prot · FV0993 · 1972-12-31 00:00:00 — Det är inte alltid så att arbetsmöjligheterna för manoch hustru stämmer överens på den ort där de av naturliga skäl bor tillsammans. Den senaste arbetslöshetsrapporten har väl vissa glädjandeinslag. Det gäller inte bara denna reduktion av arbetslösheten med 12 700 ifrånapril tUl maj och denna ökning av de lediga platserna med 7 850 undermotsvarande tid. När det gäller den stora gruppen av arbetssökande dengrupp som är fackligt organiserad och ansluten tUl arbetslöshetskassorna ärvi månad nere i den redovisade arbetslösheten. Det varungefär vad vi hade , men debatten om arbetslösheten börjadeju då litet senare frampå sommaren och höll framför allt på . Om man studerar siffrorna litel närmare kan man dessutomkonstatera att yrkesområden där arbetslösheten tidigare var oroande nu böoaråterhämta sig. Byggnadsarbetarna har en bättre sysselsättning än dehade , även om deras arbetslöshet är för hög. Det finnsrutiga skäl och randiga orsaker för den här problemställningen som jag harutvecklat tidigare och inte skall upprepa. Vi märker vidare att arbetslösheten är på nedgång förtypiska exportindustrier - för gruvindustrins arbetare, för pappersindustrins,skogsindustrins och träindustrins arbetare. Det är den däremot inte förverkstadsindustrins arbetare, men det finns ju en gammal regel som säger attverkstadsindustrin fungerar med en viss eftersläpning i konjunkturuppgång ochkonjunkturnedgång. Detaljstuderar man siffrorna får man en verifikation påvad jag har sagt i kompletteringspropositionen. Jag tycker mig också ha vunnitgehör i finansutskottet för uppfattningen att vi ändock passerat lågkonjunkturenoch är på väg uppåt. passade på att säga att hade man bara följtoppositionens förslag höst, skulle allting varit annorlunda. Ja, viskulle haft en situation där man ovanpå regeringens stimulans jag skall intevara exakt, men låt mig säga med 5 till 6 miljarder - skulle lagt ytteriigareen Ukviditet på 4 miljarder, hänförd till företagen och konsumenterna. Jag ärrädd för att man då hade startat den här uppgången med bundna händer och ettutomordentligt svårt utgångsläge. Vad är det man - intiU leda - brukar anklagafinansministern för? Allt vad finansministern gör i konjunkturpolitiken, heterdet, gör han för sent och för halvhjärtat. Är det så att han skall bromsa enuppgång, väntar han för länge; skall han stimulera i en nedgång, väntar han förlänge. har förslaget om arbetsgivaravgiften i enuppgångskonjunktur blivit någonting som i den grova debatten påstås kunna vändapå hela konjunkturiäget. Man kunde ju i stället betrakta det som en försiktigbroms mot överslag, som vi i annat fall skulle kunna få. Märk väl, ärade kammariedamöter, att de besvärligheter vihade med överansträngning och som det brukar heta Den ekonomiska politiken, m. m. Nr 93 inflationstendenser i ekonomin, inte härrörde från konsumentsidan. Tisdagenden härrörde ifrån att efterfråganifrån företagarsidan kom för snabbt, 30 mai1972 ®" gång och i ett skede med stigande priser och åtföljande Man förverkligade hela dennainköpsverksamhet med Denekonomiska likviditet man hade då. ' Skall vi ha något liknande nu? Nej,säger ni aUesammans, vi vill inte ha enrepetition av de hårda kreditpolitiska åtstramningarna. Men vågar man inte gåfram med en försiktig broms via finanspolitiken, då lägger man för stora bördorpå de andra medel som vi har tUl vårt förfogande. Hur skulle läget varit om ytterligare 4 miljarderskulle ha flutit omkring i form av likviditet hos förelagen? Och i form av ökadkonsumtionskraft hos de stora grupper av konsumenter, som jag har sagtdet tidigare - kostar på sig en privatbilskonsumtion som ligger 2530 procenthögre än under de tidigare åren och som i alltstörre utsträckning prioriterar sin konsumtion av semesterresor tUl alltmeravlägsna länder? Jag tror ingen skulle ha varit betjänt av detta, vare sigvalutamässigt eller från den allmänna ekonomiska politikens utgångspunkt. Företagen är likvida. Bankerna är likvida. Attvi inte har