prot · FV0984 · 1972-12-31 00:00:00 — Jag vill erinra om etl kontrakt som köpte in av s. k. rättsinnehavare och vilket gavavverkningsrätt och även medförde en del andra förmåner ochnyttigheter sedan av högsta domstolen dömdes att återgå till kronan.Bolaget måste dels återersälta värdena, dels betala rättegångskostnaderna. Det är mycket märkligt atl det icke har uppmärksammats attstaten av ålder har hävdat bygdebefolkningens möjligheter att utnyttja älvarnaför fiske. Det var också endast kronans laxfisken som man kunde så alt sägastänga för allmänheten, därför att det var kronan som var ägaren. Men även omman sökte att med äganderätt överföra dessa laxfisken eller andra rättighetertill enskild, gällde icke överlåtelsen, eftersom kronans äganderätt inte kundeöverlåtas. Likaså är det märkligl alt vi genom den nyafastighetsbildningslagens tillkomst i nu får uppleva alt bolagen läggerbeslag på mer och mer av kronans egendom eller egendom som allmänheten har rättatt nytfia. Just i går fick jag reda på att man inom det län som jag bor ihåller på att rita nya kartor över områdena utefter kusten mellan och nertill . På de kartorna lägger man in alla gamla skär som vi harnytfiat sedan urminnes tider, men äganderätten ligger kvar hos kronan. Två avskären har vant nytfiade av min släkt , men vi har endast enurminnes nytfianderätl och aldrig ägt dem, utan de är kronans egendom. visardel sig att ett bolag kommer och tar hand om och beslagtar alla dessa skär, somhar varit tillgängliga för allmänheten, och utnytfiar dem till att avverkaskogen där; sedan kommer bolaget givetvis att utkräva arrenden. Man kan naturligtvis inte begära att ämbetsverken skallkunna hålla reda på hela den lagstiftning som har genomförts det är kanskelitet för mycket begärt - men nog tycker jag att man ändå borde komma ihåg allKungl. Maj;t såsom representant för allmänheten och kronan har skyldighet attse till alt kronan icke avhändes värden, exempelvis sådana som dessanaturvärden i Ljusnan eller andra nytligheter som man kunde Om utredningar rörande fortsatt utbyggnad av vattenkraft Om utredningar rörande fortsatt utbyggnad av vattenkraft använda iäldre tider. Jag förstår därför inte atl det här talas om att vattendomstolenskall pröva ärendet. Har kronan begärt hos att få utbyggnadenprövad? Det måste ju vara kronan som skall begära att man skall göra enutbyggnad, om det skall bli en sådan, men en sådan framställning har väl integjorts. Det är orimligt att vi här i anser oss vara den högstainstansen i , när vi överlåter till olika underordnade organ atl handhaså viktiga frågor som naturvård m. m. och kan avhända kronan egendom som iäldre tider ansågs så värdefull att den skulle bevaras åt helavårl folk. Jag har granskal hela denna utveckling; jag har följt denuppifrån i och fått vara med atl se att exempelvis ochAla och lägger beslag på sjöområden som har använts av allmänhetensom bor uppe i . Gamla jordbrukare, skogsarbetare och andra som ärbosatta där får finna sig i all och Ala och i kanstämma dessa gamla nytfianderältsinnehavare för fiuvfiske på vatten de har rätttill. Jag förstår väl att civilministern kanske inte har sysslat med sådanavardagliga ärenden, men detta är en utveckling som är oroväckande. När vi mötermänniskorna ute i olika bygder frågar de, om inte regeringen och harmakten att besluta hur kronans egendom skall nyttjas. Är inte vissa värden av sådanomfattning atl de måste skyddas? Det sades alldeles att starka ekonmiskaintressen kommer till synes inom vissa orter och att de kan styra utvecklingeni kommunerna. Låt mig bara säga att det är fariigt om dessa starkabolagsinlressen och andra ekonomiska intressen nu skall skötas så, att andramänniskors rätt blir av ringa värde. Tyvärr kommer den nyafastighetsbildningslagen alt verka på ett sådant sätt att bolagen lägger beslagpå tusentals hektar mark och naturvärden av olika slag, och sedan tillgodogörde sig oskäliga ersättningar av kommuner och landsting och deras invånare. Detär just det här som