prot · FV09118 · 1972-12-31 00:00:00 — Man skall självfallet hälla kontakt med denregionala organisationen och lämna in sitt ärende där för den utredning osv.som man kan få hjälp med. Men eftersom det är fråga om ett begränsat antalärenden behöver det inte bh så komplicerat att handlägga dem centralt. Jag harvelat betona att om vi skall få en enhetlig bedömning är det bättre att hadenna handläggningsordning. Jag har heller inte sett något exempel på att detvarit till något väsentligt ohägn att vi har denna ordning. Det var inte kontakten mellan det regionala organet ochdet centrala som jag tror skulle vara svår att upprätthälla eller besvärlig attfä till stånd. I stället var del kontakten mellan den berörda individen och detorgan som beslutar som jag tycker det är ganska nödvändigt att få till stånd. Överiäggningen var härmed slutad. §7 Ang. utbyggnaden av Ljusnan Herr civilministern erhöll ordet för att besvaraherr i (fp) i kammarens protokoll för intagnafråga, nr 302, och anförde: i har frågat mig omregeringen är beredd att låta frågan om utbyggnad av Ljusnan stå öppen tillsutredningen om de södra har lagts fram och behandlats i vanligordning. Frågan om utbyggnad av viss del av Ljusnan prövas förnärvarande av . Det ankommer på domstolen att avgöra om den försin prövning skall avvakta resultatet av den utredning syftar på. HerrWESTBERG i (fp): Jag ber att få tacka civUministern för svaret på frågan. Som statsrådet säkerligen förstår är frågan om MeUanljusnanav stort intresse för många, många människor. Självfallet följs varje åtgärd idetta ärende med spänd uppmärksamhet. Vi är väldigt många som vUl bevaraMeUanljusnan outbyggd. Jag behöver här inte påminna om den kraftiga uppslutningsom aktionen "Rädda Ljusnan" fått inte bara på det lokala planet utanöver hela landet - det är väl känt av civilministern. Vi vill bevara den sista outbyggda delen av Ljusnansdalgång såsom naturen format den. Såväl dess skönhetsvärden som de övrigavärden som en outbyggd älvsträcka rymmer upplevs av oss som omistliga. Därförföljer vi frågans behandling med så stort intresse. Vi hälsar med tUlfredsställelse att frågan omvattenkraftsutbyggnaden i södra och norra skall göras tillföremål för utredning, och jag tackar civilministern för det initiativet. Vihoppas att man därvid skall finna att MeUanljusnan inte bör utbyggas. Vad det iförsta hand gäller är att framställningen om utbyggnadstillstånd får läggas päis till dess utredningen är slutförd. vill inte civUministern - av skäl som jag förstår -göra något uttalande på den punkten. Men jag hoppas ändå att civilministerngärna ser att den här frågan får vila till dess utredningen är klar. På denpunkten ber jag inte om något svar, men jag hoppas att så är fallet. Vi hoppasockså att den här utredningen skall gå så snabbt att det inte behöver bli någonkompUkation. Än engång: Tack för svaret! Ang. fördelningen av anslaget till alkohol- och narkotikaupplysning Det är naturligtvis inte mycket att tillägga.Jag vill bara understryka att den utbyggnad som i talarom är föremål för prövning och att den hanteras i enlighet medden vattenlag som gällde före . Överläggningen var härmed slutad. §8 Ang. fördelningen av anslaget till alkohol- och narkotikaupplysning Statsrådet erhöll ordet för att besvara herrIsraelssons (vpk) i kammarens protokoll för intagna fråga, nr312, och anförde; har frågat mig dels om jaganser att nuvarande fördelning av anslaget till alkohol- ochnarkotikaupplysning är väl avvägd eller mogen för en revidering, dels - om detsenare är fallet -huruvida jag är beredd att medverka till en ändamålsenligarefördelning. Till upplysning om alkohol- och narkotikaproblemen har förbudgetåren 1972/73 och 1973/74 anvisats ett anslag av 5 miljoner kronor.Statens ungdomsråd har fått i uppdrag att fördela medlen enligt 1972 angivna grunder. Rådet avser att besluta omfördelning av de medel som ännu återstår. Ang. fördelningen av anslaget till alkohol- och narkotikaupplysning på enenkel fråga till har jag redogjort