prot · FV0961 · 1972-12-31 00:00:00 — Forskning m. m. i samhällsplaneringsfrågor Förhandlingarna leddes till en början av fru andre vicetalmannen. § 1 Forskning m. m. i samhällsplaneringsfrågor (forts.) Fortsattes överläggningen angående civilutskottets betänkanden nr 13-18. HerrTOBE(fp): I civUutskottets betänkande nr 13 behandlastio motioner med förslag om forskning inom samhällsplaneringens olika områden.Bakgrunden tUl det livliga motionerandet i det här avseendet är inte svår altförstå. Utskottets ordförande sade i sitt första anförande , att det finnslånga listor på osorterade krav i fråga om forskning inom bostads- ochplaneringsområdet. Samhällsplaneringsdebatlen har varit livlig. har det varit fråga om dåligt handlag. Den färdiga produkten harinte blivit som man hoppats, och motionernas antal och innehåU bekräftar alt vivet för litet om dessa frågor. Del är svårt att uttrycka samhällsplaneringens mål, menman brukar säga att det är att medverka till att skapa en god miljö för boende,arbete och fritid och atl de delar av det vi planerar för dessa olika ändamålfungerar bra tillsammans. Jag tänker då kanske mest på den fysiska planeringsom det talats mest om i de betänkanden som vi nu behandlar. Det är inte någonkoncis definition, men kanske den kan duga som arbetshypotes. Vid sitt försök att kartlägga frågorna om forskning harutskottet funnit atl del finns behov av en viss samordning. Det har gjorts endel insatser tUl samordning av statens råd för samhällsforskning och statensbyggnadsforskningsråd. Men utskottet föreslår nu att ger Kungl. Maj:ttill känna, som riksdagsspråkel uttrycker det, att del finns ett behov avöversikt och samordning. Det är många ämnesområden och vetenskaper som berörsnär det gäller forskning i samhällsplaneringen. har de tekniska och inågon mån de ekonomiska fåll överväga, och i mindre grad har man anlitat ochhaft nytta av forskning inom sociologin, psykologin och medicinen, saker somJörn här speciellt tog fram. Man har fått en del missnöjesyttringarfrån dessa discipliner och i mindre grad systematiska undersökningar som kanleda tUl konstruktivt arbete. Det måste göras klart att utskottet inte anser att detskall vara en enda forskningsinstitution när vi nu talar om bristandesamordning. Det hade legat närmast till hands att man som huvudorgan hadeutnyttjat byggnadsforskningsrådet och det därtill knutna byggnadsforsknings- Nr 61 institutet, menbyggnadsforskningsrådet har självt sagt att det finns andra, som ocksågör goda forskningsinsatser, I den skrift som byggnadsforskningsrådet utgiviti år Samhällsplaneringsforskning, en problemanalys framhålles särskUtvärdet av den forskning som äger rum på små m. i forskningsenheter vid universitetsinstitutionerna. Däri torde man väl samhällsplanerings- inbegripa de tekniska högskolorna och andra högskolor, Nordplan m. m. frägor I skriften efterlyses en typ avsamordning genom en för hela landet gemensamledningsgrupp, möjhgen med en litet administrativt sammanhållande organ. Jagber härmed att få ge till känna alt jag tror pä och har starka sympatier för ensådan anordning. 1 forskningen om samhällsplanering får vi emellertid inteförbise att vi inte bara bygger nytt utan också har att förnya städer,samhällen och stadsdelar. Där finns stora problem av såväl teknisk ochekonomisk som social art. Men det viktigaste - och det är väl här de störstamissgreppen i praktiken har gjorts - är att se till att det hela fungerar medanman bygger om eller förnyar, dvs. samordnar åtgärderna så att inte stadskärnornasom ser ut som bombade städer. Det är mycket praktiskt handlag som har saknats. Den enagrenen av ombyggnadsarbetet och planeringsarbetet har gått före den andra, ochman har inte hunnit ifatt varandra. Här har vetenskapen med hjälp avnätplanering, operationsanalys o. d. nog en hel del att ge. Därigenom borde manåtminstone kunna undvika de stora misstagen. Jag ber också, fru lalman, få säga några ord omcivilutskottets betänkande nr 18 som handlar om