prot · FV0953 · 1972-12-31 00:00:00 — 3. till Jordfondenför /73 anvisa ett investeringsanslag av . I detta sammanhang hade behandlatsmotionen 1972:548 av m. fl. (m) vari hemställts A. att riksdagensom sin mening gav Kungl. Maj ;t till känna vad i motionen anförts när detgällde angelägenheten av att successivt nedbringa jordfonden med ca 100miljoner kronor med en början från och med nästa budgetår med 10 miljonerkronor, B. att hos Kungl. Maj:t hemställde att sambruksutredningenfick till uppgift att undersöka möjligheterna att tUl vederbörande sambruksföreningförsälja nu arrenderade egendomar. 1. bemyndigadeKungl. Maj;t att disponera de medel som enligt beslut av riksdag varavsedda för inlösen av sådana ofuUständiga jordbruk som ej behövdes förrationaliseringsändamål även för övriga med jordfonden avsedda ändamål, 2. godkände vad ipropositionen förordats om att de fastigheter som ägdes av kronan och upplåtstUl sambruksföreningar skuUe redovisas på jordfonden, 3. med bifall tiUKungl. Maj:ts förslag och med avslag på motionen 1972:548, såvitt nu var ifråga, tUl Jordfonden för /73 anvisade ett investeringsanslag avI , 4. skulle anhållaatt Kungl. Maj:t överlämnade motionen 1972:548, såvitt avsåg försäljning avvissa arrendeegendomar tiU sambruksföreningar, tiU sambruksutredningen. Reservation hade avgivits av herrarHedin (m) och Leuchovius (m), som ansett att utskottet under 3 bort hemställa, att med avslag på Kungl.Maj:ts förslag och med bifall tiU motionen 1972:548, såvitt nu var i fråga, somsin mening gav Kungl. Maj:t till känna vad reservanterna anfört rörandeåtgärder för att nedbringa jordfondens omfattning m. m. Jordfonden, som vi nu skall behandla, omfattarför närvarande . Huvuddelen ligger bunden i jord och i skog.Den kassamässiga behållningen vid ingången av innevarande budgetår var ungefär45 miljoner, men därav var 25 miljoner bundna genom bindande avtal. Det innebäratt 20 miljoner finns disponibla under innevarande budgetår för att användastill inköp, utöver de medel som kommer in på gmnd av försäljningar. har man köpt för ungefär 440miljoner och sålt för 365. Det har alltså blivit en negativ balans på ungefär75 , eller något mindre än 20 miljoner . 1 en PM som vi har fått ta del av i jordbmksutskottet ochsom är utarbetad av lantbmksstyrelsen den 7 febmari sägs det att nämndernaför närvarande säljer omkring 10 000 ha åker och 40 00050 000 ha skogsmark. Inköpen, sägs det, är av ungefär samma omfattning. Lantbmksnämndernasfastighetsinnehav är i mnda tal uppe i 20 000 ha åker och 130 000 ha skogsmark. Det innebär att omsättningstiden är genomsnittligt och för skog . Nämnvärd ökning av innehavet är inteatt vänta. Enligt min mening bör man kunna hålla bättre balans mellaninköp och försäljning än vad som har varit fallet . Attdöma av den PM som jag hänvisade tUl och som är upprättad av lantbruksstyrelsenskulle det också överensstämma med den bedömning man gör där, att det bör varaungefär balans mellan inköp och försäljning. Man borde kunna åstadkomma en viss förändring i detavseendet genom en liberalare politik när det gäller försäljning av gårdar tUl enskilda.Det finns många lantbmkare som har bott på en fädernegård som kanske en brodersedan tar hand om. De har begränsade resurser och måste välja en relativt litengård för att kunna klara ekonomin, om de över huvud taget får tUlstånd avlantbmksnämnden att köpa. På många håll motsätter sig nämligen lantbmksnämndenförsäljning av gårdar på t. ex. 25 ha och ibland upp tiU betydligt över 50 ha därför att de anses vara för små eller i stället anses böra gå tiU grannar. Jag tycker att detär en felaktig politik. Vi är från vårt håll självfaUet i princip inte emot denyttre rationalisering som bedrivs av lantbmksnämnderna; den är utomordentligtangelägen och värdefull. Men vi anser att omsättningen kan bli snabbare än nuoch att fonden med fördel skulle kunna minskas. I första hand föreslår vidärför i vår motion, som följs upp i reservationen, att man skall kunnainbetala 10 