prot · FV0995 · 1972-12-31 00:00:00 — Vi har kritiserat det ur låginkomsttagarnas synpunkt. Vi harkritiserat den skattepuckel som finns runt 30 000-kronorsstrecket. Vi harkritiserat det ur den synpunkten att straffbeskattningen på en företagare, somarbetar i det egna företaget tillsammans med sin hustm, finns kvar. Ur dessa synpunkter har regeringen inte gjort ett dugg åt1970 års skattepaket. Regeringen har i stället lagt fram ett förslag som ävenom jag är ärlig och säger att det förmodligen inte var meningen - får tillföljd att de familjer som har det bast ställt i samhället får enskattelättnad, medan de familjer som har besväriigt att klara sig intefår någon nämnvärd skattelättnad genom den föreslagna omläggningen. Jag ber att få instämma i det yrkande somherr i Bäckmora tidigare framställt. Den ekonomiska poUtiken, m. m. () kort genmäle; Jag vill gärna säga att jag inregistreradeherr yttrande beträffande barntillsynskostnaderna för bamfamiljernasom någonting mycket positivt. Men jag vill informera om attmoderata samlingspartiet i sin motion liksom i reservationen i frågan vidskatteutskottets betänkande inte har begärt etl förslag. Också vimenar all frågan är tekniskt ganska komplicerad, och därför har vi under enföljd av år begärt en snabbutredning om hur förvärvsavdraget skall utformas. Det som sade betyderatt vi står varandra ganska nära här, och jag hoppas på en uppslutning frånalla de borgerliga partierna när det gäller den viktiga frågan ombarntillsynskostnaderna i beskattningen. HerrÅNGSTRÖM (fp); I en motion vid början yrkadeherr Den ekonomiska poUtiken, m. m. och jag påen omedelbar sänkning av mervärdeskatten på livsmedel. Vidare begärde vi enutredning om ytterligare avveckling av momsen på livsmedel fram till budgetåret1974/75. Innan jag utvecklar tankegångarna bakom motionen vill jag här kortberöra etl par punkter i det nu framlagda skattebetänkandet som har särskildaktualitet för Norriand och övriga glesbygdsområden. Den första punkten som jag här vill belysa är den verkansom höjningen av löneskatten har för näringslivet i . Situationen i dagär att vi fortfarande har en betydande arbetslöshet i Norrlandslänen, främstberoende på avsättningssvårigheter för de produkter som tillverkas av dennorrländska industrin. Verkstadsindustrin uppvisar en betydande lagcrökningfram till . De mindre företagen i , som i mycketstor utsträckning arbetar med legotillverkningar, drabbas hårt av en minskadorderingång, och både skogsindustrin och gmvindustrin har svårigheter med avsättningen.Skogsindustrin har varslat om produktionsstopp för att klara avproblemet med lagerökningarna och den alltmer ansträngda likviditeten. Den bild som jag här tecknat är väl i viss mån generellför hela vårt lands näringsliv, men den är särskilt uttalad för den norrländskaindustrin genom att denna är mera personalintensiv än industrin i landet iövrigt. I detta läge har det inom det norrländska näringslivet och de regionalainstanser som sysslar med lokaliseringspolitiken kommit i gång en seriös debattom att man som en åtgärd för att göra tanken på en lokalisering i norr merabegäriig skulle sänka löneskatten inom stödområdet till eller heltslopa densamma. Den debatten har i olika omgångar också förts här i riksdagen.1 motsats tUl regeringsförslaget anser jag atl ett slopande av löneskatten inomstödområdet vore den riktiga åtgärden att stimulera näringslivet i . I denna situation, när arbetslösheten är betydande ochindustrins investeringar och vilja till utlokaliseringar är som svagast, väljerregeringen att lägga fram förslaget om en fördubblad löneskatt. Den löneskattenkommer för det norrländska näringslivet att ha dessa klara effekter: Dentvingar fram snabbare rationaliseringar och därmed minskad sysselsättning, ochden leder också tUl en minskad lönsamhet, som i många fal! kommer att slå ut deföretag som ligger nära nollstrecket. De företag som har fåttlokaliseringsstöd och ännu kämpar med inkörningskostnaderna är de mestkänsliga i detta