prot · FV0978 · 1972-12-31 00:00:00 — Det finns i den debatfsifuation som då kan uppkomma en risk föratf människan och hennes behov kommer åt sidan. skulle kanske just enförändring av vårdmiljö och vårdsitualion vara betydelsefull också i detta.sammanhang; den skulle kunna medföra en effektivare och mänskligare vård tillrimliga kostnader. Ett tredje skäl är att vi behöver nya riktlinjer för denframtida utbyggnaden av hälso- och sjukvården. Vi har i flera sängar påakutsjukhus än andra jämförbara länder. Vi har också relativt stora sjukhus. Vibehöver en nyorientering, starkare satsning på hälsovård och förebyggande vårdi vid mening, fortsatt utbyggnad av den öppna vården, kraftigare satsning påeftervård, bättre samordning av vårdinsatserna. Det kan sägas alt detta är pågång. Ja, på långsam gång, och i en del avseenden är inte ens den långsammagången påbörjad. Det är den situationen som föranledde minfråga till socialministern: åtgärder avser socialministern att vidta föratt stimulera en utveckling mot ett mänskligare vårdsamhälle? Jag menar atlregeringen har ett betydande ansvar för atl stimulera en utveckling i rättriktning och att regeringen också har stora möjligheter atl själv la initiativoch genomföra åtgärder. Jag nämnde själv i ett tiotal punkter exempel pååtgärder för alt få en sjukvård präglad av god mänsklig kontakt och omvårdnad -åtgärder som i en del fall är beroende av beslut av regering och riksdag, iandra fall av beslut i landstingen men där socialministern skulle kunnastimulera, aktivera, verka pädfivande. Socialminislernsäger i sitt svar i huvudsak tre ting: Utbyggnaden avden öppna vården ökar möjligheterna till större tonvikt pä närsjukvård. Personalutbildningav olika slag pågår och tar bl. a. upp patienternas ställning ivårdsarnhället. Sjukvårdshuvudmännenär i gång med ett arbele för vidgat patientinflytande och större mänsklighet ivården. Allt detta är bra. Men jag saknar i svaret en frisk viljaatt ta egna initiativ, att driva utvecklingen mot etl vårdsanilrälle där denenskilde står Det finns flera sätt alt beskriva en social verklighet.Ett är det sätt som socialminislern nu - precis som så -använder. Del är att tala om reformarbete, om fortsatta förbättfingar, omutredningar, om kommande förslag. Och bilden kan tecknas så. Den är i myckelriklig. Men det finns också en annan bild, den som många människorhar: de som väntar på att få vård, de som är under vård. Och den bilden ärockså riktig, I många rapporter, böcker, tidningsartiklar, brev etc, har vifåll en bild som måste oroa oss, som måste oroa också socialministern, sommåste oroa socialministern så starkt att han inte kan nöja sig med attregistrera vad olika instanser gör utan ständigt måste söka uppslag till nyaåtgärder. Och det saknas inte uppslag. Vi har i motioner fört framen rad förslag om åtgärder för att få ett mänskligare värdsamhälle. Det hargällt förslag om att patienter i högre grad än skall få ha samma läkare.Det kan inte bli kontinuitet i vården, vi kan inte få en fast och mänskligtnära relation mellan patient och läkare om patienten skall ha olika läkare vidvafie besök. Det har gällt förslag om vårdombudsmän och krav på inflytande förpatienterna över dagliga rutiner och de många små ting som betyder mycket dåman ligger på sjukhus, del har gällt förslag om vidgat inflytande för dem somär verksamma inom vården. De svar som vi fått när dessa förslag har förts fram harofta varit: Det pågår arbete på det här området, sjukvårdshuvudmännen ärmedvetna om problemet, utredningar är tillsatta, regering och riksdag behöveringenting ytterligare göra. Men de människor som väntar på vård eller är undervård, som upplever verkligheten sådan den kan vara, de kan inle vara nöjda medatl huvudmännen bara är medvetna om problemet, atl utredningar är tillsatta. Devill att vi skall göra någonting . Och det borde också vi