för deav rådet tillämpade principerna för fördelningen av medlen. Jag vill i dettasammanhang också erinra om att till justitieombudsmannen framförda klagomålöver medelsfördelningen hksom hos Kungl. Maj:t anförda besvär i samma avseendeinte har föranlett några åtgärder. Enligt min mening har ingen anledning funnits attöverväga ändrade regler för fördelningen. (vpk): Jag tackarstatsrådet för svaret. Vid behandling här i av alkohol- ochnarkotikafrågor torde det tydUgt ha framgått att det finns ohka synsätt påfrågorna. En gemensam utgångspunkt för de olika meningarna är rimligen att alltmissbruk av droger såvitt möjligt skall elimineras. Men när vi sedan skallvälja medel att i första hand nå detta mål går meningarna isär. Vi har en riktning som hävdar att målsättningen bör varaett alkoholskadefritt samhälle och att det kan vara acceptabelt med konsumtionav droger, bara de inte ger skador. Denna riktning hävdar också att vad som iförsta hand bör göras är att angripa de sociala bakgrundsfaktorer som kan ansesleda till drogmissbruk. En annan riktning hävdar att målsättningen, även om denkan synas orealistisk i ett kort perspektiv, måsle vara ett drogfritt samhälle.Samtidigt som åtgärder mot bakomliggande sociala faktorer, som kan indikeradrogmissbruk, bejakas kräver man resoluta åtgärder direkt mot själva drogerna.Man hävdar också att en av de få möjliga vägarna ut till ett normalt liv fördem som redan sitter fängslade i ett missbruk genom fysiskt och psykisktberoende av droger är att denna grupp av människor tas om hand för avgiftningoch sedan ges möjlighet att socialt stödja varandra i den svåra kampen för ettnormalt, människovärdigt liv. Dessa människor som blivit passiverade genomdroger måste i stället aktiveras i kampen mot drogerna och för ett bättre ochdrogfriare samhälle. Vid fördelningen av 2,6 miljoner av de 5 miljoner kronortill alkohol-och narkotikaupplysning, som har beviljat, har 17 av 43bidragssökande organisationer beviljats anslag. Härav har ellernästan en tredjedel gått till regeringspartiet närstående ungdoms-ellerbildningsorganisationer. Jag vill inte hävda att det är fel att dessaorganisationer har fått anslag. Vad jag vill hävda är att de organisationernatillsammans med flertalet andra som fått anslag vid denna första fördelningrepresenterar en alkoholliberal grundsyn och att de föreningar som har en annansyn nästan inte har fått något anslag alls. Anser statsrådet verkligen attdetta är en riktig avvägning vid anslagsfördelningen? Möjligheter finns ju ännu att ändrapå detta vid fördelningen av resterande 2,4 miljoner. Kan vi hoppas på att detsker en sådan ändring? Vi kan väl vara helt överens i dennainledande synpunkt, som hade, att allt missbruk bör elimineras.Detta framgår ju ocksåav den målsättning som angavs i propositionen och som anslöt sigtill. lägger vidare synpunkter på hur man skallbedriva denna upplysningsverksamhet och meddelar hur informationen skall ske,nämhgen genom en kampanj som inte är centraldirigerad utan där olika organisationerfrån sina skilda utgångspunkter skall få samhällets förtroende att arbeta medupplysningsverksamheten utifrån den angivna målsättningen. Jag tycker det är märkligt att fördelningen av medlen, som har skett helt i enlighet medriksdagens önskemål och som för övrigt har prövats av JO. Skulle nuungdomsrådet frångå sin fördelningsprincip, skulle det innebära att manfrångick uttalade mening, och då blir det en helt annan sak som vifår diskutera här. fördelningen av anslaget tiU alkohol- och narkotikaupplysning (vpk); I den PM från som utgått inför nästafördelning av medel sägs att ungdomsorganisationer kommer att prioriteras vidmedelsfördelningen. Man säger också att ett av syftena med den föreslagnainformationsverksamheten är att organisationerna skall få möjligheter attutifrån egna värderingar och erfarenheter angripa problemen kring deberoendeframkallande medlen. En rimlig tolkning av detta måste vara, herr talman, attorganisationer med icke drogliberal linje också