departementsindelningen. Betänkandetgrundas på en partimolion frän , motionen 1430. Man hemställer attförslag bör framläggas om inrättandet av ett planerings-och bostadsdepartement.Samordning av bostäder och planering anser motionärerna vara viktigt.Bostadssektorn ligger nu inom arbetsområde, därintresset mest är inriktat på sysselsättningsfrågor och där bostadsfrågornablir ett instrument i konjunktur-utjämnande syfte. En sådan omvandling avdepartementet har stötts av byggindustrialiseringsutredningen, och riksdagensrevisorer har i en skrivelse till Konungen skrivelsen är bifogad tillutskottsbetänkandet gjort en framställning därom. Det framgår också avutskottsbelänkandel atl 11 av 13 hörda remissinstanser förordar en sådanordning. Motionen avvisas av formella skäl. Regeringen fördelarsjälv ärendena mellan departementen enligt gällande ordning. Men i sak ärmotionen tUlstyrkt. Utskottet påpekar att genomutskottsorganisationen - där alltså civUutskottet handlägger såvälplaneringsfrågorna från som bostadsfrågorna fråninrikesdepartementet - uttryckt sin uppfattning att dessa ärenden hör ihop.Förhoppningsvis tar vederbörande departementschefer del av utskotlsbetänkandet.De kanske läser de få raderna, begrundar vad som kan inrymmas i de goda råd somdöljer sig bakom dem och verkställer den önskvärda förändringen inomdepartementsorganisationen. HerrGREBÄCK (c): Nr 61 Debatten böriar närma sig sitt slut. Jag skallbara göra några kommentarer i första hand till civilutskottets betänkande nr 13, därför att vi i utskottet har lyckats ena oss om en skrivning som jag tror är av mycket stor betydelse. Forskning m. in. har berört vad frågan gäller, nämligen forskningi sauihällsplanerings-samhällsplaneringsfrägor. Det har för utskottet framståttsom mycket frågor angeläget att man dels skaffar sig en översikt över denforskning som pågår, dels får en samordning till stånd. Det är med glädje jagkan konstatera att full enighet varit rådande i utskottet orn vikten ochbetydelsen av denna forskning. Även om denna enighet inte sträckt sig så långtsom till ett tillstyrkande av de många motionerna, har utskottet kunnat ena sigom en skrivning som i väsentliga avseenden bör kunna tillfredsställa motionärernasskilda önskemål. Utskottet menar att tills vidare bör avstå frånen detaljprövning av de krav på forskning och utredning som framställts imotionerna. Det är bättre, anser utskottet, att de förslag och krav somframförts av motionärerna kan sättas in i ett större sammanhang och därigenomsamordnas och graderas efter angelägenhet och betydelse. Detta är nödvändigt omdet skall bli möjligt atl omsätta ilem i praktisk handling. Utskottet finnerdet därför önskvärt att regeringen lämnar en översikt överinriktningen av samhällsplaneringsforskningen. bör ocksä fåreda på hur regeringen anser att forskningsverksamheten skall fungera och hurforskningsuppgifterna skall fördelas och prioriteras mellan t. ex. staten ocholika forskningsinstanser och institutioner. Forskningsinsatserna måstesamordnas, och tillgänglig information måste kunna omsättas i användbaraalternativ och realiserbara lösningar. Denna utskottets uppfattning börriksdagen som sin mening ge regeringen till känna. Jag har velat stanna vid de här frågorna, därför atl detfinns ett visst sammanhang mellan denna forskning - hur viskall kunnanyttiggöra oss den - och den reservation som är knuten till betänkandet nr 15som tog upp i sitt anförande här förut. Jag menar att medai-iledning av den framställning som vi hoppas att kon-imer att göratill regeringen om att lämna en översikt om forskningen och om attlämna förslag till hur man skall lösa samordningsfrågor o. d. borde det ocksåbli möjligt att skaffa sig ingående kännedom om alla de problem som JörnSvensson berörde och ge oss utgångspunkter för liur vi skall kunna angripa dem. Til syvende og sidst blir det väl ändå koinmui-ierna sominäsle ge sig i kast med att praktiskt lösa frågorna, naliirligtvis med ledningav de uppgifter som forskningen kan ställa till förfogande, sä