prot · FV0980 · 1972-12-31 00:00:00 — Fortidet år beslöt atl inordna i detallmänna stödområdet, har vi begärt att skall få samma stöd, 1 vårmotion har vi med siffror visat alt exempelvis skattekraften är svagare påÖland än på Golland och atl bostadsbeståndet är sämre. Av den anledningen bordedet vara självklart alt man ger samma stöd, om man över huvud laget tarhänsyn tUl sakskäl, I motionen har vi ur en promemoria som länsarbetsnämnden iKalmar skrev citerat följande, som jag gärna vill läsa in ikammarens protokoll; "vUl hävda att utvecklingen päÖland nätt det läge där behovet av samhäUeliga insatser är . Dennuvarande situationen präglas av utflyttning, låg kvalitet på bostadsbeståndet,svagt skatteunderlag och markanta sysselsättningsproblem. Av den anledningenmåste något slag av lokaUsering tUlkomma icke blott for att ersätta deleventueUt nedlagda företaget i , Mörbylänga kommun, ulan även för altge sysselsättning åt det konstanta arbelskraflsöverskottel," Sedan detta skrevs har Grönhögens bruk lagts ner ochytterligare 100 arbetstiUfäUen gått tiU spiUo på , Jag är fuUt medveten omalt statsmakterna har begränsade möjligheter att påverka situationen, då man ejkan tvångsdirigera någon sysselsättning vare sig lill eller något annatområde i landet. Men statsmakterna kan väl ge del stöd de har möjUghet fill,och dit hör ett ett beslut av om att bör inordnas i detallmänna stödområdet. Ett sådant beslut i den föreliggande situationen har eltmoraliskt värde, som inte skaU underskattas. ger delarbetsmarknadsmyndigheterna större rörlighet när det gäller atl sätta inerforderliga resurser för att nå en annan lingens ordning. Det har här under debatten som argument mol en anslutningtill det allmänna stödområdet anförts att mom kort får vägförbindelsermed fastlandet genom , Det är riktigt alt det blir på det sättet den30 september, men det talar enligt mitt förmenande inte emot en anslutning tilldet allmänna stödområdet ulan tvärtom för en anslutning. Om man menar någontingmed denna mycket slora investering, som vi i sydöstra - som tidigareframhåUits här ifrån talarstolen hälsar med den allra störstatillfredsställelse, bör den följas upp på ett sådant sätt att den ger ettverkningsfullt resultat för befolkning. Till en sådan uppföljning hörbl, a, att man ansluter tUl stödområdet, så atl stalsmaklerna med fulleffektivitet kan arbeta för en bättre tingens ordning. Med det anförda, herr lalman, får jag anmäla alt jagkommer atl rösta för reservation nr 10 till inrikesulskottets betänkande nr 7, I detta anförande instämde i (s). () kort genmäle; Jag tror att vi bortser från någonting som vibeslutade från böfian när del gällde det allmänna stödområdet, nämligen alt manskulle försöka få etl sammanhängande område. Det är kanske det som är orsakentill alt inrikesutskottel skrivit på det sätt som utskottet gjort ibetänkandet. Vi är fuUständigt överens om att samhälleligt stöd behövs och ärnödvändigt för . Det framgick av det som jag förut läste in lillprotokollet av utskottets betänkande. tänker jag också läsa in lill protokollet etl avsnittav en molion till B-riksdag. Det verkar nämligen som om en del av demotionärer som stod bakom den molionen inle har samma tUltro tUl bron somde hade då. Motionen har beteckningen B 1958 och där slår bl, a,:"Som framgått av det föregående pågår på en utveckling ibefolkningshänseende, som måste förorsaka oro för landskapels befolkning ochde lokala myndigheterna. Debatten är också mycket livlig kring vilka åtgärdersom kan och bör vidtagas för atl råda bot på eller åtminstone lättasvårigheterna, I denna debatt har frågan om en broförbindelse med fastlandetintagit en alltmer dominerande plats. Grundtanken har härvid varit, att Ölandgenom en sådan förbindelse skall bli, så långt delta med hänsyn lill öns lägeär möjligt, jämställd med andra delar av landet. De specieUa ölägenheter, somär förenade med sjöförbindelserna, skuUe undanröjas, och fömtsättningar skapasför elt mera konkurrenskraftigt näringsliv," Jag tycker