prot · FV0966 · 1972-12-31 00:00:00 — Regeln gäller självfallet även förStatsföretagskoncernen och bör också tiUämpas för att inte koncernen skallkomma i konkurrensmässigt underläge gentemot andra koncerner. För all inteberörda kommuner skall gå miste om sina skatteinkomster från de statUga bidragsgivandeförelagen har Statsföretag frivilligt avstått från avdragsrätten i fråga omkommunalbeskattningen. fråga tyder på att han anser attvinsten i skall särbehandlas och inte användas vid överförande avkoncernbidrag inom , Jag kan inte finna något rimUgt skälför en sådan begränsning. Utöver de nu lämnade svaren på frågor ochinterpellationer vill jag gärna i anslutning tUl överläggningsämnet göra någrareflexioner om den statliga förelagsverksamheten. De statliga företagen är nu som alltid föremål föruppmärksamhet i den politiska debatten och i massmedia. Jag har alltid hävdatoch gör det även nu jag är övertygad om att också delar minuppfattning att en sådan debatt är sund och positiv, så länge debatten ärobjektiv och konstmkliv. Men är det inte utan alt jag känner mig besvikeninför den debatt som förs. Jag är den förste att erkänna att det har begåtts misstagoch felbedömningar inom den statliga företagsverksamheten, lika väl som inomdet privatägda näringslivet. Många kritiker tar nu fallet SMT till intäkt föralt kritisera praktiskt taget all statlig företagsamhet. Man går in för att,uppenbarligen av politiska skäl, misstänkliggöra hela den statliga företagsamheten.Jag skall här inte gå närmare in på jämförelser med misslyckanden inom denprivata företagsamheten, men det är inte någon som ännu kommit på den befängdaidén att utnyttja misslyckanden inom det privata näringslivet som bevis på attdet svenska näringslivet är ineffektivt. Jag tycker att det är Uka felaktigtatt ta svårigheter inom den statliga företagsamheten till intäkt för att heladen statliga företagsamheten är misslyckad. Om nu drivkraften bakom denna ensidigt negativa kritik motstatlig företagsamhet är att man inte vill ha några statliga företag, då skulledet vara intressant att få veta vilka restriktioner kritikerna vUl lägga på denståtlige företagaren. Vilka företag skall vi göra oss av med? Vilka företagskall läggas ner? Det vore tacknämligt om kritikerna på denna punkt ville kommamed konkreta exempel. Man kan ju från deras sida fråga människorna i Norrbottenoch i vilka svar de skulle vilja ge på dessa frågor i därde statliga företagen svarar för ungefär hälften av den industriella sysselsättningen,i Ädalen där man från den privata företagssidan hadegett löften om investeringar på som skulle ge ettstort antal nya sysselsättningstillfällen och där man senaremeddelade atl det inle skulle bli något av dessa investeringar utan i ställetnedläggningar av redan befintliga företag. Men jag såg inte så förfärligt storambriker i de borgerliga tidningarna vid det tillfäUel, Samhället fick gå in medolika åtgärder i Ädalen, Investeringsbanken lånade ut betydande belopp tillprivata företags utbyggnad. Lokaliseringslån och lokaliseringsbidragbeviljades för samma ändamål. Investeringsfondsmedel utnyttjades, och SVETABgick in i engagemang i snickeribranschen för att bidra tUl att skapasysselsättning i regionen. Företagsuppbyggnad pågår nu i ochNykroppa kommuner, för att ta exempel på sysselsättningsskapande åtgärder underandra betingelser än de som gäller i allmänhet för privata företag. Gå ochfråga alla dessa människor i och på andra platser, vUka förelag mananser skall läggas ner på den statliga sidan! Jag skuUe vilja tillägga; Ge oss elt besked om vilkaförelag som skulle kunna ersätta de statliga företagen inom de områden som jaghär berört! Jag skulle kunna gå vidare i denna katalog, ASSl är etlannal gott exempel, som fick ta över ett antal privata bankrutteradeföretag utefter för atl rädda en mängd människor från att bliarbetslösa. Och hur var det med UddevaUavarvet? Menar kritikerna avstatliga företag atl man bara skulle ha lämnat flera lusen