prot · FV0959 · 1972-12-31 00:00:00 — Ang. åtgärder mot :s deltagande i kriget i § 1 Justerades protokollet för den 7 innevarande månad. § 2 Herr talmannen meddelade att enligttill kammaren inkommet läkarintyg var sjukskriven ytterligare den18 april . beviljadeserforderlig ledighet från riksdagsgöro-målen. åtgärder mot deltagande i kriget i Herr utrikesministern erhöllordet för att i ett sammanhang besvara dels (), dels () den 1 framställda interpellationer, nr 106 respektive 113, delsherr (vpk) framställda interpellation, nr 114, och delsherr i () framställda interpellation, nr 117, ochanförde: har frågat mig vilka åtgärder densvenska regeringen är beredd att vidta för att förmå att stoppaplanema på insättandet av kärnvapen i , upphöra med bombningarna inorra och södra samt återuppta fredssamtalen i . har frågat mig vilka åtgärder den svenskaregeringen är beredd vidta för att söka förmå den amerikanska regeringen attomedelbart upphöra med bombningarna av , avstå frän att användakärnvapen i kriget samt att på allvar söka uppnå fred i vidfredsförhandlingarna i . har frågat mig vilka åtgärder den svenskaregeringen har möjlighet att vidta för att förmå att upphöra med bombningarnaav södra och norra och återuppta deltagandet i omVietnam och acceptera PRR:s sjupunktslösning som grundval för en uppgörelse. Slutligen har i frågat om den svenskaregeringen överväger att ta något initiativ som kan medverka till att denamerikanska regeringen upphör med de massiva bombningarna i ochåteruppta meningsfyllda fredsförhandlingar. Med kammarens tillstånd skall jagbesvara de fyra interpellationerna i ett sammanhang. Uppgifter har i pressen förekommit att Förenta staternaplanerat eller planerar att insätta kärnvapen i . Dessa uppgifter harföranlett några av de interpellationer och frågor som jag just hänvisat till.Svenska regeringen har utgått ifrån att insättande av kärnvapen i under Ang. åtgärder mot USA.s deltagande i kriget i aUaomständigheter varit och är uteslutet. En talesman för den amerikanskaregeringen har också kategoriskt förklarat att inte avser attanvända kärnvapen i . ser med djupaste aUvar på denfortlöpande upptrappningen av kriget, nu senast i form av bombningar motNordvietnams mest tätbefolkade områden. Vad vi bevittnar är en ytterligare ökning av krigetslidanden vilka framför allt drabbar en fattig civilbefolkning. Svenskaregeringen härvid flera tUlfällen bl. a. i utrikesdeklarationen den 23 mars1972 uttryckt sin mening att den s. k. vietnamiseringspolitiken inte är ettmedel att förkorta utan tvärtom att förlänga kriget. RUtigheten av denna meninghar blivit tragiskt bekräftad. Den upprepar sitt fördömande avbombningar som utan åtskillnad träffar militära och icke-militära mål. Vi avseratt fortsätta våra ansträngningar för att få klart fastslaget att zon- ochterrorbombningar är folkrättsligt förbjudna. Konflikten i kan lösas endast genom förhandlingar.Regeringen beklagar därför att de regelbundna förhandlingskontaktema i Parisavbmtits och har enträget uppmanat att omgående åtemppta dessakontakter. Grundvalen för en politisk lösning måste vara ett erkännande av deindokinesiska folkens rätt att forma sitt öde utan inblandning utifrån. FruDAHL(s): Det finns ett vietnamesiskt ordspråk som uppstod under denförra bombperioden över och som lyder: "Låt våra sångeröverrösta bomberna! " Med dessa ord vill det vietnamesiska folket uttryckaatt kriget för dem är någonting avskyvärt och påtvingat. Man viU säga: Låt ossse till att det barbariska krig som bedriver i vårt land inte någon gängskall få ta överhand över vår nationeUa kultur - över vår samhällssolidaritet -över allt det som vi försöker göra för att få bättre levnadsförhåUanden förvårt folk. När jag hade tillfälle att besöka var detmånga som använde detta uttryck i något förändrad form för att beskriva denkamp som de så framgångsrikt bedrev mot de massiva bombningarna 19651968. Mansade: Vi såg till, , att våra sånger överröstade bomberna. Och jag äralldeles säker