inte atl man skaU glömmavad man var med om all skriva 1958, Även om bron inte löser problemen på Ölandinom ett eller , måsle den dock innebära alt bUr jämställt medövriga delar av landet. HerrSCHÖTT (m) kort genmäle; Jag är något förvånad över här. Han talade om en motion , men det har ju hänt åtskilligtsedan dess. Allesammans säger vi att är en stor tillgång, som vi är tacksammaför, men bron löser inle alla problem. har utarmats allt mer,. Situationen har förvärrats, skattekraften har minskal,skatterna har ökal och bostadsbeståndet är landets sämsta. Det finns såvitt jag förslår en enstämmig uppfattningbland dem som har följt problem på nära håll, att situationen på Ölandnu är så utomordentligt aUvarlig all samhäUet bör ge ön allt stöd som kan ges,och elt av de förnämsta stöden är just alt man inrymmer området i det allmännastödområdet. Än en gångber jag alt få yrka bifaU lill reservationen 10. i (s) kort genmäle: För varje gång yttrar sig iden här debatten förstör han någol av del trots allt goda intryck man har fåttav utskottsmajoritelens positiva skrivning. Varje inlägg som han gör andasnämligen en negativism som jag tycker är beklaglig. lar han fram en molion , då vi motionerade omÖlandsbron. Det finns ingenting i den motionen som strider mol vårt stäUningstagandei dag. Vi har sagt här att vi hälsar tillkomst medtUlfredsställelse, att den är ett positivt tillskott för och för sydöstraSverige även för kronobergarna, som i tusental är sommar-ölänningar. Därvidlag har vi alltså inte ändrat uppfattning, men vi ärmedvetna om att situationen på bUvil sådan att man inte utanextraordinära insatser kan vända utvecklingen i positiv riktning. Jag citerade en promemoria av länsarbetsnämnden i ,som är den främsta sakkunskapen på området. Det är väl en text som är tydlignog och som helt understryker de önskemål som vi här har framfört. Jag haringet annal yrkande än jag hade tidigare. () kort genmäle: På verkade det som om detviktigaste kravet på :;tödområdel skulle vara atl stödområdet varsammanhängande. Jag har litet svårt atl förslå del kravet det är faktisktförsta gången jag observerar att det har varil med i debatten - och jag harlilel svårl atl förslå varför det skulle vara särskilt viktigt, 1 varje fallhar vi ju frångått del kravet, eftersom Golland är införUvat i stödområdet. Viktigare än att området ärsammanhängande är ändå att del uppfyller de kriterier som jag åberopade fömtoch som finns angivna av departementschefen, ochbehovet av att vidla speciella åtgärder för att klara sysselsättningen bordevara del avgörande, inte att området är sammanhängande. HerrFAGERLUND (s) kort genmäle: Jag begriper inte att man kan uppfatta mittuttalande som negativt, när jag säger atl vi anser att specieUa åtgärder måstevidtagas i fråga om , Om de som är från län tror alt enbart ettinlemmande i aUmänna stödområdet skulle lösa problem, har jag en känslaav att de kommer att bU besvikna. Såsom jag förut sagt anser vi,atl Kungl, Maj:t och berörda myndigheter på alla sätt måste medverka fill altge ön bärkraftiga industrier. Det är där vi måsle sätta in åtgärder. Dennauppfattning har jag och den står jag för. Sedan fäster jag mig vid att ingen hört talas om attstödområdet skuUe vara sammanhängande. Det är denna problematik jag försökt atlta fram. Vi kommer atl hamna i elt läge, där aUa orter inte kan komma med isammanhanget. Jag har här talat om Tingsrydsblocket i och omTorsåsblocket, vUka procenlueUt setl har haft samma negativa utveckling sedan1960 som , Dessa uppgifter har jag kollat. Det är just denna problematiksom ni enligt min uppfattning bortser ifrån. Vi vUl göra insatser i aUa deregioner som har dessa problem utan att dämied utöka stödområdet under elt år.Vi skall ju diskutera problemet igen. () kort genmäle: Det verkar på som om manskulle kunna få vidta vUka åtgärder som helst för atl hjälpa men inte setUl att ön blir inlemmad i det allmänna stödområdet. Det kan väl i alla fallinte vara något minus för om ön hänföres dit, , Jag