som är politisktansvariga vilja. Vi vill ju ge människor god vård och trygghet -- då måste viockså försöka komma lill rätta med de brister som finns. Och det är mycket som vi kan göra, kan göra utan attbehöva satsa mera av pengar - ja, i flera fall t, o, m, kan göra och samtidigtspara pengar. Vi måste ta till vara de erfarenheter, synpunkter, idéer ochuppslag som kommer fram i allmän debatt, i många värdefulla inlägg från människori vårdsituation. Vi får inte heller avstå från politiska initiativ därför atten eller annan myndighet håller på atl fundera. Vi kan göra åtskilligt . Vikan prioritera närsjukvärden, vi kan bevara möjligheterna till privatsjukvård,vi kan ändra organisationsformer så all vi kan få bättre kontinuitet i vården,vi kan förbättra utbildningen för sjukvårdens personal, vi kan vidgamedinflytandet för patienter och anställda. Jag tackar socialminislern för svaret påinterpellationen och för redovisningen av pågående insatser. Den redovisningenvar värdefull. Men min fråga rörande socialministerns roll kvarstår: Vilkaåtgärder vill socialministern vidta för atl stimulera en utveckling mot ettmänskligare vårdsamhälle? Ang. ätgärderför att skapa ett mänskligare värdsamhälle Ang. ätgärderför att skapa ett mänskligare vårdsamhälle Jag kan försäkra att det pågårett ständigt planerings- och reformarbete på sjukvårdens område. Det sker inleminst genom ett intimt samarbete och en konstruktiv samverkan mellan regefingenoch sjukvårdens huvudmän. På den punkten skulle jag kunna redovisa en radåtgärder som är planerade. Jag kanske får anledning alt återkomma till det. har upprepade gånger haft tillfälle alt taställning fill väsentliga reformförslag. gällde det exempelvis denvikliga reformen om läkamtbUdningen, och 1970 gällde det förändringarna inomsjukvårdslagen, för att här bara nämna ett par exempel. Vi befinner oss ,, mitt uppe i ett utomordentligt intressant och viktigtutvecklingsskede inom svensk sjukvård. När jag lyssnar till ochtill en del av hans kolleger här i kammaren vi har ju ändå fört åtskilligasjukvårdspolitiska debatter - har jag en känsla av att heladen i många avseenden djupgående förändringen inom svensk sjukvård på någotsätt har gått dem förbi. Vi skall väl inle här stjäla alltför myckel lid avriksdagen , men jag tillåter mig ändå säga några ord ombakgmnden för vårt arbele när del gäller 1970-talets sjukvårdspolitiskautformning och målsättning. Jag vill då säga att 1960-talel var utomordentligtväsentligt just för 1970-talet. Det var nämligen då som vi fick ett enhetligthuvudmannaskap för hela sjukvården; psykiatrin och den öppna sjukvårdenintegrerades då med sjukvården i övrigt. Under det decenniet tillkom ocksåregionsjukvården med dess kraftigt utökade resurser för specialistsjukvård. Detvar också under den liden som vi fick en tidsenlig lagstiftning för psykiatriskvård samt likaså en modern lagstiftning beträffande omsorgerna om psykisktutvecklingsstörda. Vi sammanförde också och medicinalstyrelseni den nya , som fick helt andra planeringsresurser än tidigare.Vi byggde upp SPRI, det för staten och sjukvårdens huvudmän gemensammaplanerings- och rationaliseringsinstitutet. Vi genomförde en kraftigt ökadläkarutbildning. Intagningen av medicine studerande var vid decenniets börjanca 400 och låg vid dess slut på ungefär I 000, Våra insatser där ger oss nuomkring I 000 nya läkare och enfördubbling av antalet läkare , Även när det gäller andrapersonalkategorier har utbildningskapaciteten ökats kraftigt. för att nämna ett exempel - utbildades I 550 sjuksköterskor ; nu ärsiffran uppe i 2 750, Det var också vi beslöt genomföra ell nyttsystem för läkarutbildningen jag har nämnt att vi gick till medförslaget 1969 - som ger samhället möjligheter att kanalisera de ökade läkarresursernalill de delar av landet och de områden av sjukvården där vårdbehoven är störst.Vid denna