mUjoner kronor under kommande budgetår tUl statskassan av medel sominflyter till jordfonden. Jag ber,herr talman, att få yrka bifall tiU reservationen vid punkten 7. Under detta anförande övertog herrförste vice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. i (s): är inte nöjd medlantbruksnämndernas förmedling av jordbruksfastigheter. Han säger att det ärför många fastigheter som är osålda, och att det borde ske en störreomsättning. Jag vill då påpeka att den största omsättningen skeromedelbart från lantbruksnämnderna ut till dem som behöver marken förrationalisering. Detta är en omfattande verksamhet hos lantbmksnämnderna.Lantbruksnämnderna löser in fastigheter som inte kommer tillanvändning för rationalisering och lantbmksnämnderna måste ha kvar dessafastigheter tills en lämplig köpare uppenbarar sig. Denna rationaliseringsverksamhetsom lantbmksnämnderna bedriver får icke hämmas på grund av brist på medel ijordfonden. Jag vill erinra om att lantbruksstyrelsen i sina petitaföreslagit att fonden borde ökas med . Lantbruksstyrelsen anför:"Det är sannolikt att intensiteten i den pågående strukturomvandlingeninom jord- och skogsbruket kommer att öka ytterligare . Med hänsynhärtill kommer det att behövas allt större insatser från lantbruksnämndernassida i det yttre rationaliseringsarbetet," Därför behöver fonden tillförasytterligare , anser lantbruksstyrelsen. Reservanterna vUldäremot minska fonden med under framåt. Detskulle betyda att lantbruksnämnderna fick ännu mindre möjligheter att bedrivarationaliseringsarbete. Är det detta som är ute efter? 1 så fallkan man misstänka att intresset för jordbruksrationaliseringen inte är tillfinnandes på den kanten. Jag beratt få yrka bifall till utskottets förslag. den 6 aprU 1972 Jag nämnde tidigare vad lantbmksstyrelsenhar anfört. Man räknar inte med någon nämnvärd ökning av innehavet mot vad man Särskilt investeringsavdrag vid taxering till statliginkomstskatt Det är alldeles klart att här bara är fråga om vilken ambitionsnivåman har. Givetvis kan man ha en något annorlunda inriktning än nu och säga attdet skall vara balans mellan inköp och försäljning av fastigheter. Dettabehöver inte på något sätt hämma denna verksamhet efter vad jag kan förstå. Jagvidhåller mitt yrkande om bifall tUl reservationen. Överläggningen var härmed slutad. Mom. 1 och 2 Utskottets hemstäUan bifölls. Propositioner gavs på bifall tiU dels utskottetshemställan, dels reservationen av herrar och Leuchovius, och förklaradesden förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan votering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Den som vill att kammaren bifaller jordbruksutskottetshemställan i betänkandetnr 2 punkten 7 mom. 3 röstar ja, den det ejviU röstar nej. Vinnernej har kammaren bifaUit reservationen av herrar och Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåherr begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat: Utskottets hemställan bifölls. § 10 Föredrogs jordbmksutskottets betänkanden: Nr 7 i anledning av motioner om stöd tUl jordbmk förinvesteringar i vissa rekreationsanläggningar m. m. Nr 8 i anledning av motioner om bevarande av odlad ochodlingsbar mark Kammaren biföU vad utskottet i dessa betänkandenhemställt. §11 Särskilt investeringsavdrag vid taxering till statlig inkomstskatt Föredrogs skatteutskottets betänkande nr 14 i anledning avKungl. Maj:ts proposition 1972:20 med förslag till förordning om ändring iförordningen (1971:50) om särskUt investeringsavdrag vid taxering tiU statliginkomstskatt jämte motioner. I proposition 1972:20 hade Kungl. Maj:t under åberopandeav utdrag av statsrådsprotokollet över finansärenden för den 28 januari 1972föreslagit att anta vid propositionen fogat förslag tiU förordningom ändring i förordningen (1971:50) om särskilt investeringsavdrag vid taxeringtill statlig inkomstskatt. Beträffandepropositionens huvudsakliga innehåll anfördes följande: "I propositionen föreslås att Kungl. Maj:t, närsynnerliga skäl föreligger, skall kunna medge att det 20-procentiga särskildainvesteringsavdraget skall få åtnjutas vid anskaffning av även sådanainventarier som bestäUs eller 1972 men inte kan levereras föreutgången av respektive . Vidare föreslås i propositionen en begränsning av rättenför fysiska personer att vid den statliga inkomsttaxeringen görainvesteringsavdrag med högre belopp än som svarar mot inkomsten av denverksamhet, i vUken inventarieanskaffningen gjorts. 