på att de vansinniga och barbariska bombningar som förnärvarande genomför inte kan leda till ens någon militär seger för , om maninte är beredd att fullständigt ödelägga hela landet. Efter vad man har sett avdet barbari som uppträder med kan man i och för sig också tvivla pä om detfinns tiUräckligt omdöme inom för att man där skulle stanna ens inför enfullständig förintelse. Men vi måste i alla fall arbeta från den utgångspunktenatt det fortfarande går att stoppa den upptrappning av kriget som bedriver. Jag vill tacka utrikesministern för det svar som vi harfått på de interpellationer vi har framställt. Jag vill tacka för att detsvaret kon snabbt och var klargörande på de viktigaste punkterna.Utrikesministern har pä den vägnar konstaterat att det ärfråga om en upptrappning av kriget för vilken måste bära hela ansvaret,att vietnamiseringspolitikenicke kan leda till fred och därför måste uppges, att bombningarna måstefördömas och att måste tvingas tillbaka till fredsförhandlingar, som skallutgå från PRR:s sjupunktsprogram och från principen om foUcssjälvbestämmanderätt. Jag tackar också för att man i så bestämda ordalag harställt detta krav på . De bombningar som ,har genomförtsi och som också har drabbat städema Haiphong och har upprörtdet svenska folket till den grad att det nog är mycket länge sedan vi hade enså entydig och massiv opinion. Under den vecka som har gått har det ordnatsmöten över hela vårt land, där människor har protesterat mot bombningarna, ochvi har inom under hela fått rapporter om möten ochom uttalanden från hundratals organisationer. Här i har bredden imanifestationerna kommit till uttryck i att vi har interpellationer frän fyraav de fem riksdagspartierna. Jag tror att ett så klargörande uttalande frånregeringen som det vi nu har fått är alldeles nödvändigt med tanke påopinionsläget i vårt land. Vi har, herr talman, haft anledning att diskutera fråganom krigföring i och våren.Det har vi gjort med anledning av den aggressiva krigspolitik som harbedrivit och som har förvärrats under president ämbetsperiod samt medanledning av de mycket svåra brott som då har begått mot aU mänskUg moral,mot folkrätten och mot de grundläggande principer som vi har för arbetet i FN -respekten för den enskilda människans värde och strävan efter fred och framstegså att alla människor skall kunna få leva under goda och människovärdigalevnadsvillkor. Detta arbete som FN bedriver och som så många folk hårt ochenträget samverkar för vilar på bräcklig gmnd. Det är inte de som arbetar förfred och framsteg som har makt och inflytande i världen. Tvärtom skulle mankunna säga att de har världens mäktiga emot sig. Den internationella rätten ärsvag och vi påminns gång på gång om att stormaktema, om de vill, för att främjasina intressen sätter sig över den intemationella rättsordningen. krig i och den specieUa krigföring som manunder årens lopp har utvecklat där är ett eftertryckligt bevis för detta. Det är ju ett krig som inte bara drabbar oskyldiga civilamed fmktansvärda lidanden utan som systematiskt inriktar sig på att förstöra samhällsorganenoch möjligheterna tUl liv. Jag viU påminna om vad en av de amerikanskageneraler som ansvarade för flygangreppen under den förra bombperioden sade1967: "Vi måste vara beredda att fortsätta våra bombningar tills vi harförstört varie verk som har skapats av människor, om detta är vad som krävs föratt vi skall vinna kriget." Man syftar alltså direkt till att åstadkomma dessafmktansvärda skador. Och de som får känna av det är inte de som fattarbesluten. Det är inte de som på det här sättet systematiskt och överlagtgenomför ett massmord på de fattiga böndema och arbetarna i , utan detär just de människor som av hårt arbete har strävat efter attåstadkomma bättre levnadsförhållanden, att garantera sitt lands och sitt folks själv.ständighet och frihet som får känna på att för deras arbete Ang. åtgärder mot :s deltagande i kriget i Ang. åtgärder mot USA.s deltagande i kriget i finns