ärfullt medveten om alt man i och med detta inte löser alla problem. Men jag uppfattningen att ell inlemmande betyder att man kommer att ägna Ölandskärpt uppmärksamhet och innebär ökade möjligheter alt hjälpa befolkning. i (s) kort genmäle: Vi har ju ett stödområde för att hjälpasärskilt eftersatta och utsatta områden i vårt land. Då leder väl den logiskaslutsatsen tUl att ett område utanför detta stödområde, som har precis sammaproblematik som den del av landet som inlemmas i stödområdet, bör sakligtsett -inrymmas i stödområdet. Sedan skall man inte enbart för känner sig trängd börja tala om någonting annal. Vi talar om Ölandoch inle om Torsåsblocket, Det behandlar vi i annat sammanhang, och vi skallnog se till atl det får det solidariska stöd som behövs. Men gäller detÖland, som är alldeles speciellt utsatt. Därför har vi slagit vakt om just dendelen av län. HerrTURESSON (m): Låt mig säga några få ord om reservationen 9,som tillstyrker motionsvis framförda yrkanden om att stödområdesgränsen skalländras så att hela kommer att ligga inom stödområdet. Detta ären gammal bekant. Vi har behandlat frågan i tidigare, och detta ärintressant mot bakgrund av den utveckling som ägt rum i . Dennavisar all det hade varit lyckligt, om hadegjort en sådan justering att hela länet legat inom stödområdet, I den norra länsdelen, som Ugger inom stödområdet, har vifått bevis för hur lokaliseringspoUliska insatser gjort en betydande nytta ochvarit framgångsrika. har utvecklats och nya har tiUkommit; 5 protokoll 1972. arbetstillfällenoch försöfiningsmöjligheter har skapats på ett sätt som verkligen varit positivtför den statliga lokaliseringspolitiken. Att märka är attsysselsättningseffekten uttryckt i antalet arbetstillfällen per investeratbelopp varit mycket god som resultat av de investeringar som gjorts iKopparbergs län med bistånd av statligt lokaliseringsstöd ,Delta är glädjande, därför alt del är ett lokaliserings-politiskt dilemma attfinna investeringsobjekt, som som de är rationella och lönsamma ocksåger ett tillfredsställande antal arbetstillfällen. Man har lyckats med detta inorra delen av länet, vilket varit lill stor nytta. Men i skarp kontrast till denna positiva utveckling i dennorra länsdelen, slår utvecklingen i de delar av länet som ligger utanförstödområdet. Där har nämligen utvecklingen delvis varit negativ och medförtstora bekymmer. Därför är del nu både angeläget och sakligt motiverat attriksdagen beslutar ändra gränsen för stödområdet så att hela länkommer att ligga inom stödområdet. Det är tyvärr sent det medger jag attfatta ett sådant beslut nu när försöksperioden närmar sig sitt slut, menbättre sent än aldrig. Jag yrkar bifall till reservationen 9, HerrERIKSSON i Bäckmora (c); I inrikesulskottets betänkande nr 7, som nubehandlas av , har utskottet också haft att ta ställning tUl tre olikamotioner, som väckts av bl, a, mig och som jag nu med några ord skall be atl fåkommentera mot bakgrunden av utskottets ställningstagande. 1 motionen 589 har jag lUl årets riksdag återkommit medförslag om en försöksverksamhet med ett industricentmm i , finansieratmed bl. a. statligt stöd. Idén med industricentra är inle ny. En vissförsöksveiksamhel har redan påböfiats, och jag tror alt del är elt mycketpositivt inslag i regionalpolitiken som verkligen är värt atl prövas inom fleraregioner. Alt jag därmed har kommit atl peka på Ljusdalsregionen ärnärmast föranlett av, alt som centralort har betydelse inle bara förvästra , som till sin yta omfattar en fjärdedel av ,utan även därför all betydande delar av det lokaliseringsfattiga harsin naturliga anknytning till Ljusdalsregionen. Enligt min mening harLjusdalsregionen stora utvecklingsmöjligheter. Regionen har själv visat enexpansionskraft med gott resultat, och mot den bakgrunden ser jag ganska ljustpå den framtida utvecklingen inom Ljusdalsområdet. Ljusdalsre,?ionen har mångaattraktiva tillgångar, och med den drivkraft som finns inom kommunen tror jagalt man också kommer alt utveckla