i Bäckmora har påtalat. Det är rimligt ochriktigt att människorna där uppe reagerar, men man borde reagera än mera, därföratt kronan inte bevakar sin rätt utan man låter det gå år ut och år in ochingenting sker. Man borde väl ändå ha en riktig rättsordning. Det gick att ha rättslöshet , men är vi tillbaka där, trots att vi nubefinner oss i en annan situation som gör att skadorna blir vida större av enfelaktig behandling av sådana ärenden än vad de kunde vara . Kammarkollegiet skrev kontrakt åt enskildaom överlåtelse av oerhört stora markområden ifrån kronan och skrev kvitton påall man hade tagit emot pengar för dessa områden, direkta förfalskningar. Men1689 kom en kungl. proposition, vari föreskrevs att man tog tUlbaka till kronanallt det stulna. Det är myckel intressant all läsa vad ridderskapet och adelnskrev i sina protokoll om vad som skedde och exempelvis 1765. Jag skulle vilja vädja fill statsrådet att undersöka ominte vi skall gå den rätta vägen. Även om kronan skall klås på allt, bör manäven från samhällets sida ha rätt atl kräva att också samhällets gemensammarätt måste kunna bevakas av dem som är safta till det. Det är orimligt med denrättslöshet vi har . Den måste på något sätl stoppas upp. Som förmodligen känner tillredovisar vi i promemorian Hushållning med mark och vatten, hur vi menar bör stärka samhällets möjligheter att öva inflytande på hur vi skallutnyttja våra mark- och vattentillgångar. Vi redovisar också i anslutning tillden här promemorian en del förslag lill lagstiftning som kommer att göra detmöjligt för oss att hantera de här frågorna i en annan ordning än vi har kunnatgöra tidigare. Ang. ätgärderför att nedbringa brottsligheten Det låter väldigt bra att man skall stärkakronans möjligheter alt bevaka sina intressen. Men lycker statsrådet att det ärrimligt alt bolag nu lägger beslag på kronans mark- och vattenområden och sedansäljer dem till samhället, dels lill staten, dels till kommuner och landsting,för mycket slora pengar? Det vore väl ändå rimligare att säga all samhälletskulle väl åtminstone ha rätt att återfå sin egendom och kräva arrende för dentid då man har nyttjat alla dessa stora markområden utan att betala någon somhelst avgift. Det är väl där själva kärnpunkten ligger. Det borde väl vara rimligt att man åtminstone försökte gåigenom handlingarna för alt undersöka vad som skedde i fråga om Ljusnansdalgång och även sjöområdena i övrigt. Jag har samlat ett mycket rikligtmaterial, och det vore önskvärt att man verkligen grundligt tittade på den härfrågan och ägnade den uppmärksamhet. De ärenden som vi har att handlägga får vihandlägga enligt den lagstiftning som gäller. Tycker vi att den lagstiftningenär felaktig, får vi göra om den, och det är vad regeringen lägger fram förslagom. Lagstiftningen måste gälla för bolagen menäven för jordbrukare, skogsarbetare och bruksarbetare. gäller de gamlarättigheterna när bolagen godtyckligt tar för sig, men de gäller inle förbonden, skogsarbelaren eller bruksarbetaren. Här föreligger en skillnad. Lagen skall gälla för alla. Man kan säga att det är ettteoretiskt tal och att den får tillämpas praktiskt, men vore det inte angelägetatt praktiskt tillämpa lagen så, att den gäller för alla? Överläggningen var härmed slutad. §9 Ang. åtgärder för att nedbringa brottsligheten Herr juslitieministern erhöll ordet för att i ettsammanhang besvara dels i (c) den 8 febmariframställda interpellation,nr 44, till herr statsministern, de\s () den 2 framställda interpellation, nr 97, och anförde: Ang. ätgärderför att nedbringa brottsligheten i har frågatstatsministern om regeringen avser att lägga fram något program för åtgärder isyfte att nedbringa brottsligheten och vilka åtgärder regeringen avser vidtaför att förhindra att de utländska brottssyndikaten får ytterligare fotfäste iSverige. Interpellationen har överlämnats till mig för besvarande. Vidare harherr Henmark frågat mig vilka åtgärder jag anser all man från samhällets sidakan vidta för att motverka den