hänseende. Jag vill klart slå fast att höjningen avlöneskatten kommer att svårast drabba sysselsättningen i ochKopparbergs län samt i hela . Kostnaderna för arbetsmarknadsverketkommer att bli större, och det är fara värt atl löneskattehöjningens intäkterkommer alt ätas upp av följdkostnaderna. Den andra punkten som jag kort vill omnämna är denföreslagna höjningen av skatten på motorbränslen, på bensin, brännolja ochgasol. I är inte bUen ett nöjesfordon utan i första hand ettnyttofordon för persontransporter till arbetet, för att uträtta nödvändigaärenden i tätorterna och naturiigtvis för godstransporterna där de ökadekostnaderna för drivmedel måste komma att slå igenom i höjdatransportkostnader, allt till men för näringslivet. Den föreslagna höjningen avskatten på fordon.sbränslen drabbar näringsliv och befolkningen där hårdare äni övriga landet genom de stora avstånden i . När man studerar dettaskatteförslag måste man lägga ihop effekterna av höjningen av löneskatten ochhöjningen av bensinskatten för att förstå hur fientligt det föreliggandeskatteförslaget verkligen är mot näringsliv. Som jag inledningsvis nämnde har och jag väckten motion om en sänkning av momsen på livsmedel och en utredning om etteventuellt successivt borttagande av momsen. I reservationen 18 vidskatteutskottets betänkande nr 32, som är avgiven av och centernsrepresentanter, föreslås att hos Kungl. Maj:t anhåller omtilläggsdirektiv till den tillsatta skatteutredningen beträffande åtgärder föratt eliminera mervärdeskattens fördyrande verkningar på viktiga livsmedel. Bakgrunden till motionen är följande fakta ochtankegångar. För pensionärer, familjer med små inkomster och andra inkomstsvagagrupper drabbar den indirekta skatten på livsmedel synnerligen hårt. Även förfamiljer i medelinkomstlägena har den höga momsen på livsmedel och de starktstigande livsmedelspriserna betytt att familjerna efter hand har fått anpassasig till en lägre standard. Önskan att i alla fall behålla en viss valfrihet ide ekonomiska dispositionerna har tyvärr i alltför många fall betytt att valetblivit en billigare, men också en ensidigare och ur hälsosynpunkt mindrefullvärdig kost. Tandläkare i vissa norrländska bygder har slagit larm ochpåpekat att de försämrade kostvanorna påverkal barnens landstatus i försämranderiktning. De stegrade kostnaderna för barnfamiljerna har statsmakterna sedanförsökt korrigera med t. ex. höjningar av barnbidragen, men dessa höjningar harvarit otillräckliga för att kompensera både den ökade momsen ochprisstegringarna. När man nu diskuterar skattepolitiken i allmänhet finnsdet anledning att ställa frågan, om man skall vandra vidare i det ekorrhjul somdrivs mnt på så sätt att staten behöver pengar till sina stegrade utgifter ochdå tillgriper en höjning av de indirekta skatterna. Dessas verkan på exempelvisbarnfamiljer måste sedan kompenseras med nya sociala insatser, som i sin turkostar pengar och kräver nya skattepengar. Skall man komma ifrån denna kurva,som pekar uppåt och som har svåra verkningar på normalfamiljensekonomi, måste vi hitta utvägar att åstadkomma lättnader i den indirektabeskattningen, som drabbar den absolut nödvändiga konsumtionen, t. ex. momsenpå vissa baslivsmedel. Elt ytterligare skäl för en sänkning av momsen pålivsmedel är den starka prisstegring som trots prisstoppet under rätt lång tidinträffade . har livsmedelsprisernastigit med inte . Denna stegring i procent räknat är meraän vad den genomsnittliga induslriarbetarinkomsten stigit med under samma tidtrots atl de hårda avtalsförhandlingarna hade en s. k. låglöneprofil. Det ärförklarligt att gallupsiffrorna nu visar att en sänkning av momsen på livsmedelär den politiska åtgärd som svenska folkel helst vill ha genomförd. Av slatsfinansiella skäl är det inle möjligt att nu görastora och genomgripande operationer med ell hell borttagande av momsen pålivsmedel. Elt av de alternativ som man kan välja mellan är borttagandet av momsen på vissa baslivsmedel - en väg som kanske