människor iUddevalla ulan arbete när det privatägda varvet gick omkull? De som så hårt kritiserar de statligaförelagen är ofta samma människor som har motsatt sig samhälletsåtgärder för att tUlgodose människornas berättigade behov av trygghet. Det ärde som motarbetade upprättandet av AP-fonderna, det är de som länge motarbetadeuppbyggnaden av en modern arbetsmarknadspolitik, och det är de som sade nejtill Investeringsbanken, Dessa kritiker har ett helt annal synsätt än vad vi har,när det gäller de arbetande människornas självklara rätt till trygghet. Jagvidhåller detta trots vad som har hänt i SMT, Låt oss därför konstatera atl många av de statligaföretagen har speciella motiv för sin tillblivelse, inte minstsysselsättningsmotivet. Detta innbär att flera statliga företag har störresvårigheter och problem att brottas med när det gäUer att snabbt uppnålönsamhet än privatägda företag som redan från början etableras med renodladelönsamhetsmål i sikte. Vi måste ha bakgrunden klar för oss när vi diskuterareffektiviteten i de statliga förelagen. Först i samband med Statsföretagsbildande gavs företagsgruppen ett gemensamt mål. Förutom de speciella uppgiftersom åvilat de enskilda bolagen inom gruppen enUgl del riksdagsbeslut som liggertUl grund för deras bUdande eller förvärv skall företagen också sträva efterlönsamhet och expansion. Betoningen av lönsamhet innebär för några avkoncernbolagen att en upprustning av såväl produktionsresurser somadministration har blivit nödvändig. Ett exempel på ett sådant företag inomgmppen är NJA, som tidigare hade en mera renodlad sysselsättningsuppgift. Genomatl nu målet lönsamhet och expansion klart uttalades fick kritiken mot destatliga företagen ny vind i seglen. Det var ingen svårighet alt konstalera attföretag som NJA och Uddevallavarvet inle gick ihop. Vad man bortsåg från varalt dessa och Ang. finansieringen av projekterade utbyggnader vidNorrbottens , m. m. Ang. finansieringen av projekterade utbyggnader vidNorrbottens , m. m. andraföretag haft speciella uppgifter och att man knappast kunde förvänta sig att deskulle uppfylla lönsamhetskraven i samma ögonbUck som dessa uttalats. Dessa företagsspeciella situation och sysselsättnings-uppgifter glömde man i sammanhangetbort. Var det då fel atl utöka ambitionerna för de statligaföretagen? Kanske om man skall se lill den borgerliga pressens reaktion meddess blandning av harm över att de statliga företagen skuHe expandera och dessoförställda glädje när företag med svårigheter tvingades tilldriflin-skränkningar. Men för de allra flesta står det alldeles klart attbildandet av etl samordnande förvaltningsbolag var en riktig åtgärd som på siktär en förutsättning för en konkurrenskraftig statlig företagsgrupp. Trots de speciella problem som flera statsägda företag harjämfört med privatägda företag lyckades ändå Statsförelagsgruppen fåen avkastning på det arbetande kapitalet på . Det är ingen högavkastning; den är inte ens godtagbar sedd på litet sikt. Men den är enligt vadjag inhämtat fullt i klass med vad de flesta stora företag i detta landlyckades uppnå under den lågkonjunktur som rådde 1971, Statsföretags årsredovisning för har ännu intelämnats. Den kommer för övrigt senare att bU föremål för särskild behandling iriksdagen. Jag skall därför inte nu gå närmare in på den. Jag vUl barakonstatera att koncernens fakturerade försäljning ökade med 9,9procent men att överskottet före bokslutsdispositioner och skatter sjönk från283 mUjoner kronor är 1970 tUl . Nettovinstensjönk från 11 miljoner 1970 tUl 8 mUjoner 1971, 1 sammanhanget bör då noterasatt av gruppens fakturering hänförde sig till produkter somdrabbades särskUt hårt av konjunkturnedgången. Koncernens överskott koncentrerades 1971 främst till LKABoch Tobaksbolaget, För dessa två bolag redovisades ett sammanlagt överskottföre bokslutsdispositioner och skatter av över 360 miljoner. Gruppens samladeresultat reducerades av underskott hos ett tiotal bolag, främst NJA 63 