prot · FV0948 · 1972-12-31 00:00:00 — Förhandlingarnu leddes tUl en böqun uv fru undre vicetulmunnen. § 1 Utrikes- och handelspolitisk debatt (forts.) Regeringsdeklarutionen betonur utt vårt lundsinternutionella engagemung, t. ex. inom rumen för FN, unsluter sig tiU entruditionell linje i svensk utrikespoHtik utt verku för utt stärku och utveckluden internutionellu rättsordningen. Det finns aU anledning att understrykadetta. Med sommarens i om miHöfrågornu kommer detinternutionellu sumurbetet kring den mänskligu midön i centrum för världensintresse. Även om dennu konferens spänner över ett vitt fält, som berör ulla formerav mänskligt liv och vetenskup, finns det särskild orsuk utt återföru debuttentill behovet uv utt stärku och utveckla den internutionella rättsordningen. Det räcker inte med utt utvecklu vetenskup och opinion ifrågor om vår HvsmiHö. Det gäUer nu utt skupu internutionella sumlevnudsnormerinom miHövården och utt inom rumen för den internutionellu rättsordningenverku för efterlevnuden uv dessa normer. Det är ett livsvillkor förutvecklingen i vår värld, som , kunske litet yrvuket och trevunde men medväxunde engugemung och oro, börjut diskutera de gemensamma och trots alltstarkt begränsude resurserna. Man kan ha vUken uppfattning man vill om realismen i demer eller mindre uppmärksammade katastrofteorier om väridens råvumsituution somnu lanserus. Det är dock ofrånkomligt utt den debutten påverkur eninternutionell opinion. Dettu kommer också utt påverku urbetet iinternutionellu organ och över huvud tuget umgänget mellun nutioner. Successivtkommer vi utt mötu en förändring uv det klimut i vilket utrikespolitiken pådettu område urbetur. Det föreligger nu ett växunde och stort behov uv översynoch sumordning av skilda internationellu organs insatser inom miHösektorn.Stockholmskonferensen bör kunnu bidru till dennu sumordning. Det bör även vuruen långsiktig uppgift för svensk utrikespolitik utt verku för ökudplunmässighet på det här området. Enburt i Europu kun mun beräknu utt ett50-tul skildu orgun nu verkur på naturvårds- och miHövårdsområdet. Mycket avdetta arbete är banbrytande, t. ex. projekt med den s. k. suranederbördens problem, FN:s sjöfurtsorganisutions arbete på internutionellaoHeskyddskonventioner och havsforskningsrådets urbete rörunde föroreningarna iNordsjön och . Om detta bunbrytunde urbete skull ge någorlundu snubbapolitisku resultut, behövs verkligen plunmässig samordning och internutionellopinionsbildning. Problemutiken inom dennu sektor överensstämmer väl med densom råder inom nedmstningsurbetet. Beröringspunkternu är för övrigt mångu ochmålsättningen gemensum: utt förbättra livsmidön. Arbetet, som dennu vår tugitny furt, med att komplettera överenskommelsen Genéveprotokoll med enkonvention rörande kemiska vapen är synnerligen angeläget och hur uspekterlångt vidure än de rent säkerhetspolitisku. Över huvud tuget förefuUer mun nuhu nått den punkt där nedmstningsurbetet måste bedrivus med ökad flexibilitetoch på flera fronter utun utt fördenskuU ansvaret för kontinuiteten ochsystematiken mmskarvid de permanenta GenéveförhandUngarna. är livsmedelsförsörjningen ett uv de storu ochcentralu internutionellu problemen. Det är i storu delur uv vår värld det uUtunnut överskuggunde problemet ännu i dug. Tyvärr hur inte det internutionellulivsmedelsprogrummet, Progrumme, fått den uppmärksumhet och deresurser läget kräver. Den debutt som här i lundet på nytt hur väckts om sänkningenuv självförsöriningsgruden inom livsmedelsproduktionen är kunske betecknundeför utt mun på sinu håll ingenting lärt och ingenting glömt. Det finns ingenuniedning att i dennu debutt erinru om konsekvensernu för sysselsättning,regionulpolitik eller livsmedelsstundard av dessa förslug. Förslugen om ensänkt självförsöqningsgrad är i detta sammanhang endast intressanta som ettexempel pä hur kortsiktig, nationell och egoistisk debutten kun bli om den försfrikopplad från den internutionellu situutionen. Jug tror utt är förbi