prot · FV09136 · 1972-12-31 00:00:00 — Enföreträdare för polisen meddelade då att den tillfälliga tilldelning avpolismän från landsorten, som man fick till VäUingby, "konsumerades" av den i och för sig angelägna och viktiga uppgiftenatt strängare kontrollera flygpassagerare vid Bromraa flygplats. I realiteten och detta är belysande fick man alltså ingen förstärkning alls inom detdistriktet för ordningshållningen i allmänhet. Och vad förslår 200 man i detbristläge som är? Frara till hade till polisensvåldsrotel i anmälts 750 rån eller försök tUl rån en såvitt jag kanbedöma helt unUc och skrämmande siffra. Väskryckningarna ingår inte i dennasiffra. Det finns innehavare av mindre butiker som låser upp dörren för varjekund som vUl komraa in i butiken. I slutet av uppvaktadesborgarråden i av representanter för enskUd och kooperativ handel raeden redovisning för de högst betydande summor som går åt för att detaljhandelnssäkerhetstjänst skall kunna fungera och för att täcka det ökade svinnet,kostnader som i sista hand drabbar konsumenterna. Skall vi behöva ha det så i ? De förslag, herr talman, som expeditionschefen lagtfram och som justitieministern här har åberopat är åtminstone något att kommamed. Men när vi i polisnämnden skulle yttra oss över dessa förslag fann vi demklart otillräckliga. Som naturligt är jämförde vi i polisnämnden den föreslagnapersonalförstärkningen med vad polismästaren begärde i sina anslagsäskanden /74. Han hade begärt 177 nya poUstjänster. I GuUnäs' förslag rördet sig ora endast 102 nya tjänster. Det vore angeläget med ett klarläggande avom det här särskUda förslaget avser en förstärkning av personalen utöver vadsom begärts i de raera ordinära anslagsäskandena, sora för övrigt polisnärandeni april tUlstyrkt. Nämnden fann alltså ' förslag på personalsidanotUlräckligt men konstaterade dessutora att den särskilda lönekompensationenför polispersonal i inte skuUe få den avsedda verkan att hålla kvarpersonalen i tjänst och att förbättra rekryteringsläget. Det nya lönetilläggeti stället för patrulleringstUlägget komraer nämligen enligt nämnden inte att inämnvärd omfattning förbättra polismännens ekonomiska situation i Stockholmjämfört med övriga delar av landet, eftersom det nya tillägget skall utgå intebara till polismän i utan även till poUsmän i 15 av landets störstakommuner. Dessutom kan det uppstå risk för att kriminalavdelningspersonal -bortsett från spaningspersonal - söker sig tUl ordningspolistjänst. Den sjunkandeuppklaringsprocenten inom aUa brottstyper gör att en utveckling med växandeantal vakanser inom kriminalavdelningen måste förhindras. Det vore värdefullt att höra justitieministern någotkommentera de farhågor som alltså avhörts vad beträffar dels effekterna av denföreslagna lönekompensationen vid ordningspolistjänst i större kommuner, delshuruvida förslaget i GuUnäs' utredning till personalökning skall ses såsomkomplettering eUer såsom ersättning för polismästarens och merarutinmässiga äskanden om personalförstärkningar inför nästa budgetår. Vad kommer för övrigt att ske med borgarrådet ? Skall den enbart vägas in vid budgetberedningen, som väl förövrigt nu är i det närmaste avslutad, eUer kommer den att leda rill särskildaöverväganden? Det var i varje fall avsikten raed skrivelsen. Om åtgärder mot våldsbrott HerrWIJKMAN (m): Jag kan börja med att säga tiU kammarensärade ledamöter att det inte är bara foUcpartisterna i kommunfullmäktigesom har reagerat; det tror jag man kan säga att samtliga partier har gjort.Enligt de informationer jag har fått via borgarrådet , sora ärordförande i polisnämnden, är det en enig uppslutning från aUa partier som ärrepresenterade i kommunfuUmäktige bakom kraven på ökade insatserraot våldet och nedbusningen i . Låt mig, herr talman, kort komraentera svar.Jag tycker att det i vanlig ordning, höll jag på att säga, är ett försök attbagateUisera de här problemen. går igenom statistiken när detgäller övergrepp mot äldre i första hand, presenterar en i de flesta fallganska