prot · FV09146 · 1972-12-31 00:00:00 — Den fysiska riksplanen tar bl.a. sikte på en dämpning av storstadsregionernas tillväxt och ett frärajanderaed olika lokaliseringspolitiska raedel av sådana områden sora har ett vikandenäringsliv och ett sjunkande befolkningstal. För storstadsorarådena syftar denbl. a. till att koraraa till rätta raed de köproblera sora finns inom vissaservicesektorer såsom sjukvård och komraunikationer samt de olägenheter frånmiljösynpunkt sora en alltför snabb befolkningsökning kan ge upphov till. Sålångt synes alla vara ense om målsättningen. För del skall planeringen för Malraöhus läninriktas på en fortsatt befolkningstillväxt i långsammare taktän . För län siktar man i riksplanen på en någotökad folkraängd frara tUl 1980. Enligt referat i pressen från ett raöte medfyrstadscentern har landstingsrådet för de församlade klargjortatt i sin riksplan siktar till en ökning med 32 000 invånare i Malmöhuslän mot regeringsförslagets 47 000. Jag avser inte att här ta upp en debatt oradessa siffror, allra helst som enligt samma referat sekreterare samraa tillfälle framhöll; "värden är bara riktpunkter, somkan ändras av t. ex. ändrad invandring eller ändrade förhållanden ibefolkningstillväxten." I referaten heter det vidare: "Detpoängterades att centerförslaget inte innebär en utflyttning frånstäderna." Så försiktigt tassar man fram där raan presenterar sina djärvagrepp för storstadsväljarna. Detta koraraer raig att tänka på vad sora för några dagarsedan stod att läsa i en ledare i tidningen oraförhållandena i , där man konstaterar att mätt raed ekonoraiskaraått är ett industrUand. "Men", konstaterar tidningen,"de mångaindustrisysselsatta är ofta första generationens industriarbetare soraegentUgen inte upplever sig själva sora sådana utan känner sarahörighet raedraodernäringarna. Resultatet av en dylik splittring blir lätt en poUtik raedbristande verklighetsförankring och ekonomiska liv kan få uppleva enobehaglig konfrontation raed den verklighet raan vägrar erkänna." Jag vet inte ora författaren haft och dessriksplan i tankarna, men visst finns det paralleller med vad sora hänt isvenskt näringsliv och politiskt liv . I raotion 1789,som jag väckt tiUsaramans med partivänner i Göteborgs- och Malraöorarådena,fäster vi uppraärksarahetenpå den klara tendens tUl därapning av storstädernas tUlväxt sora sedan raittenav gjort sig gällande. Låt raig raed en gång slå fast att av deproblera sora härigenora uppstår är det fraraför allt den raarkanta nedgången isysselsättningen inora industrin som inger oro och sora jagdärför vill fästa kararaarens uppraärksamhet på. I har under den senaste delen av pågåtten ständig minskning av antalet industrianställda, en utveckling som under desenaste åren förstärkts genora konjunkturnedgången. Låt raig belysa detta mednågra siffror. I Malraö hade vi 1964 526 företag raed minst 5 anställda. FraratiU 1970 hade den siffran rainskat med 108 och uppgick tiU 418. Det var en minskningmed icke . nedgick antalet anställda i gruppenindustriföretag från 37 573 med 5 734 tUl 31 839. Det raotsvarar en rainskningav antalet industri-anställda raed . Nedgången iindustrisysselsättningen drabbade frärast industriarbetarna. Icke raindre än 5195 av dera fick under dessa år lämna sina anställningar. Den rainskade industrisysselsättningen har raedfört enutflyttning av arbetskraft, frärast kanhända återflyttning av utländskarbetskraft. Utöver denna befolkningsrainskning tUlkoraraer en något glesareströra av raänniskor sora skaffat sig egnahem i samhällen utanför stadskärnan.Befolkningsrainskningen i Malraö räknas uppgå tUl orakring 4 600 personer. Någon tiUväxttakt i storstadsområdena som bör därapasfinns det inte . Det föreligger därför starka skäl att varna för enfastlåsning av uppfattningen om städernas tUlväxt som ett axiom i den fraratidaregionalpolitiska planeringen. Även ora en förbättring av konjunkturerna får ströraraenav utflyttade att vända eller brorasas upp koramer inte en