1 den mån avdraget intekunnat till fullo utnyttjas, får resterande del dras av vid den statligainkomsttaxeringen för något av de sex närmast följande åren. Slutligen föreslås att talan inte skall få föras mot riksskatteverketsbeslut i fråga som avser rätt tUl investeringsavdrag vid anskaffning avbegagnade inventarier." den 6 aprU 1972 Särskilt investeringsavdrag vid taxering till statliginkomstskatt I detta betänkande behandlades dels den i anledning av propositionen väckta motionen1972:1493 av m. fl. (vpk) vari hemställts 1. att riksdagenskulle avslå Kungl. Maj:ts proposition 1972:20 samt 2. att riksdagenupphävde förordningen (197 1:50) om särskUt investeringsavdrag vid taxeringtUl statlig inkomstskatt, dels de vid början väckta motionerna 1972:10 avherr (), 1972:633 av m. fl. (c)vari hemställts att beslutade, att den som påbörjade arbetemed byggnad avsedd att utnyttjas i industri, jordbruk m. m. skulle åtnjutasärskilt investeringsavdrag i enlighet med av motionärerna framfört förslagtill förordning om särskUt investeringsavdrag för vissa byggnadsarbeten vidtaxering tUl statlig inkomstskatt, enligt vilket förslag avdraget skulle av byggnadskostnad, som nedlagts i rörelse, jordbruk eller skogsbrukunder tiden den 1 januari 1972den , samt 1972:1455 av m. (vpk), vari hemställts att beslutade att förordningen om särskUtinvesteringsavdrag vid taxering tUl statlig inkomstskatt för maskiner och andrainventarier skulle upphöra att gälla. A. attriksdagen skulle avslå 1. motionen1972:1455, 2. motionen 1972:1493, såvitt avsåg yrkandet under punkten 2 i motionen. Särskilt investeringsavdrag vid taxering till statliginkomstskatt B. att med bifaU till propositionen 1972:20 ochmed avslag på motionen 1972:1493, såvitt avsåg yrkandet under punkten 1 i motionen, skulle anta det vid propositionen fogade förslaget tUl förordning om ändring i förordningen (1971 ;50) om särskUt investerings avdrag vid taxering till statlig inkomstskatt, C. attriksdagen skulle avslå 1. motionen1972:10, 2. motionen 1972:633. Reservation hade avgivits av herrarMagnusson i (m) och i Bäckmora (c), fru andre vice talmannenNettelbrandt (fp) samt herrar Josefson i Arrie (c), i (fp),() och i Trobro (m), som ansett att utskottet under C 2 borthemställa, att med bifall till motionen 1972:633 skulle antaav reservanterna framfört förslag till förordning om särskilt investeringsavdragför vissa byggnadsarbeten vid taxering tiU statlig inkomstskatt. i Bäckmora (c): har i det betänkande somriksdagen nu diskuterar bl. a. behandlat en motion från , variyrkas på ett särskilt investeringsavdrag för vissa byggnadsarbeten. Yrkandetavser av byggnadskostnaden som nedlagts i rörelse, jordbruk ellerskogsbruk den till . De föreslagna åtgärderna har motiverats av bl. a.sysselsättningsskäl enär arbetslösheten bland byggnadsarbetarna fortfarande ärav ganska betydande omfattning. Sådana åtgärder skulle även få positiva effekternär det gäller industriinvesteringarna, som ju visat en ganska svag utveckling.I regioner med mera utpräglad arbetslöshet skulle ett sådant investeringsavdragsom föreslagits i motionen vara en bra komplettering till avdraget förinventarieanskaffning, som det här utskottsbetänkandet också behandlar. Därmedskulle åstadkommas en ökning av sysselsättningen inom de grupper som närmastär berörda av åtgärderna. För att undvika att avdraget utnyttjas för mindreangelägna byggnader har det i motionen gjorts undantag för exempelvisbensinstationer och banker, som således inte skulle få åtnjutainvesteringsavdrag. majoritet