prot · FV0931 · 1972-12-31 00:00:00 — § 1 Justerades protokollet för , § 2 Föredrogs och hänvisades Kungl, Maj ;ts propositioner nr 18 tillförsvarsutskottet, nr 22, såvitt avsåg förslag tUl lag om skattefrihet vidpremiering av sparande, till skatteutskottet och i övrigt till finansutskottetsamt nr 74 tillförsvarsutskottet, § 3 Föredrogs och hänvisades till finansutskottet styrelsens för Stiftelsen över stiftelsens verksamhet och förvaltning , revisorers berättelse över verkställdgranskning av tillstånd, styrelse och förvaltning under år 1971samt revisorers berättelse över verkställdgranskning av tillstånd, styrelse och förvaltning /71, § 4 Föredrogs och hänvisades motionerna nr 1485 och 1486 till jordbruksutskottet, § 5 Föredrogs, men bordlades åter jordbmksutskottetsbetänkande nr 4, § 6 Föredrogs och bifölls interpellationsframställningen nr77, Föredrogs finansutskottetsbetänkande nr 1 i anledning av Kungl, Maj:ts i propositionen 1972:1 framlagdafinansplan för /73 jämte motioner, I propositionen 1972:1, bilaga 1,hade Kungl, Maj :t under åberopande av statsrådsprotokollet över finansärendenför såvitt nu var i fråga föreslagit att godkännade allmänna riktlinjer för den ekonomiska politiken och för statsregleringensom förordats i statsrådsprotokollet, I detta sammanhang hade utskottet behandlat motionen 1972:294 av m, fl, (m) vari, såvittnu var i fråga, hemställts 1, att riksdagengodkände de i motionen angivna riktlinjerna förden ekonomiska poHtiken, 2, att iprincip till ledning för utskottens utgiftsprövning uttulude sig för att störrerestriktivitet borde iakttagas, än vad finansplanen förutsatte, i syfte attbegränsa det statliga upplåningsbehovet, samt 3, att hos Kungl, Maj:t hemställde att Kungl,Maj:t översåg systemet med emissionskontroll samt i övrigt metoderna förstyrning av kreditmarknaden i konjunkturpolitiskt syfte, motionen 1972:400 av herrar Gadd(s) och i (s) vari hemställts att hos Kungl,Maj:t begärde att frågan om en samordning av den offentliga sektornsuppköpsverksamhet utreddes, varvid även möjligheten att i statlig regi bUda eninköpspool övervägdes för att nå en stabUisering av sysselsättnings- ochprisnivån i landet. motionen 1972:402 av herrHermansson m, fl, (vpk) vari hemställts att vid behandling avproposition nr 1, bUaga 1, finansplanen, beslutade att som sin mening uttalavad som i motionen anförts beträffande den ekonomiska politiken, motionen 1972:404 av herrar () och i (fp) vari hemställts att beslutadege Kungl, Maj:t till känna det i motionen anförda beträffande de mindreföretagens behandling vid kreditåtstramningar, motionen 1972:405 av , fl, (c, fp) vari, med hänvisning till motiveringen i motion 1972:580,hemställts att hos Kungl, Maj:t skulle anhålla om förslag till sådanändring av reglementet för allmänna pensionsfondens förvaltning, att företagmed mindre än 500 anställda tillförsäkrades återlån enligt gällandebestämmelser utan begränsning av kreditrestriktioner, motionen 1972:812 av herrar () och () vari, såvitt nu var i fråga, hemställts att vidbehandlingen av Kungl, Maj:ts proposition nr 1, bUaga 1, finansplanen,beslutade 1, att som sinmening uttala att full sysselsättning, fortsatt hög tillväxttakt, jämnareinkomstfördelning, stabilisering av prisnivån samt regional balans skulle varaövergripande mål för den ekonomiska politiken, 2, att hos Kungl,Maj:t anhåUa om utredning om lagerförändringarnas verkningar påkonjunkturförloppet i enlighet med vad som anförts i motionen, samt 3, att som sin mening uttala vad som iövrigt anförts i motionen beträffande riktlinjerna för den ekonomiska poHtiken, motionen 1972:813 av herrar Fälldm (c) och ()vari, såvitt nu var i fråga, med hänvisning till motiveringen i motion1972:812, hemställts att beslutade, att hos Kungl, Maj:t 1, anhålla om inrättande av ett ekonomiskt-socialt råd medföreträdare för regering och riksdag, arbetsmarknadens parter ochnäringslivets organisationer samt ekonomisk expertis med uppgift att belysa de samhällsekonomiskaproblemen