ökad lokalisering avlätt industri till storstadsområdena att betyda någon fortsatt expansion i dentakt som kännetecknade och . Låt raig därraed slå fast att det vi raotionärer frärastviU fästa uppraärksaraheten på dä vi diskuterar regionalpolitikens utforraningicke är ökade befolkningsraraar för storstadsorarådena; där tror vi departeraentschefenhar en ganska realistisk bedöraning. Vad det gäller är icke fler människor tillstorstäderna, utan arbete och sysselsättning åt dem sora redan bor där. Den utveckling vi upplever i storstadsområdena fårgivetvis betydande återverkningar på flera andra samhällsområden och därvidinte minst när det gäller bostadsbyggandet och sysselsättning för byggnadsarbetarna.Den tillmätta tiden raedger inte, herr talraan, att jag närmare går in på dessaproblemstäUningar. Jag får återkoraraa till detta i annat sararaanhang. Mycket skuUe också vara att säga ora storstaden som miljö.Den upplevs ingalunda så negativt av invånarna som raan kan tro av deskildringar sora gång efter annan förraedlas av raassraedia. När man exempelvisskildrar den nya stadsdelen i sora ett sluraoraråde, då vågarjag påstå, ärade kararaarledaraöter, att man inte vet vad man talar ora. Regional utveckling och hushållning med mark och vatten Regional utveckling och hushållning med mark och vatten Vad vi raotionärer velat fästa uppraärksamheten på ärfrämst att nedgången i industrisysselsättningen inom Göteborgs- ochMalraö/Lunda-regionerna inger stark oro och kräver minst sararaauppraärksarahet sora inom . Det vore givetvis frestande att här ta uppen debatt i anslutning tiU reservation nr 9 i inrikesutskottetsbetänkande där raan närraare utvecklar hur raan vUl åstadkomraa en uppbrorasningav den s. k. storstadsexpansionen genora sysselsättningsbegränsning och endärapning av befolkningsutveckhngen. Jag skall eraellertid i det här skedet avdebatten avstå härifrån. Låt raig uttala förhoppningen att de i vår motionframförda synpunkterna på industrisysselsättningen i storstadsregionerna ochbehovet av kompletterande lätt industri raåtte korama att beaktas då denregionalpolitiska planeringen skall orasättas i praktisk handling.Sysselsättningen raåste tryggas för den befolkning sora även i fraratiden vUlleva och bo i våra storstadsoraråden. Idetta anförande instärade (). HerrNILSSON i Agnas (ra): I de gula böcker som vi i ägnatoss åt redovisas ett nytt uttryck för människans övertro på planering, planhushållning och reglering. är i propositionenexponerat in i detalj på milliraeterpapper. Ännu återstår väl att styra"orraens väg över klippan och fiskens väg genora vattnet" för atttala med den goda gamla Boken. Men härefter torde väl / praktiken myrstackarnasläge och fågelbonas plats vara anvisade i förväg. Jag viU uttrycka den tvekan och olust raånga medborgarekänner inför klassificering, strukturering, befolkningsramar och andra dunklaoch därför skrämmande ord. Visst medger jag behovet av målsättning, riktUnjeroch skiss, men jag vill efterlysa elasticitet och rajukhet. Vi vägrar tro attvår generation skall peka ut de orter sora skall utvecklas de ställenraorgondagens släkte skaU trivas på. Jag frös inför förslagets ord att "ifortsättningen skaU all bebyggelse föregås av en prövning av var och när denfrån allraän synpunkt bör få komma till stånd". Var har vi i detsararaanhanget den enskilde individen? Jag anser dock att de tvenne betänkanden vi behandlar harförbättrat propositionens förslag i synnerhet gäller det några avreservationerna. Låt raig, herr talraan, hålla raig till vad som redovisasora raitt heralän . Min och raina länskararaters raotion harglädjande nog beaktats av utskottet så att anges ora priraärtcentrura. är värt denna framgång - vi hoppas att det är en framgång.Jag hoppas att dess duktiga och företagsararaa befolkning skall få uppleva sinkommuns fortsatta blomstring och att undervisning och företag koramer attförläggas dit. Uraeå har också behov av fortsatt utveckling och godalokaliseringar, raen till den