borde få anslag. Blevfördelningen sned vid den första anslagsfördelningen, så bör detta rimligenkompenseras vid den stundande andra fördelningen. har inte heller i samband med sitt beslut omanslag, såvitt framgår av vad som står i propositionen, avsett att söka ändraorganisationernas inriktning utan endast avsett att ge dem möjlighet att förstärkasin verksamhet - en verksamhet som riktar sin udd mot drogerna ochdrogkulturen. Sker vid nästa anslagsfördelning inte någon rättelse avvad som redan gjorts, anser jag, herr talman, atl man bakom rygghäller på att via anslagsbeviljandet söka påverka vissa organisationersinriktning, vilket inte kan ha varit mening. Jag vill bestämt bestrida att man på någotsätt skulle bakom rygg fördela anslagen på ett sätt som icke harvarit avsikt. Det är helt klart att ingenorganisation är utesluten när det gäller fördelningen av anslagen, men det ärockså hka klart att det är organisationernas ansökningshandlingar som liggertill grund för fördelningen. HerrISRAELSSON (vpk); föreslog att fördelningen av medlen skullegöras av CAN. kom att, med bifall till en reservation, besluta attstatens ungdomsråd skulle vara fördelare i enlighet med vad Ang. studenternas ekonomiska situation somföreslogs i propositionen 61. När regeringen fick stöd för sitt förslag, bl. a. av vpk,var en förutsättning att medlen skuUe komma att handhas pä sätt riksdagenuttalat sig för. Detta är ett rimligt krav, herr talman, och jag harfortfarande den bedömningen att den fördelning som har skett är sned iförhållande till vad verkUgen har uttalat. Fördelningen får ses mot bakgrund av vad detär för ansökningshandlingar som har kommit in och hur de har varit underbyggda. Det sker alltså utdelning av medel vid ytterligare etttillfälle. Jag upprepar att det som avgör om organisationerna får tilldelningär i vad mån ansökningshandlingarna är i enlighet med intentioner. (vpk): Jag hoppas i alla fall slutligen att statsrådet tar underallvarligt övervägande att rätta tiU vad jag och många med mig betraktar som ensned fördelning och även försöker kompensera denna när nästa fördelning sker. Överläggningen var härmed slutad. §9 Ang. studentemas ekonomiska situation Herr statsrådet erhöll ordet för att besvara herrWijkmans (m) i kammarens protokoll för Intagna fråga, nr 294,och anförde: har frågat mig om jag, bl. a.mot bakgrund av de höga hyrorna i studentbostadsbeståndet, anser att denpersonliga ekonomiska situationen för dagens studenter är tillfredsställande. Den aktuella debatten om hyror och levnadsstandard förstuderande skulle fiäna på att föras med större hänsyn till de skiftande behovsom olika studerande har. Hyressituationen för en sammanboende studerande medbarn är väsentligt annorlunda än för en studerande utan försörjnings-pUkt.Vidare är det ekonomiska läget mycket olika för förvärvsarbetande och ickeförvärvsarbetande studerande. För att få ett bättre faktiskt underlag för attbedöma hithörande frågeställningar har Kungl. Maj :t på mitt förslag undervåren gett i uppdrag att göra en undersökning av destuderandes ekonomiska förhållanden. Jag vill slutligen erinra om mitt uttalande i årets statsverkspropositionatt studiemedelsutredningens förslag om en höjning av studiemedlensmaximibelopp får bedömas i sarnband med ställningstagandet till famUjepolitiskakommitténs betänkande om familjestöd. Jag vill först tacka statsrådet för svaret på minfråga. Jag kanske tycker att det kunde ha varit mera precist. säger att debatten om dessa frågor skuUe tjänapå att man så att säga spaltade upp studentkategorierna litet mera noggrant.Jag kan hålla med om att det är skUlnad meUan de studenter som arbetar och demsom inte gör det, dvs. de som har familj och de som inte har familj. Men vi vettrots aUt generellt en hel del om dagens situation för studenterna rentekonomiskt. Vi vet att allt flera tvingas arbeta för att klara sinekonomiska situation, och det må man ha olika värderingar av. Detta minskargenomströmningen i universitetsväsendet, och det kan