all man ii.iegör misstag och upprepar redan förut begångna misstag i fortsättningen. Jagtror att det är så vi bör försöka att tackla de här problemen i fortsättningen. Jag fick en fråga av min uppfatlning i fiåga om regionplaneringen i Stockholmsområdel. Jag ber att få hiii-ivisa till det utförliga yttrande som vi centerpartister har knutit lill betänkandet nr 15, Det är en sak som jag skulle vilja peka på alldeles speciellt, nämligen 133 F'orskning m. m. i samhällsplanerings-frågor att man iutskottsbetänkandet säger: "har vid upprepade tillfällen uttalatsig för en dämpning av tillväxten av storstadsområdena och inomregionpolitikens ram ange vissa konkreta riktlinjer för Länsplaneringen. "Vi har till nöds accepterat vad utskottet sagt i detta avsnitt med tanke påskrivningen om dämprvingen, men vi hat i det särskilda yttrandet närmare velatprecisera vår syn på hur denna dämpning skall ske. Det räcker enligt vår uppfattning inte med att bara talaom att det är angeläget att befolkningstillväxten, resurstillskotten o. d.däinpas i storstadsregionerna, utan man måste skaffa sig litet bättrehållpunkter för sådana åtgärder, och då kommer jag över på nästa punkt somjag tillmäter stor vikt - i ställningstagande till denna fråga,nämligen de förväntningar som vi ställer på planeringsverksamheten inomsamhället. Vi anser att en planering på lokal nivå i form av generalplaner ochgivetvis även detaljplaner måste bilda grunden för vad som skallbli en länsplan och en riksplan. Man måste börja underifrån för att skaffa sig underlagför att komma fram till en riksplan som griper över samtliga dessa problem. Jag tror att det är klokt att avvakta de propositioner somvi har att vänta , dels från , dels fråncivildepartementet om den regionala planeringen och om riksplaneringen för attdå ta upp en ny debatt om hur utvecklingen i vårt land såväl befolkningsmässigtsom i fråga om fördelningen av de ekonomiska resurserna skall avvägas inom deolika områdena. Till slut ett par ord om den av herrar ochStrömberg vid betänkandet nr 17 fogade reservationen. Jag skulle vilja ge herrUllsten ett litet råd för den händelse denna reservation blir nedröstad - ochjag förutsätter nästan att den blir del. Tappa då inte modet utan gå till detan.svariga borgarrådet i , sätt råg i ryggen på honom och uppmanahonom att tillämpa gällande bygglagstiftning! Då kan säkerligen dessa problemklaras upp både snabbare och effektivare än om man hos Kungl. Maj:t hemställerom sådana ändringar i byggnadslagstiftningen som ökar kommunernas möjlighet attingripa mot den s. k. smygkontoriseringen. Hjälper inte det, gå då tilllänsstyrelsen, som har ansvaret för att byggnadsnämnderna tillämpar gällandebygglagstiftning! HerrSVENSSON i (vpk): Bara några få ord med anledning avreservationen 1 vid civilutskottets betänkande nr 15 rörande den fysiskariksplaneringen och förhållandena i ! Vpk-reservationen nr 1 grundar sig på motionen 612, ochden borde egentligen ha diskuterats med en mera allmän regionpolilisk debattsom ram. Det är, som jag har påtalat, litet olämpligt att utskottethar brutit ut frågan på det sätt som skett. Bakgrunden till motionen äremellertid det från vår synpunkt naturliga kravet i linje med vårregionpolitiska motion 596 att den fysiska riksplanen ges en .sädanutgångspunkt att den inte, som vi anser är fallet , i praktiken är en sortskomplement till den koncentrationsutveckling som pågår och som underbyggsav den regionpolitiska attityden i storl. För del första är ju riksplanens inriktning tydliglvisganska starkt bunden till den allmänna regionpolitiken. För det andra är dessmålsättning mycket blygsam och begränsad - det märker man när man plockarsönder den. Den går mest ut på atl registrera och inventera faktiska tendenser,däribland framför allt näringslivets krav på och behov av markresurser ochlokaliseringsställen, och att sedan dra ut dessa tendenser och undersöka i vadmån de kommer i konflikt med eventuella andra tendenser och önskemål. Det äralltså inte fråga