starka ökningen av antalet post- och bankrån ochminska riskerna i samband med sådana rån för berörd personal och allmänhet. Jagavser atl besvara interpellationerna i ett sammanhang. För att få ett mått på brottslighetens omfattning ochutveckling förs statistik över antalet brott som harkommit till polisens kännedom. har statistiken påverkats avolika faktorer, såsom ikraftträdande, polisens förstatligande ochändringar i statistikrapporleringen. Fr. o. m. , då en omläggning skeddeav statistiken, har denna upprättats efter enhetliga principer. Det innebär atljämförelser mellan de statistiska uppgifterna för åren före och efter år 1968är mycket vanskliga atl göra. Man får också räkna med att det efteroinläggningen tar innan personalen är så intränad med de nya rutinernaatt statistiken blir tillförlitlig. Jag tror dock att uppgifterna för årenefter 1970 bör kunna användas som utgångspunkt för någorlunda tillförlitligajämförelser sinsemellan. En annan svårighet när det gäller att fä ett begrepp ombrottslighetens utveckling är att vi bara har preliminär statistik för åren1970 och 1971. En jämförelse niellan den preliminära och slutliga statistikenför visar väsentliga skillnader. Enligt den preliminärastatistiken ökade sålunda antalet anmälningar med totalt ca 12 000 från år 1968till medan antalet enligt den slutliga statistiken sjönk med ca 13 000. När man skall bedöma brottslighetens utveckling motbakgrund av brottsstatistiken måste också beaktas atl många brott aldrig kommertill polisens kännedom. En ändrad anmälningsbenägenhel hos allmänheten i denena eller andra riktningen, t. ex. på grund av ändrade försäkringsvillkor ochsjälvriskbelopp eller en ökad insats från polisens sida kan väsentligt ändrapt)lisstatistikens siffror utan att någon ändring i den faktiska brottslighetenhar inträffat. Vidare gäller att många anmälda brott vid utredning visar siginte vara brott. Det är bl. a. mot bakgrunden av vad jag nu har sagt somman bör bedöma den redovisade brottsstatistiken. Härav framgår alt jämförelsermellan de senaste årens siffror och siffrorna för åren före och närmast efter- 1968 är synnerligen vanskliga att göra. När det gäller siffrorna för årenefter 1967 bör också beaklas de skUlnader som har visat sig föreligga mellan denpreliminära och den slutliga statistiken . För åren 1970och 1971 är de slutliga siffrorna inte klara. Enligt den preliminärastatistiken har antalet brott som har kommit tUl polisens kännedom ökatväsentligt i förhåUande . Ä andra sidan har enligtsamma statistik antalet brott minskat avsevärt fr. o.m. Jag är inteberedd atl nu dra några slutsatser av vare sig det ena eller del andraförhållandet. Med vad jag nu har sagt har jag velat klargöra att viskall vara mycket försiktiga med att lägga brottsstatistiken till grund förkriminalpolitiska åtgärder. Emellertid vill jag inle bestrida att brottslighetensomfattning inger oro. Därför har polisens resurser förstärkts betydligt underde . Jag har här i kammaren redogjortför omfattningen av dessa personella och materiella förstärkningar och skallinte nu upprepa detta. Emellertid vill jag erinra om att en sakkunnig nyligenhar tillkallats för alt utreda frågan om åtgärder för att förbättra polisensarbetsförhållanden i . Det sägs ibland att man ser för få poliser ute på gatorna.Patmllering i bil är självfallet i många fall effektiv, eftersom en radiobildels kan avpatrullera ett större område, dels snabbt nå platsen för eninträffad händelse. Men det förhåller sig måhända även så, att åsynen avfotpairullerande polis kan inge allmänheten en känsla av trygghet som polismäni bil inle kan. Ökad fotpatrullering måste också anses ha en väsentligbrottsförebyggande effekt. Inom polisen strävar man därför efter atl ökafotpatrulleringen. För att komma till rätta med den omfattande brottslighetenär det viktigt att rättsväsendets resurser i särskUl hög grad inriktas på attangripa den grövre brottsligheten. Genom gjorda ändringar i polis- ochåklagarinstruklionerna har möjligheterna