när mun kan betruktuväridsmurknuden för livsmedel som den rike munnens smörgåsbord. Delivsmedelsresurser som finns borde dock göru det möjligt utt undviku t. ex. uttden generution uv barn som föds och växer upp i vissu får beståendeskudor på grund uv undernäring. Livsmedelshjälp tiU barn och gruvidu kvinnor,till burn i skolun och till arbetare i tunga och särskilt angelägna arbetentillhör det internationella livsmedelsprogrammets uppgifter. Tyvärr måste mandock konstatera att den internationella solidariteten inte varit tillräckligtstark för att realisera dessa målsättningar. Även när det gäller detta avsnitt av frågan om vårgemensamma livsmUjö skulle det vara angeläget om vi i vårt land kunde ge ett väsentUgtbidrag i internationell samarbetsanda och omsorg om UvsmiHön. Den EEC-debatt som kammaren lyssnut tUl här i dug hurdröjt vid många uspekter. Den hur delvis kunske vurit överruskunde, eftersomvissu debuttörer strävut efter utt utvärderu ett förhundlingsresultut som ännuinte föreligger. Jug vill begränsu mig här tiU utt ge ett erkännande åtregeringen och dess förhundlure i för utt mun av ullt utt dömu hittUlsenergiskt varit sig mot EEC-sidans propåer med ensidigu kruv om murknud för sinujordbmksprodukter här i . Att medge sådunu lättnuder är givetvis heltuteslutet. Regeringen hur i det läget sett sig förunlåten utt självställu kruv på det här området, om vUket kommissionens förhundlure dock sugtatt man inte har befogenhet att förhandla. I den situation som sålunda uppkommitvore det, som jag ser det, bäst om man helt kom ifrån den köpslagan Med andra ord: jordbmket borde lämnas helt utanför dessaförhandlingar. Förhundlurnu måste under ullu förhållunden ävenfortsättningsvis stå emot locktoner om erbjudunden på undru områden motbetulning på jordbruksområdet. Ä undru sidun måste eventuellu tUlmötesgåendenfrån EEC-sidun på dess egen livsmedelsmurknud i de fortsuttu förhundlingumuunderkustus en mycket noggrunn prövning. Frågan är nämligen vad sådanalättnuder kun vuru värdu i ett läge då EEC själv när eller kommer över100-procentig självförsörjning. Med det synnerUgen effektiva gränsskyddssystemsom mun där hur utvecklat kan svenskt lantbmk komma att bli utestängt fränmurknuden, vilku lättnuder som än skulle skrivus in i ett uvtul mellun Sverigeoch EEC. Sådunt skull mun, fru talmun, givetvis inte betala för. HerrERICSSON i (fp); Är 1971 är ett minne blott, och det finnsverkligen mångu unledningur utt unulyseru det året, funderu på det och drulurdomur uv det. 1 stort sett hur väl svenskt näringsliv den uppfuttningenutt är ett är som mun skull glömmu. Men frägun är om 1972 blir såförfärligt mycket bättre, även om jug tycker utt mun uppfuttur att enkonjunkturomsvängning är på gång i flera av de för viktigasteköpurländerna och kunske också i viss utsträckning i självt. Månguunser att även om det skulle vuru på det sättet utt konjunkturen gär uppåttvingas med sitt kostnadsläge och sin inflation utt tu till stmkturelluåtgärder i en tukt som kunske inte är enburt nyttig. Det är också möjligt uttdet hur vurit betydligt mer stmktur än konjunktur i 1971 och utt det ocksåkommer utt sättu sinu spår på 1972, även om det skuUe bli ett . Det är väl ingen hemlighet utt näringslivet hur depputunder det gångnu året och fortfurunde deppar. Det verkar som om en del avluften skuUe ha gått ur näringslivet, och det bastu beviset på det är väl uttmun trots ansträngningar inte har fått nägon fart, inte något varv på deindustriellu investeringurnu. Uttryck som utt "hästen vill inte ätu trotsutt det finns gott om hö" hur mun hört. Konjunkturernu hur nuturligtvisdämput lusten, kostnudsläget likuså. Protektionism i vissu köpurländer harvarit en missräkning. Valutaoro har spelat in. Japanernas allt sturkureintresse för den europeisku murknuden hur också vurit ett uppmärksummut inslugmed negutiv tolkning för oss, eftersom Europu är vårt viktiguste uvnämurområde. Men i botten på den modfälldhet och frunitidsoro sompräglur mångu svensku företug, små