detegentligen inget effektivt skydd och heller inga krafter utanför det egnalandet som på allvar kan slå vakt om deras gmndläggande mänskliga rättigheter. Men det som händer nu är också, somutrikesministern har påpekat, det fullständiga beviset för att vietnamiseringspolitikenhåller på att gå om intet, att misslyckas, och det är ett exempel på att USAbefinner sig i en desperat situation. Det finns ingen seger att vinna för iVietnam. Den offensiv som genomförs av befrielsestyrkorna hoppas vi, somkämpar för folks självständighet och frihet, snart skall leda tillatt för aU framtid körs ut ur hela och med detförtryckarsystem som amerikanerna har hållit vid makten där, så att Indokinasfolk äntligen i fred och frihet skaU kunna få arbeta på att bygga upp sittland. kan inte vinna detta krig. Det är för världsfreden ochför självt men framför aUt för folk nödvändigt att omedelbarttvingas att upphöra med bombningarna och återvända till förhandling-ama iParis. Men då måste också tvingas inse att vad som skall hända vidförhandlingsbordet i skall vara allvariiga förhandlingar, inte ständigadiplomatiska finter för att slippa diskutera en fred som bygger på deindokinesiska folkens självbestämmanderätt. Jag tror att oerhört många människor i vårt land i dagkänner stor maktlöshet och vrede över att det är så htet som vi kan göra. Denopinionen hälsar med tillfredsställelse att den klart hartagit ställning, men den frågar sig också vad vi kan göra mer än att taställning för egen del, och jag vUl föra frågan vidare till utrikesministern:Kan göra mer, t. ex. försöka få andra länders regeringar medsig i en samlad aktion mot för att förmå att uppgekrigspolitiken och återvända till förhandlingsbordet? Jag ber att få tacka utrikesministern försvaret på min interpeUation. folk har levt underfrämmande överhöghet. Fram till för dry stod underinflytande av . Är 1862 kom landet tillsammans med och Cambodja medbeteckningen under kontroll. Efter den japanskaockupationen under gjorde under nära ett årtiondeförsök att återvinna området men förlorade är 1954 vid Dien-Bien-Phu. Utan atthindras av vad sagt om alliansfrihet, fria val och återföreningav det delade gjorde sig snabbt berett att överta den roll somFrankrike förlorat. Det blev inte mycket med den fred och frihet som vietnamesernahade sett fram emot. Till en början ställde s. k. rådgivare till förfogandeför den officiella regimen i , men in var detfråga om regelrätta truppsändningar. Är 1968 befann sig mer än en halv ir.i-jon -imerikanskasoldater på vietnamesisk mark. Det amerikanska militära engagemanget i Vietnamsades syfta till försvar av demokrati och frihet. Att göra detta med växandemängder bomber är aUmänt sett en dålig väg som särskilt måste ifrågasättas,eftersom Saigonregimen inte representerar någon demokrati Nr 59 En allt mäktigare opinion såväl i som i världen i övrigt Tjsdaeen den krävde attkrigspolitiken skulle överges. ig pfj] 1972 Ipresidentvalrörelsen i talades det mycket om - ----------- lovade att han skulle ta hem amerikanska '- åtgärder mot soldaterfrån om han blev president. Och han blev president, i Det knöts förhoppningar till den nye innehavaren av Vita huset.Skulle ' ''''ge ' det nu finnas möjligheter tUl ett stoppande avVietnamkriget? Löftena om hemtagning av trupper infriades efterhand. Men förhoppningarna om fred har kommit på skam. Den nyepresidentens planer gick ut på att vietnamisera kriget, att överiåta påSaigonregeringens soldater att med materiellt stöd från fortsätta där deamerikanska soldaterna efter hand skulle sluta. Dessutom kom kriget attutvidgas genom invasionerna i och Cambodja. Den s. k. vietnamiseringenutgör sålunda inte någon lösning på den komplicerade frågan. För detblödande vietnamesiska folket är det egentligen inte fråga om någon skillnad. De senaste veckomas utveckling har dessutom visat attvietnamiseringen inte fungerar som man räknat med. regeringen har intenågra möjligheter att klara sig. Den nedtoning av USÄ:s roll i kriget