fåtillgripa en förmodligen mycket hård ran.sonering. På 1940-lalel var vidaremjölkproduktionen trots en viss reduktion av densamma så stor alt betydandekvantiteter kunde utnyttjas för utfodringsändamäl. Även härvidlag är nulägetbetydligt sämre. Vallodlingens starka tillbakagäng utgör en försvagning avlivsmedelsberedskapen, eftersom fodret från i ökad utsträckning harersatts med importerat oljekraftfoder. När man känner lill dessa förhållanden är det omöjligt attförstå hur, såsom skett, framträdande socialdemokrater kan stå upp och pläderaför en ytterligare sänkning av självförsörjningsgraden på livsmedelsområdet. Ensådan politik, kombinerad med nedskärningar även på övriga områden ininnförsvaret, måste anses som i hög grad obetänksam. Förutom att de strukturella förändringarna inneburit attvi i högre grad än tidigare är beroende av import har också koncentrationentill färre och större produktionsenheter gjort oss mycket mera sårbara.Problemet accentueras ytterligare av att slora och vikliga industrier oftast ärförlagda till omiäden, som även av andra skäl kan betraktas som förstahandsmålför en angripare. Dessa förhållanden berörs också i forsvarsutredningensbelänkande, där man på punkt efter punkt påpekar de svårigheter i form av ökadsårbarhet, länga transporter, minskad lagerhållning och ökat importberoendesom blivit följden av strukturrationaliseringar och koncentrationsprocesser. Meil detta vill jag inte ha sagt alt strukturellaförändringar är av ondo eller att vi skall i så hög grad planera vårt samhälleför funklionsiluglighet i krig eller vid avspärrning att det inte kan fungerapå ett tillfredsställande sätt i fredstid. Jag anser dock att man vid planeringoch utformning av kommunikationer, induslrilokalisering, jordbrukspolitik,energiförsörjning, .sjukvård och alla andra samhällsfunktioner som är avbetydelse i detta sammanhang, niäsle la hänsyn till de olika alternativens för-eller nackdelar ur försvarspolitisk synpunkt. En tiecentralisering av bebyggelse, industri ochadministration har vi inom kämpat för , liksom vi velat behälla ett livskraftigt jordbruk över hela landet. Våra argument för en sådan politik har huvudsakligen varit helt andra än försvarspolitiska, men i den här debatten vill jag ändå peka på ilel stora värde som denna politik har även ur försvarspolitisk synvinkel. 112 Det är sannolikt heller ingen slumpall ett land som konsekvent gått inför att få lill stånd en fördelning av befolkning, industri och jordbruk överhela landet. Många militära bedömare har ansett detta vara en strategisktmycket effektiv åtgärd för en nation som när det gäller högutvecklade tekniskastridsmedel är underlägsen sina eventuella angripare. Man måste få lov atttycka att detta strategiska planeringsresonemang borde vara applicerbart - ominte helt så åtminstone delvis på svenska förhållanden. Med anledning av det beslut som troligen kommer att fattasangående ramarna för det militära försvaret anser jag det vara viktigare ochnödvändigare än någonsin att alla frågor under rubriken ägnas större uppmärksamhet, både vid planering ochåtgärdande. Försvarets fortsatta inriktning ni. HerrHERNELIUS(m): Först några randanmärkningar till vad somhände . Försvarsministern fick då en fråga från han kunde ge exempel på étl ulliansfritt land som hade sänkt sinaförsvarskostnader. Frågan ställdes med anledning av att försvarsminislern hadefrågat kanske i debattens yra om skulle vara det enda land som intesänkte sina försvarskoslnader. har redan åberopat tabellen från S1PR.I iStockholm. Jag skall komplettera vad han sade om försvarsulgifterna i 1960 årspriser och växelkurser, uttryckt i nuljoner dollar, med