ha sina negativa effekter.Vi vet att allt färre över huvud taget har utnyttjat studiemedelssystemet desenaste åren. Detta må vi också ha olika värderingar av. Vi vet slutligen attframför allt studentbostadshyrorna har höjts rekordartat . Bostadshyrorna upptar i allmänhet avstudiemedelsbeloppen. En undersökning som utförts av studenterna i Göteborgvisar, att över hälften av rummen i studentbostadsbeståndet upptar en hyra somöverstiger av studiemedlen. Jag kan ge några exempel på detta. Ostkupan - ettstudentbostadsområde med 330 rum har en hyra som motsvarar 38 procentav studiemedlen. I - ett annat ställe i med 250 rum - ärmotsvarande siffra . Många av dessa mm hyrs inte ut i andra handunder sommaren, utan här tvingas studenterna att betala hyreskostnaden ävenunder . Varför har det blivit så dyrt? Jo, det har varit lågsjälvfinansiering från början, det har varit ett borttagande av de statligahyressubventionerna, och vi har framför aUt fått en massa tomma rum under desenaste två åren. Kontentan bhr naturiigtvis en besvärhg ekonomisk situationför studenterna och för stiftelserna, att många studenter dubbelarbetar, attdet får en viss hämmande effekt på dem som överväger att ge sig in på universitetoch att färre utnyttjar hela studiemedelssystemet. Det är klart att det är bra med en undersökning av dessaekonomiska förhållanden, , men vi vet mycket om dessaproblem och skulle aUtså vara betjänta av direkta åtgärder. gjordesstudentundersökningar som visade, att över hälften ansåg att studiemedlen interäckte till för de mest nödvändiga utgifterna, dvs. mat, kläder och husrum. Dagens sits är uppenbarligen alarmerande.Studentbostadsstiftelserna beräknar en förlust på nära 7 miljoner kronorpå de tomma rummen, och hyrorna höjs kraftigt . Vad som kommeratt hända vet jag inte, men jag hade väntat mig några mera konkreta aspekter påhur statsrådet på kort sikt hade tänkt lösa dessa mycket svära problem. Ang.studenternas ekonomiska situa tion Jag bestrider självfallet inte att hyrornahar ökat mycket kraftigt och att det finns vissa tecken som tyder på atthyrorna i studentbostadsstiftelsernas lägenheter har ökat mer än i hyresbostadsbeståndeti dess helhet. Vad gäUer konkreta åtgärder har studenterna - och detkänner väl till - vid en uppvaktning för inrikesministern och migfått 12 protokoll 1972. Ang. studenternas ekonomiska situation detbeskedet att man kommer att kunna i varje fall för tUlfället underlättalösningen av studentbostadsstiftelsernas problem genom den proposition sominrikesmiriistern nu framlagt om speciella insatser i dagens situation förstiftelser av ohka slag som driver hyresverksamhet med bostäder. Men låt mig ändå säga tiU vad jag brukar sägatill studenterna, att dessa procenttal, som upprepar och somstudenterna så framfört, att av studiemedlen går tiUhyra, inte är särskilt talande. De allra flesta studenter lever inte enbart påstudiemedel. Vi har bestämmelsen att man får ha iextrainkomster utan att studiemedelsbeloppet reduceras. Genom grundavdraget harman de facto i mänga faU skattefritt i handen om man ärensamstående. Det är det första som skaU sägas. Det andra som skall sägas är att just de studenter som hardet ekonomiskt sett särskilt dåligt inte bor - gudskelov höU jag på att säga -ide allra dyraste lägenheterna. Därför säger sådana procentsiffror ganska htet. HerrWIJKMAN (m): Man är ju frestad att fråga hur statsrådetvet att just de studenter som har det sämst ställt med ekonomin, som har detbesvärligast, inte lever i de dyraste bostäderna? Det var en ny uppgift. Denskulle jag vilja ha verifierad. Då behöver vi inte göra en sådan undersökningför då är läget tydligen inte så prekärt. Jag tror att det är farligt att svänga tUl sådanapåståenden. Jag tycker att den statistik studenterna presenterat är slående.Den visar att flertalet som bor i studentbostadsrum och det är enkelmm dennastudie avser betalar i hyra i runt tal av studiemedlen. säger att de flesta studenter jobbar. Vivet att det i dagens konjunkturläge är ganska