att ge rapporteftergift och underlåtaåtal för vissa snatteribrott vidgats. Vidare pågår utredning, som syftar tillatt ge åklagarna vidgade möjligheter att underlåta åtal. Detta innebär inte attsamhället avstår från åtgärder mot dylika brott. Meningen är i stället allandra åtgärder än åtal skall vidtas. Kampen mol brottsligheten förs på en mycket bred front. Deförebyggande åtgärderna är av myckel stor betydelse. Om man skall komma tillrätta med den brottslighet som beror på social missanpassning, är det särskUlangeläget att åtgärder vidtas på ett så tidigt stadium som möjligt. Ett stortansvar i fråga om den brottsförebyggande verksamheten ligger såväl på de organi samhället som har ansvaret för den sociala miljöns utformning som på skolanoch barna- och ungdomsvården. Inom den nya skolan framhävs känslan av ansvarför medmänniskors rält till liv, hälsa och integritet samt allmän och enskUdegendom. Jag hoppas alt det ökade samarbete mellan , skola ochpolis som har påbörjats genom inrättande av kommunala sam arbetsorgan skallleda till att man på ett effektivare sätl än kan förebygga ochmotverka brottslighet och annan missanpassning bland barn och ungdom. I den proposition om åtgärder mot narkotikamissbruket somnu ligger på bord föreslås bl. a. en ökad satsning på de lokalasamarbelsorganen för barnavård, skola och polis. För att komma lill rätta med ungdomsbrottsligheten krävs,utöver den rent brottsförebyggande verksamhet som en effektiv polisövervakninginnebär, åtgärder för att skapa gynnsammare vUlkor för barn, ungdom ochföräldrar i sarnhällsmiljön i sin helhet. Jag tänker särskilt på socialvårdensuppsökande verksamhet, elevvården i skolorna, ekonomiskt stöd tillbarnfamiljer och utbyggnad av förskolan. 4 protokoll 1972. Ang. åtgärder för att nedbringa brottsligheten Ang. åtgärder för att nedbringa brottsligheten dettaområde kan man komma till rätta med en del av de känslomässigt och socialt stördauppväxtmiljöer varifrån ungdonisbrottslingarna kommer. Ett exempel på denna synges i propositionen 1971 om ändring i bl, a, lag ombehandlingen av unga lagöverträdare. Genom lagändringen, som gäller fr. o. m. 1juli 1971, har barnavårdsnämnden fält ett större ansvar för de ungalagöverträdarna. Tanken är den att stödjande åtgärder i många fall behövs ikombination med åtalsunderlåtelse. Frågor av liknande art sysselsätter förnärvarande bl. a. socialutretlningen. Åtgärder måste också vidtas för att minska möjligheternaatt begå brott. Olika s. k. moderna brott kan reduceras genom säkrare kontrollmetoder.Det gäller skattebrott och trafikbrott men även exempelvis bedrägerier ochförskingringar. Banker och andra företag kan genom tekniska förbättringar ökaskyddet för sin egendom. Brottsutvecklingen måste ses i samband med den allmännatekniska, ekonomiska och sociala utvecklingen. Befolkningsomflyttningar, storstädernassnabba tillväxt, tlet hårda arbetstempot och rationaliseringar i företag och påarbetsplatser är några faktorer som utsätter människorna för en allt hårdarepress. En del kan på grund av ekonomiska eller sociala brister inte klara denpressen. För den som stöts ut ur produktionslivet och ur samhällsgemenskapenkan vägen till brottslighet vara kort. Dessa faktorer måste beaktas. 1 denbrottsförebyggande verksamheten ingår också åtgärder som skapar gynnsammarebetingelser för grupper som är särskilt utsatta för risk att glida in ikriminalitet och annan asocialitet. Berörda myndigheter ägnar kontinuerligtuppmärksamhet åt samordning och effektivisering av åtgärderna. Del är också nödvändigt att det samarbete som förekommermellan kriminalvårdens organ och arbetsmarknadsmyndigheterna när tlet gälleratt inplacera lagöverträdare i arbetslivet intensifieras. Genom ökat stöd ochökad hjälp till utbildning och arbete åt lagöverträdare kan dessa komma in inormalt arbetsliv och upphöra med brottslig verksamhet till gagn inte bara fördem själva utan för oss alla. Det är synnerUgen angeläget att minskaåterfallsbrottsligheten. Den är mycket hög. Kriminalvården måste färesurser för att tillsammans med andra samhällsorgan kunna öka stödet ochhjälpa dömda personer fill arbete, bostad m. m. Här behövs också allmänhetenshjälp, bl. a. för att förändra de negativa attityder alltför många personer harmot lagöverträdare. Vi måste acceptera dem som arbetskamrater och grannar, omde skall ha någon möjlighet att klara sig i samhället. 