haravstyrkt motionsyrkandet, men utskottets borgerliga ledamöter har fogat enreservation till utskottets betänkande. Jag ber, herr talman, att med dessaord få yrka bifall till reservationen. HerrWÄRNBERG(s): Maj;ts proposition som behandlas idet här utskottsbetänkandet tar sikte på att något liberalisera de regler somgäller för det 20-procentiga investeringsavdraget vid anskaffning av maskineroch inventarier och som beslutade om . Liberaliseringen innebär i stort att tiden för leveransersom var satt till 1973 eller 1974 i vissa fall kan utsträckas till attgälla år därefter, om man kan räkna med att en betydande stimulanseffekt kanuppnås . Som exempel härpå kan nämnas fartyg som det tar att färdigställamen vUkas'byggande man kan påbörja . Utskottet är i denna huvudfråga enigt. I samband med behandlingen av propositionen har utskottethaft att ta ställning till motioner där det tas upp frågor som sammanhänger medpropositionen. i Bäckmora har pläderat för motion 633,innebärande att investeringsavdraget också skulle omfatta byggnadsinvesteringar.Utskottet är inte berett att gå med på den begränsade utvidgning som föreslåsav motionärerna och som fuUföljs i en reservation. Anledningen härtill är attdet samlade byggandet beräknas få en hygglig ökningstakt ijämförelse med maskin- och inventarieanskaffningen samt att det görs storasamhälleliga insatser just på byggandets område för att tryggasysselsättningen. Det skall medges att, som nämnde,arbetslösheten ändå är hög på byggnadssidan, men inför den stundande sommarenoch inför den säsonguppgång som kan väntas är dessa stimulansåtgärder kanskeändå inte så nödvändiga här som på just maskin- och inventariesidan. AUaspåmän räknar ju dessutom med att vi skall få en uppgång avkonjunkturen och att den kommande vintersäsongen skall bli annortunda och attalltså byggnadsinvesteringar som sätts i gång nu inte har den stora betydelsesom maskin- och inventarieanskaffningarna har. Med detta, herr talman, ber jag att få yrka bifaU tillutskottets hemställan. Särskilt investeringsavdrag vid taxering till statliginkomstskatt i Bäckmora (c) kort genmäle: Jag begärde ordet baradärför att jag kanske inte kan dela optimism när det gällerfrågan om sysselsättningsläget för byggnadsarbetarna. Enligt de uppgifter somhar stått i tidningarna visar tendensen att arbetslösheten ökar blandbyggarbetarna. De redovisar siffror på att arbetslösheten omfattar 15781 personer. Det innebär en ökning med 634 på en månad. Tendensen pekar alltsåfortfarande på att arbetslösheten i den här kategorin ökar. Därför tror jag detskuUe vara en positiv åtgärd om biföll det här motions- ochreservationsyrkandet att investeringsavdraget skulle kunna få omfatta ävenbyggnadsarbeten, eftersom det naturligtvis skulle stimulera tUl ökadeinvesteringar i byggnationen som föreslagits i motionen och minskaarbetslösheten. HerrROMANUS (fp): På s. 4 i betänkandet påpekar utskottet attden föreslagna lagstiftningen har ett retroaktivt inslag: Utskottet är medvetetom att erinringar kan riktas mot retroaktiv lagstiftning av detta slag, men hartrots det accepterat lagförslaget i denna del. Med anledning härav ber jag att få framföra följandepersonliga synpunkt. Frånvaron av retroaktiva lagar utgör en hörnsten i densvenska rättsstaten. Grunden för denna ståndpunkt är tanken att utövandet avstatens maktbefogenheter gentemot den enskilde inte får präglas av godtycke.Den enskUde måste, när han företar en handling, kunna förutse dess konsekvenserfrån rättslig och ekonomisk synpunkt. Om han i efterhand kan utsättas för åtgärder enligt lagar, som inte fanns dä Särskilt investeringsavdrag vid taxering till statliginkomstskatt handlingenföretogs, är rättssäkerheten hotad. Skattelagstiftningens uppgift är i allmänhet att försestaten med nödvändiga medel för offentliga utgifter. Den har inte till ändamålatt på annat sätt styra skattebetalarnas handlande. Men just lagstiftningen ominvesteringsavdrag har ett alldeles speciellt syfte, nämligen inte i