svårt att få ett arbete, även vidsidan om. Jag har vid mina kontakter med studentkåren de senaste månadernaförstått att de som sysslar med förmedling av extrajobb av olika slag har utomordentligtsvårt att täcka in efterfrågan för alla dem som vill ha extrajobb. När det gäller studentbostadsstiftelsernas aktueUa problemsäger statsrådet att studenterna vid uppvaktning fått beskedet att man med denproposition som statsrådet lade fram kommer attunderlätta lösningen av problematiken. SFS anser själv att propositionen ärskriven på ett sådant sätt att studentbostadsstiftelserna åtminstone inte iförsta rummet kan komma i fråga, eftersom de inte kan ställa de säkerheter somfordras. Hela frågan om studenternas ekonomiska situation har vi nudiskuterat ett par , både i kammaren och utanför det här huset. Jagkonstaterar att herr statsrådet skjuter problemen framför sig. skaU det göras en undersökning, och man skall lösaproblemet med de tomma rummen på kort sikt. Men hela grundfrågan studiemedelssystemetskonstruktion, totala belopp och möjligheten att effektivt studera - dethuvudproblemkomplexet är olöst. Med den utredningstakt vi har i detta land kommer denfrågan troligen inte heller att lösas . Det var ju en pessimistisk förutsägelse vi nusenast fick, och det är möjligt att har rätt. frågade mig hur jag vet att de studenter somverkligen har htet pengar i handen inte bor i de dyraste lägenheterna. Jag drarav den allmänna situationen den slutsatsen, att det är relativt lätt att skaffasig en bostad, även ute på staden. Jag tillmäter studenterna så mycket klokskapatt de försöker skaffa sig en lägenhet som svarar mot de inkomster de har. Sedan var det för mig en överraskning att höra herrWijkman säga att studentbostadsstiftelserna inte skulle kunna utnyttja debestämmelser som skaU stadfästa på basis avinrikesministerns proposition. Det strider något mot den bUd man fick viddiskussionen mellan studenterna och inrikesministern. Ang. ny stadga för folkhögskolorna Jag har bara fått meddelandet att man vid en mycketnoggrann studie av propositionen har kommit fram tiU att de regler för säkerhetsom man måste stäUa för att komma i åtnjutande av de statliga lånen är så passrigorösa att de lånen inte kan komma i fråga. Mer vet jag inte, så det ärmöjligt att statsrådet har rätt. Det skall jag inte tvista om här. Jag kännerinte till det i detalj. Statsrådet sade att jag var pessimistisk, men jag tror attde flesta som har lyssnat tUl studiemedelsdebatten ärganska pessimistiska över huvud taget i fråga om den studentekonomiskasituationen. kom ju medett förslag att man skulle höja totalbeloppet för studiemedlen från 70 tiU 75procent av basbeloppet. Det har ännu inte haft någon som helst effekt. Det harinte vidtagits nägon åtgärd från regeringens sida. Debatten över huvud tagethar ju kretsat kring höga hyror, kring svårigheterna att klarasig på de här beloppen. Därför är det klart att man bhr pessimistisk. Jag är den förste att vara tacksam om problemet kan få ensnabb lösning, men med den inriktning som statsrådet här har angivit ser jaginte att det kommer att få sin lösning förrän i mitten på1970-talet. Överläggningenvar härmed slutad. ny stadga för folkhögskolorna Herr statsrådet erhöll ordetför att besvara i (fp) i kammarens protokoU för den 9november intagna fråga, nr 306, och anförde: Ang. ny stadga för folkhögskolorna i har frågat mig, närjag avser föreslå Kungl. Maj :t att utfärda ny stadga för folkhögskolorna ianledning av förslag. Eftersom förslaget tUl ny folkhögskolestadga innebär påmånga punkter en i förhållande till nuläget långt gående förändring avfolkhögskolans organisation, är jag inte utan ytterligare beredning beredd attföreslå Kungl. Maj:t att ny stadga utfärdas. i (fp); Anledningen till min fråga är att det hargått sedan arbetet med den nya stadgan för folkhögskolan påbörjades.Den har diskuterats , och har den gamla stadganblivit alltmer inaktuell. Många skolor har omorienterats från de tidigare totaltdominerande långa vinterkurserna