1 detta syfte harinletts ett samarbete mellan kriminalvården, LO och TCO. Regeringen har nyligenutfärdat bestämmelser som innebär att det skall bli lättare för straffadepersoner att få statlig anställning. En ökad satsning på frivården får ses sornen av de mest angelägna uppgifterna . Som ett led ialla dessa strävanden har regeringen tillsatt kriminalvårdsberedningen, somskall se över kriminalvårdens mål och medel. Beträffande kriminalvården måsle dock tillses att in- ochutländska narkotikalangare och internationella förbrytarligor inte skall kunnautnyttja olika förmåner för att fortsätta sin brottsliga hantering. I dennarkotikaproposition som regeringen i vår har lagt fram för ingårförslag om inskränkningar i dessa avseenden. Narkotikaproposi-tionen innefattarsålunda, utöver frågor orn information bland ungdom och vårdfrågor, förslag omskärpning av maximistraffet för grova narkotikabrott från sex till . Som ett led i bekämpandet av den yrkesmässiga brottslighetenhar r-egeringen också för-eslagit en skärpning av straffet för dobbleri. Jagber att få hänvisa till detta förslag. Jag övergår härefter till den särskilda frågan om åtgärdermot post-och bankrån. Framför allt begicks ettosedvanligt stort antal sådana brott i . Det är förståeligt att dettaskapade oro bland anställda inom bank- och postväsendet. Många av dessa brotthar emellertid klarats upp och situationen är nu inte lika oroande som förnågon tid sedan. 1 skrivelse till länspolischeferna ochpolismästarna har rikspolisstyr-elsen lämnat vissa anvisningar för attförebygga post- och bankrån. Post- och banklokaler bör ägnas skärptuppmärksamhet under den allmänna övervakningstjänsten. Efter överenskommelsemed ledningen för penninginrättningen bör polisen även kunna åta sig att underexpeditionstid göra kortvariga besök i lokalen. Förutom att sådana besökskänker ökad trygghet åt kassapersonalen, torde de också verka brottsförebyggande. Efter överläggningar med berörda parter har vidare ettsärskilt säkerhetsprogram utarbetats. Enligt detta bör penninginstitutentillsätta särskilda säkerhetschefer, sorn ansvarar för handläggningen avsäkerhetsfrågorna. Penninginstituten bör sträva efter att vid vafie kassaplatshålla nere kontantkassorna på lägsta möjliga nivå. Kassaplatserna bör utformasså, alt en rånares möjligheter att bereda sig tillträde till kassaplatsenväsentligt försvåras. Närmare anvisningar härom lämnas i säkerhetsprogrammet.Kamerabevakning bör införas i så stor utsträckning som möjligt iexpeditionslokalerna. Penninginstituten bör införa s. k. tyst larm, som vidbehov kompletteras med ett uppmärksamhetslarm utanför lokalen. Rutinerna förvärdelransporler bör ses över. Av vad jag nu har sagt framgår att brottsligheten måsleangripas med olika slag av åtgärder och inom skilda områden avsamhällsverksamheten. Regeringen ser brottsbekämpningen som en synnerligenangelägen uppgift. För att denna uppgift skall lösas krävs också medverkanfrån allmänheten. Samlade insatser för att nedbringa brottsligheten gagnas aven objektiv och saklig information om brottslighetens omfattning och karaktär.Härtill bör politiker och representanter för massmedia medverka. Ang. ätgärderför att nedbringa brottsligheten HertGUSTAVSSON i (c): Jag vill tacka justitieministern för svaretpå min interpellation, som jag ställde i anledning av den oroväckande högabrottsligheten i vårt land. Det jag efterlyste från regeringens sida var ettprogram för åtgärder i syfte alt nedbringa brottsligheten samt besked omåtgärder för atl förhindra atl utländska brottssyndikat får fotfäste i , Sedanfrågan ställdes har två propositioner