resursfördelning av våra sjukvårdstillgångar - liksom vidfördelningen av de tillgängliga investeringsresurserna på sjukvårdsområdet har den psykiatriska vården och långtidsvården prioriterats tillsammans medframför allt den öppna, decentraliserade vården utanför sjukhusen, I anslutninghärtill har sjukvårdslagstiftningen ändrats för all möjliggöra och påskynda just den öppna vårdens Del var vi genomförde den genomgripandereformeringen av sjukvårdens personalutbildning, vilken blir av gmndläggandebetydelse för sjukvården under hela 1970-lalet, Det var också då vi fattade beslut om den enhetligaläkarvårdsavgiften, som är av myckel stor betydelse, principiellt ochpraktiskt, då del gäller utbyggnaden av den offentliga öppna läkarvården. Vi gjorde vidare insatser då det gällde åldringsvårdensutbyggnad. Jag vill erinra om regeringens förslag som innebar atl vi steg försteg väsentligt kunnal förstärka resurserna på detta område, får omkring300 000 åldringar och handikappade social hemhjälp, vilket är en fördubblingjämfört med , har vårdmöjligheterna i sjukhem ochålderdomshem ökat från 80 000 till 110 000 platser. sker en utbyggnadav nya öppna vårdformer och boendeformer för pensionärerna. Slutligen vill jag- utan att på något sätt göra denna redovisning fullständig - nämna alt deförebyggande insatserna på elt helt annat sätt än tidigare ställts i centrumför planering och åtgärder. Allt detta kommer självfallet, , alt hagrundläggande betydelse för sjukvårdens utveckling under 1970-talel, Vi har pådetta sätt kommit en bit på väg i elt reformarbete inom hälso- och sjukvårdensamt åldringsvården som givelvis ständigt måsle föras vidare. Problemen ochuppgifterna är sannerligen många det skall inte döljas, Inle minst ingerkostnadsutvecklingen inom sjukvården bekymmer. Men dessa problem måste angripasgenom konstruktiva insatser, framför allt genom en omstrukturering avsjukvården. Jag kan inle frigöra mig från känslan av altdenna utveckling, som är så viktig för 1970-talet, på något sätt gått i varjefall vissa folkpartistiska politiker förbi; man lever kvar i en något förstenadattityd. befinner vi oss mitt uppe i elt nytt utvecklingsskede, somvisserligen innesluter många problem men som också ger oss nya möjligheter tillkonstruktiva insatser, inte minst genom den ökade personallUlgången och deökade utbUdningsresurserna, Jag skall inte la upp någon polemik i egentlig mening medherr Mundebo, Jag vill bara understryka atl landstingen, inte minst genomhuvudmannaskapsreformen, har ett övergripande ansvar för alla grenar avsjukvården i värt land. Att landstingen därigenom har det närmaste ansvaretgentemot sina invånare för hela hälso- och sjukvården är naturligtvis av myckelstor betydelse. Landstingens förmåga alt lösa dessa svårauppgifter är, , ett gott exempel också på den inneboende kraften ivår kommunala självstyrelse. Men det Ugger naturligtvis i sakens natur attstaten också har ett ansvar för den svenska sjukvården för att den svenskasjukvården ges ett riktigt medicinskt och socialt innehåll, för att sjukvårdenskall komma alla landets invånare lill godo på samma villkor och för attsjukvårdens resurser avvägs med hänsyn till samhällsekonomin. Det ärdetta arbele, , som vi står mitt uppe i. Jag är medveten om - jag har sagt det - atlinom sjukvården möter vi många problem, men det blir något ensidigt när manenbart tar fram de ting som säkerligen behöver ändras och förbättras. Ang. ätgärderför att skapa ett mänskligare vårdsamhälle Ang. ätgärderför att skapa ett mänskligare vårdsamhälle finnsockså i den svenska sjukvården så myckel av konstruktivt handlande, avuppbyggande verksamhet, som också bör tas fram. Vi möter t, ex, frågan om sjukhusmiljön och dessbetydelse. Som jag har gjort i mitt svar vill jag understryka att härsäkerligen finns mycket att göra, men även det arbetet pågår, I detta arbete