till mer av ämneskurser och kortkurser avolika slag. Förändring har också skett inom undervisningen. De obligatoriskaämnena har alltmer skjutits i bakgrunden till förmån för nya ämnen och nyakursplaner. Organisatoriska förändringar har också skett då den s. k.klasslösa indelningen med nivå- och stoffgruppering i olika klasstorlekaranvänds i aUt störte utsträckning. I skolorna har man med förväntan sett fram mot attförslaget till ny stadga snart skuUe antas av Kungl. Det skuUe gearbets- och planeringsmöjligheter för att forma en folkhögskola som ännu bättreskuUe fyUa sin roU som kunskaps- och kulturförmedlare. Jag tackar statsrådet för svaret men beklagar att det varnegativt. Att det skuUe vara så många nya punkter i förhållande till nulägetkan knappast vara ett skäl för att dröja. Behovet av den nya stadgan är som jag har sagt helt klart.De många dispensärenden som varje skola måste avge inför varje skolstartdokumenterar detta krav. Den vida ram som det nya förslaget innehåller kankontinuerligt följas upp med anvisningar som skulle innebära en flexibilitetsom denna skolform - kanske mer än andra måste ha för att fungera och för attkunna möta de många nya krav som ett snabbt förändrat samhälle ställer. Detmedger också en utveckling inom respektive skolor så att man kan ge ohkagrupper och individer ett studieutbud som det inte är lika lätt att ge förnärvarande. Jag vill tiUstatsrådet ändå säga att det kanske vore anledning att ompröva uttalandet här . En eventuell översyn skulle mycket väl kunna ske även om den nya stadganantas. Den anpassningen till dagsläget skulle ju rimligen underlätta en sådanhär utredning. Jag bedömer inte aUs mitt svar som negativtvisavi folkhögskolorna och folkhögskoleverksamheten, utan jag bedömer dettaförslag som sä ingripande och så allvarligt att jag inte bara kan betrakta dethär som någonting som man förändrar i en stadga. Innan vi genomför storareformer pä ett område vUl vi ha en ganska ingående debatt om förändringarna.Hert i anger här som centralt i förslaget till en nystadga, att årskursindelningen skuUe överges och i stäUet en nivågrupperinginföras och att vi skulle upphäva den nuvarande bestämmelsen om att vissaämnen skaU vara obhgatoriska första året, nämhgen de grundläggande ämnenasvenska, matematik, samhäUskunskap o. d. Allt detta innebär en utomordentligtlångtgående förändring i folkhögskolans liv. Jag kan därför inte utan vidarebetrakta detta som en formell fråga, även om den behandlas så i skolöverstyrelsensframställning. Jag kan heller inte inse att jag ser negativt och lättsinnigtpå folkhögskolornas problem. Ang. ny stadga för folkhögskolorna HerrJONSSON i Ahngsås (fp); Jag vidhåller att svaret var negativ', dockicke lättsinnigt, som statsrådet nämnde nu i senaste omgången. Det är ingentvekan om att man känner oro för vad detta uppskjutande skulle kunna innebära.Om vi dröjer med genomförandet av stadgan, tror jag att detta skulle kunnaverka i hög grad handlingsförlamande, och planeringen på lång sikt skulle rentav omöjliggöras. Totalt tror jag att skolformens ställning skuUe försvagas. Jag menar att det riktiga skulle vara att vi antog dettaförslag, eftersom den nya stadgan ändå är så pass aUmänt hållen, och eneventueU utredning skulle inte kunna förhindra den kontinuerhga verksamheten.Man skulle då kunna fortsätta utan de hämmande inslag som finns i den nuvarandestadgan. Vi kan väl ändå vara överens om att den är något . Vi är alltså överens om värdet av en skolform med denfrihet som folkhögskolorna har. Denna frihet ger pedagogiska fördelar, ochskolformens kulturella och sociala insatser har vi enligt mitt förmenande interåd att vara utan. Skolformen bör fä allt det stöd den behöver. Jag hoppasalltså att frågan ändå får en snar lösning, dvs. en snabb beredning så att enny stadga kan antas att gälla från nästa läsår, alltså . Jag delar inte den uppfattningen att ettbibehållande i stort i nuvarande läge av stadgan skuUe medförahandlingsförlamning och brist på framtidsplanering.