prot · FV0993 · 1972-12-31 00:00:00 — a. därför att vi alltid kommer attbefinna oss i den situationen att vi blir bundna av regeringens beslut. Delåser oss och föregriper våra ställningstaganden. Vi hamnar ständigt i nyasituationer som vi inte kunnat utöva aktivt inflytande på. Sådant kan göra detsvårt all vidhålla en uppfattning som ett oppositionsparti har haft i ett givetögonblick. (vpk) kort genmäle; Efter uttalande borde jag ju hamer än för min replik, men jag skall vara blygsam och nöja mig meddet vanliga. Till klagan i två anföranden över regeringensdåliga beteende finns det bara en passande kommentar. Den är klassisk och lydersom följer; "En hungrig räv fick se några druvor hängande på envinstock, vilken slingrade sig kring ett högt träd. Han ville gärna komma åtdem och försökte men förgäves. Då vände han dem föraktfullt ryggenoch sade till sig själv: De äro alldeles säkert sura . - Det är inte utanatt åtskilliga människor göra på samma sätt i liknande fall." Till deborgerliga partiledarnas inlägg här , som jag faktiskt har lyssnat på även - kan för övrigt följande sägas. De upprepar den kritik som vi gett av detkapitalistiska system som regeringen nu söker att upprätthålla. De erinrar omden massarbetslöshet och den inflationistiska prisstegring som tillsammanspräglar den ekonomiska kris detta system alstrat. Regeringen har inte effektivt ingripit mol arbetslöshetoch prisstegring och kan inte göra det så länge den låter sig bindas avmålsättningen att befordra storkapitalets intressen. Felet med densocialdemokratiska regeringens pohtik är ju inte att den står i motsättningtill borgerliga krav, utan att den varit alltför borgerlig. Huvudorsaken tillde brister som de borgerliga partierna kritiserar är just det kapitalistiskasystem som de själva slår vakt om. Därför fanns det i de borgerliga partiledarnas tal intenågra som helst konkreta förslag om åtgärder mot arbetslösheten och motprisstegringarna. Det enda de vill är att skapa bättre villkor för denkapitalistiska företagsamhet som är grundorsaken till att priserna stiger ochtill den stora arbetslösheten. De vill bota sjukdomen genom att uppehålla den.Deras medel gör den bara värre och värre. Finansministern tog i sitt anförande upp vårt krav omslopande av mervärdeskatten pä livsmedel och sade att det var att likna vid DonQuijotes strid mot väderkvarnar, därför att det därigenom uppkomnaskattebortfallet inte skulle kunna täckas. De förslag vi verkligen ställer föratt finansiera det sopade finansministern undan i ett par meningar, menuppehöll sig länge och mycket omsorgsfullt vid att tala om det olämpliga ochsvåra med höjning av annan indirekt beskattning, s. k. lyxskatter. alltså den största delen av sin polemik mot mig till att polemisera motförslag som vi inte ställer. Och så pratar om att slåss motväderkvarnar! Vill han ta upp och kritisera de förslag som vi verkligen harställt kan han ju granska exempelvis motionen 840 vid årets riksdag, där vi mycketutförligt har redovisat vårt förslag för att finansiera ett borttagande avmervärdeskatten på livsmedel och där vi också pekat på vad de förslagen skullege i pengar: Den ekonomiska politiken, m. m. Höjd skattpå arv och gåvor Det är de förslagen man bör ta upp om man skall diskuteramöjligheterna att slopa mervärdeskatten på livsmedel och täcka del bortfalletgenom andra förslag. Där finns enligt vår mening pengar att ta om bara denpolitiska viljan finns. kom också in på frågan om en differentieringav momsen. kan ju en sådan differentiering göras på olika sätl. Den typ avdifferentierad moms som vi är anhängare av är att man reducerar mervärdeskattenpå livsmedel till 0. De borgerliga partierna talar allmänt om differentieradmoms och har då antytt den linje som finansministern Den ekonomiska politiken, m. m. polemiserademot, nämligen alt man i stället skall höja momsen på andra varor. förefaller