förstahand att ge staten inkomster staten avstår ju i själva verket från inkomsteri detta fall utan att genom erbjudande av fördelar i skattehänseende lockaskattebetalarna att ta på sig utgifter för investeringar, som annars inteskulle ha kommit till stånd. Vad som föreslås i propositionen 20 är att sedan detta erbjudande gjorts och lett till investeringar - staten i efterhand,efter att deklarationen har inlämnats, skall slopa den erbjudna skattefördelen. Detta kan få betänkliga konsekvenser. Antag t. ex. attnågon har gjort den önskvärda investeringen med influtna inkomster,och i förlitande på gällande lag begärt jämkning av den preliminära skatten,och i övrigt har gjort av med sin inkomst. Han drabbas av en betydandekvarskatt , som han inte hade möjlighet att förutse och som hankanske har svårt att klara av. Det är inte heller säkert att han under depåföljande sex åren kan utnyttja avdragsmöjligheten, om den rörelse haninvesterat i skulle gå med förlust. Jag är medveten om att denna extra avdragsmöjlighet kan hautnyttjats på ett sätt som inte avsågs när den infördes. Jag har alltså ingetatt erinra mot syftet med propositionen, som är att komma till rätta med vissaavarter inom det ekonomiska livet. Frågan är bara vem som skall takonsekvenserna av att regering och riksdag stiftar en lag som visar sig kunnautnyttjas på ett mindre lyckat sätt, som man inte förutsåg när beslutetfattades. Rimligtvis bör staten ta konsekvenserna av vad sominträffar innan lagen hinner ändras. Med en retroaktivt verkande lagstiftning,som i detta fall, riskerar man att i vart fall enstaka fullkomligt laglydigaoch oförvitliga medborgare, som följt intentionerna med investeringsavdraget,blir utsatta för konsekvenser som de inte hade någon anledning att räkna med när investeringen vidtogs. Jag är medveten om att dessa invändningar borde haframförts . är det i praktiken försent att ställa någotyrkande. Jag har endast med dessa ord velat framföra mina rent principiellaerinringar mot att stiftar en lag med retroaktiv verkan,något som lyckligtvis inte hör till vanligheterna i vårt land. Idetta anförande instämde herrar () och (). HerrWÄRNBERG (s) kort genmäle: Först vUl jag till i Bäckmorasäga att även jag konstaterade att arbetslösheten bland byggnadsarbetarna ärstor. Men jag sade att vi har en sommarsäsong framför oss som kan ochmänskligt sett bör innebära att man inom byggnadssektorn får det bättre.Dessutom skall vi ha klart för oss att enkäterna visar på ganska storainvesteringar i byggnadssektorn framöver. De enkäter som gjorts beträffandeplanerade investeringar på byggnadsområdet tyder på att dessa kommer attbli vida större än vad de är på maskin- och inventariesidan. Dessutom byggs deti dag på utsatta platser rätt många industrifastigheter med AMS-bidrag. De retroaktiva lagarna, som tog upp, ären rätt intressant fråga. beslutade att införarätt till investeringsavdrag för de företagare, industrier eller näringar överhuvud taget som behövde maskiner och inventarier, i syfte att förmå dessa atttidigare lägga ut beställningar, varigenom sysselsättningen skulle påverkas. Demänniskor vilka drabbas av den retroaktiva lagstiftningen och vilka herrRomanus här ömmar för hade inget som helst intresse av sysselsättningenutan hade endast ett syfte, nämligen skatteflykt. Det är de människorna man nuvUl komma åt. Jag konstaterar att inte är beredd attinskränka en lagstiftning om specieUa förmåner, utöver vad skattelagstiftningenmedger, till att avse just dem som sysslar inom näringen i fråga. Alla de somägnar sig åt den näring det rör sig om kommer att få göra avdrag, men manförsöker fylla igen luckan i lagen för dem som i skatteflyktssyfte har placeratpengar i projekt som de inte har det minsta intresse för utöver att derepresenterar en penningplacering. Det är bara den saken det gäller. Det kan inte vara rimligt att möjlighet skall finnas att iannonser inbjuda till teckning av andelar i ett kontrakt för att möjliggöra ett20-procentigt investeringsavdrag, trots