ärinte minst personalorganisationerna och de på sjukhusen anställda positivtengagerade i vetskap om atl allt detta betyder så mycket för de enskildamänniskorna som vistas på sjukhus. Jag skall inte gå in så mycket pådetaljerna; jag har redovisat väsentliga avsnitt i milt svar i vad gälleruppbyggandet av denna verksamhet. Jag vill avsluta med att säga att vi, herrMundebo, sannerligen har etl stort och konstruktivt reformprogram framför oss,och det är det vi skall arbeta efter. Socialministern gav en omfattande översikt över1960-talets reformarbete: sociala reformer, sjukvårdsreformer, utbildningsreformer.Jag har inte mycket att tillägga lill den översikten. Vi har i stort sett varitense om huvudlinjerna i del reformarbetet. har vi för vårdel önskat reformer vidtagna tidigare eller annorlunda utformade, men i övrigthar det rått enighet. Jag tycker inte det är rätt att säga att den djupgående förändringenav svensk sjukvård har gått vare sig mig, kamrater i mitt parti eller inomandra partier förbi. Däremot vore det r-ätt att säga att trots att vissareformer har beslutals i har mycket av debatten gått förbi.Hälso- och sjukvårdsfrågorna har nämligen i väsentlig utsträckning tagits uppinför andra fora, inom landstingen och i den allmänna debatten, men alltförUtet här i just därför att inte fått dra upp huvudlinjerna,det samlade programmet för hälso- och sjukvårdens fortsatta utbyggnad. När det gäller de fortsatta insatserna, vad vi skall görainför 1970-talel, var socialministern mera kortfattad. Jag skall inte gå in ipolemik min avsikt med interpellationen var inte detta - utan jag är uteefter att få en bättre fungerande vård än den vi har . Hur skall vi rnedde betydande vårdbehov som finns och med de knappa resurser vi har få en bättrefungerande vård och kunna skapa etl mänskligare vårdsamhälle? Trots detreformarbete som har skett kan vi konstatera atl hälso- och sjukvården intefungerar på det sätt som vi skulle önska. Min fråga till socialministern blirfortfarande: Vilka åtgärder avser socialministern att vidtaga för att skapa ettmänskligare vårdsamhälle? Jag har såväl i interpellationssvaret som i detkompletterande svaret fått en bred orientering om bakgrunden till de insatsersom görs av landslingen och av olika verk och myndigheter, men jag har fått enmycket knapphändig redogörelse för vad socialminislern avser att nu ta förinitiativ i syfte att stimulera och driva på utvecklingen och vilka nya idéeroch uppslag han vUl arbeta efter. Att jag tillät mig redovisa en del avde väsentliga reformer som har ägt rum för berodde på att dehar så stor ochprincipiellt grundläggande betydelse för utvecklingen . Vi harmed andra ord skaffat oss helt andra instrument än tidigare för konkreta aktivainsatser inom sjukvården. Del gäller självklart inte minst personalsidan. Denökade utbildningen av läkare och övrig sjukhuspersonal har skapat andraförutsättningar . frågar vad jag avser göra för att vi skallkunna få till stånd vad han kallar ett mänskligare vårdsamhälle. Jag vill svarahonom att det är detta vi arbetar med . Det sker naturiigtvis i intimsamverkan med sjukvårdens huvudmän och med landstingen, som har ett konkretansvar ute på sjukhusfältet. Vi får tillfälle, , all underhöstriksdagen diskutera sjukvården med utgångspunkt i en utomordentligt viktigproposition, som då kommer atl läggas pä bord och som jag också haromnämnt i mitt svar till , 1 denna proposition behandlas enrad för den fortsatta utvecklingen vUctiga frågor. Jag skall helt kort sammanfatta vad vi koncentrerarkrafterna på, I 1970-lalets hälso- och sjukvård måste vi ge de förebyggandeinsatserna i vidsträckt bemärkelse en mera framträdande plats. Det är ettarbete som vi står mitt uppe i. Vi måste fortsätta alt utveckla de inslmmentsom gör det möjligt för samhället att på ett effektivt sätt kanalisera de ökadeläkarresurserna på de områden