det inte vara så svårt att genomföra detdär. har gjort en utredning jag har redan erinrat om den vid ett annattillfälle i kammaren. Man har undersökt 21 stater, huvudsakligen i ,och funnit att 14 av dessa 21 stater har en differentierad moms med lägreskattesats för livsmedel. Jag har då väldigt svårt att förstå varför det just iSverige skulle möta så stora tekniska svårigheter att genomföra ett sådantsystem med olika uttagningsprocent för livsmedel och andra varor. Fru andre vice talmannen () kort genmäle: Jag hade tänkt att i mittanförande läsa in till protokollet de frågor som jag har ställt iskatteutskottet eftersom de frågorna har utlöst sådana panUcreaktioner hosregeringen. Men säger finansministern att förutsättningarna ochutgångspunkterna är så tokiga och galna som man bara kan begära, och då kan jaginte underlåta att nu som exempel på frågornas art nämna ett par av dem. Jag har t. ex. frågat: Hur stor procent av disponibelinkomst tas i anspråk genom höjningen av samtliga indirekta skatter, aUtså äveninklusive moms på höjningen i vad gäUer andra indirekta skatter? Hur stora blirprishöjningarna på grund av de höjda indirekta skatterna? Jag har ställt en radandra liknande frågor. Om det nu var så galet att ställa de frågorna, varförlägger inte själv fram ett tillfredsställande material? Är detkorrekt redovisning av verkningarna att, som man gör i den här lilla fjuttigapropositionen med fem textsidor, tala om skattesänkningar på upp till 900kronor, när de i själva verket äts upp och mer till ibland - av de indirektaskattehöjningarna? Var finns det för resten någonting om detta i propositionen? Om jag inte hörde fel tog finansministern nu som exempelpå hur felaktiga tabellerna kan vara att man i dessa utgår från att allindirekt beskattning betalas av personer med skattepliktig inkomst. Då vill jagfråga; Finns det i regeringens proposition eller propaganda ett enda ord om attalla de som inte har skattepliktig inkomst ändå får bära bördorna av den höjdaindirekta beskattningen, mervärdeskatten eller löneskatten? Vi politiker blir ju utanför detta hus ibland kritiseradeför att vi handlar utan att riktigt veta vad det är vi beslutar om. Men inomdetta hus betraktas det tydligen nu som oförsynt, ja, t. o. m. som oförskämt,att vilja skaffa sig en godtagbar information. Jag vill fråga finansministern:Anser finansministern att det är acceptabelt att fatta beslut om t. ex.löneskatten - en affär på kanske ett par miljarder - utan ett enda ord omverkningarna som underlag? Socialdemokraterna anser ju ändå enligt utskottets skrivningatt höjningen kan få ogynnsamma verkningar för exportindustrin, förhandelsbalansen, för sysselsättningen och för investeringsviljan. Finansministernville gärna ha en fair behandling. Ja, det tycker jag att han skall ha, och detskall naturligtvis även en enkel riksdagsman ha. Men det viktigaste är attsvenska folket får en fair behandling, och det är inte fair mot folket att interedovisa vilka pålagor de drabbas av. stäUde frågan om det över huvudtaget är något värde med skatteomläggningen och undrade varför inte regeringeninnan den lade fram skatteförslaget vände sig till allmänheten genom -om jagfattade honom rätt - något slags referendum eller alternativt avgick ochvädjade till allmänheten i ett nytt val. Ja, det sistnämnda är ju att ställaalla begrepp på huvudet. Vi lägger fram ett förslag till i medvetandeom att vi bör ha en någorlunda stor riksdagsmajoritet som accepterar det. Viblev missräknade på denna punkt, men har god anledning att räkna med att ändåen riksdagsmajoritet skall acceptera förslaget i dess väsentligaste del. Jagbegriper inte då vilken anledning vi skulle ha att gä ut till väljarna ochfråga om vi har deras förtroende i denna speciella fråga. Det är ju något somvi skall göra , och jag hoppas då få tillfälle att på mänga trevligamöten träffa och