mUjoner,Uddevallavarvet 33 mUjoner, SMT 32 miljoner, Verkstad 22 miljoner,Uddcomb 19 miljoner och SVETAB 16 miljoner. Statsföretags metod att överföra överskottsmedel från devinstgivande företagen till förlustföretagen genom koncernbidrag är tydligen enkälla tUl stor förargelse för , i synnerhet för . Han har tidigare kritiserat användningen av koncernbidraginom Statsföretag. Enligt Handels- och Sjöfarts-Tidning den 18 aprilhar han ånyo gått till angrepp i denna fråga, och han har för övrigt tagit uppden även i annat sammanhang. Det förefaller faktiskt som om leveri den tron alt koncernbidragsinstitutet är något exklusivt för Statsföretag. Såär det ju inte. Skattelagstiftningen medger vinstgivande företag all minskasina vinster genom att ge koncernbidrag som sedan via moderbolaget fördelas påförlustbolag inom en och samma koncern. Härigenom minskas dessa företagsförluster. Eftersom det är givande för bolagen laxeringsmässigl att få göraavdrag för bidragen är det obestridUgt att skattekostnaden för dessa bolagminskar. Det är den avsedda effekten med möjliggöra för koncerner med blandade vinst- och förlustföretagatt konsoUdera sin totala ekonomi, I sin tur kan detta sedan leda till entotalt sett ökande och beskattningsbar lönsamhet, vilket ju är i samhälletsintresse. Den reducerade skattekostnaden för koncernen är motivetför att beslutat att i största möjliga utsträckninganvända koncernbidragsformen. Styrelsebeslutet är emellertid, som jag har talatom i mitt interpellationssvar, kompletterat med tillägget alt de kommuner därbidragsgivande bolag skattar icke genom koncernbidragen skall gå miste om någraskalleintäkter. måste väl vara medveten om attkoncernbidrag används i enlighet med skattelagstiftningens bestämmelser av allakoncernbildningar i detta land så snart förutsättningar härför föreligger. Detkan väl heller inte vara så alt menar att vi skall ha enspeciell lagstiftning för statliga förelag som förbjuder dessa alt användakoncernbidrag? Koncernbidrag användes av Statsföretag i begränsad utsträckningredan 1970, Denna deklaration har ulan anmärkning prövats i första instans,och mellankommunala skatterätten har heller inte framfört några anmärkningar. , herr talman, som så ofta vill göra gällandeatl statliga företag ges sådana förmåner att de inte konkurrerar på Uka viUkormed de privata företagen, vUl nu tydligen vända på steken och sätta de statligaföretagen i strykklass jämfört med de privata företagen. Vilket samhällsansvarvittnar inte delta om! känner sill samhällsansvar framgår av attföretaget frivilligt avstår från avdragsrätten i fråga om kommunalskatten. Dekommuner i vilka bidragsgivande företag ligger förlorar sålunda ingaskatteintäkter. Jag skulle inte tro att detta generösa förfarande är vanligtbland alla de koncerner som utnyttjar koncernbidragsinslitutet. Kritiken mot Statsföretag har särskilt uppehållit sigkring några förelag inom gruppen, t, ex, NJA, verkstad ochUddevallavarvet, Dessa företag har vissa gemensamma drag. De hade allalönsamhetsproblem när de överfördes till Statsföretag och var i behov av enrejäl upprustning. Jag skall uppehålla mig nägot kring dessa företag, som iflera avseenden är typiska genom sin tillkomst och senare utveckling. När 1939 fattade beslut om att bygga ettjärnverk i var det för att öka sysselsättningen och ge länet etlmångsidigt näringsliv. fram t, o, m, 1954 byggdes järnverketsuccessivt ut. Därefter följde en period med i stort sett tillfredsställanderesultat. har NJA redovisat betydande förluster, beroende dels på deförsämrade stålkonjunkturerna, dels på behovet av expansionsinvesteringar. Statsföretags övertagande av NJA inledde en rekonstruktionav företaget. Företagets ledningsfunktioner förstärktes, och efter ingåendemarknads- och lönsamhetsbedömningar fastställdes ett produklprogram. Dettaproduktprogram har legat till grund för det mycket omfattandeinvesteringsprogram som håller på alt förverkligas inom NJA, Detta hartidigare redovisats i . Sammanfattningsvis innebär programmet atl NJA fårproduktionskapacitet som ger företaget de nödvändiga fömtsättningarna förlönsam- Ang. finansieringen av projekterade utbyggnader vidNorrbottens , m.m. den 26 aprU 1972 Ang. finansieringen av projekterade utbyggnader vidNorrbottens , m.m. Den utvidgade verksamheten har beräknats ge sysselsättning åtytteriigare 400 personer. Hade utbyggnaden inte kommit till stånd, skullesnarast en minskning med ungefär lika många personer ha blivit nödvändig.Investeringsprogrammet, som sträcker sig , har som jag sagt beräknats kosta . Under innan effekterna av investeringsprogrammethunnit slå igenom i resultatet räknar NJA med förluster på grund av bl. Arets stora förlust, , bör ocksä ses motbakgrunden av den konjunkturnedgång som tillfälligt drabbat branschen. NJA ärdärför på intet sätt ensamt om all ha haft ett besvärligt läge 1971. Svenskaoch utländska konkurrenter har tvingats konstatera förluster i sammaomfattning som NJA, NJA kan trots konjunkturbelingade svårigheter just nu seframtiden an med viss fiUförsikt, NJA kunde redovisa en produktionsökning mednära på ungefärligen samma antal sysselsatta. Det bär vittnesbörd omatt ledningen för företaget och alla anställda söker att komma till rätta medsvårigheterna. Men fortfarande arbetar man med order tagna 1968 och 1969 ochtUl de årens priser, som ligger under det faktiskakostnadsläget. Men i takt med att NJA arbetar av de äldre arbetsorderlistornaoch får in nya order till rimligare priser förbättras läget. Orderingångenunder de första av detta års månader ligger över fjolåretsmotsvarande tid. De som arbetar i NJA är i lika hög grad som andra värdaelt erkännande och värda atl få tUlräckUga resurser för att bUproduklions-mässigt likställda med jämförbara företag och då även denarbetsmiljö som ger ökad arbetstUlfredsställelse, Jag skulle vUja tUlägga kanske ibland är litet för återhållsam med uppgifter som också har ett, somjag betraktar del, mycket positivt innehåll. Det borde vara rimligt alt här fäsäga, alt så långt jag vet har samtUga efter månadslön vidNJA, Vidare utvecklar man inom NJA en organisation för medinflytande, enutbyggd förelagsdemokrati, som efter hand torde ha myckel att ge av erfarenheterocksä för andra. Det borde vara av ett visst intresse för attstudera även andra förelag än , Genom de här vidtagna åtgärderna inom NJA och delomfattande investeringsprogrammet kan företagel utöver det urspmngligasysselsättningsmålet väntas uppnå en sådan effektivitet att det skall kunnahävda sig i konkurrensen med övriga företag i branschen som del äveni fortsättningen utgör en livsviktig del av länets näringsliv. Vad beträffar verkstad hade under1950-talet ett antal företag som tillverkade rullande järnvägsmateriel. Det varbl, a, , , verkstad, och Gävlevagn-verkstad, Alla utom vagnverkstad, som är ell dotterbolag till ,har måst upphöra med denna produktion. tillkännagavsall beslutat avveckla sin grävmaskinslill-verkning genomöverlåtelse lill , GrävmaskinslUlverkningen togs upp som ersättning förjärnvägsmaterielen men blev aldrig en lämplig ersättning för tillverkningen avjärnvägsvagnar. ASJ:saweckUngsproblem är också bekanta. På samma sätt försökte verkstad attfinna ersättning för järnvägsvagnarna. TUl skillnad från förhåUandena hos deövriga här nämnda företagen utgjorde rullande järnvägsmateriel stommen i Kalmarverkstads produktion. När omläggningen lill annan produktion misslyckades,tvangs ägaren fatta beslut om avveckling av företagel. Denna aweckUng skerlångsamt och med betydande åtaganden från ägarens sida för att personalen skallkunna få annan sysselsättning. a. har som bekant Statsförelag genom etlavtal med lyckats ge framtida sysselsättning för en betydande del av demsom nu är anställda i verkstad och som bor i . Totaltväntas sysselsätta över 600 personer i när företaget är uppbyggt.Starten kommer , och utbyggnaden torde vara färdig så att man kanbörja nyansläUa personal . Det torde vara svårt för