prot · FV09125 · 1972-12-31 00:00:00 — Den företeelse som möjligen skulle väcka observansär vad som hände på 1 3 , men lägg märke till att många av vårautländska militärattachéer kommer från demokratiska länder, där liknandeföreteelser har förekommit . I hela västvärlden har man ungdomsprotester,som på vissa håll - även inom försvaret har tagit sig sådana uttryck. Vi bör inte överdriva vad som sker;del är enstaka händelser. Det är små grupper som är i verksamhet mot försvaret.Hälsan tiger still, och hälsan är att vi utbildar bra förband inom det svenskaförsvaret. HerrOSKARSON (m): Jag tackar för repliken. Låt migsäga herr statsråd, att vi är visst överens om att har Ang. integritetsskyddet för telefonister Det vore mig fjärran att påstå något annat. Men observera att de härgrupperna arbetar på lång sikt, och får de arbeta ostört , herrstatsråd, kan det vara fara å färde. Herr talman, jag ville göra detta viktiga konstaterande,så att inte statsrådet eller någon annan här i kammaren får den uppfattningenatt jag skulle ifrågasätta det svenska försvarets krigsduglighet. Det är migfullkomligt främmande. Överläggningen var härmed slutad. § 9 Ang, integritetsskyddet för telefonister Herr kommunikationsministernNORLING erhöll ordet för att besvara fröken i (c) den 26april framställda interpellation, nr 128, till herr justitieministern, ochanförde: Fröken i har frågatjustitieministern om han vill redovisa sin principiella uppfattning om hemligavlyssning av anställda på arbetsplatser och vilka åtgärder han avser att vidtaför att stärka integritetsskyddet för telefonister och därmed förbättra derasarbetsförhållanden. Frågan har överlämnats till mig för besvarande. För att kontrollera att kunder ges en så godservice som möjligt har man inom på olikasätt försökt mäta servicen. När det gäller telefonisternas expediering avsamtal har servicemätningen bl. a. skett genom sluten avlyssning avtelefonist-arbetet. Frågan om fortsatt användande avsluten avlyssning i servicemätnings-syfte har sedan en lid tillbaka diskuteratsmellan och representanter för personalorganisationerna. Jag hartidigare här i kammaren - i ett svar på en enkel fråga av fröken sagtatt jag förutsatte att i samförstånd med sina anställda skulle kunnakomma fram till en lösning av här aktuella problem. Så har skett ochteleverket har beslutat att slopa den slutna avlyssningen avtelefonisterna. Jag anser att det är ett tillfredsställande utfall av de förda diskussionernaoch jag är säker på att detta beslut inte kommer att medföra att servicen motkunderna försämras. FrökenANDERSSON i (c): Min interpellation väcktes ,när den hemliga avlyssningen av telefonisterna i syfte att kontrollera vilkenservice de gav allmänheten fortfarande fanns kvar. Den har fortgått ända tillför . Då meddelade plötsligt att avlyssningen avtelefonister skulle slopas. Därigenom fick statsrådet alltså tillfälleatt ge mig ett positivt svar, vilket jag tackar för. Jag delar statsrådets uppfattning att det ärtillfredsställande att tänkt om i denna för stora personalgruppermycket viktiga fråga. Den hemliga avlyssningen har, som jag sade i mininterpellation, varit en källa till irritation och oro hos de berördatelefonisterna. tycker jagatt man väl kan förstå. personalorganisationer har längeprotesterat mot förfarandet, dock utan att ha mött någon förståelse frånteleverkets sida . Liksom statsrådet är jag säker på att televerketsbeslut inte kommer att innebära någon försämring av den service telefonisternager allmänheten. Jag är lika övertygad om att telefonisterna kommer att upplevasin arbetsmiljö betydligt mer avslressad genom denna åtgärd, och detta kankanske t. o. m. leda till förbättrad service. När frågan nu är ur världen, finns inte stor anledning attorda mer om den. Jag kan emellertid inte låta bli att notera att jag bara fåttsvar på den ena av de två frågor jag ställde i den interpellation jag riktadetill justitieministern och som besvarats av kommunikationsministern. Minförsta fräga löd: "Vill statsrådet