tala om dessa saker. Att skatteförslaget ändå har ett värde torde emellertidvara alldeles uppenbart. Låt mig bara snabbt för att exemplifiera min tankegångpeka på en person med i beskattningsbar inkomst, dvs. med enbruttoinkomst av . Vederbörande haren konsumtion av , eftersom det går bort i skatt tiU stat och kommun.Det gäller under förutsättning att han inte sparar en enda krona utankonsumerar hela sin inkomst efter skatt. , avdenna konsumtion är belagd med mervärdeskatt, och i prisstegringbetyder . När vi stannade vid siffran sade vi oss medledning från tidigare erfarenheter att höjningen av mervärdeskatten skullemedföra en stegring av konsumentprisindex med knappt 1 1/2 procent.Punktskatterna på sprit, öl och tobak skuUe vidare utslagna pro rata parte föralla medborgare medföra en höjning av konsumentprisindex med 1/2procent. Tillsammans gör detta . De i prisstegring, om vi hade höjtmervärdeskatten, kommer för barnfamiljerna att balanseras bl. a. av enförstärkning av barnbidragen på och av en skattesänkning för den somtjänar på . Det bör följaktligen vara värt att göra en sådan häromläggning. Om jag sedan ersätter momsen med arbetsgivaravgiften, så blirprisgenomslaget inte lika starkt - i varje fall inte och i detläget bör min enkla beräkning faktiskt ge ett ännu bättre utslag. Då kan man fråga: Vilka är det som betalar? Betalar görnaturligtvis de som har höga löner. Vi har ju skärpt skatten i de högalönelägena. Eftersom justeringen innebär att marginalskatten sänks med 3procent , att den förblir oförändrad och höjs , så är det klart attprisstegringen på konsumtionen i varje fall vid kommer att ätaupp förbättringen, och det blir definitivt negativt resultat vid 100 000 kronoroch därutöver. Men det är ju helt i enlighet med den linje som vi haraccepterat, nämligen att vi skall försöka ge skattepolitiken en utjämnandeprofil. Jag skullevidare till vilja säga att jag naturligtvis inte har Den ekonomiska politiken, m. m. Nr 93 hotat med någon lågprislinje.Respekten för jordbruksavtalet underströk den J ''' ''" ' bänken första gången offentliggjorde sin 30 mai1972 förkärlek för en partielllågprislinje. Då stod jag här i bänken och sade: ------------- ;----- Undvik att tala om partiella lågprislinjer, för det kommer att medföra en Denekonomiska debatt som jag inte tror att har någon nytta av. politiken, m. m. yj ämnar hålla vad vi har avtalat.När avtalet gjordes upp diskuterades det om manskulle subventionera vissa livsmedel. Det var en ganska seriös diskussion omdet, och här enade sig de förhandlande parterna om att skalldet inte föras in något inslag av skattesubvention på livsmedel. Jag vet inteom jag har sagt detta tidigare, och därför är det angeläget att jag säger detnu. Så fördes diskussionen i sista omgången, och är man lojal mot den träffadeuppgörelsen skall man inte diskutera vare sig partiell lågprislinje ellerskatlesubventionering av livsmedel. De propåerna har ingenting atl göra i denhär debatten. De var före under förhandlingarna men avvisades, och avtaletskrevs på premisserna att dessa frågor icke skulle aktualiseras. Jag beklagar att rusade ut på egen hand eller omgiven av dåliga rådgivare, det vet jag inte - och lanserade tanken omden partiella lågprislinjen och skattesubvention på livsmedel, något som gickpå tvärs med den uppgörelse som träffats. Att det sedan i sin tur har väckt endebatt som gör att regeringen, för att få det här analyserat, nu kommer atttillsätta en jordbruksutredning som skall bedöma även lågprislinjen ar bara ettresultat av eget oförsiktiga utspel.. Sedan vill jag fråga hur han ställersig till beskattning av bilismen. Privatbilismen, som är den dominerandegrenen, expanderar, och bensinen ger utan jämförelse mest pengar. Det pågår endiskussion -jag skall inte lägga mig i den huruvida bilismen bär sinakostnader med hänsyn till alla de olycksfall vi tyvärr