somtUlbakadragandet av marktmpperna skulle kimna antyda har inte kommit tillstånd. Massiva flyg- och flottstridskrafter har fått sättas in för att biståSaigonregimen. har återigen utsatts för bombanfall. De under den senaste veckohelgen intensifierade angreppenmed bl. a. Hanoi- och Haiphongområdena som bombmål innebär en upptrappning avkriget vilken måste såsom utrikesministern också framhåller i sitt svarbetraktas med djupaste allvar. Denna upptrappning sker i ett land där det fälls störremängder bomber än någon annanstans. Det är fråga om merförödelse-bringande bomber än de som kommit till andvändning i tidigare krig.Det är bomber som fyller människor som kommer i vägen med glassplitter ochmetallbitar och åstadkommer fruktansvärda lidanden. Det är bomber och kemiskabekämpningsmedel som leder till omfattande naturförstöring. Pressuppgifter harockså förekommit om att insättande av kärnvapen planerats. Vi vill tro deförsäkringar som getts från den amerikanska statsledningen att man inte avseratt tillgripa sädana vapen. Det är svårt att förstå den amerikanska Vietnampolitiken.Det har länge varit uppenbart att någon militär seger inte kan uppnås. Det är intemöjligt att slå ned den vietnamesiska frihetskampen med militära medel. Detamerikanska engagemanget i kan inte rättfärdigas av att Nordvietnamoch FNL också använder metoder som inte borde förekomma i ett civiliseratsamhälle eller av att deras ideologi rymmer inslag som framstår som främmandeför västeriändskt synsätt. Jag vill också gärna säga att det för mig som kristenframstår som nödvändigt att reagera mot det lidande som våra medmänniskor i utsätts för och mot de metoder som innebär att hundratusen tals människor får offra sina liv i kriget där. Jag kan inte se något försvar för de fruktansvärda bombningarna vare sig jag ser den frågan från eller från allmänt politisk synpunkt. Ang. åtgärder mot :s deltagande i kriget i Det måste finnas andra medel för att lösa de problem somgrundlägger . Vi måste med de möjligheter som står oss tillbuds vädja till att upphöra med bombningarna. Jag är glad överatt utrikesministern också givit uttryck åt denna uppfattning iinterpellationssvaret. Vårt land måste använda det inflytande det kan ha föratt få till stånd ett återupptagande av fredsförhandlingarna i med deninriktningen att folken i själva skall få bestämma över sina internaförhållanden. HerrTAKMAN (vpk): Jag tackar för svaret, även om jag hade önskat attformuleringarna varit betydligt skarpare i vissa avsnitt. Sedan jag framställde interpellationen harNixon-regeringen ytterligare skärpt situationen i och världen.Bomb-räderna mot Haiphong och i förrgår utfördes med ett sannolikt störreantal plan än tidigare bombningar, och i angreppet mot Haiphong deltog etttjugotal som fäller sina bomber från mer än och självfallet inte kan göra några precisionsbombningar. Enligt de fragmentariskauppgifter som kommit blev "åtskilliga hundra civila" dödadevid angreppet på Haiphong. Även i krävdes offer. I Haiphongs hamnskadades fyra sovjetiska handelsfartyg och ett östtyskt. Sovjetunionensregering och DDR:s regering riktade skarpa protester till . I gårfortsatte hundratals amerikanska bombplan med bombningar av Haiphong och avHanoiomrädet. Det uppges att ett sovjetiskt handelsfartyg sänktes i Haiphongshamn - en uppgift som jag än så länge bara har från ett håll. Redan vidbombningarna i förrgår förekom sårade bland de sovjetiska besättningsmännen. Det är väl känt genom The Pentagon Papers, dehemliga dokument som publicerades av och Books sommaren1971 och sedan kommit i fullständigare upplagor, att Johnsonregeringen trotsall sin hämningslöshet inte vågade beordra bombningar mot själva hamnen iHaiphong av fmktan för att träffa sovjetiska eller kinesiska fartyg. Storadelar av Haiphong ödelades, sovjetiska fartyg träffades och vid något tillfälledödades och sårades sovjetiska sjömän, men det gjordes gällande att detta varoavsiktliga konsekvenser av bombningarna. I sitt nuvarande desperata läge