att konstatera all USAunder perioden till 197 I har ökat sina utgifter och Sovjetsina samt atl av övriga stater som här nämnts -, ,, , och - är det enda land som undersamma period har sänkt sina försvarsutgifter. Det ger ju en viss relief ålförsvarsministerns uttalande. är inte med här. De är intesärskilt alliansfria, och dessutom är ju deras stegringar bekanta. Statsministern förde ett resonemang som, om man drar utkonsekvenserna av det, innebär atl inget parti som hävdar en annan mening änsocialdemokraterna i försvarsfrågan, penningmässigt sett, har rätt alt däreftergöra några invändningar mot den socialdemokratiska skattepolitiken. Det är juett fullständigt horribelt resonemang, och jag tror inte att man behöver spillamånga ord på del. Sedan, fru talman, var det min avsikt att här närmastdröja vid säkerhetspolitiska frågor. Efter de mänga debaltomgångarna underdagens lopp - fyra fem stycken tror jag del har varit - skall jag intefullfölja denna avsikt utan i stort sett lämna delta åt sidan. Jag kangöra detmed så mycket större skäl som i kronologisk ordning - herrar Virgin, Wedénoch har behandlat dessa frågor och gjort det med sådan skärpa och tydlighetatt ytterligare utvikningar på ämnet skulle bli broderier. Kanske jag i allafall med några ord får kommentera de senaste dagarnas händelser. Det är ju fyra skäl som åberopas för den s. k.avspänningen - till vilken del den är reell eller icke reell lämnar jag förögonblicket därhän. Del första skälet är öst-västavlalen. harbelyst vilken bräcklig grund som dessa vilade på när beslutet fattades. Försvarets fortsatta inriktning m. tn. bet andra skälet är den planerade säkerhetskonferensen. Omdenna är att säga att den ju icke har nått det egentliga förberedelsestadietännu. Om den blir av vilket mycket lyder på - i är det en långväg att vandra innan man kommer lill realiteter, och del är ytterst ovisst omkonferensens dagordning skall uppta frågan om ruslningsbe-gränsning i någonform. är väl den åsikten ganska klar bland seriösa bedömare av dennakonferens att en av dess viktigaste uppgifter enligt rysk åsikt är attinternationellt legalisera de nya öslgränserna, i syfte självfallet att beredaöst trygghet i med tanke på uppgifter som kan komma längreösterut. Alt därmed också följer en ökad rörelsemöjlighet på flankerna är rättsjälvklart. Det tredje skälet som åberopas är nedrustningskonferenseni . På den punkten har jag det så mycket lättare som jag kan hänvisa tillvad den svenska delegationens i med rätta uppskattade chef har sagt inomoch utom denna kammare, senast i samband med konferensens tioårsjubileum. Honkonstaterade då att de resultat som hade uppnåtts var nästan lika med inga samtatt som konferensen sammanträtt har utgifterna för försvaret iolika länder ständigt ökat. Jag hänvisar lill ett anförande som hon höll i Osloden , där hon säger att nu tar rustningsansträngningarna i anspråkresurser som motsvarar den totala bruttonationalprodukt som den fattiga hälftenav mänskligheten disponerar, och att facit av operationen - hon menar alltså detio åren -knappast ger någon anledning till glädjeyttringar. Det fjärde och nyaste skälet är det s. k. ,som har blivit föremål för ganska uppskattande kommentarer, inte minst iSverige. Jag har en ledande artikel ur en tidning framför mig som slutar medatt är "en symbolisk gest" men att "i dagens världär t. o. m. detta ett framsteg". Man konstaterar att de svenskakommentarerna har slagit över i ren blåögdhet. Man skriver vidare i dennatidning. "Ändå rör det sig i grund och botten främst omillusionism på högsta diplomatiska nivå. Det som skett är, att supermakterna efter fem årsdiplomatiska trevare och