inregistrerar vid vaijeveckoskifte, och det pågår en diskussion om den landsvägsbundna och denrälsbundna trafikens konkurrensförhållanden. I det läget har sagtnej till skattehöjning på bensin. Det är möjligt atl han med detta nej indirektmedverkar till ett ingrepp på det kreditpolitiska och näringspolitiska områdetsnabbare och med hårdare skruvar än vad han skulle behöva räkna med, om hanföljde regeringen i den här skattefrågan. Det är frestande att fråga herrFälldin hur han prioriterar dessa frågor bilismen eller hårdare åtstramningarpå den kredit- och ränlepolitiska sidan? Det kanske är något fränt att begärabesked, men jag vägar göra det för att det inte alls är otroligt att vi kommeratt stå i den situationen inom det närmaste halvåret. Till vill jag beträffandemarginalskattehöjningen säga att när han lägger ned så mycken energi på atttala om hur eländigt dåligt resultat det blev av den skattereform som han ochhans partivänner i allt väsentligt signerade 1970, så är det naturligtvis heltenkelt för alt han har behov av att från politiska utgångspunkter föra denargumenteringen. Den marginalskattehöjning som vi har fått ärbetingad av utveckhngen på det landstingskommunala och primärkommunala området,och vad som skiljer sig från alla tidigare reformer är att vi nu har enöverenskommelse med båda kommunförbunden, vilken ger oss god anledning tro attvi skall slippa att få marginalskattehöjningarna den När med indignation påstår att jag står ochljuger i bänken. den så är jag beredd att ta det med stort lugn. HerrHelén har vid vissa tillfällen en benägenhet att råka i hysteri,och det får vi väl föriåta honom, ty han har en del goda egenskaper också. tJcylitiIcGvi m tti det ena mot det andra. Men det ligger i en ' . omsorgsfulltgenomarbetad promemoria som är bättre än och som innehållerett tillräckligt antal detaljerade redovisningar på vad oppositionspartiernaframfört som sina meningar både på utgiftssidan och på besparingssidan underinnevarande års riksdag. Vi har tagit upp alla de förslag som samlat partiernasrepresentanter i respektive utskott. Vi har sett bort från enskilda motionermen däremot tagit med de motioner som har partikaraktär. En enkel addering ochsubtrahering av alla dessa poster ger de resultat som jag här angett. Till dennamycket intressanta promemoria hör också en uppställning på alla de inteckningari framtidens utrymme som oppositionspartierna är så pigga på att lägga sigombord med. Jag har naturligtvis ingenting emot om låt oss .sägafinansutskottet gör denna sammanställning i stället för att vi i finansdepartementetgör den, men jag kan försäkra att resultatet kommer alt bli exaktdetsamma. Allra sist, herr talman, vill jag framhålla att vinaturligtvis allesammans är djupt tacksamma över att garanteraratt han inte skall göra någon statskupp mot regeringen. Om han ämnade sälta sigi spetsen för några militärer eller om han skulle svara för det på egen handtillhör hans intressanta egna överväganden. Men enbart deklarationen ärnaturligtvis välgörande, och jag vill vara den första på regeringsbänken sominregistrerar den med stor tacksamhet. När tar upp frågan om arbetslöshetssiffrornavill jag säga att vi har en högre arbetslöshet än . Det betingas av att vi har fler ungdomar som vi inte har kunnat placeraoch fler gifta kvinnor som inte heller kunnat placeras. Vad däremot den storagruppen som hör hemma i arbetslöshetskassorna beträffar, så har vi där sammaläge som . Till detta kan jag säga att minskningen av arbetslösheten harvarit kraftigare än . Detbör den vara, eftersom vi nu ser fram emot en viss uppgång i konjunkturerna ochför tyvärr hade att räkna med en motsatt utveckling med en vissdämpning av konjunkturerna. Sedan tar upp frågan om kurage: Är det sämrekurage att säga nej än att säga ja? I detta fall är det det. För all böria meddel första alternativet, så är det ju lätt