att inte säga omöjligt atl finnaexempel på så långtgående åtgärder för att skydda de anstäUda vid en avvecklingav etl företag som man vidtagit i fallet verkstad. Kritikernas enögdhelnär det gäller alt plocka fram etl statligt bolag som råkat ut för svårigheterär här slående. Alla de nämnda företagen genomgick i princip samma utveckUngmed åtföljande personalinskränkningar, verkstad, som kände ansvar försina anställda, fick stå vid skampålen för atl det råkade ske en utveckUng som varlikartad med vad som hänt i en rad av bolag, UddevaUavarvet har i Ukhet med NJA varit ettförlustförelag, vars fortsatta existens främst motiverats av dess betydelse försysselsättningen inom regionen. Inom UddevaUavarvet har man inte låtit sig nöjamed enbart denna sysselsättningsroll. har man därför successivtvidtagit en rad genomgripande rationaUseringsåtgärder som man börjatgenomföra ett investeringsprogram på ca 30 mUjoner kronor för atl ökanybyggnadskapaciteten för stora fartyg. Programmet skall vara genomfört under1972, Jag förväntar också att man från UddevaUavarvets ledning och frånStatsföretag skall komma med ett ytterligare investeringsprogram, som ävenskall lösa de arbets-mUjöproblem som finns vid företaget. Den ökade kapacitetenoch gynnsamma order, som ger sysselsättning till 1975, gör all man inomföretaget snart väntar successivt bättre resultat med överskott. Nyrekryteringenav personal vid Uddevallavarvet har omfattat 200 personer.Uddevallavarvet kan sägas ligga väl tUl bland de svenska storvarven.Statens insatser på detta område inskränker sig för övrigt inte tillengagemanget i UddevaUavarvet utan består även i medverkan vid saneringen avGötaverken och i betydande kreditgarantier till svensk varvsindustri. Jag har velat ge en annan bUd av utveckhngen inom några avde statliga bolagen än vad som vanligtvis redovisas av kritikerna. Med exemplenfrån NJA, KVAB och Uddevallavarvet har jag velat visa att man aktivt gripit sigan problemen och beaktat både de specieUa uppgifter som åvilar dessa företagoch de företagsekonomiska kraven. Men visst begås det misstag inom den statUga sektorn såvälsom inom den privata. SMT:s misslyckande kan inte enbart förklaras av den svåra den 26 aprU 1972 Ang. finansieringen av projekterade utbyggnader vidNorrbottens , m. m. 2 orotokoll 1972. den 26 aprU 1972 Ang. finansieringen av projekterade utbyggnader vidNorrbottens , m. m. Jag måste erkänna att företagets ledning inteförefaller ha bemästrat problemen, vilket för övrigt framhålles i revisorernasnu offentUggjorda berättelse. Så snart läget stod klart för SMT:s styrelsevidtog man de åtgärder som man fann nödvändiga, och efter en utvärdering avolika alternativ presenterades en plan för omstrukturering av företaget. Jagbeklagar djupt att detta drabbar ett stort antal anställda inom , men jagkan försäkra kammaren att alla åtgärder vidtages inomStatsföretag för att så långt det är möjligt bereda dem som skaU friställas nysysselsättning. 1 uppenbart syfte alt förstärka intrycketkring händelserna rörande SMT levererar i sininterpellation en helt fantastisk historia. Omskrivet tycks vilja säga att Ulvilliga människor köpte in de företag som kom att ingåi SMT-gmppen för att krossa dem. Det är en helt otrolig målsättningsfilosofisom presenterar och som borde ge honom anledning alt änen gång tänka över sina beskyllningar. Han har tillfälle att säga någonting omdet, när han kommer upp i talarstolen. Företagen inom inköptes för att klarasysselsättningen för en del av dem som blev utan arbete, när beslutatavveckla centrala flygverkstaden i , Detta var 1968, då ocksåuttalade önskemålet om en stark forcering av ansträngningarna att finna annanverksamhet. Det var i och för sig en lovvärd ambition från försvaretsfabriksverks sida i kontakt med försvarsdepartementet när SMT bUdades, Tyvärrvisade det sig att samtliga huvudprodukter utom bolagets numeriskt styrda svarvgav otillfredsställande bruttoresultat. 