om att utöva något som helst egentligt styrande inflytandeutan att registrera befintliga krav och att söka avväga kollisioner mellan dekraven. Det anser vi emellertid vara helt otillräckligt, ocheftersom vi kräver en regionpolitik med andra målsättningar måste vi rimligtvisockså i konsekvensens namn kräva en fysisk riksplan baserad på andra utgångspunkter.Det är alltså bakgrunden, men denna debatt bör egentligen föras inom ramen fören regionalpolitisk debatt och inte på det splittrade sätt som blir fallet. Några få ord, fru talman, om Storslockholmsproblematiken.Oskar har här velat göra gällande i sin kritik mot nu har kommit in i en utveckling där det inte skulle krävas några egentligadämpande åtgärder, att utvecklingen i så att säga dämpatsig själv, och han anförde vissa data till stöd för det påståendet. vet juOskar lika bra som jag att detta av allt att döma är en temporärhistoria. Den beror pä de specifika konjunkturella förhållanden som råderoch som skapat en så stor arbetslöshet i landet i allmänhet attstorstadsregionerna har förlorat del underskott på arbetskraft som näringslivetdär tidigare hade alt räkna med och som var en stark drivkraft när del gälldeatt stimulera inflyttningen dit. är det så att säga dålig arbetsmarknad äveni storstadsregionerna. Därför växer dessa mindre. Det betyder inte att den relativa förskjutningen avproduktions-lesurser inom landet har avstannat, l-ramför allt skall man varaklar över att en mera expansiv konjunktur, när den kommer, innebär att dentidigare omfiyttningstendensen till stoislädernas förmån åteitages på i principsamma sätt som pä 1960-talel. Att problematiken på intet sätt har blivitinaktuell till föhd av de senaste två å tre årens utveckling tror jag att manskall vara helt klar över. ./ven om nu vill framträda som kritiker avcenterpartiet - och det är en diskussion som jag i och för sig inte har såstor anledning att blanda mig i - så tycker jag nog att del är politiskt litetmagslarkl, när han tar den nuvarande situatii-inen i fråga om befolkningsutvecklingeni till utgångspunkt för att proklamera sig somföreträdare för en socialdemokratisk regionpolitik i som skulleutgå frän människornas behov, l.ind-kvisl måste då förbise två väsentligasaker. En sådan politik skulle vara en helt annan än den regionpolitik som försoch har förts, och den stämi.ier inte överens med den regionplan som demaktägande socialdemokralerna i Storstockholmsdistriktet har ställt sig bakom. Den politik som förts har helt andra ideologiska målsättningar. m. i samhällsplanerings-frågor Forskning m. m. i samhällsplaneringsfrågor HjalmarMehr förklarade att det var för näringslivets skull man byggde ut. Det var förnäringslivets skull man bestämde sig för en viss typ av trafiklösningar. Detvar för näringslivets skull man satsade på bilismen. Det var för näringslivetsskull man skulle acceptera segregationen och zoneringen av storstadsregionenStockholm. Det är en helt annan politik än den , och det är väl ingen tvekan om vilken linje inom detsocialdemokratiska partiet i som har makten bakom sig. är - som vanligt, skulle jag vilja säga endast till för att på socialdemokratins vänstra flygels vägnar framförasmakligare och mer humanistiskt utformade alternativ, medan i själva verket detmaktpolitiskt betydelsefulla är vad personer som lagt fast, närplanerna för utveckling en gång spikades med professorKristenssons benägna ideologiska hjälp. bara en liten släng åt de borgerliga ianslutning till debatten om villabebyggelse och flerfamiljshus. De borgerligaär mycket på offensiven när det gäller att angripa bristerna i densocialdemokratiska bostadspolitiken, och det finns kanske skäl att vara detfrån många utgångspunkter. Men tror jag att de är helt verklighetsfrämmandenär de menar att en av de väsentliga vägarna till en lösning av bostadsmiljönsproblem skulle ligga i en ökad andel småhus. Jag kan försäkra, och det är uppenbart för var och en soinstuderat detta problem det allra minsta, att för nyslummens invånare, för