samt att förbereda stabiliseringspolitiska konferenser, i enlighetmed vad som anförts i motionen, samt 2, anhålla att en stabUiseringspolitisk konferenssammankallades med representanter för regering och riksdag, organisationerna påarbetsmarknaden och övriga berörda parter i enlighet med vad som anförts inämnda motion, motionen 1972:814 av i (c) vari hemställts att för sin del skulle antaga regional balans och full sysselsättning enligt i motionen angivna definitioner samt jämnare inkomstfördelning som målsättning för denekonomiska politiken utöver den målformulering som angetts ifinansplanen, samt att hos Kungl, Maj:t skulle anhålla omutvärdering och kartläggning av den ekonomiska politikens verkningar under 1971och 1972, samt motionen 1972:815 av ()vari hemställts att vid sin behandhng av finansplan skullebesluta, att regional balans skulle ingå i de allmänna riktlinjerna för denekonomiska politiken. 1, beträffande de allmänna riktlinjerna för den ekonomiskapolitiken och för statsregleringen att a) skulle avslåmotionen 1972:294 såvitt nu var i fråga, b) skulle avslåmotionen 1972:402, c) skulle avslåmotionen 1972:812 såvitt nu var i fråga, d) med godkännande av vad i statsrådsprotokollet förordatssom sin mening gav Kungl, Maj:t till känna vad utskottet anfört, 2, beträffandeuttalande till ledning för utskottens utgiftsprövning om större restriktivitetän vad finansplanen förutsatte att skulle avslå motionen 1972:294såvitt nu var i fråga, 3, beträffandesärskUt uttalande om den ekonomiska politikens mål att a) skulle avslåmotionen 1972:812 såvitt nu var i fråga, b) skulle avslåmotionen 1972:814 såvitt nu var i fråga, c) skulle avslåmotionen 1972:815, 4, beträffandeinrättande av ett ekonomiskt-socialt råd samt sammankallande av enstabUiseringspolitisk konferens att skulle avslå motionen 1972:813såvitt nu var i fråga, 5, beträffandeutvärdering och kartläggning av den ekonomiska politikens verkningar under 1971och 1972 att skulle avslå motionen 1972:814 såvitt nu var i fråga, 6, beträffande enöversyn av systemet med emissionskontroll och i övrigt metoderna för styrningav kreditmarknaden i konjunkturpolitiskt syfte att skulle avslåmotionen 1972:294 såvitt nu var i fråga, 7, beträffande demindre företagens ställning vid en allmän kreditåtstramning att riksdagenskulle avslå motionen 1972:404, 8, beträffandeåterlån från allmänna pensionsfonden utan begränsning av kreditrestriktioneratt skulle avslå motionen 1972:405, 9, beträffandeutredning om lagerförändringarnas verkningar på kon-junkturförloppet attriksdagen skulle avslå motionen 1972:812 såvitt nu var i fråga. 2* protokoll 1972. 10, beträffande utredning om en samordning av denoffentliga sektorns uppköpsverksamhet samt bUdande av en statlig inköpspool föratt nå en stabilisering av sysselsättnings- och prisnivån att som sinmening gav Kungl, Maj:t till känna vad utskottet anfört i anledning av motionen1972:400, Reservation hade avgivits av herrar (), Kristianssoni (c). (), Äsling (c), (), Fågelsbo (c)och (), som ansett att utskottet bort hemställa, 1, beträffande de allmänna riktlinjerna för den ekonomiskapolitiken och för statsregleringen att a) i anledning avKungl, Maj:ts förslag och motionerna 1972:294 och 1972:812, båda såvitt nu vari fråga, som sin mening gav Kungl, Maj:t till känna vad reservanterna anfört, b) skulle avslåmotionen 1972:402, 2, beträffandeuttalande till ledning för utskottens utgiftsprövning om större restriktivitetän vad finansplanen förutsatte att i anledning av motionen 1972:294såvitt nu var i fråga som sin mening uttalade vad reservanterna anfört, 3, beträffandesärskilt uttalande om den ekonomiska politikens mål att med bifalltiH motionerna 1972:812 och 1972:814, båda såvitt nu var i fråga, samt motionen1972:815 som sin mening uttalade att full sysselsättning, fortsatt högtillväxttakt, balans i utrikesbetalning-arna, jämnare inkomstfördelning,stabUisering av prisnivån samt regional balans skulle vara övergripande mål förden ekonomiska politiken, 