frågan återkoraraer vi . Då det gäller regionala centra i länet hade jag gärna settatt både Storuraan och klassats sora sådana. Storuraan har utvecklatspå raånga sätt och raåste anses sora ett oraistligt centrura i skogs- ochfjällvärlden. Där har utbyggnaden av älven givit kraftverk och pengar men tyvärrär det inte detsararaa sora näringsliv och företag. Älven är utbyggd. Blå vägenär bra och en viss industri finns, raen det räcker inte. Ett flygfält ochsäkrare satsning på turisra och frUuftsliv raåste tUl. Här viU jag gärna säga att de raänniskor som i sambandraed diskussionen ora utbyggnad raenade att den skuUe lösa allaproblera raå lägga märke till vad som skett just med . Den är utbyggdmen näringslivet har ingalunda fått den injektion det behövt. Då det gäller viU jag betona att denna koraraunförsuraraats på ett upprörande sätt. var föreraål för många årsdebatt. Vågar jag hänvisa till kararaarprotokollen och till bokStriden om ? Älven bevarades orörd. Såsom förste raotionär ora dessbevarande är jag tacksam och glad över det, raen riksdagsbeslutet ochregeringens beslut var saratidigt ett löfte om åtgärder för . Sorseleligger i hjärtat av övre Vindelälvsdistriktet. I rain raotion har jag krävt att skall bU ettregionalt centrura. Jag tackar utskottet för dess goda skrivning ora ,även ora det inte Uar kunnat tillstyrka att nu skall bli regionaltcentrum, och förutsätter att fortsättning följer i andra regeringsförslag ochatt vi hemma i länet får nya möjligheter till fromraa för denna länsdel. UnderaUa förhållanden raåste en ordentlig väg byggas längs . Det är ettoeftergivligt krav. Får jag därtill närana probleraet raed gränsdragningenraellan stödorarådena. I rain motion har jag aktualiserat problemet medBjurholm, sora skall ingå i ' komraunblock raen sora till helasin prägel har andra drag än . Detta koraraunblock är exerapel på enoläraplig konstruktion, gjord raot invånarnas vilja. Bjurholra bör föras tiUmre stödområdet. Departementschefen förutsätter "marginella förändringar"i gränsdragningarna, och jag väntar mycket av de förslag som skall framläggas1973 enligt utskottet. Koraraunen har själv raåst utfästa sig att betalaindustrier sora etablerar sig där det sysselsättningsstöd sora utgår frånstaten till företag i orter av sararaa karaktär och raed sararaa läge när deräknas till inre stödområdet. Låt raig sedan, herr talraan, betona att det viktigasteinte är dessa punktstöd, utan att den politik sora förs i landet gynnarnäringar, företag, enskilda och därraed komrauner och stat. Vad sora gjortssedan 1964 genora statsmakternas förslag har inte varit utan betydelse men haringalunda vänt den negativa utvecklingen. En satsning på ett stödområde av dethär slaget nu är av psykologisk betydelse för , men skaU landets ekonoraibotas och alla landsdelar må väl, får vi lov att föra en annan poUtik än dennuvarande. Ta bort löneskatten, bygg ut samhällets grundservice och uppmuntradriftiga företagare i stället för att misstänkliggöra dem! Jag tror att det då skaU visa sig att stödområdet kommeratt bli stödområde i omvänd riktning aUtså ett stöd för övriga landet-eftersora railjö- och naturtillgångar och t. o. ra. kliraatet är bättre där.Det är lättare att undvika sociala svårigheter ute i bygder och län än itätorter, det vet vi alla. Men giv oss därute samma service, i första hand i form avvägar. Sank flygpriserna och teletaxorna så att de sora bor där inte behöverbetala Regional utveckling och hushållning med mark och vatten Regional utveckling och hushållning med mark och vatten mer fördessa grundläggande servicefunktioner. Jag kan ge ett litet exerapel. Om man studerar priserna för flygresor mellanMalmö-Stockholra och UraeåStockholra, finner man att fastän avstånden baraskiljer är priset för en flygresa UmeåStockholm oerhört myckethögre än för MalraöStockholm, vUket jag påpekat i tidigare debatter. SlutUgen det var detta sora gjorde att jag trotstidsnöden inte strök raig från talarlistan viU jag, herr talraan, peka