hållsNixonregeringen tydligen inte tillbaka av sådana hämningar. Att beordra detstrategiska flygvapnets att fälla sina bombmattor mot en storstad medNordvietnams största hamn är en oerhörd förbrytelse som i första hand drabbarinvånarna i staden men också kan få ödesdigra internationella följder. Inför senatens utrikesutskott i i gårutfrågades utrikesminister om den nya bomboffensiven. Jag harhittills endast sett ett par tidningsreferat, men enligt dem sade att denya angreppshandlingama, inklusive bombningarna av och Haiphong, varmilitärt motiverade och riktade mot militära mål. De hade, sade han, tresyften: att skydda de kvarvarande amerikanska truppema, att möjliggöra fortsattevakuering av amerikanska trupper och att som det står citerat i tidningen "hjälpa att skydda sig självt". påstod attNordvietnam inlett "ett helt nytt slags krig" och satt in tolv avsina påstådda tretton armédivisioner i en offensiv mot . Om denna s.k. invasion ledde till framgång, måste man, sade han, befara ett"fraktansvärt blodbad". Detta är gamla kända argument. har USAdirekt eller indirekt genomfört en gigantisk, verklig massaker i i detföregivna syftet att förebygga en tänkt framtida massaker, när dehundratusentals fångarna i koncentrationsläger, tigerburar och andra omänskligatortyrinrättningar kommer fria och fömtsätts göra upp räkningen med dem somtorterat dem och minerat deras hem och deras land. Samma argument har använtsoch befunnits falskt tidigare. Den vietnamesiska befrielserörelsen har alltid,till skillnad från angriparna och deras quislingar, varit en civiliserad ochdisciplinerad rörelse. Ett av de iögonfallande resultaten av denna politik harvarit FNL:s framgångar i . Hur skulle militära operationer över helalandet, som Tetoffensiven 1968 eller den nu pågående offensiven, kunna hållashemliga och komma som en fullständig överraskning för motståndaren, om intedenna var fullständigt isolerad frän befolkningen och om inte praktiskt tagethela folket stod helhjärtat på befrielsefrontens sida? Utrikesminister ' motivering för bombningarna avNordvietnam att skydda de kvarvarande amerikanska trupperna, att möjliggörafortsatt evakuering och att "hjälpa att skydda sig självt" har tidigare tjänat som Nixons argument för att invadera Cambodja 1970 ochgöra det katastrofalt misslyckade invasionsförsöket i södra i början av1971. För att skydda amerikanska soldater, som inte har något i attgöra, har utvidgat kriget till hela . har byggtut den militära apparaten i , där USA-talesmän, enligt en korrespondensi , har medgett att 425 USA-militärer fungerar som rådgivareoch har hand om UtbUdningen av thailändska tmpper för upprorsbekämpande operationeri . Av dessa var 280 soldater ur Special Forces, det smutsiga ochblodiga vapenslag som hade hand om en del av de inledande operationerna iSydvietnam de inledande provokationerna för att det skulle bli det storakrig som det blev. militära styrkor i uppgår enligt dennakorrespondens i till 31 000 man, av vilka 26 400 är flygvapenperson al som för luftkriget över från iem thailändska baser. 1 pågår dag och natt denna amerikanska invasion.Ta gärna Demokratiska republiken som exempel, även om det i mångahänseenden är oegentligt att skUja DRV från den övriga delen. gjorde ibörjan långa serier av hemliga operationer, som från vietnamesiskt hållredovisades i regeringsdeklarationer och i böcker. Även i små detaljerbekräftades dessa rapporter genom dokumenten i The Pentagon Papers. pågårsedan många år en mera känd verksamhet från baser i , på , påOkinawa och från sjunde flottan. , ofta och ofta i stortantal, har sänt bombplan på uppdrag i Demokratiska republiken en följd av år gick sjunde flottan med täta mellanrum in till kusten ochsände skurar av granater in över fiskebyarna och städema, och pågår återigendessa flottopera- Ang. åtgärder mot :s deltagande i kriget i Ang. åtgärder mot :s deltagande i kriget i tioner,som ju är flagranta förbrytelser mot folkrätten. Det är svårt att i modern historia