4, beträffandeinrättande av ett ekonomiskt-socialt råd samt sammankallande av enstabiliseringspoHtisk konferens att med bifall tUl motionen 1972 ;813såvitt nu var i fråga a) hos Kungl.Maj:t skulle anhålla om inrättande av ett ekonomiskt-socialt råd i enlighet medvad reservanterna anfört, b) hos Kungl,Maj:t skulle anhålla att en stabUiseringspoUtisk konferens sammankalludes medrepresentanter för regering och riksdag, organisationerna på arbetsmarknadenoch övriga berörda parter i enlighet med vad reservanterna anfört, 5, beträffandeutvärdering och kartläggning av den ekonomiska politikens verkningar under 1971och 1972 att i anledning av motionen 1972:814 såvitt nu var i frågasom sin mening gav Kungl, Maj:t till känna vad reservanterna anfört, 6, beträffande enöversyn av systemet med emissionskontroll och i övrigt metoderna för styrningav kreditmarknaden i konjunkturpolitiskt syfte att i anledning avmotionen 1972:294 såvitt nu var i fråga som sin mening gav Kungl, Maj:t tillkänna vad reservanterna anfört, 7, beträffande demindre företagens ställning vid en aUmän kreditåtstramning att i anledningav motionen 1972:404 som sin mening gav Kungl, Maj:t till känna vadreservanterna anfört, 8, beträffandeåterlån från allmänna pensionsfonden utan begränsning av kreditrestriktioneratt i anledning av motionen 1972:405 som sin mening uttalade attmindre och medelstora företag skulle tillförsäkras rätt till återlån frånallmänna pensionsfonden utan begräns- ningar avallmänna kreditrestriktioner i enlighet med vad reservanterna anfört, 9, beträffande utredning om lagerförändringarnasverkningar på kon junkturförloppet att med bifall till motionen 1972:812 såvitt nu var i fråga hos Kungl, Maj;t skulle anhålla om utredning om lagerförändringarnas verkningar på konjunkturförloppet i enlighet med vad reservanterna anfört, 10, beträffande utredning om en samordning av denoffentliga sektorns uppköpsverksamhet samt bildande av en statlig inköpspool för att nå en stabUisering av sysselsättnings- och prisnivån att skuHe avslå motionen 1972:400, HerrKRISTIANSSON i (c): Det finns ett gammalt ordspråk som säger skall glömma den snö som föH . Omsatt tiH politiskt språk skulle detväl närmast lyda att man inte på nytt skall ta upp gammalt gräl, framför alltinte när det gäller den framåtsyftande politiken, som det väl närmast är frågaom i den debatt som vi skall föra här i kammaren. Det utskottsbetänkandesom vi har att behandla och som Hgger tiH grund för den här debatten ärföranlett av finansplanen för /73 och de däri angivnariktlinjerna förden ekonomiska politiken jämte motioner i anledning därav. Detta till trots, herr talman, kan jag med hänsyn tillkontinuiteten i det ekonomisk-poHtiska handlandet inte underlåta attinledningsvis gä tUlbaka tUl höstriksdagens behandling av hithörande frågor ochdiskussionerna kring dessa. Utgångsläget för såväl regering som opposition ochpolitiker över huvud taget måste ju alltid vara tidigare ståndpunkter ochstäHningstaganden, Man kan inte heller lösryckt diskutera ett kommande budgetårutan hänsynstagande tUl förhållanden under det år som vi alltjämt har en brabit kvar av. När diskuteradearbetslöshetssituationen och sysselsättningsfrågorna hade vi från oppositionenen annan syn på behovet av åtgärder. Det gällde både arten och graden av sådanadär regeringssidan förmenade att vi var ute med överbud, t, o, m, oansvarigasådana. Naturligtvis kan det sägas vara för tidigt med en slutgiltig bedömningav ståndpunkterna. Noteras bör dock att trots de utomordentligt godafömtsättningar som funnits denna vinter för exempelvis byggnadsarbete ochanläggningsarbete, som ju är tunga poster i dessa sammanhang, har vi ända framtUl febmari månad bara noterat en avsaktning i ökningen av de mycket högaarbetslöshetssiffrorna, I finansplanen uttrycker man detta förnöjsamt medorden: "Under årets sista månader synes en viss successiv stabilisering hainträtt," Sammanfattningsvis om den hittUls fördapolitiken: Vad som således skett