framlagts, vilket också Nr 84 framgick av svaret, ochhuvudsakligen kan de anses vara tillkomna för att Tisdaeenden försvåra utländska brottssyndikats verksamhet i vårt land. 23 mai1972 propositionerna om narkotikabrottoch dobbleri. ------ ;---------- de åtgärder som föreslås i dessa propositioner ha avsedd effekt. åtgärder för att komma tUlrätta med övrig brotlsUghet, att re unga exempelvis våldsbrott och olika typer av förmögenhetsbrott, är det brottsugne ten däremot fortfarande befogat attefterlysa en konsekvent handlingslinje frånregeringens sida i syfte att nedbringa denna brottslighet. Justitieministernägnade en stor del av sitt svar åt alt konstatera att den tillgängligabrottsstatistiken inte i alla delar är tillförlitlig och att det är svårt attgöra jämförelser mellan olika år. Jag är medveten om detta förhållande, och jagavser heller inte att ge mig in på någon diskussion om i vilken utsträckningden faktiska brottsligheten kan ha ökal eller eventuellt minskat. Det är avunderordnad betydelse i detta sammanhang, därför att den stora oro ochotrygghetskänsla som finns hos allmänheten är skäl nog att se allvarligt pådessa frågor och skäl nog att försöka finna åtgärder som kan nedbringabrottsligheten. De utslag som inbroltsverksamhelen har gett på exempelvishemförsäkringarna i form av kraftigt höjda och aviseradeinskränkningar i dessa försäkringars giltighelsområde talar ett tydligt språk.Det finns anledning atl observera delta. Det är beklagansvärt när människorkommer hem efter några dagars semester och finner sin lägenhet plundrad ochsönderslagen. Många blir utsatta för överfall och rån. Justitieministern pekar i sitt svar på olika åtgärder somredan har vidtagits eller planeras. Det gäller den vidgade möjligheten tillåtalseftergift som skall göra det möjligt att vidta andra än rättsliga åtgärderför atl tillrättaföra den som begått brott. Vilka är då dessa åtgärder ochvilka möjligheter finns för atl de skall vara effektiva ur rehabiliteringssynpunkt?Orn åtgärderna bara innebär ett formellt omhändertagande för samhällsvård ellerliknande men i realiteten, som så ofta är fallet, resurser saknas för attverkligen hjälpa, är reformen inle mycket värd. Jag hoppas att åtgärderna skallge resultat, men jag tror också att del finns anledning att föUa verksamhetenpå detta område, så att det inte, vilket har gjorts gällande i någotsammanhang, uppträder en sådan attityd som att man ju får plocka till sig förså och så många kronor. Jag tror som sagt att det finns anledning att följautvecklingen här. Justitieministern nämner skolan och säger atl inom den nyaskolan framhävs "känslan av ansvar för medmänniskors rätt till liv, hälsaoch integritet saml allmän och enskild egendom". Ja, del är en bramålsättning, men frågan är även där om skolan kan leva upp till denmålsättningen. Man har mer och mer kommit underfund med att de storaskolenheterna inle är lyckade, de härlett tUl disciplinsvårigheter i mängafall. Vi läser nästan ständigt om mobbning i skolan osv. Det finns allanledning att se till att den målsättningen verkligen kan uppnäs, men jag vågarsäga att jag inte tror att skolan har nått upp till den . Justitieministernnämner också samarbetet polis-skola-barnavård, den nuarbetande kfiminalvårdsberedningen och åtgärder för atl underlätta frigivnasmöjligheter att få arbete som exempel på åtgärder som vidtas för 100 all nedbringa brottsligheten.Självfallet är det även min förhoppning att dessaåtgärder skall få elt positivt resullat. Den exemplifiering somjustitieministern gör kan dock inte ta bort min misstanke att det saknas enbred kriminalpolitisk helhetssyn. Denna min misstanke bekräftas ytterligare, dåjustitieministern i sitt svar säger; "Brottsutvecklingen måste ses isamband med den allmänna tekniska, ekonomiska och sociala utvecklingen.Befolkningsomflyttningar, storstädernas snabba tillväxt, det hårda arbetstempotoch rationaliseringarna i företag och på arbetsplatser är några faktorer somutsätter människorna för en allt hårdare press.