fått en större fart på investeringarna under lågkonjunkturenförklaras av den enkla reflexion som varje företagare gör. Han skall ha inorder i sina orderböcker, och han skall helst se att han får in dessa ordertill ökade priser. Det är då det blir fart på hans investeringslust på allvar,även om vi kan via statliga stimulanser i någon mån hjälpa honom över de värstasvackorna. Vi får två grupper arbetstagare, säger , engrupp som är utslagen och en grupp som är i arbete. Här är ett problem som vi med en alltmer utveckladarbetsmarknadsorganisation får försöka ta hand om. Vi har en brist påyrkesarbetare. Det har vi haft under hela lågkonjunkturen, och det har vi ocksåi dag. Här är mycket ogjort, dels för att klara utbildningen så att den passarihop med efterfrågan, dels för att försöka styra över företagens efterfråganäven tUl den arbetskraft som inte riktigt orkar hänga med i takten. Här trorjag det beslut den här kammaren tagit kan bli något av en vändpunkt.Man kan nu över statskassan finansiera av den avtalsenliga lönekostnaden,så att den arbetare som i något avseende är handikappad kan placeras till 60procent av normalkostnaden. Detta bör kunna ge resultat, om även företagarna ärinställda på att göra någonting. När jag varit ute och rest i landet, som jaggjort rätt flitigt denna vår, har jag funnit en samarbetsvilja på det härområdet. Man har någonting som kallas samarbetslag, något som jag tror kommeratt ge goda resultat i den mån det kan byggas ut organisatoriskt ochadministrativt mot bakgrunden av det riksdagsbeslut jag här erinrade om. Om vi hade lagt större vikt vid oppositionen, skulle vihaft större utrymme för att bromsa. Hoppsan, har jag sagt tidigare. Jag brukar ju få goda rekommendationer med bildspråk ifrån den här intressanta världen. företrädare älskade att ifrån talarstolen tala om hur man skulle sköta bromspedal och gaspedal omväxlande och 62 varierande. Jag tror det är svårareatt sköta politiken om bromsningama är för hårda.Det är nog mera ohälsosamt för framfarten. I och med att vi inte följde med iden hkvideringsprocess i fråga om den svenska ekonomin som herrarna var uteefter har vi chansen att sköta det här på ett smidigaresätt. Momsen ackumulerar prishöjningarna, säger , närhan försöker väcka tUl liv det förslag om 200 subventionsmiljoner till mjölkensom för sedan med ganska kraftig majoritet sade nej till. Nuär det väl inte något specifikt med momsens funktion när det gäller mjölkensväg från kojuvret tUl frukostbordet. Vi har ju samma situation på alla andraområden. Skor t. ex. skall ju också genomgå den där processen via grosshandeloch uppköpare ut tUl detaljhandeln. En elektrisk spis går i regel över grosshandelnoch järnhandeln vidare till konsumenten. T. o. m. tUlverkaren av enkeltbyggnadsjärn får slussa sin vara genom hela den här processen. Vid varjestation läggs det på ett procentuellt tillägg, om urspmngsvaran har stigit ipris. Mellan stationerna uppkommer transportkostnader. Det finns ingetspecifikt hos mjölken som skiljer den från andra produkter i fråga omhanteringen. Det är väl bara så att det råkar vara litet mera opportunt atttala om mjölken. När jag läst och utläggningar omatt momsen tar av priset på en liter mjölk har jag ibland tänkt påden här fyrkantiga förpackningen som mjölkkonsumenterna numera tUlhanda-hållsav serviceskäl. Man skulle ju kunna sparanågon tioöring genom att gå tillbaka till de gamla returflaskorna, menkonsumenterna betalar det här priset för att vinna tid och bekvämlighet utanatt bråka om det. Att det inte finns någon rim och reson i det löst framkastadetalet om momsens effekt på mjölken märker man, om man gör sig tid och besvärmed att försöka analysera frågan litet grundligare. har lyckats med en sak i sin intensivaargumentation för att skattebetalarna skall betala mjölken. Jordbmksministernpresenterade för någon dag sedan - i varje fall var han vänlig nog att ge migdet - ett första utkast till direktiv för en ny, genomgripandejordbruksulredning, där lågprislinjen som