och synes ske ger ingen anledning föroppositionen att ens i efterhand ändra sin bedömning. När det gäller den ekonomiska utvecklingen i förkommande budgetär markerar finansministern det starka beroendet av omvärlden,som gradvis vuxit fram . Han ser också en från omvärldenisolerad utveckling såsom omöjlig för Mot denna bakgrund är finansministern i sin konjunkturbedömning långtmera osäker än om han själv hade gjort konjunkturen. Med den kännedom han harom ovissheten i den internationella konjunkturen har han ju också flyttattidpunkten för konjunkturuppsvinget, som åtskUliga gångersyntes - som han bmkade uttrycka sig - bakom hörnet, tUl det sista kvartalet1972, Vi reservanter delar finansministerns osäkerhet ochuttalar därtill, att det underlag för konjunkturbedömningen som presenteras ifinansplanen inte ger tUlräcklig gmnd för förväntningar om ett konjunkturomslaginom . Inte heller ett studium av industri- ochnäringslivssektorn, vilken är den helt avgörande för den ekonomiskaUtveckHngen, i senaste rapport ger något större hopp omen snar ljusning. Reservanternas uppfattning är således, herr talman, attutvecklingen måste följas med mycket storuppmärksamhet och vaksamhet och att det ingalunda är uteslutet att ytterhgarestimulansåtgärder kan bli nödvändiga. Även om det helt naturligt i vårt land finns utomordentHgtstora möjligheter att med ekonomiskt engagemang från samhällets sida skapaarbetstUlfällen och därmed en utjämning av en konjunktursvacka, fömtsatt attåtgärderna kommer , har man ingen anledning att därmed slå sig till ro.Det finns fullgod anledning att också analysera orsakssammanhangen bakom dennuvarande konjunkturdämpningen för att därmed konstatera vad som är beroende avde internationella effekterna, som företrädare för regeringspartiet så gärnatalar om när konjunkturen i vårt land är svag, eller vad som är beroende av våregen politik, vårt handlande eUer vår brist på handlande. Jag håller inte föruteslutet att vi genom egna åtgärder väl hade förberettkonjunkturnedgången. Det finns i anknytning härtill också mycket starka skälatt närmare skärskåda vad som verkligen sker inom den egentliganäringslivssektom beträffande investeringar och nyskapande. Trotsfinansministerns försäkringar att allt är välbestäHt här, är det inteuteslutet att den verkligt produktiva sektorn ligger för lågt. Detta gällerinte minst med tanke på den starka stmkturförändring som skett och aUtjämt skeroch som kräver stora investeringar, I finansplanen anförs visserligen att detsektorsvis mest expansiva inslaget utgörs av näringslivets investeringar.Sammantaget väntas dessa öka , Att märka är dock attden verkligt betydelsefulla delen därav, nämhgen industrisektorn, beräknas ökamed , vUket är en låg siffra. Att totalsiffran förbättrasgenom ökat byggande av vamhus, bensinstationer och liknande objekt ärnaturiigtvis bra för sysselsättningen, men det är inte riktigt likabetydelsefuHt för näringslivets framtida produktionskraft ochkonkurrensförmåga. Jag vill inte förringa värdet av de åtgärder som riksdagenbeslutat för att stimulera näringslivsinvesteringarna. Men frågan är om dessaär tUlräckliga, Den frågan kan inte avgöras genom angivande av någrakvantitativa mått på åtgärderna som sådana. Det avgörande är ju åtgärdernaseffekt, och här spelar naturligtvis det ekonomiska klimatet för näringslivetockså en stor roH, Är klimatet kärvt, får man antingen ändrakhmatet eller ta tUl starkare åtgärder. Jag tror, herr talman, att det finns anledning att i ännuhögre grad än hittiHs uppmärksamma vad som verkligen sker inom denna i dubbelbemärkelse produktiva sektor. Visserligen kommer denna sektor inte, såvitt mankan se av framtidsprognoserna, att vara sysselsättningsexpansiv i samma gradsom exempelvis den offentliga sektorn, men den spelar ju en annan och heltavgörande roll såsom bärare av värt ekonomiska välstånd och framåtskridande.Och ju mindre del denna sektor bhr av det totala, desto angelägnare är det attden kan fungera effektivt och rationeUt, Här