och ta till vara alla möjligheter. Självklartmåsle ansträngningarna att stödja en mera allsidig utveckling för atl stimulerasysselsättningen, näringslivet och servicesektorn inom regionen alltid hållas aktuellaäven från statsmakternas sida. Etl värdefuUt lUlskolt i det hänseendet vorejust den försöksverksamhet med ett industricentrum som jag har föreslagit imotionen 589. Inrikesutskottel har vid sin behandling av molionen ickehelt avvisat den tanken. Utskottet framhåUer all industricentraulredningensenare i år kommeratt redovisa resultatet av sitt arbete. Med hänsyn härtUI har utskottet i daginte velat ta stäUning lill vilka orter som här bör komma i fråga. Jag kan, herr talman, för dagen nöja mig med det beskedet,dock med ett klart understrykande av att Ljusdalsregionen därvid skaU komma ifråga. Jag vUl särskUl framhålla att såväl som iGävleborgs län med anledning av länsplanerna 1967 och 1970 starkt harunderstrukit just angelägenheten härav, vilka jag helt instämmer i. I motionen 1373 har jag med utgångspunkt frånförsöksverksamhet som pågår beträffande det särskUda stödet lUl glesbygdernaanslutit mig lUl den positiva syn på denna verksamhet som inrikesdepartementetredovisar i årets statsverksproposition. Jag delar också departementschefensuppfatlning att denna verksamhet bör fortsätta och utvidgas till att omfattaorter även inom andra län. Detta uttalande från departementschefen har stimulerat migtUl en motion med yrkande om atf denna försöksverksamhet även borde kunnaprövas i ytterligare etl Norrlandslän, nämligen , och jag hardärvid helt förslagsvis omnämnt Bergsjöblockel. Jag tror atl särskUt ell sådantstöd från statsmakternas sida i väsentlig grad skulle underlätta dettakommunblocks egna ansträngningar att skapa ytterligare arbetstillfällen förden lokalt bundna arbetskraften. Självfallet vUl jag understryka alt även andraregioner och andra kommunblock inom vårt län mycket väl då kan komma i frågaför denna verksamhet. Beträffande delta motionsyrkande hänvisar utskottet tillatt valet av försökskommuner bör ankomma på den särskUda utredning som verkarpå detta område. Med förhoppning om att utredningen med utgångspunkt i miltmotionsyrkande skaU komma fram med ett förslag i motionens syfle skall jag medintresse avvakta utredningens förslag härutinnan, TUl sist måste jag, herr talman, beklaga altinrikesutskottet har avvisat en annan motion av oss om att hänföra Gästriklandtill det allmänna stödområdet. Den gränsdragning som vi nu har mellanHälsingland och i fråga om möjligheten alt erhållalokaliseringsstöd har ulan tvekan skapat problem, som inte befrämjarutvecklingen av näringslivet i länet i dess helhet. Del är hell klart atlGästrikland inom sitt område har betydande inslag av ensidigt näringsliv, ochdel skulle inle minst därför vara en stimulans och en injeklion att få lUlskottav annal slag, som skulle kunna öka och befrämja sysselsättningen inom helalänet. Med samma beklagande konstaterar jag också atl enligt denutredning som offentliggjordes i går inte får något med av den nyautlokaliseringsetappen nr 2, Besvikelsen för upplevs som så myckelstörre med hänsyn lUl vad som ställdes i utsikt i samband med förslaget ommyntverkets lokalisering lill , vUket voterades bort här i riksdagenmed bara ett par rösters majoritet. Jag vill ändå inte ge upp hoppet förSöderhamns vidkommande trots allt motstånd. Jag kommer alltfort alt arbetahärför, men man måsle väl ändå fråga sig var, när och hur regeringen kommer mednågra förslag i den här riktningen som kan innebära en kompensation tillSöderhamn, när man inte fick myntverket, vUket ändå skuUe ha inneburit ettstorl plus från sysselsättningssynpunkt. HerrMÖLLER i (s): Det är med spänt intresse man avvaktar detnya regionalpolitiska handlingsprogram som regeringen ämnar lägga fram lillhösten. Inför detta får dagens debatt, som har framgått av vad som har sagtstidigare, en avvaktande karaktär, där dock många av oss vill sända "ord påvägen" fill regeringen i dess planeringsarbete. Jag