redovisa sin principiella uppfattningom hemlig avlyssning av anställda på arbetsplatser?" Den frågan har överhuvud taget inte berörts i interpellationssvaret. Om åtgärder mot missförhållanden på handelsfartyg Överläggningenvar härmed slutad. § 10 Omåtgärder mot missförhållanden på handelsfartyg Herr kommunikationsministernNORLING erhöll ordet för att besvara i (c) den 31oktc)ber framstäUda interpellation, nr 196, till herr justitieministern, ochanförde: i har frågatjustitieministern om han är beredd medverka tiU såväl ändrad svensklagstiftning som tiU internationeUa överenskommelser för att förebygga sådanamissförhåUanden som kommit genom händelserna kring detcypriotisk-registrerade fartyget I. Frågan har överlämnats till mig förbesvarande. Även om jag inte kan kommentera händelserna i det konkretafall som nämnt, anser jag det vara på sin plats med enredogörelse för de säkerhetsföreskrifter som finns och för de åtgärder som kanvidtas för att förebygga trafik med fartyg som utgör en fara för ombordvarandeoch som kan innebära en miljörisk. Den grundläggande regleringen finns lag omsäkerheten på fartyg och i tillämpningskungörelse till denna lag. Dessaförfattningar är i sina huvuddrag tillämpliga även på utländska fartyg, sombefinner sig inom Sveriges sjöterritorium. Fartygs resa kan förbjudas om det finnsskälig anledning anta att vissa allvarliga brister förekommer, t. ex. attfartyget inte är sjövärdigt för resa i avsedd fart eller att det i väsentligaavseenden har brister i fråga om skyddet mot ohälsa och olycksfaU. Kraven påsjövärdighet och skydd mot ohälsa och olycksfall framgår närmare av lagen ochdess följdförfattningar. Lagen ger goda möjligheter att ingripa medförbud mot fortsatt resa med utländskt fartyg, som kommit in på svensktterritorium och som är bristfälligt med avseende på t. ex. maskineri,brandskydds-och bärgningsutrustning samt navigatorisk gmndutrustning. Jag villframhålla att de brister som konstaterats vid faU av nytfiandeförbud för Om åtgärder mot missförhållanden på handelsfartyg fartygvanUgen inte berört fartygens konstruktiva delar eUer framdriv-ningsmaskineri.Kontrollen av dessa delar av fartyget åvUar regelmässigt någon av de utländskaklassificeringsanstalter vilkas undersökningar godtas av svensk myndighet. I fråga om de ombordvarandes skydd mot ohälsa ocholycksfall specieUt när det gäUer arbetsmiljö och bostadsförhållanden - kankraven inte drivas så långt att man når upp tiU den höga nivå som gäller förden svenska handelsflottan. Ingripande med förbud torde huvudsakligen fåbegränsas tUl faU då fartyget inte uppfyller en inom sjöfarten allmäntupprätthållen minsta standard. Är fartyget registrerat i land som godtagitinternationell överenskommelse om normer i dessa hänseenden, kan dock svenskmyndighet fordra att fartyget motsvarar normerna. Ingripande kan också ske med stöd av lagen om åtgärder motvattenförorening från fartyg. Denna lag tillämpas om olja eller annat skadUgtkommer ut från fartyg eller det skäligen kan befaras att så sker. Lagen träddei kraft den 1 juh och ger och, i vissa lägen, tuUverketvittgående möjligheter att inskrida för att hindra föroreningar. När det gäller ersättning för de kostnader som myndighetsingrepp i dessa fall drar med sig, innehåller lagen om åtgärder motvattenförorening en uttrycklig regel som säger att åtgärden får vidtas påbekostnad av fartygets ägare eller redare. Någon aUmän skyldighet för hamnmyndighet att ta emotfartyg förehgger inte enligt nuvarande bestämmelser, I gällande normalförslagtUl hamnordning, som vunnit allmän efterföljd för landets hamnar, föreskrivsbl. a. att hamnmyndighet äger förordna att fartyg inte får föras in ihamnområde om risk förehgger för att fartyget kommer att sjunka och därigenomeller på annat sätt förorsakar avsevärd skada eller hinder för trafiken. Ensådan regel torde emellertid inte kunna åberopas i ett nödläge för fartyget.Jag vUl i sammanhanget nämna att frågan om en ny hamnlagstiftning förnärvarande övervägs inom