gammal statistik - jag är medveten om att det kanske inte finns någon Om åtgärder mot våldsbrott senare -och vill på det sättet låta påskina att de här problemen inte är så allvarligasom vad massmedia, olika politiker och polisen själv har talat om. Jag vet att det förekommer överdrifter, att det förekommerreportage både i radio-TV och i tidningarna som medvetet eUer omedvetet ärägnade att skrämma upp en massa människor. Men jag tror att alla de som bor ochverkar i det här storstadsområdet känner denna otrygghet på öppna platser påett påtagligt sätt oavsett dessa skriverier. Det är ju inte bara de förseelsersom blir anmälda och de övergrepp som verkligen resulterar i allvarliga skadorsom är intressanta. I detta skall också vägas m alla de gånger äldre människor,och även andra, som arbetar i city eller kommer i kontakt med cityområdena,blir utsatta för trakasserier, vUka ju påverkar upplevelsen av Stockholmscentrala delar. Jag tror också att man kan uppleva andra större tätorterscentrala delar på ungefär samma sätt. När det gäller brottsligheten totalt har vi i pressenunder den här hösten fått se mbriker som tyder på att brottsutvecklingen skullevara avstannande och i viss män på nedgång. Ser man närmare pä siffrorna, så ärinte bUden lUca ljus. Av den statistik som finns för de tio första månaderna1971 och 1972 kan man se att det totala antaletbrottsbalksbrott har gått ned med ungefär 16 000. Detta är naturligtvispreliminära siffror som kan komma att justeras. Tittar man då på vad det är förbrottstyper sora minskat, så kan man genast konstatera att bilstölderna harminskat med ett par tusen, att stölderna ur bUar har minskat med 500 och attcheckbedrägerierna har minskat med nästan 15 000. Redan där har vi alltså merän den totala minskningen. Mopedstölder och motorcykelstölder har också minskatkraftigt, likaså har antalet sedlighetsbrott gått ned. Detta är gott och väl.Man kan på flera punkter hitta naturliga orsaker till minskningarna.Checkbedrägerierna har vi ju redan berört tidigare i dennakammare. Därvidlag har man så att säga gått till roten med det onda på ettkanske effektivt sätt, men man har avskaffat checken som ett bekvämtbetalningsmedel för mänga människor. Men vad är det som har ökat? Det är rånen, med 2530procent i ohka delar av landet, det är post bedrägerierna och tyvärr också dengrova misshandeln. Detta är brottstyper som jag personligen bedömer som väldigtallvarliga, och jag tror att flertalet människor i landet gör det. Vi bmkar ju här i kammaren också roa oss medinternationell statistik, och även där ser det illa ut för . Frånriksdagens upplysningstjänst har jag tagU in uppgifter, som tyvärr också ärgamla - - över antalet våldsbrott per I 000 invånare i ,och . Även när man tar den svenskastatistiken totalt gentemot den norska och danska, är i tätposition. Påegendomsbrottssidan är det precis lika illa. Det är alltså ett allvarligt läge, herr statsråd, på dettaområde, och jag menar att herr statsrådet i och med sitt svar visar uppen svag attityd, och han gör det antingen genom att bagatellisera och penetreraStatistUcen eUer genom att i andra sammanhang ganska ensidigt markera intresseför det kriminalvårdspolitiska området. Jag har själv suttit med i krinimalvårdsberedningen,och ju mer man sysslar med de frågorna desto mer övertygad bhr man - det vUljag omvittna - att där krävs reformeringar, där krävs verkUgen stora insatserför att få till stånd en bättre resocialisering, en satsning på en effektivfrivårdspolitik, insatser för att bereda dem som varit straffade jobb, ge demen hygglig bostad etc. Jag tror att justitieministern och jag är ganska överensom dessa insatser. Men, herr statsråd, i ett samhälle där brottslighetenstigit och fortsätter att stiga och där människor oavsettmassmedias skriverier känner otrygghet, där de upprörs över den allmännaordningen, där räcker det inte med att ensidigt satsa på en bättrekriminalvårdspolitik där krävs det andra insatser. i har här tagit upp litet av despeciella problem som gäller i . Låt mig bygga på de siffror hanredovisade raed några ekonomiska fakta alltså inte över antalet rån ochöverfall utan över vad det här kan kosta samhället och medborgarna ytterst. här i gjorde förraåret en enkät bland sina medlemmar och konstaterade att av 2 500 detaljisterhade en tredjedel haft inbrott . 