som storu, ligger dock behundlingen uvEEC-frågun. Så här skriver VD i den mekunisku verkstudsindustrins brunschorgun; "Västeuropu är den dominerunde marknaden för svenskverkstadsexport och möjligheterna är små utt kompenseru sig på undru utlundsmurk-nuderän EEC. Därför är mun inom verkstudsindustrin oroud över den negutivu attitydtill som vår politik hur lett till.Mekunförbundet hur mångu kontukter med sinu kolleger i Västeuropu. Vi hurfunnit, att dessu uppfuttur den svensku politiken som ett 4* protokoll 1972. uttryckför självtUlräcklighet", skriver han. Och han fortsätter: "Mun kännerSverige som ett rikt lund med höga löner och hög sociul stundurd. Mun kundärför inte förstå vår inställning till EEC och Europu, som mun uppfuttur somsjälvgod. Mun unser utt vi vill hu ullu fördelurnu av ett samurbete utun attoffra nägot för den europeiska samhörigheten. Jug hur märkt utt dennu självgoduuttityd som kommit utt bli vår imuge lett till att vi förlorut symputi ochförtroende." Så långtNils i . Vud som förvånut näringslivet är väl en viss utmunundeotaktiskhet i själva förhandlingsuppläggningen, bl. u. utt innun mun ens hurresonerut om t. ex. ussociering utdömu det ulternativet. Vad som också harförvånat är att det klena resultat som nåtts har betraktats somframgångsrikt men kunde man egentligen hu nått mycket mindre? När våra så stora kundländer, våra tidigare EFTA-bröder,nu med framtidstro i bUcken drar in genom dörr 237 ter sig utsUcten genom dörr1 13 inte särskilt upplyftande. Nog borde vi väl hu försökt utt tittu in genomdörr 238, dvs. den som hur med ussociering utt göru? Det hur också folkpartietföreslagit. De här EEC-funderingarnu är inte till för utt dru upp enEEC-debutt. Förhundlingurna är ju i gång i stort. Men vad jug tror det är väsentligtutt fästu uppmärksamheten på är utt mun får till stånd en utvecklingsparagraf,vUket också nämnde i sitt unförunde. Vi som är så oerhörthandelsinternationellt inriktade, vi kun ju sägus - på sitt sätt -redun vurumer eller mindre med i EEC. I vurje full är vi sedun mångu, mångu år studigtetublerude på de murknudernu. Det kun inte vuru vettigt att vi skulluvhållu oss från det inflytunde på oliku områden som vi helt enkelt behöver. Det finns oUku skäl tUl det. Ett skäl är utt vi genom vårthöga kostnadsläge i mer och mer får stmktureru om oss, och det betyderutt verkstudsindustrins produkter får bäru ett ullt större unsvur. Menverkstadsindustrins produkter möter å andra sidan en ullt hårdure konkurrens,och då inte buru ifrån EEC-murknaderna själva. Den umerikunsku hundelsbulunsenhur gjort det nödvändigt för umerikunernu att se om sitt exporthus, och de hurkustut blickurna i första hand på den europeisku marknaden. Det är en betydligtstörre umerikunsk uktivitet nu än för buru sedun. Det skupude ökudkonkurrens. Men därtill kommer en sak som är betydligt ullvuriigure,och det är jupunernu. Genom Nixons utspel hur jupunernu tvinguts, och kommer änmer utt tvingus, utt hittu undru murknuder för sin ulltmer ökunde produktion i vissu full, höll jug på utt sägu, överskottsproduktion främst på denverkstudstekniska sidan. Och även där har kommit särskilt i det japanskablickfånget. Såväl umerikunernu som jupunernu hur i relutivt storutsträckning summa produktexportstmktur som mun har i Europu och som vi kunskeulldeles särskUt hur i . Det gör utt det kommer utt bli en strid påkniven inom väsentliga produktområden, och därvid är det oerhört viktigt försvensk industri utt mun får varu med och tu del i de beslut som kommer uttfuttas inom EEC och som har med vår produktframtid och därmed också med vårsysselsättning att göra. Sådana beslut kun vuru upphundlingsförordningurnainom EEC; där hur vi lätt utt bli diskrimine-rude. De kun hu medstundurdisering av produkter och muteriel utt göra. Skall vi stå utanför, somhar en så viktig roll i det summunhunget? Det kun varu fräga om rollfördelning,t. ex. inom dutuindustriområdet, där européerna skull möta den umerikunskukonkurrensen. Vud blir det över