prot · FV0989 · 1972-12-31 00:00:00 — En sådan konkurrens kan få rent negativa konsekvenser förkonsumenterna både genom att den i och för sig är ägnad all motverkainnovationer och därför att den tämligen säkert leder till stegrade priser.Rent förkastlig finner jag den konkurrens som syftar till sådan åtkomst avmarknadsandelar när den öppet och ogeneral bedrives genom köp av Statligt stöd för tidsbegränsad fortsatt drift vidnedläggningsho tade företag konkurrentenför nedläggning av dennes verksamhet. Jag har själv en gång av ett mycketkapitalstarkt företag fått ett erbjudande om ett sådant köp, och jag känner migoförhindrad alt säga att de metoder som kommer till användning i dylikasammanhang inte är särskilt snygga och att de vittnar om en betydande cynism ide kretsar som tillämpar dem. Respekten för rent mänskliga värden saknas tyvärrofta, vilket inte hindrar atl inånga inte alla - koncernchefer uttalar sigsom om de anställdas väl och ve vore en verkligt angelägen huvudfråga för dem. För bara ungefär , herr talman, inträffade deti en Smålandsslad att ett gammalt familjeföretag, en mekanisk verkstad, heltoväntat såldes till en konkurrerande stor koncern. I det sammanhanget uttaladesdet offentligt från köparsidan att förvärvet skedde i syfte att lägga nedrörelsen. För att det hela skulle se litet aptitligare ut gjordes vissaerbjudanden till de anställda om jobb på en helt annan ort, och man erbjöd sigatt överta vissa lokaliteter m. m. Men sådana erbjudanden saknar i realitetenvärde för personalen, och del har den som gör erbjudandet i regel fullt klartför sig. Om risk hade funnits för atl de anställda i någon större omfattningskulle godta erbjudandena om sysselsättning på annan ort, hade kanskeerbjudandet uteblivit. Visserligen vet jag atl bl. a. anser delfullt naturligt att man byter yrke och boendeplats fem sex gånger under sittliv, men den som konfronteras med den filosofin i verkligheten lär inte delauppfattningen. Som jag tidigare framhållit också här förhåller detsig tvärtom så, att människor som regel vill stanna kvar på den ort där de bor,där de har sina rötter. Min motion 1621 har till syfte att fästa uppmärksamhetenpå att del inte bara är sådana löntagare, vilka mister jobbet på grund avarbetsgivarens ekonomiska svårigheter, som samhället bör visa omsorg om. Ocksåde som blir friställda på grund av en nedläggning, som kanske bedöms somekonomiskt rationell, upplever sin situation som något bittert och borde kunnaräkna på samhällets stöd i samma omfattning som då man ännu talade om den fullasysselsättningen som en realitet. Jag är alltså inte ute i syfte att motarbetaden nu aktuella propositionen, som jag dock tycker är i magraste ochfantasilösaste laget även för atl vara ett slags provisorium. Del stöd som härföreslås ler sig dessutom generande litet, om man betänker atl regeringensamtidigt förordar en väldig höjning av företagens kostnader.Arbetsgivaravgifterna kommer ju att åderlåta förelagen pä miljardbelopp. Utskottet säger atl min motion innefattar förslag som gårlångt utanför de av departementschefen uppdragna riktlinjerna. Det må så vara,men om man verkligen vill komplettera ett förslag måste man gå utanför ramarna.Jag har på känn alt utskottet helst skulle ha önskat avfärda milt förslag somhelt orealistiskt men all man haft en viss intuition. Resultatet harblivit en blandning av avslag och hänvisning till en mer eller mindrenäraliggande framtid. Personligen är jag övertygad om nödvändigheten av ensådan möjlighet för samhället all intervenera som jag rekommenderat i motionen,inte minst med tanke på all utländska förelag för all komma ål marknadsandelarkan länkas i större omfattning köpa upp och lägga ned svenska företag.Utskottets invänd- ning attköparen i sådana fall endast sällan tillkännager sin nedläggningsavsikt är vällika riktig som naiv. Självklart måste