på attden senaste planeringen ytterligare är ett bevis för att vi har glörat ett folki , näraligen saraerna saraerna sora en gäng ägde stora delar av vårtland som sitt hem. Låt mig pårainna ora motionen 1826, som raoderaterna påNorrlandsbänken väckt, raed förslag om stöd åt samerna i deras näringar turismoch fiske! Den är avvisad, men jag förutsätter att raan i riksplaneringen ifortsättningen och i näringspolitiken då det gäUer jämlikhetsfrågor börjar tahänsyn tUl denna folkrainoritet, som inte har säte och stämma i ochsom faktiskt på raånga sätt har stått under förraynderskap det kan nämnas attkammarkollegiet är både företrädare för saraerna och, i vissa faU, saraernasraotpart, t. ex. i saraband raed rättegångar. När civUutskottet nu - på s. 24 - talar om att bevarafjällen, frågar samerna sig; Åt vem skall fjällen bevaras? Också åt samerna? Jag har en gång motionerat om att den odlade och hävdadejorden inte får förödas genom bebyggelse av olika slag. Vi har mark att läggahus och industrier på - sådan raark som inte burit eUer kan bära säd. också värna ora den raark sora saraerna sedanurrainnes tid häratat sina skördar från, där deras hjordar betat, de vatten därsamerna fiskat och de raarker där de jagat. Vi får inte lägga kraftverk,gruvor, vägar, broar eller annan bebyggelse där utan att samernas åsikterbeaktas och utan att deras talan får uttryckas och bU beaktad. I det sammanhanget vUl jag också uttrycka min förhoppningatt Ljusnan skall få förbli orörd, i den raån den inte redan är rörd. I övrigt tycker jag det är tråkigt att inte vårt krav oraatt hela denna stora fråga uppskjuts till en senare tidpunkt har beaktats avriksdagen. Idetta anförande instärade i Stockholra (ra). HerrJOHANSON i (s): Innan jag går in på det anförande sora jagtänkt hålla vUl jag säga några ord med anledning av iNybro anförande, som han höll här tidigare. BertU framhöU att han i civUutskottet intekunnat stödja några av de motioner som kommit från län, och detta gälldeäven den motion som jag har skrivit mitt namn under. Sora stöd för sittställningstagande åberopade en enskild person som tycks varalika okunnig om förhåUandena i norra län som själv. Men bästa BertU ! koraraun har berettstUlfälle att avge ett remissvar på den här frågan. Det vore väl då lämpligt att åberopadet remissvaret; det har ju högt värde och kan inge trovärdighet! Jag har i en raotion, nr 1775, sora står i överensstäraraelseraed koramuns remissvar, sökt belysa de problera sora kan uppstå förde kommuner som blir upphöjda i rang och värdighet att vara så att sägarekreationsområden, dvs. områden dit ingen railjöskadlig industri skall fålokaliseras. frarahåller departeraentschefen att just sådana oraråden skallprioriteras när det gäller annan industrUokalisering. Detta noteras raedstörsta tillfredsställelse. Förhållandet är eraellertid det att efterfrågan pånya industrietableringar är oerhört raycket större äntillgången. Därför blir det besvärligt för dessa korarauner. Det betyder raedandra ord att de svårigheter som redan nu föreligger när det gäller att sökaanskaffa nya industrier förstärks för de s. k. "skyddade" komraunernagenom den begränsning de åläggs i fråga ora val av industri. Detta gäller alltså de korarauner sora avses bUriksrekreationsoraråden för stressade och av industriellt utsläpp och annanrailjöskadlig verksarahet utsatta raänniskor. Det är väl ingen sora missunnardessa raänniskor att under en längre eller rekreera sig och njutaavkoppling i en friluftsrailjö med rent vatten och ren luft. Men dennaraöjlighet hade även stått till buds, ora utskottet gått med på raotionensheraställan ora att industri med begränsad railjöförstöring efter prövningskulle kunna lokaliseras till oraråde sora på grund av dess otillgänglighet ocholämplighet beräknas inte kunna korama att tagas i anspråk förfritidsaktiviteter. EUer med andra ord; att man inte så kategoriskt bort avvisasådan industris lokalisering tUl dessa s. k. skyddade kommuner. Jag förraodaratt