är det naturligtvis i första handfrågan om det ekonomiska klimatet, men också det psykologiska klimatet har enbetydelse som inte får underskattas. Om man således efter studium av finansplanensolUca delavsnitt kan, låt vara med vissa frågetecken, skymta en ljusning ikonjunkturen och i fråga om sysselsättningen så finns det, inte minst motbakgrund av vad jag tidigare anfört beträffande näringslivssektorn, anledningatt studera både orsakssammanhang och inriktning bakom och i den sysselsättningsprognossom redovisas i finansplanen - ja, kanske också att fundera något överbehållnmgen eller slutresultatet av densamma. Vad gäller orsakssammanhangen så är den stora och alldelesavgörande komponenten i den redovisade sysselsättningsprognosen arbetstidsförkortningen,som med förbättrar ett resultat som annars skulle haslutat på ett minus med något . Naturligtvis är det bra medkortare arbetstid och mer fritid, och jag tror att människoma uppskattar detta,men det är ju ingenting man kan konsumera eller lägga som utfyUnad i en skralhushållsbudget. Konjunkturmässigt passade naturligtvis arbetstidsförkortningendenna gång väl i tiden, men den förbättrar varken den enskildes ellersamhällets ekonomi. Vad gäller inriktningen i den här åberopadesysselsättningsprognosen så är att notera en minskad sysselsättning trotsarbetstidsförkortningen inom det egentliga varuproducerande näringslivet, medanökningen är stark inom offentlig sektor, samhällsservice och tjänstesidan,aUtså i huvudsak inom de områden som vi som medborgare skall betala genomskatter eller avgiftsbeläggning, vilka självfallet kommer att pressas ännuhårdare. Ätt slutresultatet härav blir knapert för den enskildemedborgaren i kamp med höjda skatter och prishöjningar är ju inte märkvärdigt.Att det blir besvärligt också för finansministern, som konstaterat att hankört huvudet i skattetaket, bör heller inte förvåna. Det är bara en logiskföljd av politiken. Jag viH, herr talman, med anknytning tiH det sagda härgöra några kommentarer kring finansministerns resonemang, såväl i finansplanensom i offentliga framträdanden, om skattetak och kommunalutgiftsexpansion. Finansministern har i sina offentligaframträdanden, pretentiöst i överkant, t, o, m, för att vara , söktframstå för svenska folket som det egentliga värnet mot höjda skatter,som han undervisar medborgarna om vilken bov i detta skattedrama somkommunerna egentligen är. Såväl agerandet som påståendet beträffande kommunerna äranmärkningsvärt. Den finansminister som i rak följd lagt fram sin sjuttondebudget har rimhgen haft en sådan nyckelställning i skattesammanhang att hanborde agera mera diskret i rollen som värn mot skattehöjningar. Tvärtom har hanju rekord som skattehöjare. Jag delar finansministerns uppfattning att vi nuligger mycket nära det möjligas gräns för skatteuttag, och det tror jag inteatt man behöver tala om för svenska folket, ty det är alla fullt medvetna om,Människoma kläms inte bara av höjda priser utan också av skatter. Bakomdetta ligger en ekonomisk-politisk beslutsprocess och en utveckling somnaturligtvis alla partier har ansvar för men självfaUet i första handregeringspartiet. Vad gäller kommunemas utgiftsexpansion finns ingenting attinvända mot den beskrivning av utvecklingen som finansministern gjort. Den ärsannolikt i allt väsentligt riktig, I sanningens intresse bör emellertid sägas,vUket vi också anfört i reservationen tiH utskottsbetänkandet, att riksdagenunder den här angivna tiden lagt uppgift efter uppgift på kommunerna som dessahaft att förverkliga. De råd och anvisningar som därtUl meddelats av statligamyndigheter har ju inte precis gjort det lättare att förverkliga dessa sakerbilligt, ViUkoren för statsbidrag har ofta varit så utformade att kommunernavarit tvingade till investeringar även om man i och för sig skulle kunnat klarauppgiften i alla fall. Jag kan här exemplifiera med förhållandet påbarndaghemsområdet, där vi år från sida motionerat om ändringutan framgång. Det så sent som fattade