samhällets interventionsrätt vidnedläggning utsträckas i tiden och inte begränsas till självaöverlåtelsetillfället. Jag är förvissad om att detta ärende snart är tillbaka -kanske i socialdemokratisk tappning även om det nu tillfälligt avföres fråndagordningen. Den slutsatsen drar jag bl. a. efter att ha läst en artikel itidningen , i vilken den tidigare nämnda transaktionen i Smålandstarkt kritiseras. Artikelförfattaren vill inte alls godta den köpandekoncernchefens resonemang om nödvändigheten av att samla företagen i istora enheter utan fördömer i fräna ordalag struktureringsåtgärderna, vilket ioch för sig kan betecknas som underligt mot bakgrund av det faktum att både denfackliga och den politiska arbetarrörelsen i solidaritetens namn har applåderatföretagsnedläggningar på löpande band. Det grundläggande resonemanget iMetallarbetarens artikel ger dock vid handen, att man har anledning räkna meden förändrad socialdemokratisk inställning till konkurrenslagstiftningen, somnu i huvudsak handlar om skydd för konsumenten och om otillböriigakonkurrensmetoder men i alltför ringa om ens någon grad är inriktad på attbryta monopolen. Väl medveten om att ett genomförande avintentionerna i motionen kräver omfattande förberedelser har jag svårt attförstå utskottets slutsats, dvs. att de erforderliga utredningarna inte nu kanförordas. Emellertid inser jag att tiden inte är mogen här i kammaren, och jagavstår därför från att yrka bifall till motionen och bidar min tid. Statligt stöd för tidsbegränsad fortsatt drift vidnedläggningshotade företag HerrNILSSON i (s): har ett stortregister av åtgärder att vidta vid företagsnedläggningar för att tryggaförhållandena för de anställda. De är så kända för kammarens ledamöter att detinte finns någon anledning för mig att upprepa dem här. Ett problem haremellertid varit att få tillräcklig tid vid en företagsnedläggning för att göraen reorganisation eller vidta andra åtgärder som kan vara behövliga. 1 den föreliggande propositionen föreslås i korthet attrådrummet skall förlängas genom statligt stöd i form av bidrag för attfortsätta driften vid företag som gått i konkurs eller tvingats i likvidation.Bidraget skall kunna utgå endast , det blir också begränsattill sin storlek och vissa andra begränsningar anknutna till den ATP-grundandeinkomsten. I rena undantagsfall kan det också förekomma företagsarrende.Förslaget avser en försöksverksamhet under det kommande budgetåret ochfinansieras genom att man flyttar om medel från annan AMS-verksamhet till denverksamhet som här föreslås. Det innebär således inte någon uppräkning avAMS-anslaget. utförda försök visar att dagsverkskostnaden vidföretagsarrende ligger avsevärt under andra dagsverkskostnader. Exempelvis lågvid det företagsarrende man hade vid dagsverkskostnaden på66:50 kronor, medan det vid byggande av allmänna vägar ligger på . Förslaget har föranlett bl. a. en motion och enreservation kommunisterna. lar i motionen 1621 som Statligt stöd för tidsbegränsad fortsatt drift vidnedläggningshotade företag han nyssredogjorde för - upp frågan om statlig förköpsrätt för att förebygga vissa företagsnedläggelser.Han tänker sig att den förköpsrätten skulle kunna utnyttjas när ett företagavser att köpa upp ett konkurrentföretag för att lägga ned det; jagförmodar att han hade det Växjöfall i tankarna som har varit uppe ikammaren. Men hans förslag är behäftat med den svagheten att man inte vet iförväg om konkurrenten köper företaget för att lägga ned eller för att behålladet. Det är mycket sällan avsikten deklareras, och om vi stiftar en lag på dethär området kommer man väl aldrig att omtala sin verkliga avsikt, utan viställs inför fullbordat faktum. Man kanske kan tillägga att det här är en anmärkningsvärtovanlig motion från en borgerlig ledamot. Vi tycker det är bra om oppositionenär med på noterna, om det skulle bli