alternativ till högprislinjen skallgenomgås och analyseras från helt föratsättningslösa - märk väl förutsättningslösa-och objektiva grunder. Jag vet hur pass irriterad man är rent allmänt blandherr närstående över lågprislinjedebatten. Man vill ha dagenshögprislinje som ett skydd mot världsmarknadens lägre priser. Jag skall inte ge mig in på ett ställningslagande här, menjag måste nog erkänna och bekänna som min egen uppfattning, att på den här punkten naturligtvis har ställt frågan i diskussionensförgmnd och varit en av anledningarna till att en ny jordbruksutredning förutsättningslöstskall fundera över frågan: Skall vi ha högprislinje eller skall vi halågprislinje? Jag kommer sedan, herr talman, över till några kommentarertill . Han ställer en intressant fråga. Finansministern har"snuvat" - jag tror han uttryckte det så pass enkelt och folkligt -tidningarna på vad han gick och funderade på när han lade fram sittskatteförslag. Jag tror alt om man är en ambitiös journalist, radio- ellerTV-man är man till ytterlighet förargad om denna församling blir den som primärtfår ta del Den ekonomiska politiken, m. m. Nr 93 av regeringens förslag. Det ärmycket spännande om man kan få ut något den ' förväg. betraktas det som en journalistisk bragd - skullejag 30 mai1972 föreställa mig men jag betraktardet i allmänhet som en ganska onödig ------------- ;----- ansträngning att springa och rycka ut en detalj ur ett förslag innan det är färdigt.Jag mycket bestämt på den uppfattningen att så P ' långt möjligt bör i egenskap av regeringens arbetsgivare och den beslutfattandeförsamlingen ha rätt att vara den första instans som tar del avregeringsförslag och propositioner. Hela talet om hemlighetsmakeriet i kanslihuset begriperjag inte. Om Ni gör anspråk på att flytta in i kanslihuset i något slagshypotetisk samlingsregering, kan Ni, om det lyckas, ha rättighet att anklaga destatsråd som inte talar om för övriga kolleger i regeringen vad de håller påmed. Men parlamentarismens ofrånkomliga grundregel är att ett parti regerar ochett annat är i opposition. kan det vara lämpligt att man söker sig framtill en överenskommelse. Jag har gjort det med . Jag skall inte avslöja något närmare, ty då kanske jag blir förinträngande. Jag kan möjligen säga att jag försökt med men med dåligt resultat. Det kan vara fråga om rent personligasynpunkter - sympatier, antipatier och mycket annat. Men allt detta är meraundantag från regeln. Regeln måste helt enkelt vara att regeringen utarbetarsina förslag och att dessa förslag sedan prövas vid utskottsbehandlingen ochmöts av motionsyrkanden varpå besluten sedan fattas i vanlig ordning avriksdagen. De tabeller som ägnade sig åt ochstarkt kritiserade är naturiigtvis inte Strängs tabeller. Det är fm tabeller, men de presenteras i pressen på detta sätl; "Nya siffror från Sträng." Sträng är helt oskyldig till dessa siffror. De ärgjorda på exklusiva begäran - man har en viss respekt för henne som vice talman i och försöker hjälpa henne och stå till tjänst - även om utgångspunkterna och förutsättningarna i detta fall var så tokiga och galna som man kan begära. De beräkningar som snurrar omkring i motståndarpressen som Strängs nya siffror har inget underiag i en seriös debatt och i verkligheten. För att klara ut detta lämnade ett meddelande till TT. Med den kännedom jag har om TT har detta meddelande säkerligen kablats ut till varje tidning i det skick som lämnade det i. Där sägs det: "Uträkning arna har expedierats av .