30 procenthade fått omfattande glasskador i sina butiker , och hade haft påhälsning av tjuvar om natten. Vad följde på detta? Ja, det blev uppmärksammat i pressen,uppvaktningar följde och krav på samordnade insatser inte bara pohsinsatser -från sociala myndigheter och andra organ framfördes. Ja, enligt ettbrev som självt publicerade den räknarförbundet med att resultatet har blivit lika med noU. Den kom man alltså igen, och den härgången rUctade man sig inte till statsmakterna, till regeringen, utan manriktade sig paradoxalt nog tUl kommunstyrelsen i . Förbundetkonstaterar att situationen är ännu mer alarmerande och anger i direkta siffrorvad svinn och stölder och vaktkostnader uppgår tiU. Man komraer fram tUl att icity hur man nu skaU avgränsa det geografiskt vet jag inte exakt - uppgårkostnaderna roughly tiU ungefär 26 miljoner . Då säger man kanske att det här fär väl detaljhandeln tapä något konto. Men jag tror att även om detaljhandeln hade relativt godamarginaler skulle den inte ta det på något konto, utan det är allmänheten somfår betala detta svinn och dessa ökade vaktkostnader. Det läggs helt enkelt ini kalkylen över produktpriserna, och det är alltså här som på så många andraområden så att de enskUda medborgarna i samhället får betala för attbrottsligheten ökar och ökar på ett obestridligen allvarligt sätt. Vi kan gå över till stöldområdet, egendomsbrotten, därhemförsäkringspremierna har ökat mycket kraftigt . Det ärytterligare en sak som belastar de enskilda individerna. Och gör man en totalkalkyl, herr statsråd, över vadbrottsligheten kostar samhäUet kommer man tUl summor som är mycket mycketstora. Jag har roat mig med att försöka göra en uppskattning och har där tagit Om åtgärder mot våldsbrott Om åtgärder mot våldsbrott medkostnaderna för polisen och kriminalvården, sjuk- och socialvårdens kostnader,bortfall i arbetskraft, försäkringsbolagens utbetalningar samt svinnet ihandeln - som inte i hela landet kan uppskattas till på omsättningenmen som torde ligga någonstanns mellan . Räknar man ihop dedär posterna jag är medveten ora att samtliga polisutgifter naturligtvis inteskaU tas med, för polisen gör ju raycket annat än efterspanar brottslingar såblir det en slutsumma som Ugger meUan 4 och . Detta är en beräkning på en höft det medger jag raenjag tycker att summans storlek är sådan att den verkligen borde få oss attallvarligt tänka om. Och är det så att statistiken på antalet brott ochuppgången av dessa i det här landet inte gör intryck på vederbörande statsrådså kanske dessa ekonomiska fakta kan göra det. Jag tror nämligen att man kananta att kopplingen mellan den totala brottsligheten, alltså antalet brott, ochde här kostnaderna totalt för samhället är ganska direkt; det finns en direktkorrelation. Och det får mig att påstå, att om vi blickade litet framåt här ochalltså kunde nedbringa brottsutvecklingen skulle vi samhäUsekonomiskt kunnagöra stora besparingar . Jag skall inte mycket förlänga den härdebatten. Jag vUle framför allt föra in dessa ekonomiska fakta i diskussionen.En gång försökte jag göra det i utskottet och kom inte tiU någotsärskUt gott resultat. Tydligen är den här typen av beräkningar ganska svåraatt få ett grepp på och ganska svåra att uppskatta. Den summering som jag skulle vilja göra är attbrottskurvan går uppåt, speciellt för de grövre brotten, ordningen icityområdena är omvittnat urusel, massor av brott blir aldrig utredda ochkostnaderna totalt för samhället är stora. Dessutom är det problematiskt attrekrytera poliser det är vi alla medvetna om. Vilka slutsatser drar statsrådet, alldeles oberoende avden beredning av ' promemoria som är på gång i departementet? Härhar