behövligt med en lagstiftning. Utskottethar diskuterat just den fråga som tog upp, nämligen demultinationella företagen. Det kan finnas anledning att återkomma till den, menden måste i så fall föregås av någon form av utredning. Av den anledningen ärutskottet inte berett att tUlstyrka förslag utan yrkar avslagpå motionen 1621. Kommunisterna motsätter sig en lösning enligtpropositionens förslag med olika motiveringar, anförda dels i motionen, dels ireservationen. De finner att propositionens förslag om statligt stöd ärorimligt och principiellt förkastligt, men jag kan försäkra kammarensledamöter, inklusive , att gladbruksjobbarna nere i Flygsfors ochMålerås har en helt annan uppfattning om detta. Jag har varit där vid fleratillfällen, och jag vet att man tycker att det var en utomordentligt bralösning. Jag skall återkomma litet till orsakerna till det. Det är naturiigtvis utomordentligt viktigt att deanställda får en ekonomisk gotlgörelse vid nedläggning av ett företag, och detär möjligt att det blir en lagstiftning angående varseltid ochmåhända även uppsägningstid och därmed sammanhängande ersättningar. Men förstfinns enligt utskottets uppfattning anledning att avvakta den arbet.sgrupp somarbetsmarknadens parter har tillsalt och som arbetar med de här frågorna.Vidare anser utskottet att det finns anledning att avvakta den angående anställningstrygghet, där alla de här frågorna kommer upp.Intill dess menar vi i utskottet att det skall förekomma en försöksverksamhetav det slag som föreslås i propositionen. De fackliga organisationerna och deanställda är involverade i den försöksverksamheten, fastän kommunisterna sägernågonting annat. I reservationen lar upp ett annat förslagän det som framfördes i motionen från hans parti. Det har följaktligen intekunnat behandlas i utskoltet. föreslär ett kollektivt avgiftssystemför arbetsgivarna, varmed man vid behov skulle finansiera den utbetalning avlön som det kan bli fråga om. Han vill också ha förlängd uppsägnings- ochvarsellid. Motionens förslag var ju omöjligt såvitt jag kan förstå,men däremot är reservationens kanske en tänkbar lösning .så småningom.Utskoltet anser ändå att man bör avvakta förhandlingarna och de utredningar sompågår. Vidare finns det andra aspekter på den här frågan som maninte har uppmärksammat eller inte velat nämna - jag avser här komnmnisterrias För det första gäller det ofta att sammanhålla en skickligyrkesarbetar-kår i ett företag. Om man kan göra det, har man betydligt störremöjligheter att åstadkomma en reorganisation av företaget. En sammanhållenskicklig yrkesarbetarkår är kanske ofta den värdefullaste substansen i ettföretag som skall läggas ned, och av den anledningen är det, som sagt,värdefullt med ett bibehållande. Det kan innebära att man får fortsatt jobb påhemorten. För det andra är ekonomisk gottgörelse, som jag sadeförut, utomordentligt viktig. Men för de flesta är det kanske ännu viktigareatt man har arbete och framför allt att man får jobb på hemorten.Nationalekonomiskt måste det ju också vara en riktig lösning. Alternativet ärkanske ett beredskapsarbete långt borta på en annan ort och därtill kanske iett jobb som man är helt ovan vid. Därför menar utskottet att det finns alla skäl attgenomföra den tänkta försöksverksamheten enligt de intentioner som har angivitsi propositionen. Jag ber,herr talman, att få yrka bifall till utskottets hemställan. Statligt stöd för tidsbegränsad fortsatt drift vidnedläggningshotade företag Jag vUl till i sägaföljande. Jag har förståelse för utskottets argumentering, eftersom jag inseratt själva problemet är svårbemästrat. Däremot förstår jag inte slutsatsen. Dåman i och för sig medger, om än ytterst försiktigt, att problemet existerar,borde man inom utskottet ha funnit det angeläget att förorda en undersökning avhur man och detta är, herr talman, det vikliga å ena