att den båt det gäller inte kommer attlevereras förrän . Det kan inte vara rimligt att användaskattebetalarnas pengar på detta sätt. Denna retroaktiva skattelagstiftning ärdärför inte en vanlig lag utan syftar enbart till att förhindra att personersom ägnar sig åt skatteflykt kan komma i åtnjutande av en förmån som man villge de människor som bedriver verksamhet inom en näring. Jag skulle tro attdetta också är anledningen till att man inte ville väcka en motion i motsattsyfte - då skulle man framstå som förespråkare för skatteflyktsåtgärder. Särskilt investeriitgs-avdrag vid taxering till statliginkomstskatt () kort genmäle; Som jag underströk redan i mitt huvudinlägghar jag inte framfört något annat än rent principiella synpunkter, innebärandeatt inte bör stifta retroaktiva lagar - det må sedan gälla vilkenkategori som helst. Jag har inget behov av att beskydda någon som ägnar sig åtskatteflykt. Jag är också, som jag sade, medveten om att investeringsavdragetkan ha utnyttjats på ett sätt som icke var avsett. Men det borde man ha tänktpå, när man fattade beslutet om dessa avdrag. Har man inte tänkt på det, börman inte fatta retroaktiva beslut, som kan leda till att även fullständigtoförvitliga medborgare, som inte alls har ägnat sig åt någon skatteflykt, kandrabbas av ekonomiska konsekvenser, som de inte har haft någon möjlighet attförutse. Det är detta som är centralt, när jag vänder mig mot den retroaktivalagstiftningen. Det är inte på något sätt ett försvar för manövrer i strid medlagens anda. () kort genmäle; Ingen som sysslar med den aktuellaverksamheten kommer att drabbas på något sätt utan endast de personer som intehar det minsta att göra med näringen i fråga. Särskilt investeringsavdrag vid taxering till statliginkomstskatt HerrBERNDTSON i (vpk): Jag ber att få yrka bifall till motionerna1493 och 1455, som innebär avslag på proposition nr 20 och upphävande avförordningen om särskilt investeringsavdrag vid taxering tUl statliginkomstskatt. kommunisterna har yrkat avslag påpropositionen med motiveringen att den kommit till endast för att gekapitalägarna en förmån. Utskottet vUl hävda att om investeringsavdraget lockarindustrin till ökade investeringar och därmed håller hjulen igång, så är detockså till de arbetslöshetshotades fördel. Vi kan inte bortse från detbiandekonomins samhälle som vi lever i och att investeringsviljan under detsenaste året har varit för svag. Meningen är ju att investeringsavdraget skalltjänstgöra som en morot. Kommer investeringarna att öka företagens vinster, såsaknar ju inte samhället möjligheter att beskatta dessa. Utskottet tror attinvesteringsavdraget inte är någon för samhället dyrare metod än någon annansom kan tillgripas för att skapa sysselsättning i ett sviktande konjunkturläge. Det är en våldsam överdrift att påstå att det, som det ståri vpk:s motioner, bara behövs ett brev från sjöfartsnäringen till finansdepartementetför att det skall bli en proposition. Sanningen är den att man för ettfartygsbygge som beställs nu och som inte kan bli färdigt eller 1974 kanfå investeringsavdrag om en beställning nu kan ge impulser till arbete inuläget. Det står klart och tydligt i propositionen att det skall bli enprövning från fall tUl fall. Det är alltså inte fråga om något generelltavdrag. Och varför skall inte sjöfartsnäringen ha samma förmåner som andramaskinbeställare har? Skrivelser från organisationer till departementen ellertill utskotten är ju inget ovanligt. Åtskilliga gånger har tidigarebevillningsutskottet och skatteutskottet uppmärksamgjorts på atteffekter kan uppstå som inte var avsedda, och utskotten har då gjort ändringar.Att påstå att en skrivelse från sjöfartsnäringen skulle ha skapat stora darreni är en våldsam överdrift. Utskottet vågar påstå att dethär inte är fråga om något som bara skall gynna kapitalägarna utan om något somi första hand skall gynna sysselsättningen i detta land. i (vpk): Att man hjälper kapitalägarna är ju en följdav biandekonomin.