verkliga förhandlingar under vilkakapprustningen har pågått med rasande fart har lyckats sluta ett avtal om destrategiska vapnen, som spar pengar ät dem, som får båda parter att sesympatiskt fredsvänliga ut, men som inte på minsta sätt minskar derasmardrömslika resurser all förinta både varandra och resten av världen på sammagång. Avtalet ger lill och med utomordentligt goda möjlighetertill fortsatt upprustning. Supermakterna slipper nu kappas om att installeraanti-robotsystem - som de ändå inte trodde skulle bli effektiva. De behöverinte heller framåt tävla om all bygga nya inlerkontinentalarobotar - vilket inte heller var nödvändigt, eftersom man nu i första handsatsar på all utveckla robotar med flera styrbara kärnladdningar ombord. I själva verket tycks vara genomsyrat av sammaprincip. som har gått igen i alla de blygsamma mslningsbegränsande åtgärdermänskligheten har fått uppleva. Det stoppar formellt utvecklingslinjer,som militärerna ändå inte tror så myckel på, och lämnar fältet öppet förny teknik i stället." Dettaskrivs alltså i tidningen , gårdagens nummer. Det kan ställas i motsats till , som undersamma gårdag sökte kombinera och . var i detta fallriksdagsdebatten . Sedan är det så ovanligt med poesi i kanmiarens protokoll,att jag skall be att få läsa in en mer poetisk kommentar till samma händelse iMoskva. "Ett historiskt ögonblick", av skalden . När varjesupermakt har fyllt sitt lager till bräddenmed raketer, krut och smällare dä framstå i försonlig dager och önskarulan tvivel verka snällare. Då är deldags för pakter och fördrager och tidatt vara något rationellare. Sov gott,o värld, och må din dröm bli fager! räckerdynamiten i din källare. Jag tror all det är föga realistiskt atl sätta sinaförhoppningar lill just dessa händelser. Del kan hända atl det blir en trend avavspänning i världen, men än så länge kan vi knappast basera våraförsvarsbeslut på sådana förmodanden och förhoppningar, allra minst här iSverige. Som utskottets ordförande nämnde har vi fått besked om destora manövrar som skall hållas vid och i vilka 50 000man skall delta, där landstigningsoperationer skall övas med 12 000 man och där190 marinfartyg skall delta i samma NATO-manöver. I , där detta bekantgjordes , framhöllockså den engelske försvarsministern alt det fanns all anledning varna mot deförföriska utsikterna till avspänning, som han sade. Hur lägel är i vet väl varje ledamot av dennakammare, den aktivitet som där utvecklas och del starkt ökade betonande avmarin och flyg som tlär äger rum, vartill kommer också de ständigt påfylldaresurserna av landsligningsfarlyg. I enlighet med mitt löfte till fru talmannen skall jaginte fördjupa mig mer i säkerhetspolitiken, ulan jag skall bara sluta med atl inågra punkter sammanfatta en del av de oförenliga ståndpunkterna inomsocialdemokratin. Det skulle kunna bli en mycket lång katalogaria, men det fårdel inte bli. Som jag sade skall del bara bli några punkter. Man prisar detnya planeringssystemet, som man då del tas ibmk går ifrån det. Programplanerna skulle, heter det. anpassas till perspektivplanernaoch kommande års budgeter till programplanerna. Detta har icke skett. Hur skall mankunna förena tesen om alt hela landet skall försvaras med principer som läggertonvikt på djupförsvar i förhållande till initialförsvaret? Diskussionerna om Skåneoch Golland - man kunde ta med många fler landsändar måste här bringas ierinran. ordförande, , har på s. 228i utredningens belänkande framlagt ett nivåförslag, enligt vilket undregränsen ligger något över nivån M 3 och övre gränsen inte överstigergenomsnittet av de två nivåer överbefälhavaren betecknat som M1 och M 2. Försvarets