koncessionsnäranden alltjärat skaU ha tillfäUe att pröva lärapligheten aven sådan lokalisering. Detta borde för övrigt vara tillräckligt tillsamraans medkommunernas egna önskemål, och det är ju koraraunernas ställning i den lokalaplaneringen sora skall stärkas. Man har gjort gällande att turisraen skulle korapenseraeller utgöra något substitut för det skatteunderlagsbortfall sora en uteblivenindustrilokalisering förorsakar. har vi eraellertid en raycket kortsoramar, vi kan njuta av sol och friluftsbad. Det innebär attkomraunala investeringar i förra av serviceanläggningar och andra kostnader somuppstår skall finansieras under denna korta tid som kan uppskattas till ca 2månader ora året. Det gör att raan inte är klar över ora turisraen harnegativ eller positiv ekonoraisk verkan för koraraunen. Själv är jag från en vad man skulle kunna kallasommarstad, som har turisra. Men där kan raan inte se att turisraen har någonpositiv inverkan på ekonorain, för vi har en utdebitering på . Dettasagt inora parentes. har den komraun jag representerar tidigare haftsvårigheter på grund av relativt dåliga koraraunikationer att för nyetableringattrahera seriösa industriföretag. Koraraunen har också haft enbefolkningsrainskning, sora uppgår till 585personer. Det är väl förståeligt att raan raed en sådan utveckling är känsligför åtgärder sora kan låsa fast en trend och som tUlsararaans raedskatteunderlag och utdebitering utgör ett hinder för vidgad eller utökadkoraraunal service. Jag trorinte att det finns någon koraraunalraan, sora är intresserad av Regional utveckling och hushållning med mark och vatten Regional utveckling och hushållning med mark och vatten att fåmiljöförstörande industrier förlagda till sin hemort eller koraraun, om dettainte är en nödvändig åtgärd för att erhåUa resurser så att inte komraunenhalkar alltför långt efter andra med industrilokalisering raer gynnadekorarauner när det gäller koramunal service för den fasta befolkningen ochäven för att kunna vidtaga åtgärder för fritids- och frUuftsverksamheter tillgagn inte rainst för turisraen. Jag beklagar att utskottet inte velat acceptera detankegångar sora finns i raotionen. anser jag det utsiktslöst att ställa någotyrkande på raotionen, och då jag inte heller har något till övers fördemonstrationspolitik, skall jag begränsa mig tiU en heraställan tilldepartementschefen och regeringen om att ha sin uppmärksamhet riktad på debesvärligheter som dessa s. k. skyddade kommuner kan komma att drabbas av ochockså vidta de åtgärder, som kan anses befogade. HerrPETERSSON i (s) kort genmäle; i måtte inte halyssnat på mitt anförande, då han säger att jag åberopar raig på en enskUdperson. Vad jag åberopade raig på var den socialderaokratiska partikongressen,där koramunalrådet i med instämraande av inrikesministern, som ärnärraast ansvarig för lokaliseringspolitUcen, fick igenora ett enhälligt beslutav kongressen att man skulle särskUt beakta industrUokalisering tUl dekommuner, som genora riksplanen inte kan få raUjöstörande industrier. Vad kanraan riraligen mer begära att få? Jag förstår över huvud taget inte att herrJohanson behövde motionera raot den bakgrunden. i (s) kort genraäle: ger raig rätt i att det varen enskild person som han åberopade. Så säger att han inte kanförstå, med tanke på det ställningstagande partikongressen tog, att jag behövdemotionera i frågan, därför att det var så självklart att man skulle följapartikongressen. Men varför sitter då BertU i utskottet och inte kanstödja en raotion som han anser sä självklar och som partikongressen tydligentidigare gett sitt stöd? I detta skede av debatten har aUaprincipiella och i övrigt centrala frågeställningar i föreliggande stora ochför fraratiden raycket avgörande ärende blivit grundligt analyserade ochdiskuterade. Debatten har verifierat att decentralistiska målsättningstår eraot ett accepterande av regeringens fortsatta koncentrationspolitik, somutskottsraajoriteten ställt sig bakom. En begreppsbestämning