all sprida den misstämningen blandmedborgarna att "talet om skattesänkningar är bara prat, det får du inteut någonting av. Men att det blir prishöjningar kan jag garantera dig." Omjag skulle begära att med ett ja hjälpte mig i min pedagogiskauppgift skulle det blir myckel besvärligare och partipolitiskt naturligtvisinte så trevligt för som om han bara säger nej. I det senaste alternativet, där det är fråga om attfinansiera skattesänkningen med arbetsgivaravgiften, är det mycket lättare altsäga till svenska folket: "Tro inte på regeringen, tro inte på Sträng!Inte får du någon skattesänkning. Men arbetsgivarna får en belastning. Nr 93 att bli arbetslös, och det bhromöjligt för företagsamheten att klara Tisdagenden detta." Det är från herrBohmans utgångspunkter mycket lättare och 30 mai1972 partipolitiskt enklare att säga detän att ställa sig på min sida: "Du får en ------------- \----- skattesänkning, och vi får med hänsyn till situationen lägga kostnaden för den påarbetsgivarna." Den läggs inte helt på arbetsgivarna en del av ' kostnaderna far de betala genom att avstå fränvinster, en del av dem kommer deatt rulla över på konsumenterna. Vi har faktiskt gjort vissa försök att beräknadet där. Måhända blir prisgenomslaget för konsumenterna ungefär hälften såstort som om man skulle ha valt vägen med en momshöjning. Men det är litet skillnad på argumentationen om man sägerja eller nej. Jag vidhåller att det behövs mer kurage att säga ja än att säganej, som debattläget nu är. säger gång på gång att "det var juriksdagen som pressade fram den nya översynen av skatten". Jag har i mittlånga inlägg utförligt redovisat vad jag tror om verkningarna av en sådan översyn.Jag är lika säker som på att jag står här att jag blir sannspådd i detavseendet. som finansminister vet jag hur det ser ut iverkligheten. Men när man då säger att det var ju som tvingadefinansministern och regeringen att göra översynen, kanske det skulle varitklädsamt om hade sagt att det var som tvingadefinansministern att göra den här översynen själv och deborgerliga bröderna hade inte orkat med det. är en fånge i siffrornas magik. Det finnsinte möjligheter att redovisa ett siffermaterial som är otadligt på dennapunkt. Vad vi vet är att när vi höjde momsen 1970 med accept från fruNettelbrandt och hennes partivänner, innebar det att vi ökade momsen om jag serlill konsumentledet - . Enligt de speciahster och den expertissom vi har till förfogande drog detta med sig en prisstegring som enligtspecialisterna ligger på , men låt mig säga att den ligger på . De i konsumentledet drog med sig enprisstegring på , om jag skall försöka vara exakt. Då har vi sagtatt i konsumentledet på den moms vi först föreslog rentlogiskt måste dra med sig en prisstegring som ligger på högst . Tilldetta kom punktskatterna, och då rundade vi av det till . Sedan är den här höjningen betingad av hur marknadslägetär. Har man ett konkurrensläge som är kraftigt utpräglat och en köpkraftssituation,en efterfrågan från konsumentgrupperna som är betryckt, då är det inte likalätt att rulla den över i prisstegringar. Har man en annan situation därkonsumenterna betalar utan att välja sina inköpsställen och där konkurrenslägetär eliminerat och det råder en väldig efterfrågan, då är det lättare att slå utden på konsumenterna och då blir del ett annat matematiskt resultat. Vi harinte konsumtionsvanor i det här landet som är så beskaffade att vi allakonsumerar exakt samma antal centiliter sprit, vin eller öl ellerröker precis lika många cigarretter per invånare. Om man därför slår ut enkonsumtionen på människorna, får man något slags medelpropor- 82 lional som kan ha sill statistiska intres.semen som ligger rättlångt ifrån Det är i vetskapen om allt det här som man inte ens medbästa vilja i världen kan stå till tjänst, när hon i sinambition tror att det kan redovisas i tiondelar