är den Den ekonomiska politiken, m. m. Nr 95 administrativt enklaste. I dennadebatt om en differentierad moms på Onsdagenden livsmedel har också åberopats atten sådan åtgärd skulle vara krånglig att 31 maj1972 genomföra, men då vill jag visa påen som talar om att av Den ekonomiska politiken, m. in. 29 staterhar 19 stater en differentierad moms, som är lägre pä livsmedel än på övrigavaror, och att detta fungerar tillfredsställande. Med detta som bakgrund tordedet vara möjligt alt komma till rätta med det administrativa problemet även iSverige. Med det anförda vill jag yrka bifall tillreservationen 18 vid skatteutskottets betänkande nr 32, som begär tilläggsdirektivtill skatteutredningen för att eliminera mervärdeskattens prishöjande effekterpä viktiga livsmedel. I förrgår upplevde vi något mycket ovanligt utanförriksdagshuset. Mig veterligt var det första gången som företagare från helalandet, från i norr till i söder, samlades utanförriksdagshuset för att ge uttryck åt sin uppfattning om den näringspolitik somförs och det sätt på vilket de anser sig bli behandlade av regeringen ochmajoriteten i . Det var ca 3 000 företagare representerande samtligalän, 47 yrkesförbund och ett flertal branschförbund, dvs. den sektor inomsvenskt näringsliv, som går under benämningen hantverk, industri, handel ochservice. Det är i runt tal 100 000 företag, som sysselsätterungefär en halv miljon anställda och livnär cirka en och en halv miljonmänniskor. Större delen av dessa företag tillhör hantverks- ochindustriorganisation, som också jag i viss mån representerar, och . Dessa företagare vill ingenting hellre än att i lugn och ro fäutöva sina yrken, utveckla sina företag och därigenom också ökasysselsättningen, få producera varor och tjänster ät den allmänhet som debetjänar och de större industriföretag som de ofta är underleverantörer till. De har lojalt funnit sig i att i många avseendenvuru i strykkluss men ändå stå hemma i sina företag och arbeta. Jag behöverbara nämna sådana saker som utbildningsväsendet, ATP-systemet,sjukförsäkringen, arbetslöshetsförsäkringen, kreditförsörjningen,beskuttningen, rätten till självfinansiering, den statliga och kommunalaupphandlingen, rätten att konkurrera på lika villkor, för att inte tala omkravet att ständigt även under semestertid - stå till förfogande somoavlönade uppbördsmän och uppgiftslämnare åt staten, m. m. m. m. Vi arbetar ofta både 50, 60 och ochförsöker sysselsätta våra anställda, uppfylla våra plikter mot såväl allmänheten som stal och kommun. Vi har haft en önskan, som vi upprepade gånger har framfört, nämligen att regering och riksdag avskaffar arbetsgivaravgiften, just därför att den drabbar våra arbets- kraftsinlensiva företag oändligt mycket hårdare än de högrationaliserade företag som inånga gånger kan skötas med några få anställda. Jämför t. ex. omsättningen och personalstyrkan i det stora kraftverket med den i ett serviceföretag inom elbranschen! Jämför t. ex. en massafabrik med en bUverkstad osv.! Är det rättvist, är det jämlikt? Vi anser det inte. 14 Det svar vi företagare fick på vårtkrav på avskaffande av arbetsgivar- avgiften,den s. k. löneskatten, var ett förslag om en fördubbling av densamma. Dettaskedde utan att man ens tog kontakt med näringslivets organisationer och utanföregående remissbehandling, detta trots att vi vid en av SHIO anordnadkonferens innan förslaget kom av finansministern fickförsäkran om att finansministern inte alls hade några tankar i den riktningen.Vi trodde oss kunna lita på finansministerns ord, men tyvärr kunde vi intedet. Vi företagare är besvikna och förbittrade och anser oss ha blivitotillböriigt utnyttjade och behandlade som brickor i ett politiskt spel.Vi hadeväntat oss något annat av den regering som gång efter annan betonar värdet avde mindre och medelstora företagen och deras utveckling. Höjningen av löneskatten liksom många tidigare betungandepålagor och uppgifter som pålagts näringslivet och som ofta drabbar de mindreoch medelstora företagen och deras anställda särskilt hårt gör att viifrågasätter om regeringen verkligen vill föra en näringspolitik, som främjaroch utvecklar ett konkurrenskraftigt näringsliv, i vilket också de mindre ochmedelstora företagen har sin berättigade plats. Det förslag som ligger påriksdagens bord tyder inte på det utan snarare på motsatsen. Det var egentligenanledningen till att det spontant och så gott som på nolltid gick att samla ettså stort antal SHIO-medlemmar företagare här i landet utanför riksdagshuseti förrgår. Vi känner nämligen stor oro för utvecklingen, förutvecklingen av våra företag och för de anställdas framlid. De oavbmtetstigande kostnaderna, den minskade lönsamheten, det ökade krånglet med nyapålagor, nya arbetsuppgifter från stulen och förslaget om fördubbladlöneskatt gjorde att man tyckte att måttet nu var rågat och tiden mogen för attsäga ifrån på allvar. "får det vara nog" var också devisen för densamling som skedde här . får det vara nog med pålagor ochuppgifter, de må sedan kallas moms, löneskatt eller arbetsgivaravgift. Det gårinte längre med ytterligare beskattning den vägen heller. Det skulle, herr talman, finnas anledning att citera vadrepresentanter för de olika yrkesförbunden yttrade, men jag skall med tanke päden tidsnöd vi befinner oss i inte göra det. Däremot kan jag försäkra att detinte var uppskattande ord om regeringen och dess nuvarande näringspolitik ochbehandlingen av de mindre och medelstora företagen. Jag skall nöja mig med atttill herr talmannen - om det tillåts - överlämnu en resolution som antogs vidmötet, och om det är möjligt, få bilägga den till protokollet i stället för atthär läsa upp den. I dagens osäkra konjunkturläge skulle företagsamheten istället för alt belastas med nya pålagor behöva stimulans för ull ökasysselsättningen och konkurrenskraften hos våra varor. Regeringens ochvänsterpartiet kommunistemas utspel har enligt vår uppfattning rakt motsattverkan: risk för ökad arbetslöshet, högre priser, färre företag och sämre service.Är det vad svenska folket vill ha? Vi företagare tror det inte utan sägerbestämt nej till nya pålagor av vad slag de än vara må. Går det föreliggandeförslaget igenom, vilket det sannolikt gör, anser vi det nödvändigt uttregeringen till höstriksdugen lägger fram förslag som kompenserar näringsliveloch räddar de svenska varomas konkurrenskraft både inom och utom landet, t. ex.genom att exportleveranser undantas Den ekonomiska politiken, m. m. Den ekonomiska politiken, m. m. Återbetalning kan exempelvis ske enligt exportfakturoma. Likaledesbör företagen medges rätt att vid fasta leveransavtal få debitera löneskatt påvarje delleverans tUl kunder inom landet. Det enda radikala, som vi ser del från företagarhåll, voreemellertid att regeringen, precis på samma sätt som en företagare måste göranär han ser att verksamheten inte går ihop, samlar sig till en förnyadgenomgång av utgifterna. I det här faUet borde alltså regeringen under sommarengå igenom de statliga offentliga utgifterna och försöka reducera dem. Orkarregeringen inte med det kan jag personligen, och jag tror många med mig, tänkamig en sänkning av det andra uttaget från näringslivet, det 10,75-procentigauttaget till AP-fonderna. Dessa är redan uppe i betydligt högre belopp, ca 50miljarder, än man beräknade att de skulle vara vid den här tidpunkten. Räntanpå fonderna räcker mer än väl till för pensionsutgifterna.Varför då belasta företagsamheten och därmed den enskUde konsumenten med störrepålagor och högse priser än nödvändigt? Låt de här pengarna i stället stannahos näringslivet och hos den enskUda människan, öka hennes köpkraft, hennessparande och därmed också företagens utveckling och möjligheter tUl ökadsysselsättning. 1 detta anförande instämde herrarHovhammar (m) och i Trobro (m). I fiol infördes ett visst statligt stöd tillde fria kristna trossamfunden. Det skedde med anledning av motioner från bådemittenpartierna och . utgår detta statsbidragmed . i vår har behandlat ett förslag frånmittenpartierna om att utöka det anslaget ienlighet med det äskande som framförts från frikyrkoråd. Detta förslagavslogs av en socialdemokratisk majoritet med stöd av kommunister ochmoderater. Den höjning av arbetsgivaravgiften som riksdagsmajoritetennu kommer att fatta beslut om kommer att drabba de fria kristna trossamfundenutomordentligt hårt på samma sätt som det kraftigt påverkar alla ideellaorganisationers ekonomi. För trossamfundens del utgör den årliga merkostnadenungefär . Socialdemokraterna har alltså under vårriksdagenavslagit mittenpartiernas förslag om att fördubbla statsbidraget från 2 till 4miljoner kronor till de fria kristna trossamfunden. 1 stället fördubblar man nuarbetsgivaravgiften och tar på så sätt tillbaka mer än hela det statsbidrag somför närvarande utgår. Det kan knappast sägas vara att uppmuntra kyrkornasarbete! Jag har därför funnit angeläget att ställa en fråga tillfinansministern som jag har lämnat till honom i förväg; Avser finansministernatl till höstriksdagen lägga fram förslag om kompensatoriska åtgärder för attmöta den skattepålaga som drabbar den ideella sektorn och därmed också dekristna samfunden? 1 detta anförande instämde herrarWestberg i , och (samtliga fp). HerrSVENSSON i (s): Nr 95 Vad beträffar arbetsgivaravgiften ochtrossamfunden den samt bidraget till de fria kristna samfunden ärdet på det sättet att vi 31 : 1977 inombroderskapsrörelsen inte gärna ser en sammankoppling, därför att vi - ; önskarinte att frågan om statsbidragen till de fria samfunden - och, som "ekonomiska det väl blir , trossamfunden överlag - kopplas sammanmed pontiken, in. m. skatter som uttas i olika former. Vi hyser den uppfattningen att kyrkor och samfund bör lydaunder samma bestämmelser som gäller för andra folkrörelser, och jag tror attdet med hänsyn lill den framtida behandlingen av de här sakerna är direktfarligt med denna sammankoppling och detta kompensationstänkande. Man kan t. ex. säga, att när arbetsgivaravgiften höjs minskas skatten för enskilda medlemmar, och därmed får demöjlighet att ge mer till samfunden. Jag tror att man skall ha det i tankarna,när man funderar på de här tingen. Å andra sidan kan man naturligtvis säga alt det är lättareför staten att ta in pengarna än det är för samfunden. Dessa kan alltså råka ivissa besvärligheter. Jag vill i det sammanhanget understryka vad skatteutskottethar sagt i en mening på s. 22; "Den framtida utvecklingen får utvisa omspeciella åtgärder erfordras för att minska verkningarna av den höjdaarbetsgivaravgiften för företag och organisationer." Jag utgår ifrån attden meningen inte kommit till utan att det ligger en tanke bakom. Jag räknar med, herr talman, att det till nästa årsriksdag läggs fram förslag om en väsentlig höjning av anslaget till de friatrossamfunden och invandrarkyrkorna. Det tror jag är nödvändigt i ljuset av denutredning som framlagts av beredning om stat och kyrka. I denutredningen tecknar man framtidsperspektivet. Man talar också om likställighetmellan samfunden och de särskilda konsekvenser som följer därav. Man sägerockså, med tanke på det särskilda anslag som utgår till de friatrossamfunden och invandrarkyrkorna nämnde detta och talade omatt vi också medverkat till det att det finns skäl att öka anslagen till friakristna samfund och invandrarkyrkor. Låt mig, herr talman, påminna om attsamlingslokalsutredningen lagt fram etl betänkande, där man i detsammanhanget framhåller, atl det till trossamfundens samlingslokaler bör kunnautgå bidrag precis på samma sätt som till profana samlingslokaler. Del är ocksåvad beredning om stat och kyrka har sagt i sitt yttrande tUl ' samlingslokalsu t red ningen. kommer vi nog att få räkna med att anslagentill de fria trossamfunden och invandrarkyrkorna kommer att öka, och jagförutsätter att det blir en väsentlig höjning redan nästa budgetår. () kort genmäle: i säger alt man inombroderskapsrörelsen inte gärna ser en sammankoppling av frågan om statsbidragoch löneskatt. Det förstår jag så väl, men del betyder inte så mycket vadbroderskapsrörelscn tycker på den punkten. Vad som är intressant är reaktionenhos medlemmurna ide ideella organisationer och församlingar Den ekonomiska poUtiken, m. m som fårelt visst statsbidrag men sedan får en utökning av den redan existerandelöneskatten som är större än bidraget. 1 sak är naturligtvis även om det. Till skillnad från har jag större tilltrotill frikyrkomas medlemmar än till staten. Dem brukar man kunna lita på; detkan man tyvärr inte alltid göra på staten. Arbetsgivaravgiften tillkom vid övergången frånomsättningsskatt till mervärdeskatt och var tänkt som en direkt beskattning påkommersiell verksamhet. bedriver inte de ideella organisationerna någonkommersiell verksamhet och kan inte kompensera sig för denna skattepålaga. Jaghar inte talat bara om kyrkorna jag sade uttryckligen att problemet gälleralla ideella organisationer, men jag exemplifierade med trossamfundenssituation. Redan nu finns det undantag för rederinäringen. Det ärganska märkligt att man från socialdemokratiskt håll har större känsla förrederinäringen än för de ideella organisationerna. Jag tycker det är märkligtatt är med på den seglatsen! i (s) kort genmäle: Om lyssnade på vad jag sade,borde han ha hört atl jag talade om en väsentlig höjning av bidraget till defria trossamfunden och till invandrarkyrkorna . Det är då som pengarnabehövs. Sedan tror jag, herr talman, att vad broderskapsrörelsentycker i detta stycke kanske betyder mer än vad tycker. () kort genmäle; Jag har ställt en fråga till finansministernsom jag hoppas få svar på något . Vi har inte i och för sig haft någon anledning attifrågasätta goda vilja. Men vi har erfarenhet av att dessinflytande inom det socialdemokratiska partiet är relativt begränsat; framförallt har man haft elt intryck av atl på de punkter där partiet haft enståndpunkt och en annan har man sällan varit beredd att taen fight med sina egna. Om det nu skulle vara så glädjande att iKungälv är beredd att aktivt verka för att de ideella organisationerna skall fåkompensation för den nya skattepålaga som socialdemokraterna och vänsterpartietkommunisterna fattar beslut om, hälsar jag naturligtvis detta medtillfredsställelse. i (s) kort genmäle; Det hur kommit ell betänkunde som heter"Samhälle och trossamfund", och i det kan man läsa om hur denutredningen ser på dessa frågor och hur den ser . Jag utgår frånult de socialdemokratiska ledamöterna i den utredningen är förankrade i sittparti. åsikter i dessa frågor överensstämmer i stort setlmed vad som sägs i del betänkandet. Därmed,herr talman, tror jag att jag har besvarat påståendeangående våra olika åsikter i det socialdemokratiska partiet, i Nr 95 det här fallet överensstämmer alltså våra åsikter. HerrSJÖHOLM (fp); Regeringens ledamöter och talesmän värjde sigi går med Den ekonomiska förtvivlans mod mot antydningar om att det skuUefinnas ett inslag av politiken, m. m. utpressning i regeringens handläggning avdenna skattefråga. I sak är det naturiigtvis omöjligt att bestrida att detverkligen gör det. Regeringen lägger fram ett förslag som är oacceptabelt föroppositionen och säger: 'Om ni inte accepterar detta, lägger vi fram ett annatförslag som är ännu mer oacceptabelt och som både ni och vi tycker ärsämre." Det är alltså en form av utpressning. Detta blir kanskeregeringens melodi för framtiden. Ingen behöver väl betvivla att regeringensförmåga att stapla sämre förslag på dåliga är outtömlig. Vi har diskuterat frågan om skattereformer ochskatterättvisa i . Ändå har nästan ingenting sagts om denviktigaste reform som man kunde tänka sig på det här området, nämligen attskapa rättvisa och att sätta stopp för skattefusk och skatteflykt. Det ärnästan groteskt att här framläggs förslag om att skärpa beskattningen på livetsnödtorft, bl. a. baslivsmedel, som man låter miljonbelopp och t. o.m. miljardbelopp fuskas bort och flyktas bort. Jag instämmer i vad herrÅngström sade om att momsen på livsmedel borde tas bort.