tUl oss? Blir det skräpet? Det kun vuru tul omsumurbetsprogrum inom kupitulkrävunde branscher. Det här är buru exempel detfinns mycket unnut. Det är därför nödvändigt utt vi får en närmureunknytning tUl EEC än vud ett frihundelsulternutiv innebär. Men det finns ytterligure en suk. Jug hude tillfälle uttförru veckun besöku , och de kontukter jug hude med företug guv vid hundenutt ingen seriös umerikunsk konsult i dug inför sin amerikunsku uppdrugsgi-vareföreslår som lokuliseringsomrude för att lägga produktionen här, trotsatt tullfrågorna för de vamgmpper det vur frågu om inte utgjorde något hinder.Tvärtom avrådde mun umerikansku företug från dettu. Mun uppfattade som påväg mot en europeisk isolering, och det kan inte vara bra vare sig för vårmarknadsföring av svenska produkter eller för vår sysselsättning att manbetruktar vårt land på dettu sätt. Det hjälper inte vad vi själva fråntalarstolurnu deklarerur. Det är här inte frågu om vud vi säger utåt, utan detär fråga om hur människor uppfat tur vad vi säger. Och ändå borde pussuin i mångu umerikunsku mönster med hänsyn till vår teknisku stundurd, vårutomordentligu arbetskraft, vår långa industriellu erfarenhet och vår relutivtgynnsammu företugsbeskuttning särskUt gynnsum om mun jämför med umerikunskuförhållunden. Tips tUl industriministern: hit vUctigu amerUcanskukonsultföretug och säH idén utt också är ett ulternutiv förfubriksetablering när det gäller utt täcku den europeisku murknuden! Jug vUlulltså med dettu sägu utt EEC-frågun också är en tullfrågu men utt den kunske iförstu hund är en medverkansfrågu och en unseendefrågu. Därför är det säoändligt vUctigt utt vi i uvtulet får en utvecklingsparagraf som markerar attde förhundlingsresultut som vi i sommur kommer utt uppnå endust är ett steg pävägen mot ett fördjuput samspel med EEC, vilket jag betraktar som enofrånkomlig fömtsättning för utt kunnu slå vukt om tryggheten och lönsumhetenför svensku företug, till gugn för de anställdu i svenskt näringsliv. HerrHERNELIUS (m): I dugens regeringsdeklurution suknus vud somborde vura självklurt i en sädun deklaration, nämligen en anulys uv Sverigesutrikespolitiska läge, en analys uv vad som hänt i det sammanhanget sedunföregående år, en unulys uv prognoser och uv teorier och verklighet i sumbanddärmed. Men skull som nytillkommen deklurunt inte klundrus fördet; hun hur födt en sedvänja som hans företrädare sedan tid harupprätthållit. Ändå hade väl, fru talman, deklarationen vunnit i intresseom man hude gjort en sådun unulys. Det hude frumför ullt för ullmänheten vuriten stimuluns tUl utrikespolitisk bedömning. Jug vet inte varför man är så räddför sådanu unulyser i dettu summunhung. Tror mun utt man är på Tror mun utt ett och unnut ögonbryn kun rynkus på sinu håll? Jug unserdet feluktigt utt undviku problem uv det sluget. Med en sådun unulys så hudeockså diskussionen om uvspänning, som fördes här i förmiddugs, kunnut få enkonkreture kontur. Jug skull inte ge mig in på den diskussionen i detuH, jagskall baru anföra några korta reflexioner. För det första ligger i dug uvspänning i Centruleuropu istormukternus intresse. Men kom.mer dettu intresse utt bli bestående? Där villjug uUtså sättu ett frågetecken. För det andru betyder avspänning på mitten-uvspänning i - icke nödvändigtvis avspänning på flankerna.Därom kan stater på vittnu och därom kun vi dru vissu slutsutser av vadsom försiggår i norr i . Här vUl jug göru en purentes. Såvitt jug vet hur aldrig någonsin från utrikesledningen erhåUit en analys uv läget iÖstersjön och den mUitäru uktivitet som där utvecklus icke frän ett block utunfrån fleru block, icke från en stut utun från fleru stuter. Men nog vore det påsin pluts utt så skedde . Och det vore väl ännu mer på sin plats attdiskussionen kom in på sakuppgifter från regeringens sidu om vud somförsiggår i Nordkup i nordligaste , ett ämne som varit föremål förlivligu debutter gång efter unnun i och i norsku men som iårets regeringsdeklurution som påpekude - uvfärdus