---------------------- Beräkningarnahar utförts påbegäran av ledamoten i skatteut.skolt på avhenne angivna bestämda fömtsättningar. vill framhålla attdessa fömtsättningar inte kan betraktas som realistiska. Tabellen lämnarsåledes inte någon bild av hur förhållandena kommer att gestalta sig iverkligheten utan får ses som ett teoretiskt räkneexempel." Jag skallnaturligtvis inte begära att mötas av så myckel fair play alt jag fårdelta refererat i varje borgerlig tidning. Men man borde väl ändå kunna låtabli att i rubriken hänga upp siffrorna som Strängs siffror. TT-meddelandetheter det vidare: 64 "Väsentliga invändningar kangöras mot de angivna förutsättningarna. Sålundahar fömtsatts att hela den indirekta skattehöjningen faller på personer medskattepliktig inkomst. Hänsyn har därvid inte tagits till att en betydande delav denna skattehöjning bärs av stat och kommun, näringslivet och personer somsaknar sådan skattepliktig inkomst." Även folkpensionärernas bostadstillägg, den sjukessjukpenning, den arbetslöses arbetslöshetsförsäkring, AMS:s omskolningsbidrag,barnfamiljernas bostadsbidrag allt detta används ju att köpa mat och kläderför, och momsen slår lika väl på de pengarna som på de inkomster som utgörskattepliktig taxerad inkomst. har alltså begärt att man skaU se bortfrån allt detta. Hela skattehöjningen skall tas ut på den här begränsadegruppen av förbmkare. Då får man en starkare procentsats, man får kraftigaregenomslag i kronor och man kan med triumf i rösten redovisa en förfalskadtabell, som inte ger någon som helst överensstämmelse med verkligheten. Inteheller kostnadsavdrag och underskottsavdrag kommer in i bilden vid den härbehandlingen. Det var naturligtvis inte så överraskande om en avfinansdepartementets medarbetare, som är van vid att göra korrektaberäkningar, sade sig att "det här kan jag väl inte göra en beräkning på,för det blir ju ett resultat som svär emot min egen uppfattning om vad som ärkorrekt". insisterar på att hon skall ha beräkningen,skatteutskottet är artigt, snällt och hyggligt mot , och detär inget fel i det. Hon fick sina beräkningar på de här premisserna. När jag fick reda på att hon ville ha dem sade jag:"Ge henne dem på de här premisserna! Men vi skall säga ifrån atttabellerna inte kan användas i en seriös debatt." Och med det började ochslutade vi vårt TT-meddelande. Jag har ett behov av att komplettera historien med vad jaghär har sagt, då jag till min ledsnad har märkt att finansministern inte kanräkna med särskilt fair behandling i den oppositionspress han har att möta. Jag satt och gjorde snabbt ett räkneexempelför att korrigera den tokiga tabellen. Jag kan spara det tills vidare, då jagär rädd att jag kanske saboterar tiden för mycket. Även tar upp frågan om samarbetsviljan frånoppositionens sida, och han frågar var regeringens samarbetsvilja finns. Jagfick det intrycket att i sitt inlägg redan har tagit ut segern iform av ett regeringsskifte . Jag brukar uppmana oppositionen att varaförsiktig med det. Jag har gjort det tidigare, och då svarade attdet tänker han inte göra. Det kanske vore tacknämligt om han gav samma besked , för onekligen kunde man få det intrycket när man lyssnade på honom. Det saknas investeringsvilja, säger . Jag är förmin del beredd att ge industrin ett erkännande för den investeringsvilja denhar. 1 och för sig är del rätt överraskande när den ständigt upplyses av herrBohman och om att egentligen är det helt meningslöst att investera.Vad vi är inne på nu enligt oppositionen för att använda en dramatisk rubrik- är en lång dags färd . Det är denna kataslrofstämning som en så utomordentlig talesman för, och hjälper till så gott hanorkar med. Hur kan företagarna 3 protokoll 1972. Den ekonomiska politiken, m. m. Den ekonomiska politiken, m. m. undersådana förhåUanden ändå våga sig på att investera? Denna s. k. "löneskatt" det namn som ni harhittat på jag begriper mycket väl varför ni kallar den det - skuUe ha, sägerni, så katastrofala verkningar. Jag tror att det var som frågade:Hur går det här Uiop med löfte i att ingen arbetsgivaravgiftskulle komma? Och jag lade märke tiU, när vi upplevde demonstrationen undergårdagen, att det här spelade en stor roll. Min sonora stämma återgavs på bandinför de lyssnare som hade samlats här på . Men det är mycketenkelt att förklara. Jag var i . Vi hade i allt väsentligtgjort en proposition färdig, som byggde på att finansieringskällan skulle varaen höjning av momsen med i mnt tal . Jag hade vid det tUlfälletingen tanke på att oppositionens