från en mängd håU föreslagits höjda polislöner i storstadsområdenaför att kunna öka rekryteringen. Man har talat om bättre uppbackning avpoliskåren som sådan från statsmakternas sida. Man har talat om att massmediapå ett bättre sätt skulle spegla verkligheten, och där krävs det naturligtvisatt vi politiker gör en insats via massmedia. Man har också talat om att ökaupptäcktsrisken genora totalt sett flera poliser. Det är någonting som tydligenherr inte är med på, enligt den nämnda artikeln i tidningen har man talat om ett utbyggt kvarterspoUssystem. Där har också presenterat konkreta, praktiska och avgränsade förslag omatt man skuUe göra specialstudier i vissa områden för att se om inte ett sådantsystem skuUe kunna leda någonstans. Och sora i sade hardet också talats om ökade självskyddsinsatser, sora naturligtvis alla raåstegöra raen som jag tror icke komraer till stånd, om inte samhället går i spetsenoch hjälper till både med rådgivning och när det gäUer att bestridakostnaderna. Det är en mängd frågor som blir kvar sedanherr svarat på interpellationen; jag hoppas att svaren nu blir flera. sade att det var intressantmed statistUc, men hon tyckte ändå inte att det var så stort värde med den,eftersom man inte kunde dra så många slutsatser av den. Andra som deltagit idenna debatt har tydligen varit av annan mening i det fallet. Vi har mångagånger diskuterat om vi kunde få något säkert underlag för påståenden av dentyp som slungats ut från denna talarstol under beträffande denvåldsamt ökande brottsligheten osv. Där kan vi ju inte bara göra blankapåståenden eller läsa upp en notis ur en tidning om något beklagligt våldsbrottsora begåtts. Det ger oss inte något underlag för en bedömning av huruvidabrottsligheten totalt sett ökar eUer minskar. Det måste understrykas att den statistik somföres av poUsen inte är en statistik över brottslighetens förändringar utan enstatistik över anmälda brott. Det borde vi kunna vara överens om. Däremot hardet gjorts specialundersökningar av forskargrupper, särskilt av professorSveri. Det gjordes inte bara 1965-1966 utan även 1969, som ju ligger oss ganskanära i tiden. Några färskare undersökningsresultat har vi inte. Efter att ha lyssnat på det som sagts från dennatalarstol måste jag nu ställa frågan: Vad har man för belägg för påståendet attde grova våldsbrotten här i landet skulle ha ökat? Vi kan få fram siffror påohka typer av brott, där det har skett en kraftig ökning och där uppgifternaockså stämmer med vår allmänna uppfattning. Jag tänker t. ex. påinbrottsstölderna och vissa enklare misshandelsbrott. Där kan det hända att vimåste röra oss med någon osäkerhet. Men när det gäller de grova våldsbrotten jag tar upp dem därför att den interpeUation som framställts till mig av herrJonsson i just avsåg grova våldsbrott mot äldre personer - finns det därnågot underlag för påståendet att mord, dråp och grov misshandel har ökat här ilandet? Eller finns det något underlag för uppfattningen att den brottslighetenär oförändrad eUer kanske rent av har minskat? och hansforskningsgrupp hävdar - jag kan bara återge det att antalet mord, dråp ochgrov misshandel här i landet icke har ökat som raan kan blickatiUbaka på. Det finns i det fallet siffror som går tillbaka ända . Jag understryker att jag här bara talar om de grova våldsbrotten,inte om inbrottsstölderna eller om den bristande ordning sora kan råda i våratunnelbanor eller på vissa aUmänna platser och som består i ofredanden och ävenmisshandel. Jag tycker det är viktigt att få reda på vad raan stöder sig på närraan säger detta, därför att det är väl sådana påståenden sora är granden tUlatt raånga, särskUt äldre raänniskor känner sig så oroliga; det är säkertriktigt som de säger, att de drar sig för att gå ut . Har ni alltsånågra säkra siffror, har ni något material att stödja er på här? så inte ärfallet, skall vi då raedverka till att skrämma upp människor? sade att den grova misshandeln ökar. Jagantar att då utgår från polisstatistUcen och menar att