med sex ord. För det tredje är det väl ulldeles uppenbart utt omstormukternu skulle kommu överens om ett ömsesidigt tillbukudrugunde uvkonventionellu tmpper i , så skulle det påverka militärpolitiskaläge. Dras de umerikunsku truppernu tillbuku och också de sovjetisku kvurstår iullu full det fuktum, utt det sunnolikt är närmure till de sovjetiskakasernerna från än till de amerikanska. För det fjärde får man inte sluta ögonen för de furor förfrumtiden som kun finnus i det faktum att folkens självbestämmunderätt ickeerkänts i ullu stuter. Vi tulur ju ofta om detta när det gäller avlägsetbelägna länder. Jag förstår inte vurför vi inte också skulle kunnu tulu om detnär det gäller näruliggande länder, när det gäUer grannar, och erkänna detfaromoment för avspänningen som ligger i uvsuknuden uv självbestämmunderättinom dessu områden. Men, fru tulmun, nog sugt om uvspänningen - den är ju såmycket diskuterad i förmiddugs här. Vad jag emellertid i sammanhanget ettögonblick skulle vidu beröra är utrikesministerns - som jag tycker nästunvilseledunde uppgift om utt försvarskostnadernu i föreslås ökude undernästu år. Utrikesministern hur så rätt när det gäller nominellu tul ökningenur 100 miHoner eller något sådunt men som gummul stutssekreterure ifinunsdepurtementet vet hun nuturligtvis utt om influtionen har drugit frumöver försvuret likaväl som över andra områden, så är detta en lek med ord. 1 självaverket föreslår regeringen i sin försvarsproposition en urholkning som inomnågra år leder till en mycket aUvarlig nedmstning. Varför skull mun dåfrumstullu dettu som en uppmstning bara på gmnd av att en nominell siffra höjs?Det är ju att vUseleda riksdugen. Låt mig gåöver till ett unnut ämne, fm tulman. Vur och ensom deltog i Nordisku rådets summankomst i tidigareberörd här av - kunde väl inte undgå att märku den miHöförändring som hur skett. sedun, i , vur det en mycketoptimistisk undu, en optimistisk stämning. Mun trodde utt Nordektruktatenskulle kunna avslutas. Den finländske statsministern hude icke hunnit lundu isitt hemlund förrän plunernu härpå uvskrevs. I i fiol vur det om jug så får uttrycku mig en mellanstämning. Mun visste icke vUku vägur de oliku ländernu skulle beträdui de ekonomiska summunhungen. i vur det en unnun stämning. Det vuruppenburt utt det vur de svensku stutsråden och den somsträvade efter liv i debutten, konkretu förslug, nya synpunkter och nyainitiativ. Men det vur liku uppenburt utt intresset från de dunsku och norskuregeringsledumöternu vur betydligt svalare. Suget från söder hade bödat, sugetfrån EEC, och det suget konimer utt fortsättu och växu i styrku, om icke någotoförutsett inträffur. Dettu märktes på mångu sätt. Jug tror utt vi fär inrättuoss efter det och inte vuru ulltför optimistisku i vår bedömning uv detnordisku sumurbetets fuktisku fortsättning. I regeringsdeklurutionen står det: "Det finnsemellertid skäl utt slå fast att utsikterna till ett fortsatt nära samarbeteinte behöver bedömus Den fortgående integrutionen utsätter de nordiska länderna iEuropas periferi, medlemmur uv EEC eUer ej, för likurtude problem." Det uren rUctig förhoppning, och jug har ingenting att invända motregeringsdeklarationens formulering, mer än att den förefaller mig tyvärr varaen aning överoptimistisk. Detta sug från söder märktes som sugt på mångu sätt. u. den kommenturen i vissu tidningur utt Nordisku rådetssummun-komst - inom purentes sugt ett mussuppbåd meru var ett skådespel förfolket än en reulitet i det läge som uppstått, där de nordisku ländernu vundruroliku vägur för utt lösu sinu murknudsproblem. Det märktes också i enirritubilitet som vur påfullunde, iblund säkerligen befogud,.iblund kunskeobefogud. Det vur en irritubilitet som orsukudes av oliku händelser. I det här summunhunget vill jug inte underlåta utt ge enblommu till stutsminister och handelsminister som väl för dagenär i vär tids politiska och ekonomiska , nämligen - för utt delyckudes med konststycket utt presenteru, jag höll på utt sägu