sidan bibehåUer enföretagare vid hans rätt att förfoga över tillgången som sådan och å andrasidan ger samhället en interventionsmöjlighet, avsedd att förhindraupprepningar av det tidigare omnämnda Smålands-fallet, där många människorställdes på bar backe därför att köparen fann det ekonomiskt fördelaktigt attlägga ned hela rörelsen. upprepade utskottets påpekande attköparen i sådana fall förmodligen inte skulle komma att tillkännage sin avsikt.Men som jag sade i mitt förra anförande måste man naturiigtvis utsträcka denfid under vilken samhället har möjlighet att intervenera efter en försäljning. Genom en sådan undersökning som jag har förordat, herrtalman, hade man kanske också kunnat praktiskt närma sig det problem som möterdå man talar om s. k. löntagarägda förelag det är i och för sig ett märkligtuttryck. Men detta vore kanske en bland andra tänkbara lösningar att i liknandesituationer ge de anställda, om de så önskar, ekonomiska möjligheter altfortsätta en verksamhet som har gett dem deras försörjning och därmed samtidigtförhindra den förhatliga Ivångsför-flyttning som den tyvärr dirigistiskasocialdemokratin är så olyckligt fixerad vid. Inte minst med tanke på den orimliga ökning av löneskattensom de socialistiska partierna - trots att tören stund .sedanvisade en sådan rörande omsorg om de små företagen - står i begrepp att påföraett redan investeringsovilligt näringsliv, hade del kanske varit välbetänkt Statligt stöd för tidsbegränsad fortsatt drift vid nedläggningshotadeföretag En sak är säker, antalet företagsnedläggningar kommer att öka,bl. a. som ett resultat av att enskilda företagare kommer alt försöka säljasina rörelser till storföretagen, som tvingas rationalisera ytterligare ochfriställa fler och fler människor. , herr talman, skulle jag till säga att en sak i Er reservation är mycket avslöjande, nämligen tanken påett slags kollektiv företagarskuld. Detta för onekligen tankarna tillbaka tilldet nazistiska där människor ur en och samma grupp just ställdes tillansvar kollektivt för en handling begången av en människa. Och det ger enobehaglig antydan om vilka förhållanden vi har att vänta i detta land, om manskulle genomföra en verklig socialisering av samhället, något som jag trotsallt hoppas aldrig skall komma att ske. HerrLORENTZON (vpk): Först några ord till den senaste talaren. Hantycker det är egendomligt att vi har ställt frågan om ett kollektivt ansvar förföretagare som uppträder på detta sätt. Jag vet inte om var ledamotav 1970, men då antogs lagen om statlig lönegaranti vid konkurs, ochden har indirekt med den här frågan att göra. Det var ett kollektivt ansvar somföretagarna den gången måste ikläda sig genom beslut i . Iredovisningen av propositionens huvudsakliga innehåll hette det; "Stateninträder i fråga om utbetalat garantibelopp i arbetstagarens rätt mot konkursgäldenären.Lönegarantin skall enligt förslaget finansieras genom arbetsgivaravgifter.Tills vidare skall en särskild lönegarantiavgift tas ut av sammaavgiftsunderiag som gäller för beräkning av arbetsgivaravgiften tillförsäkringen." Denna lönegaranti, som företagarna alltså enligriksdagsbeslut kollektivt skall svara för, har vi ju redan. Men har detbeslutet något med nazism i att göra måste anklagas förnazism. Jag känner inte till om var med i dä, men dettabeslut fattades på grundval av Kungl. Maj:ts proposition nr 1970. I vår reservation till inrikesutskottets betänkande nr 12i år säger vi följande; "Företagen skall bli skyldiga alt även om delägger ned verksamheten betala lön till anställda - somriktpunkt bör gälla - .så att det blir möjligt all finnaalternativa sysselsättningar. I den mån varsel eller uppsägning inte fullgörsenligt gällande bestämmelser bör sanktioner riktas mot den felande företagaren.Skulle ekonomiska tillgångar saknas för utbetalning av löner bör företagen.såsom kollekliv