hitta något merafantastiskt exempel på hyckleri än när de som ansvarar för denna aggressions-och folkmordspolitik nu väsnas om att Demokratiska republiken skullekränka folkrätten och Genéveavtal. Från nordvietnamesisk sida har man aldrig gjort någonhenUighet av att fungerar som landet bakom fronten förbefrielserörelsen i . Det är ju samma folk. Det är samma fiende. Det har varit självklart för att ta emotsårade och sjuka från den södra delen av landet och att förse befrielserörelsenmed förnödenheter av olika slag. Men från DRV har man nu med skärpa dementeratpåståendena om en "invasion" från till . Jag har hört mänga här i säga att frågan ärganska ointressant, att vietnameser har rätt att kämpa för sitt land i helaVietnam, och jag delar självfallet denna uppfattning. Men är det heltotänkbart att en offensiv av den stora omfattning som befrielserörelsensoffensiv nu har skulle kunna börja som en militär invasion över en mycket kortoch välbevakad gräns från centrala delar.Befrielserörelsens styrkor är med all säkerhet tillräckliga. De är indelade ilokal gerilla och regionala och reguljära trupper. Den lokala gerillanförsvarar hembyn. De regionala trupperna försvarar hemkommunen eller ett någotstörre område. De reguljära trupperna används endast för offensiva operationeroch skall inte behöva delta i försvarsstrider. Denna utomordentligaorganisation fanns t. ex. när landstridskrafter gjorde sina störstaoperationer med 30 000, 40 000 och 50 000 man. Inte ens då behövdebefrielserörelsens reguljära trupper sättas in, efter vad jag har hört.Försvaret sköttes av gerillan och de regionala trupperna, och de reguljäratrupperna kunde användas för offensiv på helt andra ställen, där de som vanligtinte var väntade. Det finns ingen anledning tro att befrielserörelsensstyrkor skulle vara mindre stridsdugliga nu än dä. Och det är för övrigt enomöjlighet för styrkor från en helt annan del av landet att fungera lika brasom de sydvietnamesiska befrielsestyrkorna i sin hembygd. Offensiven börjadeinte heller bara i de nordligaste provinsema. Den började den 30 eller 3 1 marsoch de närmast följande dagarna på mänga ställen, även i söder omSaigon, Utrikesminister ' propagandauttalanden stämmer för övrigt dåligtmed bl. a. en intressant uppgift från i International . "En officer i underrättelsetjänsten sade", heter det ikorrespondensen, "att tanks och artilleriregementen, som har anfallit iprovinserna i sedan början avmånaden, hade skickats södemt för månader sedan och att en plötslig avstängningav tillförsel-vägen i inte skulle påverka offensiven på åtminstone någramånader." Det är ett direkt citat. En väsentlig del av den nya utrustningen - det är väldetta som uttalandet syftar på har kommit från , säkerligen viaDRV, såsom amfibietanks, 30-tons tanks, luftvärnsrobotar och automatiskaluftvärnspjäser. Men med kännedom om befrielsestyrkornas opera- tionertidigare kan man vara övertygad om att de förberett offensivengenom att lägga upp förråd, och de flesta förråden har traditionellt tagitsfrån motståndaren eller t. o. m, köps av marionetterna och ibland också avamerikanerna. De intima förbindelserna mellan befrielsestyrkorna ochpatriotiska delar av marionettstyrkorna har naturligtvis också betytt engaranti för påfyllnad under den pågående offensiven. Det hör till bilden att befrielserörelsen i Cambodja nubehärskar minst fyra femtedelar av sitt land och att patriotiska fronten i Laosbehärskar mycket stora delar av sitt land. 1 hela hållerNixondoktrinen och vietnamiseringspolitiken på att bryta samman, och det endasvar Nixonregeringen kan ge är att flerdubbla insatsen av bomber och teknisktmaskineri. Världsopinionen har ett tungt ansvar när det gäller atttvinga ledning att ge ett annat svar, att äntligen slå in på en förnuftigoch realistisk väg. måste förmås att stoppa bombningama och andrakrigshandlingar och återvända till om för att äntligeninleda förhandlingar på grundval av Provisoriska revolutionära regeringenssjupunktsförslag den .