delågavlönade och för de betryckta, för dem vilkas problem jag har försökt drafram här är den dyra villan och den dyra egna tomten verkligen inte någotalternativ. För dem ligger alternativet i en väsentlig kvalitetsförbättring ibyggandet av flerfamiljshus och i utformningen av höghus och flerfamiljsbyggenpå ett sådant ,sätt att man skapar en annan typ av miljö än man gjorl inyslummen. Villabebyggelsen är icke alternativet, och den kan överhuvud taget icke vara något alternativ utom för den specifika del avbefolkningen som har en hushålls- och familjestruktur av den traditionella, jaghöll på att säga borgerliga typen. Men eftersom det är så, i synnerhet istorstadsområdena, att man får en ökad andel hushåll som icke ansluter sigtill denna typ utan som är av en helt annan typ och har helt andra behov än attbo i villa framstår ocksä dessa entydiga krav på ett orimligt ökande avvillabebyggelsen på flerfamilj.sbebyggelsens bekostnad som föga ägnade att lösade problem som det är frågan om. HerrBERGMAN (s): Jag skall i detta anförande bara beröra riksplanefrågansom tog upp. Jag föreställer mig att , som av herrSvensson nu blivit tilldelad vissa roller inom vårt parti - harväl sädana egna erfarenheter om rollfördelningar i spelet hos kommunisterna atthan tror att man gör likadant på andra håll - kommer alt ge svar på tal i detsom berör . sade att debatten borde föras i ett störresammanhang, och det tycker jag är alldeles korrekt. Men den bör ocksä föras viden annan tidpunkt. Den bör föras . bådebeträffande riksplanefrågan och beträffande regionalpolitiken. har vi somunderlag för debatten en riksplaneskiss, och del är en utredningsprodukt. 1 ochför sig är det intressant atl diskutera den. Jag har varit på många debatter omden sedan den publicerades, och del är ett fängslande tema. Men vi kan inlebedöma den motion, som pläderar för, ensam emot riksplaneskissen.Denna är nu ute på remiss, och det konmier in många synpunkter vUka skaU vägassamman, och denna motion kan ju också verka som något slags remissvar som skallvägas in i diskussionen. Därefter kommer regeringen att la ställning. Då har vielt underlag för en diskussion, och det är de motiven som gör alt vi frånutskottets sida inte tycker att det finns skäl alt behandla motionen på annatsätt än vi har gjort. Jag yrkardärför bifall till utskottets hemställan på denna punkl. rekommenderar mig att, ifallreservationen om smygkontoriseringen skulle falla vUket han bedömt somsannolikt - försöka ge stadsbyggnadsborgarrådet litet råg i ryggen. Ja,reservationen kommer förmodligen alt falla. Det är ett öde som drabbat bådemig och mest . Och ifall det här problemet är så lättall lösa, sä nog skall jag, försöka bidra att ge stadsbyggnadsborgarrådet råg iryggen. Eftersom det handlar om råg så kanske jag får räkna med litetcenlerpartihjälp ocksä. Men, fru talman, jag tänkte också få beröra diskussionenom befolkningsprognoserna för . Jag kan instämma med herrLindkvist i det mesta av vad han sade, .men han förlitar sig enligt minuppfattning kanske alltför mycket på de siffror som gäller och för börianav 1972 och som visar en avtagande befolkningstillväxt i . Dessvärre, frestas jag säga, är väl della i hög grad ett lågkonjunklurfenomen. a. inträffat är ju att invandringen från utlandet till denna regionpraktiskt taget upphörde och vänts i en utvandring under början avdella år. Den befolknings-utveckhngen kan vi inte gärna räkna med sombestående. Jag tror inte det finns någonting som antyder att detta är en trendsom kommer att fortsätta. Såvitt jag förstår utgår den motion vi diskuterarinte heller från detta utan i stället från den situation som vi hade förelågkonjunkturen. Frågan är då om man från den utgångspunkten bedömer detsom möjligt att arbeta med en befolkningsprognos som innebär atl inflyttningentill antingen det är fråga om inflyttning från landsorten ellerfrån utlandet helt skulle upphöra. Hävdar man detta, då är det faktisktnödvändigt att förklara vUka nya inle tiUämpade