hamnutredningen. Jag vill också ta upp möjlighetema att på detinternationella planet verka för att missförhållanden av detta slag förebyggs.Genom olika konventioner och rekommendationer, främst från MeUanstatliga rådgivandesjöfartsorganisationen (IMCO), försöker man påverka utbUdningen i riktning motsäkrare och bättre bemannade fartyg. Vidare arbetas på åtgärder för attmotverka vattenförorening genom uttömning från fartyg av olja eller annatavfall. Som bekant registreras fartyg under s. k.bekvämlighetsflagg i betydande omfattning. är omkring 20procent av handelsflottan i väriden i bruttoregisterton räknat registrerad pådetta sätt. De länder där sådan registrering sker har ofta bristfälligsäkerhetslagstiftning, och det sociala skyddet för de ombordanstäUda är oftadåligt. Även om ett sådant land ansluter sig till internationeUa konventionerrörande sjösäkerhet och socialt skydd för de anställda saknar det inte säUanorganisation för effektiv kontroll av att överenskommelserna efterlevs tillalla delar. Niir brister förekommer i fartygen är det i allmänhet fråga omäldre tonnage. Jag vill också understryka att registrering under s. k.bekvämUghetsflagg för svenska ägarintressens del före- kommer iendast helt obetydlig utsträckning. Jag anser det inte vara påkallat att för närvarandeföreslå några ändringar i den svenska säkerhets- och skyddslagstiftning som jagredogjort för. Författningarna har tiUkommit och torde -genereUt sett - erbjuda goda möjligheter för myndigheterna att ingripa snabbtoch effektivt. De uppmärksammade fall som inträffat geremeUertid anledning att följa utvecklingen med skärpt uppmärksamhet. På det internationella planet återstår ännu mycket attgöra för sjösäkerhet och social trygghet ombord, möjligheter att pådetta område genomdriva snabba och avgörande förbättringar är av naturliga skälbegränsade, men vi deltar aktivt i det internationella arbetet, I linje med vårallmänna grundsyn verkar vi därvid för att utveckhngen drivs framåt mot höjdsäkerhet, ökad social trygghet och bättre miljöskydd. Om åtgärder mot missförhållanden på handelsfartyg HerrBENGTSSON i (c): Jag ber först att få tackakommunikationsministern för svaret på min interpellation. Det fartyg som jag tagit upp i interpellationen, nämligendet cypriotiskregistrerade fartyget som för några veckor sedanbogserades in och ankrades upp på , är ett av flera fartyg somseglar under s, k, bekvämUghetsflagg och som onekligen skapat problem i ohkahamnar. säger statsrådet i sitt interpellationssvar att det inte är påkallatatt föreslå några ändringar i den svenska säkerhets- ochskyddslagstiftningen. Han framhåUer vidare: "Författningarna hartiUkommit och torde - generellt sett - erbjuda godamöjligheter för myndigheterna att ingripa snabbt och effektivt. Deuppmärksammade fall som inträffat ger emellertid anledning attfölja utveckUngen med skärpt uppmärksamhet." Det är väl i och för sig värdefullt att man följerutvecklingen med skärpt uppmärksamhet. Men jag kan inte underiåta att frågastatsrådet: detta verkligen tillräckligt? Jag har den uppfattningen att detfinns anledning att från statsmakternas sida göra allt för att komma till rättamed flaggflyktsproblemet och det av flera skäl. Låt mig nämna några. Genom flaggflykten berövas svenskt sjöfolk sinaarbetsplatser. går enligt uppgift inte mindre än avsjömanskåren arbetslös. 1 200 jobb har försvunnit. Sjöfartsnettot för vårt landär ca 2 miljarder. Det är alltså en för hela landet betydelsefull ekonomiskfråga att komma till rätta med det här problemet. Att den här flaggflykten orsakar större förluster försjöfolk, stat och kommun är uppenbart. Hur stora skattebelopp som undanhållesstat och kommun skuUe vara intressant att få veta - det rör sig ju om bådeföretagsskatt och skatt från de anstäUda, som i regel måste skatta i det landdär fartyget är registrerat. I en utredning gjord av förbundssekreterare ,som jag förmodar att kommunikationsministem tagit del av, lämnas följandeuppgifter hämtade ur Sjömannen: "Värre blir det - om inte regeringengriper in. Det torde inte råda något tvivel om att de svenska investeringarnainom utländsk är så stora att de ger anledning tUl oro. Om åtgärder mot missförhållanden på handelsfartyg mera:ingående kartläggning av dessa intressen är nödvändig. Säkerligen skuUe ensådan utredning ge sådana upplysningar att den utredning som här forelagtsstyrelsen skuUe te sig ganska blygsam i förhåUande till de resultat en sådanundersökning skulle ge vid handen. Och värre kommer det att bU, att döma avutveckhngen: Det torde vara uppenbart att de svenska rederierna i allt störreutsträckning kommer att sätta fler fartyg under utländsk flagg än vad som ärfallet. Samverkan meUan olika rederier, svenska och utländska, i s. k. poolerkommer att utvecklas starkt;. Det är därför en tvingande nödvändighet att dettaproblem redan på ett tidigt stadium beaktas så att vi inte befinner oss i det läget att det stora flertalet svenska fartygregistreras under utläncisk flagg," Mot den bakgmnd jag här tecknat ställer jag frågan om inteden senaste tidens händelser visar, att det nu är dags att sätta stopp försyster! :iet med bekvämlighetsflagg. Det borde väl vara möjligt att intetillåtai fartyg som registrerats i länder, där man uppenbart ställer alltförlåga krav på sjöduglighet, att angöra svenska hamnar. Jag frågar mig: Måste',vi vänta på en katastrof innan vi vidtar kraftfulla åtgärder i denna fråga? i tog upp en speciellfråga. Jag tycker att den är så viktig att jag inte kan låta bli trots den senatimmen att ta; i anspråk för att kommentera den. Det gäller flaggdiskrimineringen. Vi ;har inga delade meningar, och jag, omden mycket besvärande situation som råder på världshaven. Dessvärre, herrBengtsson, avtar inte denna verksamhet, ulan den tilltar. Som jag nämnde imitt:svar, sker emellertid registrering i utlandet av fartyg som helt ellerdelvis,är svenskägda fortfarande i obetydlig utsträckning. För närvarandesaknas dock regler som hindrar sådan registrering. Jag' känner tUl den utredning som hargjort och som refererade tUl. Eftersom sådana fartyg som det härgäller vanligen bemannas med utländska sjömän, pekar förbundet mycket riktigtpå som en bland flera konsekvenser av detta att arbetstillfällen undandrassvenskt sjöfolk. Frågan är mycket vittomfattande och innehåUer inte barasjösäkerhets- och miljöproblem utan också arbetsmarknads- och handelspolitiskaställningstaganden. Självfallet är detta inte bara ett svenskt problem. Dethar också tagits upp i flera internationella sammanhang. Det är då i högstagrad oroande att vi: nu tror oss veta att två världsmakter som Sovjetunionenoch håller på att sluta avtal med varandra som mycket nära, ominle direkt, leder fram fill den form av flaggdiskriminering som vi tidigarehar trott att man sysslade med bara när det gällde att utnytfia mindreutvecklade länders flaggor. Jagisäger det bara för atl ytterhgare belysa hur svårdenna problematik är. , , harman tillsatt en arbetsgrupp i vUken är representerat, för att studera frågor somhänger samman med registreringen av fartyg under s. k. bekvämlighetsflagg.Gruppen skaU starta sitt arbete på nyåret. Jag nämner det som en kompletterandeupplysning till vad jag har sagt för alt belysa att vi här uppe iNorden försöker att på allt sätt att vara med, bromsa och hindra och i bästafall på lång sikt helt komma åt denna mycket diskriminerande verksamhet somherr har beskrivit och som jag är överens med honom om att vi måstemotarbeta. Om åtgärder mot m issförh ållanden pä handelsfartyg Hert i (c): Jag är tacksam för vadkommunikationsministern har sagt. Vi är helt överens i sak. Jag tänker inteminst på de kostnader som jag angav i min interpellation. SamhäUet åsamkaskostnader för tull, polis, lots osv. när vi får de här problemen. VUken viktig fråga detta är framgår också avSjöfolksförbundets engagemang. Jag delar förbundets uppfattning. Enligt enuppgift som jag har fått hemställer förbundet till statsrådet att en kommittéskall tUlsättas med uppdrag att utreda den här