det ärantalet anmälda fall av grov misshandel som i årskall ha ökat med 34 stycken. Det betyder i praktiken att antalet är Om åtgärder mot våldsbrott Om åtgärder mot våldsbrott oförändrat.I har de minskat med 5 stycken. Det är ingen gmnd för att påståvarken det ena eller det andra. Därför att det var 5 färre fall av grovmisshandel i vågar jag inte påstå attantalet minskat. vUle mera konkret ha reda på vad somkommer att göras för att förbättra polisens förhåUanden i . är säkert medveten om att en del av de förslag som utredningsmannenhar lagt fram är av den arten att de kräver att vi går till rUcsdagen. Andra ärav den arten att de kan genomföras av regeringen utan att vi går tUl ,och det kommer vi också att göra. Arbetet befinner sig nu i slutskedet. Vikommer att lämna avtalsverket förhandlingsuppdrag att bePolisförbundet att komma till en uppgörelse. Jag kan alltså inte sägamera än att regeringen är mycket positivt inställd till de förslag somutredningsmannen har lagt fram och att vi skaU försöka genomföra dem och, närdet gäller dera som kan genomföras utan att vi går tUl , göra det såfort som möjligt. och några andra har påtalat att det skullevara önskvärt med en särskild Stockholmslön för polisen. Detta är en mycketbesvärlig fråga. Den är nämligen ett stridsäpple inom . Det råderdelade meningar på den punkten mellan landsortspolisen och . Detta är en fråga som man måste försöka finna en lösning på ide förhandlingar som vid avtalstidens utgång förs med . nämnde att jag har sagt att polisen intekan göra så mycket när det gäller brottsförebyggande verksamhet. Jag vet intevad fm menar med brottsförebyggande verksamhet. Jag vUl dela in denbrottsbekämpande verksamheten i olika delar: direkt brottsbekämpande ochkrirainalvård. På det brottsförebyggande området - där verkar hemmet, skolanoch ungdomsvården kan polisen inte komma in i så särskUt stor utsträckning.Jag har varit mycket intresserad av att få polisen med i ökad utsträckning påett par av dessa oraråden. Dit hör undervisningen i skolorna, och dit kan jagockså räkna stadsdelspoliserna. Sora hörde föreslårutredningsraannen på denna punkt mer än en fördubbling för del. Jagvill gärna uttala att jag även för landet i övrigt är mycket positiv tiU enutbyggnad av stadsdelspolisverksamheten, som jag tror har en mycket storbetydelse psykologiskt sett och som säkert just kan medverka tiU att människorkänner litet mindre osäkerhet och otrygghet. Till i skulle jag utöver vad jag nu harsagt ora de grova våldsbrotten vilja säga att de ansträngningar som samhälletgör för att bekämpa brott gäller aUa åldersgrupper och kommer alla åldersgruppertill del. Men när rUcspolisstyrelsen nu har utfärdat anvisningar om hur manskaU kunna skydda sig mot brott, riktar det sig också tiU olika gmpper, bl. Det finns ju många möjligheter för människorna att minskafrestelserna tiU brott genom att raan t. ex. låser sina bUar och har ordentligabUlås, att raan inte lämnar dyrbara saker i bilarna, att man skaffar sigordentliga lås för sina lägenheter osv. Det är nog i och för sig väldigt svårt att sära utsamhällsansträngningar-na för att håUa brottsligheten i schack och minska dengenom några specieUaåtgärder för äldre människor, bortsett från att det ju är svårt att veta vilkenåldersgräns som i närmast syftar på. Vi har försökt frågamyndigheter som sysslar med statistik om vad man här menar. SoinUga räknar demsom är och andra dem som uppnått folkpensionsåldern. När det gäller de äldre människorna och vad vi kan göraför att de skall känna ökad trygghet tror jag jag återkommer till det attdet vore värdefullt, om man ville tala om att det faktiskt inte är så attantalet grova våldsbrott mot äldre människor av typen oprovocerade brott är såstort som många kanske föreställer sig. Säkert är det så att våra anspråk på samhäUet är störrei.dag än vad de var för 30 eUer . Det måste vara en av de faktorersom gör att man kräver mera i fråga om skydd för Uv och lem än vad mantidigare gjorde, och det tycker jag är bra. En