borgerliga ledamöter skulle vara så förtvivlatsjuka på att få komma in i kanslihuset inomparentes sagt är det inte alla gånger så förskräckligt roligt; jag säger det av erfarenhet - att de skulle köra över alla sina deklarationer och alla sina tidigare ståndpunktstaganden och säga nej tUl detta. Vid den presskonferens som vi hade när förslaget sedermerapresenterades för att vara exakt, herr talman, den 21aprU tillätjag mig att säga, att jag utgår ifrån att det här förslaget är så konstruerat att regeringen i stora drag skall kunna räkna med en accept från oppositionssidan. Jag vill inte gå så långt som , som från andra utgångspunkter använde uttrycket att finansministern hade skräddarsytt ett skatteförslag som passade den borgerliga oppositionen, men förslaget var konstmerat på basis av att vi trodde på era tidigare deklarationer och följaktligen räknade med att vi skulle få accept på det. I den föreställningen satt jag i , och på frågan om det skulle bli en höjd arbetsgivaravgift svarade jag: För dagen är det ingen tanke på det. Märk väl, jag sade: För dagen är det ingen tanke på det. Vi hade emellertid på regeringsplanet diskuterat att om, mot all förmodan, vi skulle fällas så fanns den finansieringsformen i sista hand. Sedan kan man naturligtvis - och det är en debatt som vihar fört till leda öva sig i den här diskussionen; Tänk, om vi hade haft 4procents tillväxt i stället för 0,3, så hade vi x miljarder meratt dela på! Jag begriper inte vad en sådan debatt är värd. Vi fick dentillväxt som vi fick, betingad av omständigheter som jag härifrånstatsrådsbänken har utvecklat; jag hoppar över det . Vilken nation som helstkan råka in i det läget att den tillfälligtvis får ett stopp i sin ekonomiskatillväxt. var i det läget , och det är inte precis.socialdemokratin som ensam sköter politiken där. har varit i detläget, under den konservativa högerregeringen har varit i det läget.Man får inle begära att den här tillväxten i en demokrati med aUade irrationella element och beslutsfattande instanser som vi har att räkna med i en demokrati och som vi sätter pris på skall kunna gå fram som ett snälltåg på ett spår i samma fart och samma takt oavsett aUt annat. Så är ju inte livet, så går det inte till. Jag har sagt atl jag var lyckligtbegåvad med en ovanligt klok mor. När jag var i den där åldern då man tyckteatt allting skulle vara möjligt, var det mycket vanligt att man gick till sinmor och sade: Tänk, om det vore på det och det sättel, skulle man inte då kunna Den ekonomiska politiken, m. m. göra såoch så? Och hon brukade mycket lugnt och beskedligt ta mig Nr 93försiktigt i axeln och säga: "Jag skall säga dig, min gosse, att om intedet den där förargliga om fanns, då skulle du kunna göra precisvad som helst." 30 mai 1972 Jag tycker nu inte atl man i en seriösdebatt skall röra sig med sådana här hypotetiska efterhandskonstruktioner, attom det hade varit så och så, så skulle det ha blivit så och så. Vad kan dettjäna till? Vi tappar vår närdemokrati, säger . Jag harerinrat om vad jag anser vara parlamentarismens gmnd regler, och jag står fastvid det. Allra sist, herr talman, några ord till , sade , de arbetslösa, företagen, folk i allmänhet,alla släpar de efter. Och skall jag tro i det första avsnittet avhans inlägg så framlever de sitt liv under ett beklagligt armod. På sluttampenfick klart för sig att han nog tagit till för mycket när hanbörjade, och då passade han på att säga; Vi har ju i alla fall ändå, trotsallt, en jämfört med andra nationer relativt hög standard här i landet. Han kanju säga det i början, så slipper han aUa de här jeremiaderna, som för herrBohman kanske kan ge någonting av själens och sinnets lättnad när han fårframföra dem, men som är litet påfrestande att gång på gång avlyssna. Industriprognosen kommer inte att hålla - det är herrBohmans uppfattning, och det är uppfattning. Företagen tar stryk pågmnd av skattepolitiken, och det kommer att ytterligare accentueras när nuarbetsgivaravgiften kommer. Jag satte