där vårdbehoven är störst, etl arbete som pågår.Vi måsle genomföra en mera systematisk planering; även delta ell arbete vi är ifull färd med att utföra. Vi måste fortsätta att förändra sjukvårdens stmkturbl, a, genom en fortsatt utbyggnad av den öppna vården, vilket jag starkt harbetonat här . Vi måste fillse att prioriteringen av psykiatri- ochlångtidsvården fortsätter. Vi måste fortlöpande anpassa lagstiftningen ochorganisationen till denna utveckling, I perspektivet måste inte minst deförebyggande åtgärderna få en större tyngd. Hälsa och välfärd är tvåoskiljaktiga begrepp, och vi kan kanske vara överens om, , altsjukvärden och välfärden också hör ihop. Genom förebyggande insatser päsamhällslivets skilda områden och även genom en social och ekonomisk ufiämningkan vi motverka väldigt många av de problem vi möter . Det är detta visysslar med, , och vi gör det i ett arbete som är inriktat på attåstadkomma aktiva resultat . Jag skall som sagt, herr talman, inte polemisera. HerrMundebo påstår att vi har varit rörande överens om allt det som jag harredovisat här . Jag vill bara notera att vafie faU jag inlealllid har upplevt bidrag i den här debatten som särskUtkonstruktiva. Man har talat om modellsjukhus, särskUda projektgrupper,långsiktiga planer för hälsovården, höjning av ersättningen till privatläkarna,och önskemålet om en parlamentarisk utredning har varit återkommande. På nästanaUa punkter slår man på något sätt in öppna dörrar. Det har gällt också kraveni motionerna därför att vi är redan i full färd med arbetet på de härområdena genom utredningar och genom en uppföljning av direkt konkretaverkstäUighetsplaner. När ställer frågan tiU mig vadjag tänker göra skulle jag bara vilja säga tUl honom: Vi befinner oss milt uppei detta 3 protokoU 1972. Ang. ätgärderför att skapa ett mänskligare vårdsamhälle Ang. ätgärderför att skapa ett mänsk ligare värdsamhälle arbete,och om inte helt har observerat detta - han har så många andraintressen - skulle jag gärna önska att han litet närmare studerade det som harskett och det som sker. Jag tackar socialministern för att han nu redovisade dettaprogram och skulle vilja erinra honom, om han inte redan har observerat detta,atl just de fyra fem konkreta handlingslinjer som han nämnde återfinns ifolkpartiets sjukvårdsmotioner . Vad jag nu skulle önska voremer allvar när del gäller att genomföra programmet. Låt mig bara stanna vid den första punkten: Deförebyggande åtgärderna bör fä en mer framskjuten plats. Vi har i vidett par tillfällen under detta år diskuterat just de frågorna, och då harriksdagsmajoriteten - i första hand regeringspartiet - avvisat förslag om attförbättra den allmänna försäkringen och på andra sätt öka resurserna för deförebyggande åtgärderna. Men mot bakgrund av den prioritering som gjorts -detta var den första punkten av fyra fem på reformprogrammet - förutsätter jagatt vi kan ta reformbeslut på just det här området. Jag tycker att de nänmda punkterna är bra, men jagefteriyser mer långtgående förslag. Dessa har nämligen återfunnits i denallrnänna debatten och är punkter varom partierna har varit rätt eniga undersenare år. Vad vi nu har atl göra är alt gå vidare utöver detta, och då villjag ha mer av initiativ, idéer och uppslag från socialministerns sida. Jag har självfallet ingenting emot altfolkpartiet mer eller mindre skriver av regeringens redan vidtagna åtgärder ochställer sig bakom dem, . Jag noterar det! Vi skall väl inte förlänga debatten alltför mycket, mendet skulle vara mycket lockande, herr talman, att mer konkret gä in på de olikaaktiviteter, de olika projekt, som är aktuella inom svensk sjukvård. Jagsade att vi befinner oss i ell delvis nytt skede, och det ger oss delvis andraförutsättningar . Men jag har ingalunda dolt atl vi också möterproblem. Jag har pekat på hur vi måste aktivisera de förebyggande