annan orsak är förmodligen att särskilt sådana brottsom kan verka upprörande på allmänheten presenteras i tidningar ochmassraedia på ett mycket utförligare och mycket mera framträdande sätt än vadsom skedde . Detta är naturligtvis också en faktor, som kan inge äldremänniskor en föreställning om att det är många fler mord och dråp ochgrova misshandelsbrott än . i kom ju in på samraa frågor somfru , och jag har ju delvis talat om förhållandena i . Detär också där väldigt svårt att när det gäller de grövre brotten få någotunderlag för att det skulle ha skett en allvarUg försämring. Jag komraer straxtill förhållandena på gator och torg. Vad vi har kunnat få fram om vålds- ochskadegörelsebrott i och på -jag kan bara återge desiffror som kommer från vederbörande poliskomraissa-rie - är följande. FörKlaraområdet har de anmälda misshandelsfallen minskat från I 969. De var 511 år1969, 1970 och 1971. Anmälda faU av skadegörelse var 1970 och 1971. Jag återger bara dessa siffror. Jag kan intekommentera dem, men de ger inte något underlag för att grövre brott skulle haökat i . Sedan kommer vi tUl den otrevliga form avungdomssysselsättning, som vi kan möta på tunnelbanor och på andra allmännaplatser och som vi alla tycker lika Ula om. Man kan då fråga sig om ingentinggörs åt detta. Fortlöpande överläggningar har förts med polismästaren iStockholm, och en kraftig förstärkning av bevakningen har skett. Jag viU nämnaatt den s. k. Sergelarkaden bevakas klockan 9.00-13.00 av fyra man, klockan13.00-20.00 av åtta man, klockan 20.00-02.00 av fyra man och klockan 02.00-9.00av två man. Dessutom finns tillgängliga två pUcetgrapper klockan 10.00-02.00 omvardera ett befäl och fem man, som med kort varsel kan ingripa om bråk uppstårpå torget. Vidare disponerar distriktet radiobUar och enhundpatrull. Ingången tUl tunnelbanan bevakas av tunnelbanegruppen. Områdetbevakas dessutom av TV-kameror. Området på och kring priorUerassom bevakningsobjekt i 1 :a vaktdistriktet. Jag nämnerdetta som exempel på att man inom StockholmspoUsen Om åtgärder mot våldsbrott Om åtgärder mot våldsbrott verkligenuppmärksammar dessa problem och att man ger dem prioritet. Vem har sagt, herrWijkman, att det skulle räcka med bättre kriminalvård för att minskabrottsligheten? Jag har i varje fall inte sagt det. Det är självklart att detbehövs kraftiga insatser över hela samhällsområdet, och det gäller både på detbrottsförebyggande och på det brottsbekämpande området. Jag kan inte i detta sammanhang summera vilka insatser somgörs och vad de kostar utan fär nöja mig med att säga att vi istatsverkspropositionen komraer att redovisa de ytterligare ökade insatser somregeringen är beredd att göra för att minska brottsligheten. Men jag trorknappast att vi har någon större glädje av enbart lamentationer om hur manuppfattar förhållandena här eller dar, utan det behövs konkreta åtgärder, ochdet behövs konkreta förslag. Några sådana hörde jag knappast tala om,utom beträffande kriminalvårdsorarådet, där vi ju har samma uppfattning. summerade ihop utgifterna i sarahället förbrottsligheten och slog något egenartat ihop kostnaderna för polisen medvärdet av det som stjäls och det som förstörs. Men tog inte medett område - och det var kanske signifikativt där en genomgripande förändringskuUe kunna ge mycket stora ekonomiska möjligheter för samhället att användamedel bl. a. i kamp mot brottsligheten. Det vore om vi kunde bättra på skatteraoraleni landet. Meningarna är delade ora hur mycket pengar som undandras genoraskattefusk, men det råder intet tvivel om att det i alla fall är så betydandebelopp att om skattemoralen kunde bli bättre skuUe samhället också ha störremöjligheter att bl. a. bekämpa brottsligheten. Under detta anförande övertog fru andre vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. FruKRISTENSSON (ra): Mot det sista som justitieministern sadeskulle jag vilja invända, att om vi kunde nedbringa brottsligheten, skulle viockså få pengar över till andra, mera angelägna åtgärder.