få svara för kostnaderna. Ett avgiftssystem liknande det somfinns för finansiering av den statliga lönegarantin vid konkurs börprövas," Jag citerade tidigare ur den proposition som låg tillgrund för lagen. Vi vill föra detta vidare. De företag som inte följder dettamed varselplikten skall känna sig tvingade att ha ansvar för sina anställda.Det är ingenting annat vi begär. Utskottets talesman anser att vi i reservationen vidgarfrågan. Det är ett nytt förslag, säger i . Men det är ingetnytt förslag i förhållande till motionen. För vi bygger helt på vad som står imotionen: "Principen bör vara atl företagel, icke de anställda eller skattebatalarna,skall bära de ekonomiska konsekvenserna av att icke ha underrättatanställda och myndigheter om det verkliga läget. en sådanregel om betalningsskyldighet "osv. Det är vad som står i motionen,och reservationen är alltså helt i linje med motionen. Men propositionen byggerju på det förhållande som råder häri landet, att så fort det uppträdersvårigheter på den privata marknaden skall staten och skattebetalarna träda in.Det är inte något nytt i och för sig - del är gammalt och prövat på en hel radav områden - men det är nytt när det gäller just denna speciella sak. () kort genmäle: Jag inser att det knappast är ändamålsenligtatt diskutera en allvariig angelägenhet med . i (s): motion är, som jag sade, mycketintressant. Man väntar sig ju inte detta av en borgerlig ledamot, som normaltbrukar säga att statens kalla hand skall man vara rädd för, och den skall inteläggas över företagsamheten. Jag har också sagt att vi i utskottet har vissa sympatierför motion, men det föreligger så pass många problem i samband medfrågan att det finns anledning att i sä fall avvakta en utredning. Vi får se omdet blir behövligt att tUlsätta en utredning. är väl problemeninte så stora, men det finns kanske anledning att se litet närmare på frågan. Sedan är det så att man i industridepartementetsdelegation för de mindre och medelstora företagen redan nu har att ägnauppmärksamhet åt bl. a. förelagsnedläggningarna. Vi får se vilka resultat mandär kommer fram till. Slutligen vill jag säga till att motionenoch reservationen väl ändå inte tar upp problemen på samma sätt. Motionärernavill vidta ekonomiska sanktioner mot de företag som har trätt i likvidation,och det vore kanske bra. Men då fick man också tänka sig att ha en fond avnågot slag, ty i ett företag som gjort konkurs finns i regel inga pengar att taut. I reservationen tar ni däremot upp fondfrågan, och på den vägen går detgivetvis att lösa problemet, det erkänner jag. Men eftersom förhandlingar pågåroch eftersom en utredning arbetar med dessa frågor tycker jag att del inteheller där finns anledning göra någonting, utan vi kan bifalla utskottetshemställan. (vpk): i övertygar inte mig omatl det finns någon skillnad mellan motionens skrivning och reservationen. Delär fråga om samma sak. Mer skall jag inte säga om det, eftersom vi har ont omtid och alla är inställda på atl fatta sig kort, så att vi slipper plenum , lördag. Men jag vill sluta med ett par ord till , somsade att han inte vill diskutera allvarliga ting med mig. Men varför polemiserardå mot mig? Det var ju själv som tog upp debatten. Överiäggningen var härmed slutad. Statligt stöd för tidsbegränsad fortsatt drift vidnedläggningshotade företag Besökandestillträde till hyresfastighet som hålles låst Propositioner gavs på bifall till dels utskottetshemställan, dels reservationen av , och förklarades den förrapropositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan begärtvotering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Den som vUl att kammaren bifaller inrikesutskottets hemställan i betänkandetnr 12 röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservationen av . Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåherr Lorentzon begärde rösträkning verkställdes votering medomröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat; Nr 13 i anledning av propositionen 1972:82 om vissapensionsfrågor, m. m. jämte motion Nr 14angående uppskov med behandlingen av vissa ärenden Nr 13 i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1972:73 medförslag till lag om fortsatt giltighet av lagen (1952:98) med särskildabestämmelser om tvångsmedel i vissa brottmål. Kammaren biföll vad utskotten i dessa betänkandenhemställt. § 9 Besökandes tillträde till hyresfastighet som hålleslåst Föredrogs lagutskottels betänkande nr 13 i anledning avmotion angående besökandes tillträde till hyresfastighet som hålles låst underdagtid. FrökenANDERSSON i (c); Att den fråga vi motionärer tagit upp i motionen653 -att det blivit allt vanligare att hyresvärdar håller portarna tillfastigheterna låsta också under daglid - verkligen är ett problem, i varjefall i , framgår klart av det remissvar som socialnämnden i Stockholmavgivit och som står i bjärt kontrast till det yttrande som avlämnat. säger att man i den uppsökandeverksamheten och inom den öppna åldringsvården ofta stöter på problemet allinte kunna göra angelägna besök,på grund av att portarna är stängda underdagtid. säger i sitt yttrande: "Föratt de gamla inte skall bli isolerade och för att socialförvaltningen ska kunnafullgöra sina skyldigheter bedöms det som nödvändigt att möjligheter tillskapasför utomstående att vinna tUlträde till fastigheter, vars portar av olikaanledningar hålles slängda ." bagatelliserar hela frågan ochsäger att man håller portarna låsta därför att hyresgästerna vill ha det så. Problemet är givetvis störst för gamla, ensamstående ochsjuka. Men det medför uppenbara olägenheter även för andra hyresgäster. Jagskall inte närmare utveckla detta utan hänvisar till motionen. Utskottet har tydligen varit helt på det klara med attdetta är ett problem och delar "motionärernas uppfattning att nämndaölägenheter måste avhjälpas". Detta är ju glädjande. Med hänvisning tillatt det enbart synes vara ett storstadsproblem avvisar emellertid utskottetmotionärernas förslag att söka komma till rätta med problemetlagstiftningsvägen. Utskottet anser i stället att man bör eftersträva enlösning på frivillighetens väg. Genom att frågan nu genom remissförfarandetaktualiserats hos partsorganisationerna på hyresmarknaden anser utskottet kan räkna med att frågan kommer att lösas. Eftersom jag vet att frågantidigare varit aktualiserad hos utan att något hänt hyserjag tvivel om detta. Jag har inget annat yrkande än om bifall tillutskottets hemställan, men jag vill säga att jag med störstauppmärksamhet kommer att följa frågan för att se vad som händer. Om ingethänder har jag för avsikt att återkomma till , eftersom jaganser att detta är en fråga som har så stor betydelse för många människor attden inte kan få fortsätta att vara olöst. Besökandes tillträde till hyresfastighet som hålles låstunder Överiäggningenvar härmed slutad. Utskottets hemställan bifölls. På förslag av herr förste vicetalmannen beslöt kammaren uppskjuta behandlingen av återstående ärenden påföredragningslistan till . § 10 Anmäldes och bordlades Nr 25 i anledning av Kungl. Maj;ts i propositionen 1972:90gjorda framställning rörande de allmänna riktlinjerna för den ekonomiskapolitiken jämte motioner Nr 32 i anledning av Kungl. Maj;ts proposition 1972:95 medförslag till förordning om ändring i förordningen (1947:576) om statliginkomstskatt, m. m. jämte motioner Nr 33 i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1972:90angående komplettering av riksstatsförslaget för /73, m. m. Nr 89 betänkanden: den ''' angående uppskov med behandlingen av vissa ärenden 26 mai1972 '" ' anledning av propositionen 1972:84 angående gymnasie- -------------------- - skolans kompetensvärde, m. m. jämte motioner. § 11 Kammaren åtskUdes .