gummul hostu somny, men det menur jug inte, utun presenteru gumlu suker som nyu och därmed fåen uppslutning kring dem som de knuppust vur värdu i och för sig. Denprestutionen vur så skicklig utt en tidningsmun, som ju också ibland har tilluppgift att presentera gamla saker som nya, var fylld uv beundrun. I suk trorjug dock utt mun inte skull ha för stora förväntningur på resultutet av deolika uLspelen. Stutsminister sade med ull rätt utt vi måsterespekteru vurundrus vägvul, och vi skull inte uttulu oss om dem på ett sättsom kan vålla irritation eller skada. Tyvärr föddes väl inte detta råd heltvare sig av statsministern eller hans kolleger i olika sammanhang, och det varju att beklaga. Jug tror utt om vi skull kunnu räddu väsentUgu delur av vårtnordisku sumurbete och det hoppus jug utt vi skull kunna göra - måste mun gåtill verket mycket vursumt och iukttu en betydunde återhållsum- het både iord och gärningar i det nordisku sumurbetet. TiU sist två små suker tUl, fru tulmun - den enu är förövrigt inte så liten. UtrUcesministern sude utt det inte skull förekommu någrustörre nyheter under en utrikesdebutt i riksdug, och det hur hun välrätt i. Det är nog inte nödvändigt. Men utrikesministern kom själv med ennyhet. Hun lämnude den uppgiften att bidrur tiU dugordningen vid enkommunde europeisk säkerhetskonferens genom utt föreslå någon form UV skiHedomsom ett ämne för konferensen i fråga. Försluget gick ut på att tvister skullehänskjutas tUl avgörunde av sådan skidedom. Det var en nyhet. Jug tror inte uttutrikesnämnden är underrättud om dettu förslag, vilket jag tycker utt nämndenborde hu varit om ämnet har förts på tul vid någru uv de resor som är såvunligu utrikesministrur emeUan. Men det återstår vissa frågor att ställu i summunhunget.Vud slugs skUjedom strävur man efter? Är det ett institut som skulle vururegionalt eUer universellt för Europu? Är det ett institut som skullekompletteru , vUken som bekunt lider uv svårurtud urbetslöshet?Är det ett institut som skuUe vuru obligutoriskt för europeisku stater ellergmpper av såduna eller är det ett friviUigt institut? Om uUt dettu borde välnågon klurhet vinnas innan projektet förs vidare, och riksdugens utrikesdebutthude väl varit ett lämpligt fomm för sådan klarhets åstudkommunde. Man kun också utgå från utt regeringen, eftersom den tarupp dennu fråga i deklarationen och i samtal med andra länder, är angelägen omatt icke låtu någon som helst misstunke uppstå utt det är frågu om en unordningsom skulle ersättu tidigure icke-ungreppsuvtul. Värdet uv sådanu, vUkuföreslogs i stor skulu i slutet uv 1930-tulet uv vissa länder, frumför ullt ettvisst lund, känner vi ju ullu till. Dunmurk slöt icke-angreppsavtul medTyskland, och dess värde bevisades . Någon förväxling med någotsådant kan det väl inte bh fråga om. I så faU är det ju ett sätt utt döHaverkligheten, men jug utgår ifrån att så icke är faUet utan att det här ärfråga om ett skiHedomsinstitut i vanlig, erkänd mening. TUl sist bara en detaH, fm talman! i Göteborgsökte slå utrikespolitiskt mynt av inrikespolitik. Jag tyckte inte han vursärskilt framgångsrik i växelstugun. Hun gjorde gällande att ett konservativtmuktetublissemung i 19401941 hude trott på tysk seger och därför vurberett tUl eftergifter gentemot tyskumu. Jug känner inte till något sådantmaktetablissemang. Såvitt jag förstår var det politiska muktetablissemunget dåi Per händer, och hun vur väl inte särskilt konservativ uv sig.Jug vet inte vurifrån hur fått det dän Jug skuUe möjligen vilju tilläggu utt om det gälldeoptimism beträffande unnat än tysk seger, motståndsandu och pressen - som bådeherr och jug väl närmust har föHt - vur det väl snarare så att enhögertidning i under ledning av och samtliberalu tidningar i lundsorten representerude den största motstånds-andan,medan det däremot vur klent med den på en del undru håll. () kort genmäle: Jag förstår inte riktigt vurför så uriterud och påstår att jag försöker slå utrikespolitiskt mynt avinrikespolitik.