problematiken. Jag tror att detskulle vara värdefullt om en sådan kommitté tUlsattes så att vi kunde få dessaproblem noggrant utredda. Överläggningen var härmed slutad. § 11 Föredrogs, men bordlades åter skatteutskottetsbetänkande nr 62, justitieutskottets betänkanden nr 24 och 26,socialförsäkringsutskottets betänkanden nr 39-41, socialutskottets betänkandennr 3739, kulturutskottets betänkande nr 22, utbildningsutskottets betänkandennr 45-47, 49 och 50, trafUcutskottets betänkande nr 18, jordbruksutskottelsbetänkanden nr 5558, näringsutskottets betänkanden nr 47 och 5052 samtcivilutskottets betänkande nr 3 1. § 12 Herr talmannen meddelade att på föredragningslistanför morgondagens sammanträde skulle trafikutskottets belänkande nr 18 uppförasfrämst bland två gånger bordlagda ärenden. §13 interpellation nr 235 ang. följderna av försvarsbeslut Ordetlämnades på begäran till HerrBOHMAN (m), som yttrade; översändeöverbefälhavaren tiU Kungl. Maj;t en kompletterande programplan för detmilitära försvaret. Därav framgår att de intentioner och den ambitionsnivåbeträffande försvaret, som förutsattes försvarsbeslut, icke kommeratt kunna förverkligas på den planeringsnivå, som har angivits av chefen förförsvarsdepartementet. Reducering av krigsmaktens personal måste -framhåller ÖB- ske i betydligt större omfattning än vad som redovisats i myndighetensprogramplaner. I skrivelsen redogör överbefälhavaren för de förändringari planeringsförutsättningarna som måst vidtas. Nr 125 av de; senaste årens löneutvecklingdrabbats av en ogynnsam kostnadsut- För att minska underhållskostnadernahar de militära myndig- 28november 1972 heterna tvingats föreslå radikala ingrepp mom olika områden.Nedlägg- -------------------- ningen av J 35 Draken-divisioner måste komma i fråga tidigare än planerat.Flygtidsuttaget har därmed minskat. Motsvarande förskjutning har inträffat dådet gäller robot 68 Bloodhound-förbanden. Större översyner och renoveringar harmåst äga rum på en lägre ambitionsnivå. I särskild skrivelse till Kungl. Maj:t har försvaretsmaterielverk redovisat läget på underhållssidan och påvisat minskat behov avpersonal vid försvarets förbandsbundna verkstäder, liksom vid verkstäderutanför försvaret (Förenade fabriksverken, , ). Redan iår måste personalstyrkan vid de förbandsbundna verkstäderna och FFV nedgå med600 personer. Om denna övertaliga personal skall ges sysselsättning, anses ca57 behöva tillföras försvarets utgiftsram utanåterbetalningsskyldighet. För att förhindra friställning inom FFV:s verkstäder harAMS tUlförts . För att nå samma syfte vid de förbandsbundnaverkstiiderna krävs att medel överförs från materielanslag tiU underhällsanslag. Den minskade materielanskaffningen för försvaret, vilken påsikt kommer att innebära en 50-procentig neddragning av våra viktigasteförsvaisenheter, får konsekvenser . Av chefens förflygvapnet programplan framgår att arbetsstyrkan vid nyckelinduslrierna förtUlverkning av kommer att nedgå med mellan 1 000 och 1 500 personer. Attmärka är att Kungl. Maj:t redan tidigarelagt en beställning av tioflygplansskrov för att minska nedgången av sysselsättningen vid SAAB.Konsekvenserna för , liksom för FFV;s fabriker, har ännu inte redovisats.Fullt klart är emellertid att den minskade materielanskaffningen även för dessaindustrier och för de region(;r där de verkar kommer att få konsekvenser för denärmaste åren. ÖB har ytterligare i skilda sammanhang anmält krav påpersonalreduceringar inom krigsmakten med ca 4 000anställda. försvarsbeslut kommer aUtså generellt sett underden följande femårsperioden - och inte minst attniedfö:ra personalreduceringar både inom och utanför försvaret. Det haruppskaittats att antalet sysselsättningstillfällen som bortfaller kommer attuppgå till mellan 8 000 och 10 000 . Bedömningen av vårt försvars styrka och resurser skallsjälvfallet ske utan hänsynstagande till vårt lands möjligheter att på siktupprätthålla fuU sysselsättning. Lika självklart är det attrationaliseringsverksamheten inom