ut;iår från att det nya programmet skall ge uttryckför högre ställda ambitioner för regionalpolitiken än , i skenet avgjorda erfarenheter. Arsenalen för en effektivare regionalpolitik behöverväsentligt förstärkas. Starka tendenser i vårt samhälle verkar för att främjakoncentrationen i näringsliv och bebyggelsestruktur lill elt litet antalstorstadsregioner. Jag erinrar om atl under 1960-lalet svarade de trestorstäderna för närmare två tredjedelar av landets hela befolkningsökning. Vifår räkna med att, oavsett regionalpolitiken, dessa tendenser kommer attstärkas första hälft. Storstädernas regionplaner ochprognoser förutsätter också att den helt övervägande delen av den totalabefolk-ningsökni:ngen skall ske just i dessa tre storsläder. har den geografiska obalansen i vårtlands näringsliv och bosättning undan för undan ökat. Del ger utslag på mångasätt; i den ekonomiska och sociala strukturen, i folks olika inkomstförhållanden,i tillgång på utbildning och annan service etc. Del finns negativa men ocksåpositiva drag i denna utveckUng, och det skulle föra för långt atl gå in på enanalys av detta. Men det råder allmän enighei numera i och inom envidsträckt opinion om atl man bör försöka att dämpa denna utveckling och ommöjligt vrida den lill rätta. Lokaliseringspolitikens åtta försöksår under 1960-laleloch fram till har haft en visserligen välgörande effekt men dock endastvaril av marginell betydelse för folkströmmar och för näringslivetslokalisering och utbyggnad. Detsamma kommer troUgen all gälla även om denomlokalisering som föreslår i två etapper av statliga ämbetsverk. Dessaåtgärder är i och för sig starkt motiverade. De kommer säkert all visa sigsamhällsekonomiskt och regionalpolitiskt givande och bli ett värdefulltkomplement till övriga åtgärder. Jag kan väl förstå att den berörda personalenkänner olust inför att behöva bryta upp - liksom alla gör i vårt land somtvingas att under olika omständigheter flytta till annan plats men politikertar på sig ett drygt ansvar när de bekämpar omlokaliseringen, vilket då och dåoch senast skett i . 1 det nya regionalpoUtiska handlingsprogrammet måsle manlägga långt starkare tonvikt vid strävandena att dämpa en alltför starktillväxt av storstadsregionerna, som sker på bekostnad av landet i övrigt. Imotsats liU vad som har skett måste just detta bli etthuvuddrag i 1970-talels regionalpolitik. 1 annat fall får vi för överskådligtid räkna med en fortsalt och förstärkt regional obalans. Det behövs också ensådan politik för att främja en mer kvalitativ miljö i storstäderna. Vem blir inte betänksam när man ser alt andelav de statliga bidragen till kommunernas väg- och galuinvesteringar 1965-1969uppgick tUl - och att den förutses öka fill 19701974,Totalt avses av de planerade statsbidragen till väg- ochgalubyggande gå fill de tre storstäderna, Samma tendenser gårigen i fråga om byggande av trafikleder i och kring städer och samhällen. Sådana fakta visar hur angeläget det är att samordnaregionalpolitikens alla beståndsdelar, inte minst att samordna dem medtrafikplanering samt gatu- och vägbyggande. Här står vi i många avseendenendast i böfian av etl svårl och komplicerat arbete i samhällsbygget, därstatsmakterna måste ha inte bara en klar och målmedveten vilja utan också nyaoch effektivare styrmedel, om man skall uppnå en bättre balans mellan olikaregioner. Vill man påverka storstadsregionernas utveckling bör man inte tvekaatt införa etl system, som arbetar med både lockande lättnader och favörerrespektive belastande avgifter och bromsar när del gäller alt påverkanäringsliv och folkströmmars lokalisering. Jag har i molionen 600 tillsammans med etl parmedmotionärer tagit upp ett par särskilda frågor i dessa sammanhang där vibedriver vissa alternativa resonemang. Det ena går ut på att vi ifrågasätterbehovet av att ha kvar det allmänna stödområdet i del nya handlingsprogrammet.En rad skäl kan anföras mot detta. Del kunde vara naturiigt i försöksarbetetsbörjan att ha ett geografiskt avgränsat