mig ned naturiigtvis för denhär debatten - och tittade på statistik just över hur de olUcanationerna hanterar sina företag skattemässigt. Om jag då ser påföretagsbeskattningen i dess förhållande tUl bruttonationalprodukten, så finnerjag att det egentligen är bara ett enda land bland de 13 14 somär snällare mot företagen än vad vi är. Det är , och jag kan förstå det.Har man ett näringsliv som till så grundläggande del är baserat på jordbruketoch om man begriper att man snabbt måste stimulera fram en industriellverksamhet för att överleva, då kan det väl hända att det finns motiv för enalldeles speciell favorisering av företagen. Ser jag däremot på de fysiska personerna med sammainternationella jämförelse, så finner jag att vi här i beskattar de,fysiska personerna hårdare än någon annan nation inom . Vi beskattar alltsåföretagen lindrigare men de fysiska personerna härdare. Vad som här sker genomen lättnad i den fysiska beskattningen och en skärpning avföretagsbeskattningen kommer ju inte att ändra den bilden, men del skall sesmot bl. a. den här bakgrunden. Stora delar av socialförsäkringsavgifterna tarvi från fysiska personer. Vi tar ju av våra beskattningsbarainkomster för att betala vår folkpensionsavgift. Detta är i allmänhet ute ivärlden överiastat på företagen. Det visar sig att även de svenskaindustriföretagarna nu mer och mer börjar komma underfund med att del inte ärnågot Schlaraffenland när man etablerar sig utanför våra egna gränser. Jag hartalat med en hel del av dem, som faktiskt har kommit till den i och för sigmycket förståndiga slutsatsen att man kanske skall orientera sig tillbaka igentill gamla . gör jag en reflexion: När del blir bättre tider för 67 Den ekonomiska politiken, m. m. företagsamheten,då talas det fasligt litet om detta, och det är väl i och för sig förklarligt.Man har inte på företagarsidan något behov av att säga: Tänk vad bra det börjarbli nu vi får bättre priser på det vi har att sälja. Man är av naturliga ochförklarliga skäl ganska förbehållsam i det avseendet. Är det så många av kammarens ledamöter som har tänkt påföljande: 1970 höjde den skogsförädlande industrin i vårt land priset på sinmassa med mer än per ton jag vill minnas att det var omkring 120kronor. Hela arbetskostnaden för att ta fram massa från massaveden därden ligger i vedgården till den paketerade balen av massa, blekt och färdig somskall lastas på båten eller järnvägsvagnen är ca per ton. 1970 hademan alltså en prisförbättring på i runt tal per ton massa. Vi hördeinte talas om denna prisförbättring i företagarnas argumentering. kan det invändas: Ja, men vi har så många andrakostnader - det är virkespriserna, det är skogsarbetarlönerna, det ärbränslekostnader och mycket annat. Visst är det det. Men när man gång på gångtar upp detta med arbetskostnaderna och vad är arbetsgivaravgiften förnågonting annat än av den arbetskostnad som representerar det värdejag angav i exemplet tycker jag att man använder uttryck och värderingarsom inle är i överensstämmelse med verkligheten. Vi hade en demonstration här i går, och jag hade nöjet attta emot representanter för de demonstrerande grupperna någon av dem finns ikammaren. Jag sade ärligen till dem att jag tyckte det var bra att dedemonstrerade. 1 den här fria demokratin har varje grupp som vill framföra sinasynpunkter den rätten varför skulle ni uraktlåta att använda er av den? Och jag är ju personligen rätt van vid demonstrationer.När vi genomförde den obligatoriska särbeskattningen 1970 demonstreradehusmödrarna imder professorskan i ett tåg inför finansministernoch protesterade. Men tog beslutet ändå. När vi sedanfattade ett beslut om införande av en traktorskatt demonstrerade jordbrukarnaunder lantbrukaren Axel Stark i och samlades hos finansministern för atttala om bonderevolten som var på väg. Vi genomförde skatten. När vi i den gamlariksdagen justerade priset på bensin var det inte så ovanligt alt det stodfullt med folk ute på riksdagshusplanen och protesterade mot justeringen.