1969 och 1970 var förlusterna måttliga,om man beaktar att företaget befann sig i ett uppbyggnadsskede. Förlusten 1969redovisas tUl 3,9 mUjoner och förlusten 1970 till 7,8 miljoner. Krisen för företaget accentuerades mycket dramatiskt underandra tUl följd av en starkt förändrad orderingång. För denmaskinprodukt som jag var inne på detta gav ett meratillfredsställande bruttoresultat, den numeriskt styrda tiotumssvarven, varorderingången 1970 155 maskiner och 80 maskiner -aUtså fortfarande relativt tillfredsställande men under andra halvåret 1971sjönk orderingången till 15 maskiner. Företagets uppbyggnad baserades på en kraftigt växandeförsäljningsvolym som visade sig orealistisk. Denna maskintyp avstandardkaraktär har snabbt förlorat marknaden, och det nya har inte utvecklatssom man räknat med, delvis på grund av konstmktiva brister. Efter hand som situationen klarnade för styrelsen i SMTinitierades en rad utredningar senhösten 1971, En ny verkställande direktörutsågs. De alternativ som penetrerades var dels en omedelbar nedläggning, delsohka varianter av en koncentration och en nedbantning av produktsortimentet.Det är den senare vägen som SMT:s ledning och Statsföretag har följt. Jag har hittUls uppehåUit mig kring några avde företag inom som blivit utsatta för negaliv kritik. Manfår dock inte glömma att flertalet statliga företag inte avviker från privataföretag inom respektive branscher i fråga om effektivitet och resultat. Man börbedöma dem som är positiva med samma mått som man bedömer privata företag. Manbör bedöma de företag inom den statliga gruppen som har svårigheter med sammamått som man bedömer företag med svårigheter på den privata sidan eUer denkooperativa sidan. Del finns vissa undantag i pressen, när man redovisar vadsom inträffar också i de statliga företagen. Jag erinrar om en artikel i , där en undersökning uppmärksammas som utförts av bl,a, professor , 1 artikeln heter det: "Tobaksbolaget har lyckats över förväntan klara denfria konkurrensen, konstaterar författarna. Förutsägelsen var att bolagetskulle tvingas ned till en marknadsandel på , 1 verkUgheten harmarknadsandelen endast sjunkit tUl och har dessutomstabUiserats på denna nivå, TiU detta kommer att lönsamheten förbättrats starkt,"Företaget har t, o, m., heter det vidare, "visat sig varakonkurrenskraftigt på världsmarknaden". Det finns ett litet förelag som heter CEA-verken, som 1971ökade sin omsättning med och ökade rörelseöverskottetmed . Jag har inte sett några särskilt braskande mbriker omdetta i våra tidningar. Jag har heller inte sett så förfärligt mycket avskriverier kring , är ju ändå ett statligt ägt förelagsedan gammalt och mycket välkänt. Del är välskött. Det lämnade en bmttovinstförra året på nära 700 mUjoner och en nettovinst på ca 300 miljoner. Dettaborde vägas in i den diskussion som vi för om möjligheten att bedriva statligföretagsverksamhet, när man gör bedömningarna av privata företag. Detfinns inom gruppen statliga företag en hel rad, som inte bara är värda attvisas upp utan som också är värda ett erkännande för det arbete som därnedläggs. Under debatten om statliga företag i dennakammare diskuterades också förenade fabriksverken. Somjag då framhöU har justitiekanslern granskat vissa åtgärder som FFV vidtagitrörande vissa borgens- och lånefrågor, Justitiekanslern anser sig kunna låtabero vid de uttalanden han gjort och har därmed avslutat ärendet, 1 denutsträckning sådana frågor åter bUr aktuella kommer de att underställasriksdagen på vanligt sätt. Vi har också exempel på det, FFV redovisade under /71 ennettoförlust på , sedan extraordinära avskrivningar gjorts påtillsammans 39 mUjoner för att anpassa värderingen av tillgångarna till deregler som gäller för aktiebolag. Med hänsyn till att FFV;s framtidamarknadssituation, framför allt i fråga om militära produkter, kan komma attförändras har jag tillkallat sakkunniga för att utreda och framlägga förslag omFFVs framtida inriktning. Detta har också redan påpekats av utskottetsordförande.