insatsernaöver ett mycket stort och vitt fält. Där har vi mycket kvar alt göra, och jaghälsar välkommen i det arbetet. Där kan alla göra insatser. Vihåller på med den grundläggande omstruktureringen av svensk sjukvård - jaghoppas att verkligen har observerat det - och det är ingen sak mangör över . Det kommer att ta tid och arbete, och det kommer atl krävainsatser av mycket stor omfattning Men allt detta blir grundläggande för1970-talets sjukvård. Jag vill gärna stryka under viklen av att en sådanomstrukturering kommer till stånd, så alt vi kan skapa större resurser för dendecentraliserade öppna sjukvården och därigenom öppna bättre möjligheter fören närkontakt ute bland allmänheten. Det är oerhört viktigt. Det är det vi förnärvarande sysslar med, , i det vardagliga politiska sjukvårdsarbetet, och del är där sjukvårdshuvudmännen är Vi fär lov alt på olika nivåer söka finna vägar för en Nr 78 onrstrukturering av sjukvården. Vi har också skaffat oss - jag har betonat den det - instrument för detta på etl annat sätt . Enförutsättning för elt sådant framgångsrikt planeringsarbete är att ----------- mancentralt kan tillhandahålla huvudmännen allmänt planeringsmaterial '? ochriktlinjer när det gäller sådana frågor som exempelvis befolkningsut-mänskligare vardsam-veckling, personalbehov, nivåstrukturering och förändringari sjukdoms- ' panoramat. Inte minst frågan om en konsekvent genomför-dnivåstrukturering av sjukvården måste ges en framskjuten plats i dettaplaneringsarbete. Det gäller alla planeringsnivåer, från primärvärden till denhögspe-cialiserade värden på . a. i detta avseende bör mangenom ett bättre faktaunderlag successivt och på lång sikt kunna nå fram tillpraktiska resultat av väsentlig betydelse också för sjukvårdenskostnadsutveckling, som här har berört. Del är det arbetet som pågår . Det är det arbetet somkommer att avsätta resullat . Det är det arbetet, , som jagsjälv är engagerad i. Jag tror att det är ett väsentligt arbete för den svenskasjukvårdens utveckling . Överläggningen var härmed slutad. § 9 Föredrogs, men bordlades åter konstilutionsutskottelsbetänkanden nr 25 och 28, justitieutskottets betänkande nr 11, lagutskottetsbelänkande nr 11, försvarsutskottets betänkande nr 15, socialförsäkrings-utskottetsbetänkanden nr 23-25, socialutskottets betänkande nr 25, UtbUdningsutskottetsbetänkanden nr 25 och 26, jordbruksutskottets betänkanden nr 27-31 samtnäringsutskottels betänkanden nr 27 och 28. § 10 Herr tredje vice talmannen meddelade all påföredragningslistan för morgondagens sammanträde skulle justitieutskottetsbetänkande nr 11 uppföras närmast efter lagutskottets betänkande nr 11. § 11 Anmäldes och bordlades betänkanden; Nr 8 i anledning av motion angående översyn av reglernarörande förvaltning av gåva tUl omyndig Nr 9 i anledning av motioner angående ändringar igiftermålsbalken m. m. Nr 36 i anledning av mofioner om statlig industriexpansioni Norrbollen och andra regioner med sysselsättningssvårigheler Nr 7 i anledning av i propositionen 1972:1 bilaga 13,inrikesdeparte mentet, gjorda framställningar rörande regional utveckling jämte motion er 67 Nr 78 § 12 Anmäldes och bordladesföljande motioner; den r 1699 av m. fl. 15 mai1972 1700 av herrar och FäUdin -------------------- Nr1701 av m. fl. avlämnade i anledning av Kungl. Maj:ts proposition nr 90 angående komplettering avriksstatsförslaget för /73, m. m. § 13 Meddelande ang. enkel fråga Meddelades att följande enkla fråga framställts, nämligenrfe/i Nr 212 () till herr kommunikalionsminislern omen experlgmpp för frågor om färdväsendets anpassning tUl handikappades behov: När avser statsrådet all tillkalla den avhandikapputredningen i belänkandet "Bättre socialtjänst förhandikappade" (SOU 1970:64) föreslagna expertgruppen för frågor om delallmänna färdväsendets anpassning till handikappades behov? § 14 Kammaren åtskildes .