beslutet om kompensationtiU kommunerna för bostadsbidragen är tvingande i samma riktning. Slutligen och inte minst: den av socialdemokraternagenomdrivna kommunsammanslagningen har sannerligen inte gjort det vare sigeffektivare eller biUigare, Ökade investeringskrav i framför allt förvaltningsbyggnader,fördyrad administration, ökade reseavstånd etc, har i stället ökat kostnaderna.För fuUständighetens skull borde finansministern också gjort en redovisninghärav och en jämförelse mellan kostnaderna i de nya stora kommunerna och detidigare mindre. Sammanfattningsvis, herr talman, viU jag säga att vad jaghar anfört beträffande synpunkterna på den ekonomiska politiken,konjunktur-utveckHngen, näringsHvets situation och betydelse samt denoffentliga sektorn har tagits upp i den trepartireservation som fogats tillutskottsbetänkandet och där en politik efter dessa riktlinjer närmareutvecklats och konkretiserats. Det har således inte varit möjligt att nåenighet inom finansutskottet vad gäller grundsynen på och inriktningen av denekonomiska politiken. Framför allt gäller detta beträffande frågekomplexetkring näringslivets expansion och utveckling, där inte minst kapitalfrågornaspelar en avgörande roll, Motionsledes har yrkanden ställts om bättre förhållandenhärvidlag, framför allt för de små och medelstora företagen. Tyvärr haremellertid den socialdemokratiska majoriteten i utskottet yrkat avslag på dessaförslag. Också på andra väsentliga punkter går meningarna isär. Däremot synes bedömningen vara enahanda när det gäller detekonomiska lägets allvar, när det gäller oron för framtiden härvidlag,ovissheten med hänsyn till den intemationeUa utvecklingen, som vi är starktberoende av, marknadsfrågornas lösning etc. I och för sig är detta naturligt.Den oro man här känner delas av aUa partigmpperingar, liksom den delas av bådeföretagare och anställda, som i gmnden ändå måste ha åtminstone ettövergripande gemensamt intresse här. Mot denna bakgmnd är det anmärkningsvärtatt den socialdemokratiska utskottsmajoriteten icke kunnat bifalla förslaget icenter-folkpartimotionen om inrättande av ett ekonomisk-socialt råd med uppgiftatt belysa de samhällsekonomiska problemen samt att förbereda stabUiseringspolitiskakonferenser, ett råd där man just skuHe kunnat ta upp en diskussion kringgemensamma problem och intressen. Detta är ett gammalt centerkrav som har fåttförnyad aktuahtet inte minst med tanke på den långt utdragna och kompHceradeavtalsrörelse som vi nu har bakom oss, där sannoHkt åtskiUiga missförståndskulle kunnat vara avklarade genom kontakter och förhandsdiskussioner.Reservanterna anser att ett ekonomisk-socialt råd bör inrättas och attstabiliseringspolitiska konferenser av det slag som vi angivit bör komma tiHstånd. Jag vill med det anförda slutligen yrkabifall tUl den vid utskottsbetänkandet fogade reservationen med hemstäHanangiven i 10 punkter. HerrLÖFGREN (fp): Då finansutskottet haft att ta ställning så betydelsefull fråga som finansplanen för det kommande bedgetåret och allade bedömningar som sammanhänger härmed är det väl ganska förklarligt attföreträdarna för regeringspartiet och de i utskottet representeradeoppositionspartierna har givit uttryck för olika uppfattningar vidutformningen av utskottets betänkande. De berörda oppositionspartierna hargenom partimotioner och yrkanden däri framfört sin syn på regeringensbedömningar och förslag, och dessutom har enskUda motioner väckts i sammasyfte. Låt mig, herr talman, uttala min tillfredsställelse överatt det genom insatser från de berörda oppositionspartiernas företrädare varitmöjligt att komma fram tUl ett ställningstagande som utmynnat i en till alladelar gemensam reservation. Att utskottets majoritetsutlåtande nu motsvaras aven sammanhållen reservation utan sönderstyckning av fjolårets modell ger enHgtmin uppfattning en större överskådlighet för den som skall ta del avutskottsbetänkandet. Det skulle finnas anledning att i denna finansdebatt göramycket omfattande analyser.