och i hundradelar. Och det ärännu svårare att stå till tjänst, när hon bestämmerförutsättningar som inte har någonting med verkligheten att göra. "ÄLLDIN (c) kort genmäle; När jag gör påpekandet att i stället för attföra en meningslös debatt, att beskylla varandra för bristande politisk moralosv. hade det varit möjligt för regeringen, om den hade trott på värdet av sittskattepaket, att gå ut och vädja till folket, då säger : "Jagförstår inte vad menar, jag kan inte .se att det ligger någonmening i det." Och det är väl i grund och botten ett avslöjande besked.Finansministern och regeringen och socialdemokratin har klart den uppfattningenatt det inte för deras del hade varit någon mening med att gå ut och vädja tillfolket, och därför gör man som man gör. : Återigen kommer finansministern tillbakatill att det skulle vara ett brott mot jordbruksavtalet att sänka momsen påvissa livsmedel. Man kan, säger han, inte sänka momsen utan att analyserasituationen. Eftersom det var ett önskemål från jordbrukets sida atl fådiskutera denna typ i samband med att nu gällande avtal gjordes upp, kan maninte utan analyser reducera momsen på livsmedel. Får jag fråga finansministern:Hur är det möjligt att utan analyser men med respekt för avtalet höja momsen pålivsmedel, om det är omöjligt att utan analyser sänka den? Nej, sanningen är juatt båda delarna är helt möjliga utan att det innebär något som helst intrång iavtalet mellan jordbruket och staten. Drivmedelsskatten; Finansministern har bekymmer förbudgeten -och jag är helt övertygad om att han känner mycket starkt för attbegränsa upplåningsbehovet så mycket som möjligt. Med finansministernsbudgetalternativ är en halv miljard i fara. Jag förstår att han känner detmycket starkt. Då säger finansministern: "borde ni vara med och klaradet här." Men vi som icke gör av med de pengarna kan rimligen icke trädaupp till finansministerns hjälp för att vidta en åtgärd, vars verkningar iolika regioner och sektorer inte är klarlagda. Genom att höja löneskatten ökar regeringenriskerna för prisstegringar liksom om man hade valt momsalternativet. Det i sintur leder till uppenbara risker för verkningar på sysselsättningssidan. Det finnsuppenbara risker för detta alldeles oavsett åtgärderna, har man sagt frånarbetsmarknadsstyrelsen. Nog borde det vara bättre att inrikta krafterna påpositiva åtgärder för att säkra sysselsättningen än att gå denna negativa väg -att öka riskerna för arbetslöshet . Den ekonomiska pohtiken, m. m. () kort genmäle; Arbetslösheten skall ju minska , sägerfinansministern, och då är det väl bra att fördubbla löneskatten. Ja, herrSträng kan ju fråga sin partivän , nationalekonom och professor,som på sparbankskonferensen angav ett Den ekonomiska politiken, m. m. borttagandeav arbetsgivaravgiften som ett alternativ för att stimulera investeringar ochmotverka arbetslöshet. Det gäller alltså den löneskatt nu villfördubbla. Vi har föreslagit att man skall använda skatterna ikonjunkturpolitiken, och det var därför vi ville sänka moms ocharbetsgivaravgift. Då sade nej. Han är ju expert påskattehöjningar, men att sänka skatten är inte specialitet. Vi skallha en rörlig finanspolitik här i landet, men den skall vara rörlig också nedåtnär det behövs, annars tror ingen på den. försöker låtsas att vi skulle ha det fullaansvaret tillsammans med honom för 1970-års skattepaket. Nej, vi krävde i reservationett inflationsskydd. Vi varnade för hur det skulle gå när de nominellainkomsterna skjuter upp över tröskeln till det läge där de samlademarginaleffekterna tar bort hela inkomstökningen. Så kommer tillbaka till sitt papper omoppositionens budgetalternativ. Det är alltså tydligen ett officiellt papper ifinansdepartementet. Är det hemligt? Kan vi få det? Vi har frågat efter sådanapapper tidigare, men det brukar vara väldigt besvärligt att få dem. Någon gånghar vi fått dem. