prot · FV09128 · 1972-12-31 00:00:00 — Det är angeläget att rikta den uppmaningen till företagensägare och ledare att ge till känna planer och informera så långt möjligt är föratt skingra ovisshet och undvika en obefogad oro. Om det sker,skulle vi kunna slippa åstadkomma de institutionella förutsättningar för ensådan information som i och för sig är ett legitimt krav från de anställda. Mensker det inte får vi, som jag sagt i mitt svar, steg för steg se till att manfår den informationen till de anställda. Vi skall , om följer vårt förslag,besluta om styrelserepresentation, i första hand i företag med över 100anställda. Det bhr en treårig försöksverksamhet, och vi får sedan avväga om viskall gå ned till ett lägre antal. Vi kommer att besluta om ettinformationssystem som skall ge länsstyrelser och kanslihuset möjligheter information, som jag hoppas också skall passera över företagsnämnderna. Detär alltså fråga om företagens planer . Dennainformation skall vara så detaljrikt utformad att vi kan få en ordentliguppfattning om vad det är som händer och sker. På den vägen skall vi ocksåkunna ge kunskaper till de anställda. När jag talar om institutionella förutsättningar har viatt ta hänsyn exempelvis till banksekretess och till lagstiftning som finnsför de institutioner vi redan har. vill att vi skall ge demmöjligheter att sprida en kunskap som de inte är berättigade att sprida.Det får vi avvakta med. FruTHEORIN (s): Bakgrunden till min fråga är, som jagtidigare sagt, erfarenheter från beklädnadsbranschen. Även denna bransch måstenaturligtvis acceptera nedläggningar och rationaliseringar. Men dessa bör dåske så att de får så små skadeverkningar som möjligt för de anställda. Ettnaturligt och rimhgt krav från de anställda är att de får information om derationaliseringar som planeras. Inflytande över hur samhällets medel skall användas vidåtgärder som berör de anställda är naturligtvis ett hka naturligt krav sominformation om planerade åtgärder. Detta bör rimligen kunna garanteras även fördem som arbetar i företag med mindre än 100 anställda. Jag ser industriministerns proposition, som skallbehandlas i , som positiv och har ingenting att invändamot de förslag som där framförs. De kommer säkerligen att innebära en braframflyttning. Men om det nu föreligger hinder av juridisk och praktisk art -och efter svaret från industriministern är jag klar över att sådana hinderfinns för att ge den information om och inflytande över hur samhällets medelanvänds, så menar jag att dessa hinder bör kunna undanröjas. Jag har i svaretfrån industriministern lagt in den tolkningen att man från departementets sidaockså är beredd att överväga detta. Överläggningen var härmed slutad. § 6 Omindustripolitiska initiativ Herr industriministern ordet för att besvara i (vpk) i kammarens protokollför intagna fråga, nr 299, och anförde: i har frågat mig omindustripolitiska initiativ är att vänta beträffande kontorsmaskinindustrin ivårt land. Härtill vill jag svara följande. Den internationella situationen för denna industribranschhar kännetecknats av en besvärUg omställning från mekanik till elektronik ävenför de enklare maskinerna. har den automatiska databehandhngen iflera avseenden revolutionerat kontorsarbetet i dess helhet. Detta harinneburit att en traditionell marknad av hjälpmedel för manuellt kontorsarbetehar ersatts av en växande marknad för alltmera komplicerade kontorsdatasystemav olika slag. Konsekvenserna av denna omställning har i hög grad drabbatFacit, det enda större svenska företaget i branschen. Flera utländska företaghar råkat i liknande svårigheter. Den starka datatekniska utvecklingen inom kontorsområdetvar ett av motiven bakom tillsättandet av utredningen rörande näringspolitiskaåtgärder på det datatekniska området, den s. k. dataindustriutredningen.Utredningen har arbetat och ägnar kontorsmaskinindustrins problemen fortlöpande uppmärksamhet. beräknas mot slutet av år 1973framlägga ett underlag för långsiktig pohtik på dataområdet. Flertalet av demöjhga åtgärder, som enligt direktiven skall övervägas av utredningen, kantillämpas på kontorsmaskinindustrin. Jag vill särskilt peka på de övervägandensom utredningen har att göra beträffande det statliga stödet till forskning ochutveckUng på dataområdet. Utredningens förslag kan således väntas leda till åtgärdersom berör även kontorsmaskinindustrin. Några andra initiativ beträffande dennabransch är efter den senaste tidens händelseutveckling - inteaktuella. HerrSVENSSON i (vpk); Jag får tacka för svaret och för desakupplysningar som det innehöll och tillåter mig att vidga den härprincipiella frågeställningen en hten smula. Krisfenomenen inom industrin är ju inte längre väsenthgenbegränsade till TEKO-branschen och därmed jämförhga sektorer utan drabbar iolika former också industrier, där man i och för sig bort vänta en störremotståndskraft. Verkligt allvarligt är det ju när även industrier med avanceradoch framtidsbetonad produktion vacklar och måste avskeda folk. Allt det här är ett viktigt led i den hotande utvecklingennär det gäller industrisysselsättningen i landet. Arbetstillfällena i industrinminskade enligt arbetskraftsundersökningarna, som är urvalsundersökningar, med72 000 , och enligt industristatistiken, som insamlas direkt utepå företagen, gick arbetstillfällena tillbaka med 87 000 under samma tid.Nedgången har sedermera fortsatt. Om åtgärder för att motverka friställningar i krisdrabbadeföretag Det är också så att allt fler arbetsplatser kontrollerasav företag med internationell anknytning. Viktiga delar av teknologisktutvecklingsarbete hamnar i utländska finanskretsars händer. Här ligger ett hotmot tillväxten, mot industristrukturen och mot möjligheterna till en rättvisregional resursfördelning. har statens attityd i dessa frågor varitväsentligen socialpolitiskt och defensivt betonad. Jag menar att det krävs enindustripolitik där staten med hela sin potential går i spetsen. Det krävs ettlångsiktigt program för hela industrins teknologiska utveckling ochkapitalförsörjning. Ett sådant program kan bara läggas upp av staten ochförutsätter att de privata kapitalen inte längre har den ledande rollen. Enhgt propositionen 111 skall det inrättas ettindustripolitiskt verk. Min vidare fråga är: Skall det också skapas en offensivstatlig industripolitik? Skall denna industripohtik också sikta till attbevaka landets och folkets intresse av en industriell tillväxt inom landet ochett nationellt grepp över den teknologiska utvecklingen? Jag frågar dettadärför att de åtgärder som statsrådet förebådar känner vi igen från tidigare de har ju i andra fall väsentligen varit till för att hjälpa privatindustrinatt lösa problemen genom att fusionera eller att t. ex. lämna frågan omutveckUngsarbete inom viktiga branscher i utländska händer. Jag skulle på den sista frågan kunna svaraenkelt ja. Självfallet syftar vi med hela den utredningsverksamhet som berörpraktiskt taget alla branscher i vårt land till att få ett kunskapsunderlag föratt kunna bedriva en aktivare industri- och näringspolitik. Överläggningen var härmed slutad. § 7 Om åtgärder för att motverka friställningar i krisdrabbadeföretag Herr industriministern ordet för att besvara () i kammarens protokoll för den 3november intagna fråga, nr 300, och anförde: har frågat mig om jag anser detönskvärt att företag i en besvärlig krissituation, innan man aviserar åtgärdersom leder till friställningar av flera tusen anställda, tar kontakt medregeringen för att diskutera hur företaget eventuellt i samverkan medsamhället skulle kunna lösa den uppkomna situationen. På detta vill jag svara att jaggivetvis anser det önskvärt att företag som överväger förändringar av väsentligbetydelse för exempelvis sysselsättningen på ett tidigt stadium diskuterarsaken med såväl regeringen som andra berörda samhällsorgan. HerrHUGOSSON (s): Jag ber att fåtacka industriministern för svaret. Jag ställde den här principiella frågan isamband med att vi upplevde en stor kris i ett företag som tillverkarkontorsmaskiner och som har sitt huvudsätei - en krissituation som vi har kunnat följa under ett par års tid.Vi fick via massmedia vetskap om att det här företaget skulle inskränka sinverksamhet och aviserade friställningar för 2 600 personer. Jag skulle ianknytning till det aktuella fallet vilja få den principiella frågankonkretiserad genom att be industriministern svara på om företagsledningen togkontakt med regeringen och om det förekom några seriösa överläggningar för attmed samhällets eventuella medverkan lösa företagets kris, innan man, som sagt,gick ut och meddelade att 2 600 av de anställda skulle bli av medsitt jobb på grund av företagsnedläggning. Man var ju inte tagen pä sängen i det här fallet. Allakände till svårigheterna, och de anställda hade förklarat för företagsledningenatt den pohtik man där bedrev inte fick fortsätta. Det förekom internastridigheter i ledningen, planeringen och produktutveckhngen var dålig osv.,och det gjorde att krisen blommade ut. Läget var mycket bekymmersamt. Men nuhar krisens verkningar mildrats genom att ett annat stort företag går in ochlöser en del av de aktuella problemen. hyser de anställda dock stororo för framtiden, och på vissa orter har man inte heller pä sikt löstsysselsättningsfrågan för de anställda. Jag kan nämna att i går 600anställda i oro för framtiden. Jag vill fråga: Är regeringen nu inkopplad på frågan, ochförsöker regeringen nu medverka till att lösa sysselsättningsproblemen för deanställda vid företaget, där man inte har kunnat presentera någotförslag till lösning? När privatkapitalismen sviktar, som den gjorde i dettafall, är det nödvändigt att samhället går in och medverkar till att deanställdas trygghet och sysselsättning garanteras. Om åtgärder för att motverka friställningar i krisdrabbadeföretag Mellan och mig finns det iprincip inga delade uppfattningar. Självfallet måste vi se till att bhinformerade tidigare. Det har jag också sagt i de två tidigare svaren. Nubygger vi också upp ett system för att om möjligt undvika att hamna i sammasituation som i det aktuella faU som här har åberopats. När jag fick kännedom om den krissituation som förelåg fördetta foretag, så tog jag själv initiativ till kontakter under hand vid vilkavi erbjöd våra tjänster. Men självfallet kan vi inte tvinga oss på någon. Efterhand fick vi också större kunskap om vad som pågick - utan att därför direktkunna påverka händelseutvecklingen. Den uppgörelse som sedan träffades - ochsom ännu inte är helt klar - får i rådande situation betraktas som den bästamöjliga. Men den löser inte hela sysselsättningsproblemet för alla anställdainom Facitkoncemen. Därför måste intresset nu koncentreras till att mildrakrisens verkningar och till att försöka bereda sysselsättning åt dem somriskerar att bli arbetslösa. I det syftet pågår nu ett arbete, i vilket de bådaföretagen liksom stat, kommun och de anställdasorganisationer är engagerade. Vi hoppas att det arbetet skall leda till resultat, somunder alla förhållanden mildrar verkningarna av krissituationen. Om åtgärder för att motverka friställningar i krisdrabbadeföretag HerrHUGOSSON (s); Jag ber att få tackaindustriministern för detta ytterhgare svar, som naturligtvis kommer attmedverka till att de anställdas förhoppningar blir starkare ände varit tidigare. Det är också avslöjande att det företag det här gäller intetog något initiativ. Samhället gjorde det, men samhället kunde inte tvinga sigpå företaget. Vad som emellertid gjorde att jag ställde min andra frågavar närmast svaret till i , i vilket industriministern sadeatt det nu inte är aktuellt med några ytterligare initiativ. Jag viU säga attdet är nödvändigt att vidta åtgärder för att klara sysselsättningen för deanställda vid i . Vi har över 4 000 arbetslösa iGöteborg. Vi har anställningsstopp vid SKF, som innebär ett bortfall på 1 000jobb, och 300 tjänstemän på SKF har blivit aviserade om att derasarbetsuppgifter försvinner. Det finns inget arbete för de 600 som eventueUt bhrfriställda vid Original-Odhner och för de 300 tjänstemän jag nämnde. Därför ärdet högst aktuellt att ta ytterligare initiativ. Det är verkligen minförhoppning att man skall finna en lösning på problemen i . Jag reagerade mot den pressdebatt som förekom i sambandmed den här krisen. Man gjorde bl. a. gällande att det inte är så farligt attbli arbetslös i som det är att bli arbetslös någon annanstans. Det ärhka besvärligt att förlora sitt jobb var man än befinner sig i det här landet.Situationen i är sådan att det inte finns möjligheter atterbjuda de friställda arbete på något annat ställe. Det är därför nödvändigtatt försöka finna en sådan lösning att företaget kan fortleva. När man besvarar två enkla frågor somegentligen hör samman är det naturligtvis svårt att svara så att det passar inpå båda frågorna. I det ena fallet behandlade jag den långsiktiga politikendå det gällde kontorsmaskinindustrin. Det utredningsarbete som pågår där ärinriktat på att få fram ett kunskapsunderlag för att bedöma den fortsattautveckhngen. Några ytterligare initiativ i det avseendet är inte möjliga. Vimåste avvakta utredningsresultatet. I det andra faUet gäller det den speciella fråga som herrHugosson tar upp - låt mig kalla den Facitfrägan. Vi för för närvarandediskussioner med företaget och är i kontakt med de anställda för att försökaåstadkomma så godtagbara lösningar som möjligt. Vi hoppas att detta skall geett gott resultat. Jag kan något lugna med att förGöteborgsföretagets vidkommande säga att jag är underkunnig om att det finnsintressenter som vill förhandla om att fortsätta åtminstone en del avverksamheten. Jag vill bara tacka för den sistaupplysningen, som verkligen är lugnande för de anställda i . Överläggningen var härmed slutad. ålägganden från tillsynsmyndigheter som ökar vissa vårdkostnader Herr socialministern erhöllordet för att besvara i Skärstad (c) i kammarens protokoll förden intagna fråga, nr 340, och anförde: i Skärstad har frågat migvilka åtgärder som vidtagits i anledning av den skrivelse som och Svenska kommunförbundets omsorgsdelegation tillställtregeringen angående ålägganden från tillsynsmyndigheternas sida som verkarkostnadsuppdrivande för huvudmännen. FramstäUningen från kommunförbundens omsorgsdelegation harremitterats till och för yttranden. Underfrågans behandUng i har flera av de i framställningen berördaenskilda ärendena diskuterats med huvudmännen och därefter kunnat slutbehandlasi samförstånd med huvudmännen. Enligt vad jag inhämtat har vidaresocialstyrelsen och representanter för kommunförbunden kommit överens om ettsammanträffande under för att ytterligare diskutera hithörandefrågor. Det är meningen att en sådan kontakt skall tas även mellanskolöverstyrelsen och kommunförbunden. Jag utgår från att de frågor det härgäller på detta sätt får en tillfredsställande lösning. i Skärstad (c): Jag ber att få tacka för svaret. Att skapa en sä god och medmänsklig miljö som möjligt förde psykiskt utvecklingsstörda måste vara samhällets uppriktiga strävan ochuppgift. Det får absolut inte hända att någon blir bortglömd eller av annananledning inte får den vård han har rätt till. Stora framsteg har gjorts pådetta område. Det är viktigt att hygien och utrustning är tiUfredsstäUande. Detär minst hka viktigt att det finns personal som har tid och intresse för ochhandlag med dessa utvecklingsstörda. Tillsynsmyndigheternas inspektionsverksamhet har skapatavsevärd irritation hos huvudmännen. Detta har föranlett Svenska landstingsförbundetoch att skriva till socialministern. I skrivelsenframhåller man vad som är grunden till denna irritation - att rapporten ärhållen i negativ ton och att åläggandena innebär kostnadsökningar förlandstingen. Anledningen till att jag ställde min fråga var denna skrivelse ochdet förhållandet att jag deltar i detta arbete pä länsnivå. När det gäller inspektionsverksamheten vore det önskvärtatt tillsynsmyndigheterna - innan rapporten skrivs ut med berördabefattningshavare på landstingssidan diskuterade igenom de påpekanden detänker göra. Kan socialministern tänka sig att man, med förtroende förhuvudmännen, delegerar en del av dessa uppgifter till länsnivå? Det är ocksåviktigt att det sker en samordning mellan planeringsmyndigheten och dem somskall svara för den ekonomiska sidan, inte minst med tanke på uppgörelsenmellan , och , i vilken detförutsattes att utgifterna skulle hållas nere. Ang. ålägganden från tillsynsmyndigheter som ökar vissavårdkostnader 2 protokoll 1972. Om åtgärder mot tjuvfiske tackar jag för svaret där det meddelas att en hel delär på gång. Det är min förhoppning att man skall komma fram till en för allaparter tillfredsställande lösning och att det inte drar alltför långt ut påtiden. Jag vill gärna understryka vad sade om att det på detta område gjorts stora framsteg, inte minstunder senare år. Bakom detta hgger betydelsefulla insatser från huvudmännenssida. Man kan gott säga att vi befinner oss mitt uppe i en utveckling på heladetta viktiga område som innebär att nya vårdformer kommer till stånd. De öppnavård- och boendeformerna vinner alltmer insteg. Med andra ord: Det är enprogressiv utveckling på gång. Som jag nämnt i mitt svar kommer det nu att äga rum ensärskild konferens mellan och behandlajust dessa frågor. Detta understryker självfallet också den stora betydelse dehär frågorna har. Jag vill framhålla att det förehgger en positiv vilja hos demsom svarar för dessa frågor, både centralt och ute i landstingen, att steg försteg föra utveckhngen framåt. De frågor som i Skärstad ställde till migföreställer jag mig på ett naturligt sätt också kommer att bh föremål fördiskussion under de överläggningar som kommer att äga rum. Överläggningen var härmed slutad. § 9 Om åtgärder mot tjuvfiske Herr statsrådet erhöllordet för att besvara () i kammarens protokoll för den 21november intagna fråga, nr 329, till herr justitieministern, och anförde: har frågat justitieministern omdet enhgt ökande tjuvfisket, nu särskilt med trål i ,föranleder någon åtgärd från statsrådets sida. Frågan har för besvarandeöverlämnats till mig som tf. chef för . Bestämmelserna om påföljd för olovligt eller olaga fiskeskärptes . För sådant brott kan nu dömas till böter ellerfängelse . Dessutom skall fångst förklaras förverkad, om detinte är uppenbart obilligt. Fiskeredskap som använts såsom hjälpmedel fårförklaras förverkat, om det är påkaUat till förebyggande av brott eller annarssärskilda skäl föreligger. Vid olovligt eller olaga fiske kan fiskeredskap ochbåt tas i beslag. Gällande bestämmelser ger enligt min uppfattning derättstillämpande myndigheterna tillräckliga möjligheter att ingripa motolovligt eller olaga fiske. Tillgänglig statistik visar inte någon allmänökning av dessa brott. Några särskilda åtgärder är därför inte aktuella. För fisket i , som nyhgen behandlats i ,gäller en konvention mellan och som förbjuder båda ländernasfiskare att bedriva fiske med trål i större delen av . om revision av konventionen pågår. Därvid kommer även frågan om efterievnaden avkonventionens bestämmelser att uppmärksammas. Jag tackar statsrådet försvaret på min fråga, som föranleddes av uppgifter om en ökning av det olagatrålfisket i farvatten. Det förekom också uppgifter som tydde på attde fiskare som överträdde förbudet mot trålfisket i denna region gjorde det medberått mod, vetande att straffsatserna inte var tillräckhgt avskräckande. Detallmänna rättsmedvetandet stöts naturligtvis av sådana förhållanden. När nu statsrådet anför att här inte föreliggernågon ökning av överträdelserna och att en erforderlig skärpning avstraffsatserna skedde , kan man väl med anledning därav barasäga, att det verkar som om tillämpningen av dessa skärpta straffsatser från1969 inte har varit tillräckhg. Det vore därför angeläget att statsrådet medtanke på det, som jag nu vågar hävda, ökade tjuvfisket verkligen ville övervägaom inte någonting kan göras åt det. Sedan säger statsrådet att förhandlingar förts medDanmark om trälfisket just i . Jag tycker det är angeläget att härvidlagunderstryka, att det inte är danska trålfiskare jag tänkt på när jag ställdemin enkla fråga. Det är svenska yrkesmän, som på grund av bristande fiskelyckai andra farvatten har tagit sig ned till och där ställt till med skadagenom sitt tjuvfiske. Jag hoppas verkligen att statsrådet vill övervägaåtgärder eller åtminstone följa utvecklingen med vaksamhet. Jag nämnde att statistiken inte visar någonallmän ökning av det olovliga fisket, eftersom fråga var allmäntformulerad, även om den speciellt tog sikte pä . Det antal brott motfiskelagstiftningen som har kommit till polisens kännedom ligger under desenaste åren faktiskt på samma nivå som . Antalet brottdäremellan har varit uppe i betydligt högre siffror . Mendet är ett riktigt påstående att det beträffande förehgger speciellaproblem med en viss ökning av antalet överträdelser mot trålfiskeförbudet. De aktuella siffrorna tyder på att totala antalet brott iår kommer att ligga betydhgt under det totala antalet brott . Men denskillnaden föreligger att medan det praktiskt taget inte rapporterats någradanska fiskare som förbrutit sig mot bestämmelserna, är nivån på den svenskasidan ungefär oförändrad. har emellertid meddelats ett pardomar av hovrätten för , vilka vunnit laga kraft och där man harförklarat i det ena fallet trålen och i det andra fallet värdet av en trålförverkat. Det är klart att en förverkandepåföljd är en mycket effektiv påföljdför att hålla brottslingarna borta. Om det inträder en allmän skärpning avstraffpraxis och därmed sammanhängande ändring i fråga om praxis för beslagfinns det anledning vänta att detta får en dämpande effekt på det olaga fisket.Bestämmelserna finns där i varje fah. Om åtgärder mot tjuv fiske Resurs- och energipolitiken m. m. HerrCLARKSON (m): Det statsrådet nu sadelåter genast bra mycket bättre. Man har faktiskt kunnat konstatera att detförbjudna trålfisket fortsatt, därför att fiskarna inte fruktat påföljderna.Men med de nya prejudicerande utslag från hovrätten som statsrådet harnämnt finns det väl anledning hoppas på en förbättring . Överläggningen var härmed slutad. På förslag av herr talmannen beslötkammaren att återstående på dagens föredragningslista upptagna enkla frågorskulle besvaras efter behandhngen av utskottsbetänkanden. § 10 Föredrogs och biföllsinterpellationsframställningarna nr 237 och 238. § 11 Resurs- och energipolitiken m. m. Föredrogs näringsutskottetsbetänkande nr 50 i anledning av motioner angående resurs- och energipolitikenm. I detta betänkande behandlades motionerna 1972:575 av m. fl. (fp) vari hemstäUts attriksdagen skulle besluta att ett fristående energiinstitut med i motionenangivna arbetsuppgifter inrättades, 1972:583 av m. (vpk) vari hemställts att skulle uttala sig för 1. att ett femtekärnkraftverk i samhällelig regi förlades till , 2. att frågan omen snabb planering av energipoUtiken i övrigt blev föremål för en skyndsamutredning med utgångspunkt att samhället fick bestämmanderätten över aUaresurser för energiförsörjningen samt 3. att en översynföretogs över alla led i atomkraftens produktion från bränsleförsörjningen tillavfallshanteringen med riktpunkt att riskerna för allmänheten eliminerades urtillverkningsprocessen, 1972:757 av m. fl. (c)vari yrkats att skulle hos Kungl. Maj ;t hemställa om 1. en skyndsamparlamentarisk utredning med uppdrag att genomföra en analys av landets totala naturresurser och dra upp riktlinjerna för den framtida resursanvändningen med beaktande av vad som anförts i motionen, 2. åtgärderför en väsentligt intensifierad forskning rörande fusions energins UtveckUng och industriella användning, 1972:758av herrar i (fp) och () samt 1972:1342 av fruMogård m. fl. (m). 1. attriksdagen skulle avslå a) motionen1972:757 om en resurspoUtisk utredning, b) motionen1972:575 om mrättande av ett energiinstitut, 2. att riksdagenskulle avslå motionen 1972:583 angående energiförsörjningspolitiken, 3. att riksdagenskulle avslå motionen 1972:758 angående pumpkraftverk,