fortsatta inriktning in. Försvarets fortsatta inriktning m. m. betänkandetstår; "Planeringen får förutsättas anpassadhärtill." försvarar med samma glada mod en nivå somligger något över M 4. Det är bra jyort. Märker han inte .själv, hur fel hanhar hamnat? När talet kommer in på de inte helt och förutseddakostnaderna, beräknade lill över I miljard kronor, säger att hanskulle vilja granska dessa siffror. Det sade han faktiskt i försvarsutredningenredan i höstas, när man började ana åt vilket håll det skulle luta men inteförslod hela den hemska sanningen. Han har inte kommit längre i sittgranskningsarbete , och vi är dock framme . Del tyckerjag är en ganska långsam takt i detta granskningsarbete, framför allt av enförsvarsutrednings ordförande. Skillnaden mellan uppfattningarna är inte så stor, sägerförsvarsminister . söker han, nästan i samma mening,motivera varför han och hans parti inte på allvar sökt komma lill någotsamförstånd med någon del av oppositionen pä den borgerliga sidan. Här kommer jag och jag skall avsluta mitt anförande meddet, fru talman - in på vad som är den största besvikelsen vid behandlingen avförsvarsfrågan inför och i samband med detta års riksdag. Det är naturligtvisdet faktum att socialdemokraterna har valt alt låta årets försvarsbeslut byggapå ett kommunistiskt röstunderlag. Det måste vara en besvikelse, inte minst föralla dem som med beundran och respekt följt hursocialdemokrater ute på arbetsplatser samt i politiska klubbar ochorganisationer just i polemik med vpk har kämpat för ett effektivt svensktförsvar och för insikt om försvarsfrågans betydelse för landet och folkel. Vadskall alla de som följt denna debatt tro, när de nu finner att socialdemokratinvill basera sitt beslut på kommuniströster? Det går inte, som och även försökte göra, nämligen att jämställaen kommunistisk medverkan i försvarsbeslutet med en kommunistisk medverkan iett beslut t. ex. i fråga om socionomutbildning. Det är två oförenliga ting.Vpk har inga plal.ser i försvarsutskottet och utrikesulskollet. Detkonstaterandet säger väl i sig .självt vari skillnaden ligger. På förslag av fru andre vicetalmannen beslöt kammaren uppskjuta den fortsatta överläggningen rörande dettabetänkande samt behandlingen av återstående ärenden på föredragningslistan tillkl. § 4 Anmäldes och bordlades Maj:ts proposition nr 101 med förslag ominrättande av ett kreditaktiebolag Den svenska parlamentariska delegationens hos redogörelse för församlingssessionerna § 5 Anmäldes och bordlades Nr 31 i anledning av propositionen 1972:97 med förslagtill lag om närvarorättvid sammanträde med eller landstingskommunal Nr 91 nämnd jämte motioner den Nr 32 ang. uppskov med behandlingen av vissa ärenden 29 niai 1972 Nr 26 i anledning av Kungl. Maj:ts förslag till stat förriksgäldsfonden för /73 Nr 27 i anledning av Kungl. Maj:ts förslag om anslag /73 till avskrivning av nya kapitalinvesteringar Nr 28 i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1972:85angående utgifter på tilläggsstat 111 till riksstalen för /72 ivad avser avskrivning av nya kapitalinvesteringar Nr 29 angående tilläggsstat och tiUäggsstat 111 till riksstalen för budgetåret1971/72 Nr 30angående statsregleringen för /73. § 6 Fru andre vice talmannen meddelade att de en gångbordlagda ärendena skulle uppföras efter de två gånger bordlagda ärendena påföredragningslistan för morgondagens sammanträde. § 7 Anmäldes och bordlades följande motioner: Nr 1707 av i Glömminge m. fl. Nr 1708 av m. fl. Nr 1709 av m. fl. avlämnade i anledning avKungl. Maj:ts proposition nr 99 med förslag till lag om körning i terräng medmotordrivet fordon. § 8 Kammaren åtskildes .