regionalpolitiskamedel man knyter sina förhoppningar till, länsprogram, som behandlades i ,byggde på en befolkningsprognos som i stort sett har kunnat hållas. Om man nufrån motionärernas sida räknar med en väsentligt lägre tiUväxt är detnödvändigt att de talar om på vUka grunder man menar sig kunna göra denförutsägelsen. Om man inte kan det är det svårt att komma ifrån attrekommendationen att man för samhäUsplaneringen i kan utgåfrån denna mycket låga befolkningstillväxt blir liktydig Forsliiiing m. m. i samhällsplaneringsfrågor 5* nrotokoll 1977. Forskning m. m. i samhällsplaneringsfrågor med föreslår en ganska långtgående nedrustning av en rad samhällsfunktioner idenna region med alla de konsekvenser detta får, inte minst för människor ilägre inkomstlägen, som alltid drabbas först om samhällsservicen sviktar. () kort genmäle: Bara några ord om riksplanen. Jag tar upp denfrågan därför att man överallt i debatten stöter på föreställningen att detföreligger en färdig riksplan som man har att ta ställning till. Ännu är detbara en första börian, en skiss. Jag tycker inte atl man skall klandra utredareoch författare till riksplaneskissen för att de i första hand har planerat förvåra kuster. Dessa områden är de mest ömtåliga, och det är väl alldeles riktigtatt de har börjat med dem och med fjällområdena. Men man får förutsätta attplaneringsarbetet skall gå vidare och omfatta hela landet. Då kanman få en inventering och en översikt över de fysiska resurserna för atl kommafram till en hushållning med mark och vatten. Men någon riksplan kommer detnaturligtvis inte att bli förrän man fått med även generalplaneringen ikommunerna och länsplaneringen i bilden och arbetat samman allt detta till enriksplan. Det är angeläget att säga detta, därför atl man på mångahåll, både i press och i organisationer, debatterar så i blindo. HerrLINDKVIST (s): i tog upp diskussionen omStorstockholmsproblematiken och gick i ett ihärdigt svaromål mot de synpunkterpå agerande i de här frågorna som jag hade kritiserat föremåltidsuppehåUet. Vi skall inte ta de nuvarande befolkningssiffrorna alltförallvarligt, säger , eftersom de har en mycket klar anknytning tillden aktuella sysselsättningssituationen i . Det är möjligt. Vi vetingenting om det, . Vad vi vet något om är de siffror som jag harnämnt och som också visar en mycket, mycket klar trend för 1972.Därför menar jag att den dämpning som har efterfrågat förStorstockholms-regionen och har där i vissa lägen sällskap medvänsterpartiet kommunisterna är på väg att inträda. Det är från delutgångläget man har att diskutera hur regionen i fortsättningen innehållsmässigtskaU se ut. säger att man inte skall tro alltförmycket på , för han tillhör visserligen det socialdemokratiskapartiets vänsterfront, men han är bara till för att smaksätta alternativen såatt de kan göras mera njutbara i den politiska kretsen. Jag tror alt herrSvensson skall akta sig för att göra alltför säkra uttalanden om tillståndet idet socialdemokratiska partiet. Eftersom jag byggde mitt anförande på eltalldeles färskt material, nämligen från de socialdemokratiska ledamöterna avborgarrådsberedningen i , och klart angav de principiellamålsättningar som finns i förslaget till remissutlålande, tycker jag att herrSvensson skaU vara litet försiktig med sina omdömen - i synnerhet som herrSvensson ju tidigare haft någon liten erfarenhet av tillståndet i delsocialdemokratiska partiet. Att sedan försvann ur SAP har sannerligendemokratin inom partiet inte blivit lidande på, det kan jag försäkra. Sammanfattningsvis, fru talman, vill jag säga att detväsentliga i debatten om är att skall haen social funktion när det gäller arbete, när det gäller bostäder, när detgäller utbildning och när det gäller fritid. Jag menar att det är ganskaviktigt att slå fast att man inle skall vidta åtgärder av det slag som antyddesi agerande före måltidsuppehållet och som åstadkommer tvära kast i denregionala utvecklingen i Slockstockholm. Det var jag angelägen om attframhålla.