allmänt stödområde, särskilt därför althela frågan betraktades som etl Norrlandsproblem först och sisl. Del säger sig självt atl man även framgent måste läggaallra största tonvikt på i regionalpolitiken. Säkert blir detnödvändigt att för överskådlig lid just där sätta in särskilda insatser. därför också måste ha kvar det inre stödområdet, som lar sikte på Norrlandsinland, lar jag för givet. Ingen ifrågasätter något annal. Det är i självaverket där de värsta problemen finns i och i hela vårt land. Men i vad gäller det allmänna stödområdet bör man övervägaom det inle kan ersättas med en annan och rationellare ordning. Visserligen harinle stödområdets gräns hindrat insatser även i andra delar av landet där ochnär så behövts. Enligt statsmakternas intentioner skall hela denna politiktillämpas flexibelt. Flera och framgångsrika stora insatser har skett i södraoch mellersta landsdelarna. har resultatet av den politik som förtsbUvil lill synes paradoxal genom att regioner långt söder om stödområdets gränsvissa år fått betydligt mer stöd än områden inom stödområdet. Jag vill erinraom atl under del senaste budgetåret t. ex. vars norra deltillhör stödområdet i motsats till den södra delen endast kom på nionde platsbland länen i fråga om regionalpolitiska insatser. Troligen skuUe stödet kunna distribueras mer rationelltoch med ökal samhällsekonomiskt utbyte, om det geografiska stödområdet slopasoch ersätts med elt syslem med orter. Elt allmänt stödområde blir så mycketmindre motiverat som del nya handlingsprogrammet i så hög grad skall baseras pålänsprogrammen. Regionalpolitik måsle ju föras över hela landet där behovuppstår. Det kan då framstå som onödigt och irrationellt att ha dennageografiska gräns som skär tvärs över . Vad vi önskat med alt ta upp dessa tankegångar i molionenär att regeringen i sitt planeringsarbete för handlingsprogram skall ta en förutsättningslösdebatt om denna fråga. Inrikesutskotlets vice ordförande, hei-r , harsagt atl detta inte är så enkelt. Nej, ingalunda. Vi tror inte heller att delär enkelt. Det finns många problem, och det kan också finnaspolitisk-psykologiska skäl som spelar in. Jag tror att dessa mycket väl kanförenas med de rationella motiv som talar för en annan ordning. Underlag för etl nytt system har man redan i utkastet tillortsklassificeringen, Del behöver kanske revideras, justeras och hyfsas menbör kunna tjäna som grundval för etl mer rationeUt och differentierat syslem ändet nuvarande utgör. Här kommer också den fysiska riksplanen in som ettväsentligt komplement. Jag ser till min häpnad att i sin kritik avortsklassificeringen helt går emot tanken på storstadsalternativen och vill tabort hela begreppet ur debatten. Det lycker jag är kortsynt och omotiverat. Detskulle allvarligt försvaga regionplaneringen på en punkt där ett nytänkandeunder senare år har skett elt nytänkande som verkar lovande och realistiskt.Storstadsalternativen behövs som ett medel att dämpa tillväxten i de egentligastorstäderna. Atl ortsklassificeringen som här anförts skulle kunna riskera attkomma i konflikt med kommunreformen och försvåra dess genomförande har jagverkligen svårt att tro. Det är väl inte heller någon planering i blindo sompågår. Jag an<;er att nuvarande slödområdesgräns ärirrationell och särskilt olycklig när den klyver län som fallet är medGävleborg. Jag vill bestämt hävda att om man trots allt stannar för attbibehålla det allmänna stödområdet, måste äntligen infogas i dettaså alt den nuvarande klyvningen av länet upphör. Verkningarna av denna delning blir alltmer negativa. Deväcker stigande oro i , särskUt i orter som har etl ensidigt ellersvagt utvecklat näringsliv, och det uppstår slagsida på arbetsmarknaden.Delningen av länet försvårar också nyetablering i den . Denmotverkar statsmakternas uttalade strävan all göra lill etlsloisladsallernativ. Dessa svagheter upphävs inte, som inrikesutskoltet tyckstro, genom att statliga ämbetsverk i första etappen med 920 fiänster skallomlokali-seras till .