prot · FV0971 · 1972-12-31 00:00:00 — Dessa25-procentiga anslagsökningar har beslut konsekvent genomförts,och så sker även . Jag tycker att man i debatten om enprocentsmålet börbetänka att detta konsekventa fasthållande vid beslutet om årliga höjningar av anslagen lill det svenska biståndetär utomordentligt ambitiöst, inte minst med tanke på den stagnation ellerdirekta minskning som vi upplever internationellt sett. begär mittenpartierna att skall uttala attenprocentsmålet skall vara uppnått /75. Ett sådant uttalande avårets riksdag skulle det vet aUa som sitter i den här kammaren - inte pånågot sätt förändra den reala situationen. De uppgifter som delta års riksdaghar att fullgöra för uppfyllande av enprocentsplanen är för del första altanslå medel till den 25-procenliga höjningen och för del andra atl se lill atlbislåndsmyndigheten har de planeringsresurser som behövs för att de resterandeanslagshöjningarna skall kunna praktiskt genomföras. Däremot kanju inte detta års riksdag överta de beslut som skall fattas av 1973 och 1974års riksdagar. Jag är angelägen om all del skall stå alldeles klart underdenna debatt alt den planeringsmässiga beredskapen och kapaciteten föreligger föratl anslag motsvarande av bruttonationalprodukten skall kunna anvisas1974/75. I procent av nationalprodukten /75 beräknas vara 2 300 miljonerkronor. Vi har nämligen i vårt nuvarande u-hjälpsarbele kommit ini etl tillstånd som är fuUl normalt för reformverksamhet i detta land och sominnebär att behoven kontinuerligt starkt överstiger de anslag som riksdagenbeviljar då menar jag självfallet inle behoven i den absoluta meningen av defattiga ländernas behov, utan jag menar de behov som aktualiseras i värt egetkonkreta biståndsarbete. Vi upplever detta mycket starkt när nu vi arbetar med deländerprogram och de ramar som skall fastställas för nästa budgetår. Delskulle vara utomordentligt lätt att vidga ramarna i en sådan omfattning atl vispränger taket för de anslag som kommer att bevilja. Detbetyder att vi känner den sedvanliga budgetrestriktionen också när det gällervår biståndspolitik, och det är rätt självklart. Om jag får återkomma till ländervaletbetyder detta atl så stora uppgifter ligger framför oss i de mottagarländer somnu är aktuella att jag icke räknar med att det blir anledning att aktualiseranya mottagarländer under den närmast överblickbara framtiden. De nuvarandemottagarländerna kommer att ställa sådana anspråk på våra resurser att dessaresurser - också i perspektivet av en fortsatt stegring - kommer att tas helt ianspråk. Det vore emellertid, herr talman, både orimligt ochoriktigt att blunda för alt ett förverkligande av enprocentsmålet till 1974/75kommer att utsätta oss för utomordentligt stora påfrestningar, ochfinansministern har - sin plikt som finansminister likmätigt - velat fästa våruppmärksamhet på de påfrestningarna. Det är självfallet min förhoppning attdel skall visa sig möjligt atl bemästra svårigheterna. Det betyder attenprocentsmålel ligger fast för regeringen och för utskotlsmajoriteten liksomför reservanterna. Jag tyckte det var välgörande att i debatten kringenprocentsmålet höra utrikesutskottels ordförande realistiskt peka på delproblem som vi här kommer atl möta, nämligen att vi kan slå inför en sådanbudgetsituation att ett förverkligande av enprocentsmålet lill 1974/75 kankräva alldeles särskilda kontributioner från skattebetalare. Jag villunderstryka, herr talman, atl detta är en helt hypotetisk situation, men jagtycker det är värdefullt att nämnde detta, därför att det pä ettkonkret sätt illustrerar del problem som vi slår inför. Jag lycker det var välgörande att höra mot bakgrund av mittenpartiernas uppträdande i denna fråga. Jag ansernämligen att miltenpartierna borde betänka atl del är en viss risk atlframställa den nuvarande utbyggnaden av del svenska biståndet såsom elt svekmot . Vi befinner oss i verkligheten i den situationen, att av deindustrialiserade länderna bara och , med den politik som nubedrivs, kommer att kunna uppfylla FN-deklarationens mål för de rika ländernasbistånd. Vi bör vara litet försiktiga när vi talar om de härfrågorna, och vi bör undvika atl göra sådana uttalanden atl de svenskalöntagarna och de svenska skattebetalarna får det intrycket att politikerna häri huset tycker atl svenska folket inte gör den insats som man har rätt attkräva i solidaritetens namn. Framför allt tycker jag att de som med det allra högstaröstläget talar om viklen av att enprocentsmålel förverkligas 1974/7 5 och somi det sammanhanget tar ordet hyckleri i sin mun och riktar det molregeringspartiet borde rikta anklagelsen för hyckleri mot sina egna partier istället och mot dem i de egna partierna som i dagslägel planerar uppläggningenav de borgerliga partiernas ställningslagande till det skalteförslag somregeringen har framlagt. Vad är det nämligen vi får höra i kritiken avskatleförslaget? Jo, att marginalskattesänkningarna, som är en angelägenreform, skall finansieras genom besparingar i statens utgifter Det går inte,och , att tala vackert omnödvändigheten av alt lill 1974/75 höja biståndsanslagen med ca I 000 miljonerkronor från dagens nivå och i nästa stund gå emot regeringens skalteförslag ochge intryck av att de sänkningar av den direkta skatten som vi väl alla ärangelägna om skulle kunna i någon väsentlig mån finansieras genom besparingar. HerrTURESSON (m) kort genmäle: Jag var inte oroad, herr utrikesminister,över formuleringarna i statsverkspropositionen, som jag anknöt till, omangelägenheten av att det svenska biståndet stöder strävanden attbli oberoende, men jag var förvånad därför att det synes mig så självklart altdel saknades anledning alt i årets statsverksproposilion så kraftigt betonajust den saken. Jag ställde därför frågan, om detta var signalen till någonförändring av inriktningen osv. har utrikesministern med skärpa dementeratatt detta inte var avsikten. Det noterar jag med tillfredsställelse och kanför min del anse frågan avförd. Det gladde mig att utrikesministern inte hade svårt attprecisera min position i fråga om inställningen till principerna förländervalet. Del är alldeles självklart att jag som ledamot av måstehålla på att regeringen skall stå fast vid de riktlinjer som riksdagbeslöt. Men det är väl inte bara så enkelt som att säga att vi inte har avvikitfrån dem. Det finns inte några delade meningar, sade utrikesministern, annat änom en liten liten sak, nämligen . I min reservation har jag anfört atl det saknasanledning till ökat stöd åt , eftersom det landet inle uppfyller FN:sfatligdomskriterium. Men är det verkligen så, herr utrikesminister, att ni i UDär alldeles fria från att snegla på om den politiska regimen är välartad ellerinte? Hur är det med den motvilja mot att bibehålla biståndet till påoförändrad nivå eller atl öka det som har märkts ? Är inte detett uttryck för att man tar hänsyn lill regimen? Man lycker inte alt den ärriktigt lämplig, och därför vill man inle satsa på det landet vidare. Man tarinte bort stödet, men man vill inle utveckla det. Jag tror all det där är ganska allvarligt. Jag anser att iett land som är så fattigt som är det av allra största vikt, atlbefolkningen får bistånd så alt den kan få större möjlighet tiU politiskfrihet. Herrförste vice talmannen () kort genmäle: Beträffande enprocentsmålel sadeutrikesministern att del kan bli sådana komplikationer att man inte riktigt velvar man skulle kunna hamna. Jag vill bara fråga: Har regeringen ingen egenvilja eller planering för vad den önskar? Är det alldeles borta ? När utrikesministern talade om finansieringen av insatsersom når upp tUl enprocentsmålet kom han in på det skalteförslag som föreliggeroch de angelägna marginalskattesänkningarna. Dessa har vi också varit angelägnaom skillnaden är bara den, herr utrikesminister, att vi inle vill läggautgifterna för att genomföra dem på den ännu fattigare delen av folket genomatt höja mervärdeskatten tiU . Det anser vi vara ett synnerligenolämpligt medel atl skaffa in pengar tUl marginalskattesänkningen. Då får denhellre vara. Regeringens förslag innebär ett sätt att omfördela skatter somcentern inle accepterar. Jag tror inle att det var så stora skiljakligheler på endel av de andra punkterna. Jag konstaterar med tillfredsställelse atlutrikesministern sagt att det inte kommer att aktualiseras nya mottagarländer.Jag förmodar alt han menade att så inle kommer alt ske under den lid som enUtredning arbetar med hithörande frågor. Det råder enighet om ländervalet justnu, men det är ju myckel beroende på alt utredningens betänkande avvaktas. Detbör därför inte sägas alt vi är tvärsäkra i fråga om ländervalet. Det ligger jui sakens natur när det nu finns en utredning som skall se över hela problemet. Det har sagts atl de fattigaste bör få bistånd först. Somjag nämnt tidigare är del självklart alt man också måste tänka påkoordineringen. Om ell mycket fattigt land får en omfattande hjälp frän någondel av världen, så finns det inte anledning tUl all en hel rad andra länderockså ger bistånd i del fallet. Del är helt naturligt att del blir enkoordineringsfråga, och som jag nämnt förut uppnås den bästa samordningengenom den multilaterala hjälpen. När det gäller atl satsa på länder med progressivaregeringar har det förts mycken diskussion om vilken regering som ärprogressiv. Men jag tänker på folket i landet också. Om folket lever under endiktatur som är avskyvärd i alla avseenden, kan man ju inte bara lämna dessamänniskor åt deras öde. De är ju också i behov av hjälp från vår sida. Det vardetta jag menade när jag berörde ländervalet. I fråga om del nationella och ekonomiska oberoendet är jaghelt enig med utrikesministern. Jag åberopade förut de konventioner som finns idet avseendet. Vi har anledning alt i all den utsträckning det är möjligtpåverka andra länder alt skriva på dessa konventioner och också ratificera democh skriva under protokollet. Om konventionerna får en vidare internationellanslutning, så leder detta lill större möjligheter för att nånationellt och ekonomiskt oberoende. () kort genmäle: Jag har inte karakteriseratsocialdemokraternas attityd i enprocenlsfrågan som hyckleri. Jag citerade baratiteln på en bok som heter "Hyckleriets årtionde" och som jag tyckeratl utrikesminister bör läsa. Den är skriven av en god socialdemokrat,vars uppfatlning på den här punkten stämmer överens med min egen. I fråga om själva enprocentsmålet tycker jag attutrikesministern försöker sätta sig på två stolar. Dels säger han atl vi skallstå fast vid målet, dels tar han inte avstånd från propåer, ochhan har sympatier för vad sade. Del ger ell intryck avtveksamhet. Får jag fråga: Varför skall man skjuta på just den härutgiftsposten? Varför skall just den posten diskuteras? Vad har inträffat somföranleder detta? Finns det någon annan post, där vi utställt ett liknande löfte,som man tänker göra samma sak med? Jag vill lacka utrikesministern för en delbesked som han gav i sitt anförande. Beträffande vad jag kallade ensidigpolitisering tycker jag atl beskedet var glädjande. Låt mig beträffade slå fast att de nu beslutadeanslagen fördelar sig och atl de motsvarar ungefär vad vi i normalafall skulle ha givit till Östpakistan. Utrikesministern bekräftade själv atttaket för de svenska insatserna satts just med hänsyn tiU utrymmet inom SIDA :sordinarie budget. Utrikesministern sade också attu-hjälpen inte får bli ett surrogat för egen politiska vilja. Jagtycker atl del påståendet kan diskuteras. Man har ju inte dels en sorts u-hjälpsom innebär påverkan, dels en annan sorts u-hjälp som inte innebär påverkan.Alla former av u-hjälp innebär ett slags påverkan. Jag erinrar mig att jag vidutrikesutskottets resa i träffade en regeringsledamot i ett av våramottagarländer vilken återkommit från med det bestämda intrycket, attom hans regering hade följt en mer socialistisk politik så skulle landet hafått ökade biståndsanslag från oss. Först enprocentsmålet på nytt. Jag tog inteupp mitlenpartiernas agerande i syfte att starta en diskussion om det nuföreliggande skatteförslaget i och för sig. Det var inte det jag syftade till,, ulan jag tog upp det av ett annat skäl. Här slårutrikesutskottets ordförande och därefter också utrikesministern och deklareraratt målsättningen ligger fast. Vi nämner också i hederlighetens ochanständighetens intresse att della kommer all ställa oss inför svåra problemoch att 1973 och riksdagar kommer atl få ta ställning tUl hurproblemen skall lösas. var t. o. m. inne på ell sätt att lösaproblemen. Att i en sädan debatt bara upprepa tidigare deklarationer utan attpå något sätt bidra till en lösning av de reella problem som vi här står införtycker jag inte är någon särskilt imponerande insats för . Framförallt lycker jag inle att man bör tala för en utgiftsökning på cirka en miljardfram till 1974/75 och i den pågående debatten om hur skallereformenskall finansieras göra besparingar i statens budget till ett huvudinstrumentför atl klara finansieringen. Det lät på de talare som var uppe som om del skulleutbryta en nästan ekumenisk stämning kring ländervalet, och det vore ju väldigtroligt om så var fallet. Om man lycker så när man lyssnar, blir man emellertidrält snart berövad också den Ulusionen, och det dyker upp oklara reservationer. a. av hänsyn lill vårt lands relationer till villjag inte att tolkning av vad jag sagt skall kvarstå. Enligt herrTuresson skulle den svenske utrikesministern ha sagt att är en liten sak.Det har jag inle gjort. Den lilla saken är, om ursäktar, att iden allmänna anslutningen till ländervalets faktiska utfall och genomförandefinns det bara en liten reservation, nämligen moderalen när det gäller . Del var alltså icke självt som var litet. Vidare sade att vi inte skall la hänsyn lillregimen i etl mottagarland, men efteråt sade han att vi kanske justbör ta hänsyn lill regimen. Jag vill gärna säga inom parentes alt jag känner,vilket jag tror att förstår, som utrikesminister en viss hämninginför atl karakterisera de inre förhållandena i olika länder. Låt oss därför istället säga all i landet A råder en utomordentligt reaktionär diktaturregim.Herr säger först att vi inte skall la hänsyn till regimen, men i nästaandetag säger han alt vi bör ta hänsyn till regimen, nämligen i den meningenatt just i länder där förtrycket av folkmajoriteten är alldeles särskilt stortbör vi gå in för atl via vårt bistånd öka förutsättningarna för en utvecklingfill frihet. Denna vad jag skulle vilja kalla negativa selektion skulle, trorjag, inte leda fill någon större framgång, och den skulle dessutom strida motvad jag anser måste vara en huvudprincip i svensk biståndspolitik liksom isvensk utrikespolitik över huvud laget. Vi får inte förfalla till att användadet inflytande som vi till äventyrs skulle kunna få i något land med stöd avvåra biståndsmiljoner tUl atl utöva politisk påtryckning. Jag vill säga till alla de tre talare som varit uppe härnu alt det icke är den politiska regimens etikett som bestämmer regeringensländerval, och del har självfallet heller icke bestämt enhälligauppslutning kring de konkreta förslag som regeringen lagt fram. Ätt regimensäger sig handla i folkmajoritetens intresse är självfallet inle tillräckligtför att klassificera etl land. Alla diktaturer - och en del av dessa länder ärdiktaturer - påstår sig handla i folkflertalels intresse. De är uttryck förfolkviljan - det är en välkänd terminologi från den fascistiska liden. Nej,sådana deklarationer kan inte användas för att bedöma etl lands politiskautveckling, utan det väsentliga är vad som konkret sker i landet, om politikeni verkligheten genom sin inriktning tar sikte på de stora befolkningsgruppernasintressen och behov. Och det är inte så svårt att ta reda på. Sådana analyserhar självfallet legat bakom de förslag i fråga om mottagarländer som förelagtsriksdagen och som successivt har godkänts av . Jag kanske skaU göra en liten korrigering eUer ett tUläggtiU vad jag sade om ländervalet i mitt första inlägg. Jag sade att det ickefinns anledning att i den överblickbara framtiden aktualisera nya mottagarländer.Jag vUl göra den lUla reservationen egentUgen är det inte en reservation isak, eftersom samma sak har sagts tidigare både från regeringens och frånutskollets sida att när förhållandena gör det möjligt, kommer självfalletbistånd också lUJ in som en viktig del i den svenskabiståndspoUtiken. Det innebär endast ett fullföljande av en redan tidigaredeklarerad målsättning. När jag sade att jag icke förutser aktualiserande av nyamottagarländer var det jag hoppas ursäktar - faktiskt icke avhänsyn lill eUer respekt för den kommande utredningen, utan uttalandet hadeaUdeles klara, budgetära bevekelsegrunder. Dessutom har jag icke uppfatlat detså alt utredningen skulle överta regeringens och beslutanderätt närdel gäller biståndspolitiken och val av länder; min uppfattning kommer förövrigt att klargöras genom direktiven tUl utredningen. Framförallt finner jag det rätt orimUgt alt en utredning, hur förtjänstfullt den änblir sammansatt, skuUe fatta politiska beslut i konkreta frågor. Vad man kankomma all diskutera är principerna för vår biståndspolitik Uksom principernaför prioritering av vårt bilaterala bistånd i olika fall. Trots den debatt som förekommit kvarstår en viss oklarhet.Del råder ingen oklarhet beträffande de länder som utvalts för bistånd genombeslut av ; det finns inget krav på alt något nu aktuellt mottagarlandskulle utgå. På den punkten är vi tydligen eniga. Vad jag däremot har svårareatt få klart för mig är om man anser att något bör förändras i de grundläggandeprinciperna, som fastställdes och som har upprepats . Av vissauttalanden här får jag intrycket alt det någonstans kan finnas en sådan önskan.Jag tror att det vore till fördel för debatten om sädana önskemål och kravfördes fram klart och expressivt och inte i form av jag upprepar det heltobevisade och ogrundade anklagelser om "ensidig politisering". Under delta anförande övertog herr tredje vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. HerrTURESSON (m) kort genmäle: Jag är helt övertygad om atl utrikesministernförstått vad jag avsåg när jag talade om olika poUtiska system, men utrikesministernfann det lämpligt atl försöka göra sig lustig. Jag tror det är ganskaofruktbart att fortsätta käbbla om vad utrikesministern menar all jag menadeosv., och jag skall därför lämna den frågan. Jag vill konstalera all man kommer ifrån alla dessamisslänkliggöran-den och den misstro som kan finnas och som kan uppstå i frågaom ländervaletom man så strikt som möjligt håller sig till FN;s fattigdomskriterium och larhänsyn till de möjligheter som vederbörande u-land har tUl utveckling i sådanaformer att utvecklingens frukter kommer folkflertalet till del. Om vi lUlämpadedenna klara och otvetydiga definition, skulle vi slippa många onödiga diskussioneroch misslänklig-göranden. Utrikesministern har i flera olika formereftertryckligt dementerat de påståenden som har framkommit om en ensidigpolitisering i vissa fall. Utrikesministern har sagt alt det inte är denpolitiska regimens etikett som bestämmer vårt länderval. Del är bra attutrikesministern har sagt det så klart och entydigt. får man bara hoppas atlutrikesministern för befälet inom departementet med så fast hand alt varjemisstanke om någon avvikelse från den principen kan undanröjas ifortsättningen. Herrförste vice talmannen () kort genmäle: Utrikesministern sade att 1973 och får ta ställning tUl enprocentsmålet, och det är självklart. Viavvaktar med stort intresse vad regeringen kommer alt föreslå, eftersom detinte är så lång lid kvar innan arbetet med atl förbereda budgetbörjar. Att ni nu har skaffat er en koalitionsparlner i medför dockrisk för all ställningstagandet inle blir så positivt som vi skulle önska. Jag tog inte upp skatleförslaget i det här sammanhanget.Jag förstår att utrikesministern menade att vi inte skall diskutera det , ochjag tänker inte heller göra det, men det uppstod en direkt anledning att säganågot om det, och då var min deklaration atl vi inle vill göra omfördelningenså atl man lägger mer skatt i form av mervärdeskatt på dem som har detsämre ställt och hjälper en del andra. Det var min principieUa deklaration. Utrikesministern ville inte gå med på atl skullesäga så mycket om den utredning som skall behandla frågan om länderval ochsådant. Men det talas ju i utskottets betänkande - och jag förmodar atl detkommer att bU uttalande, om det inte skall göras andra yrkanden om"den i proposilionen aviserade utredningen om det svenskautvecklingssamarbetets inriktning och utformning på längre sU Beträffande ländervalet har jag ingenting att anmärka motexempelvis . Vi har helt ställt oss bakom det förslaget. Vad jag undrar som dock har förekommit i debatten - är om det ingår någon familjeplanering ihjälpen till . Jag anser att sådant måste göras i samarbete medmottagarländerna, och jag betvivlar att vill ha någon familjeplanering.Jag har nämligen varit med om att när man i en socialdeklaralion i Förentanationerna ville införa en passus om att "familjen skall bestämma barnensantal och utspridning", så röstade emot denna paragraf hadeaUtså en så deciderad uppfattning alt inte gå med på någonfamiljeplanering att man röstade emot antagandet av en sådan paragraf. Om det i förslaget inte ingår någon familjeplanering så ärsaken klar, då har vi inle på något sätt försökt ingripa i Cubasangelägenheter. Men ingår famUjeplanering förefaller del ställningstagande somlandet gjorde i fråga om socialdeklarationen egendomligt. De korrigeringar som gjordes i fråga om mottagarländer harjag ingen anledning att kommentera utöver vad kommer atl uttala omutredningens direktiv. () kort genmäle: Utrikesministern frågade om det är något vivill ändra på i de grundläggande beslut för inriktningen av del svenskabiståndet som har tagit. Han syftade främst på statsutskottetsullålande nr 1970. Detta utlåtande var inget under av klarhet, men jaglycker alt del var en hygglig kompromiss, och vi för vår del slår fast vid denkompromissen. Till del vill jag också säga alt när utrikesministerntycks mena att jag överdrivit risken för politisering av den svenska u-hjälpen,kan jag inte finna att han har rätt. Vi vet ju alla att det finns en väsentligfalang inom socialdemokratin som just stöder tanken all det svenska biståndetskall dirigeras över lill progressiva, socialistiska u-landsregimer enbart, ochall del inle bara skall gälla när mottagarkretsen av länder vidgas. Jag är inteensam om att betona den här risken. SIDA-chefen hävdade i etltal att en del vill driva progressivitetskriteriet därhän, "attbiståndet efter hand skall omfördelas tUl endast sådana länder - eller snararepolitiska regimer - som motsvarar deras krav på progressivitel. Andra ländereller regimer, som inte gör del, bör få ett minskande bistånd eller ingentingalls." Och han konstaterar sedan, atl om sådana tankar drivs till sinytterlighet, leder det till att flera av principerna för det internationellautvecklingssamarbetet kommer i kläm: universalitetsprincipen, principen omstörsta hjälp till de allra fattigaste och uljämningsprincipen, och hantillägger: "Att ensidigt styra biståndet tUl de länder, där varjebiståndskrona förmodas ge den största effekten kan, sett i ett störresammanhang, få så atl säga asociala verkningar." Jag förmodar, herr utrikesminister,att det inte var utan anledning som det talet hölls. Ett par korta kommentarer. TUl att börja medett svar på herr förste vice talmannen direkta fräga,om programmetför bistånd till kommer atl innefatta någon familjeplanering. Det kommeratt innehålla etl betydande element av mödra- och barnavård och inom ramen fördet även elt visst familjeplaneringsinslag. Det är alltså ett litet steg på denväg som har förordat i annat sammanhang. Vi kan nog för dagen avsluta diskussionen omenprocentsmålets förverkligande. Vad vi alla kan vara helt övertygade om är atlvarje parti och varje ledamot av denna kammare verkligen kommer alt få taställning lill dennafråga, nämligen vid 1973 och riksdagar. Då får vi se var de olikapartierna står.