såväl försvaret som samhället i övrigt måstefortgå, även om det medför konsekvenser i sysselsättningshänseende. Det måste dock betraktas som ett rimligt krav att förändringar i tidigare grundsyn beträffande försvarets organisation och behövlig försvarseffeki:skall vidtagas på sådant sätt och i sådan takt att minsta möjliga olägenheter uppkommer såväl beträffande försvarets fredsbe- 156 varande förmåga som isysselsältningshänseende. Och det förefaller helt orimligtatt ett sådant omtänkande skall förverkligas så plötsligt att det bhrnödvändigt att tillföra försvaret AMS-medel utöver vad som erfordras för enbarten tidigareläggning av planerade åtgärder och att göra improviserade ingrepp irådande planeringsförutsättningar, som går ut över både försvarets effektivitetoch produktivitet. Med åberopande av vad här anförts får jag anhålla omkammarens tUlstånd att tiU herr försvarsministern rikta följande frågor: Hur många människor har blivit eller bedömes blifriställda inom och utom krigsmakten samt på grund av beslut rörande försvarets utgiftsram? Hur stora medelhar förmedlats eller kommer att förmedlas viaAMS för att begränsa sysselsättnings-svårigheterna inom försvarssektorn? I vUkenutsträckning avses sådana AMS-medel komma att återtagas inom tidigarefaststäUda ramar och därigenom ytteriigare försämra planeringsmöjhgheter ochförsvarseffekt? Vilkaförändringar av rådande planeringsförutsättningar har vidtagits eUer avses attvidtas för att tillgodose sysselsättningskraven? ViUcasamhällsekonomiska konsekvenser i övrigt bedöms uppkomma genom den reduceringav försvar som blir en följd av försvarsbeslut? Denna anhållan bordlades. §14 Interpellation nr 236 om åtgärder för att förhindra av SJ aktualiseradetaxehöjningar Ordetlämnades på begäran till HerrFÅGELSBO (c), som yUrade: Genom de med korta mellanrum företagnahöjningarna av järnvägstaxorna har det blivit förenat med stora kostnader attanlita SJ:s tjänster. Många människor som har några möjligheter att utnyttjaandra trafikmedel gör detta. Resandefrekvensen på tågen har bhvit lägre än denborde vara genom de många prishöjningarna. En aUtför liten efterfrågan på defiänster som SJ tillhandahåller framtvingar nya prishöjningarmed ytterligareminskningar i resandet som följd. Det kan inte gå att hålla fast vid denna politik hur längesom helst. För att SJ skall kunna fylla sin funktion som ett nationelltkommunikationsföretag är det nödvändigt att man i stället sänker taxornavarigenom resandefrekvensen säkert kommer att öka, vilket bör innebära störreinkomster. En sådan åtgärd bör alltså vara såväl socialt som företagsekonomisktoch samhällsekonomiskt motiverad. Ett av de mest grundläggande kraven är att taxepolitikeninriktas på att ge alla människor möjligheter att använda tåget som kommunikationsmedel.Höga taxor får inte avskräcka. När det gäller att ge aUa delar av landettillfredsställande trafikservice måste järnvägarna spela en grundläggande roll,och då måste också beaktas att denna service skall stå till buds till ettrimUgt pris. Så är inte fallet . Nr 125 Inga tecken tyder dock på att maninom SJ är beredd att slå in på nya Tisdagenden vägar beträffande taxepolitUcen.Företaget har i stället återigen inkommit 28november 1972 ' regeringen med en anhållan om att få höja sina priser.Denna gång -------------------- skuUe dock bara en del av bannätet beröras av biljettprishöjningen. gällersammanlagt 28 bandelar. Bakgrunden till den nu gjorda framställningen är attvederbörande sakkunniga vid sin granskning av SJ:s krav i fråga om ersättningför drift av icke lönsamma järnvägslinjer inte varit beredda att tillstyrkadetta krav i dess helhet. SJ har begärt i bidrag avstaten, men granskarna har ansett att detta belopp skall minskas med omkring100 . De begärda taxehöjningarna skulle utgöra kompensation fördenna reducering av det statliga bidraget. Den taxshöjning som SJ anhållit om måste såsom antytts idet föregående strida mot rimliga trafikpolitiska ambitioner. Nya prisökningarfår inte beviljas.