tycker jag ändå har klarats upp,nämligen att riksplan och regeringens proposition likartat baserarsina målsättningar på befolkningsramsvärden. Men det har också intresse attflytta över dessa planeringsmålsättningar på länen och se hur de olikaregionalpolitiska kapporna ter sig i verkligheten. Jag skall försöka göra detpå mitt hemlän, . Folkmängden i är ca 278 000efter en kraftig nedgång med över 4 000 personer sista år. regeringensproposition kan man med en begränsad befolkningsökning i landet i dess helhetsäga sig acceptera en nedre gräns för på 270 000 människor framtill 1980. Därtill innefattas i propositionen en beräknad tillväxt avpriraärcentret, , . Då uppstår den avgörande frågan, som folket ute i ettflertal av länets korarauner har rätt att få svar på: Hur kommer en sådanmålsättning att te sig för komraunerna utanför primärcentret? Först kan länetsfolkmängd enligt utskottets mening tUlåtas minska med kanske 8 000 människorfrån nuläget, och därtill skall koncentrationen ytterligare forceras inomlänet. Vad blir det då kvar sora underlag för korarauner i norra, västra ochsödra ? Och vad värre är, trenden kommerenligt regeringens proposition att bli avgörande för planeringen in på1980-talet. Denna planeringsnivå i länet skall sättas i relation tUllänsprogram 1970, sora anger 286 000 innevånare sora raålsättning. hari sin riksplan följt upp länsprogrammet och sätter som mål - med ensararaantagen beräknad befolkningstUlväxt i hela landet på ungefär 400 000människor - en ram för på 295 000. Skulle inte denbefolkningsökning sora är angiven i raraen för hela landet korama till, skallsjälvklart också förändringar i ramen för ske i proportiondärtill. Från vill vi också slå fast att alla kommuner inomlänet raåste kunna räkna raed en positiv utveckling. Detta är helt enkelt enlivsfråga för de flesta koramuner i länet. Underlaget för service och Uknandeär redan nu så lågt att en ytterligare minskning och uttunning icke kanaccepteras. denna raålsättning vågar jag säga att det inte rådernågra delade raeningar i länet. Ett klart uttryck för detta kom också fram idet remissvar sora länsavdelningen för avgivit raedavseende på regionplaneringen för . I detta uttalande, sora är enhälligt,säger styrelsen och då hänvisar raan tUl att raan sade liknande saker vidreraissen på länsprograra 70; "Styrelsen framhöU emellertid raedeftertryck redan då, och gör det även , att satsning på centralregionen intefår ske på övriga länets bekostnad. Farhågor av denna innebörd uttalas oftafrån olika delar av länet, inte minst från de koramuner i länet som liggerutanför det allmänna stödområdet. Centralregionen inrymraer f.n. cirka en tredjedel av länets folkraängd. Den befolkningspolitiskaraålsättning sora regionplanen anger, 111 000 raänniskor , tyder på attregionen beräknas få en växande andel av länets folkmängd. Styrelsen anser attmålsättningen för regionkommunerna bör vara att den beräknadefolkmängdsökningen i huvudsak sker genora inflyttning utifrån och inte genorainflyttning från övriga länsdelar. Det raåste vara av värde för centralregionenoch dess oraland att länet i övrigt också får utvecklas positivt." Det är således en enig styrelse för länsavdelningen soraskriver detta. Och denna syn ansluter sig ju helt till syn påplanering i länet, även raed beaktande av diskussionen om ortsklassificeringoch de bedömningar som görs för minsta orter som där inte preciseras såsomfrara tidsorter. Regional utveckling och hushållning med mark och vatten Regional utveckling och hushållning med mark och vatten Detta enhälliga reraissyttrande från länsavdelningen avKoraraunförbundet kan och bör ställas i belysning av regeringensplaneringsfilosofi i propositionen, ytterligare redovisad av statsrainisternsora i gårdagens debatt sade att det måste skapas stabila bastioner av priraärcentraute i länen. Regeringen raåste ha haft det svårt att göra sinmålsättning i regionalp<5litiskt avseende trovärdig också för sitt egetkommunalfolk ute i landet.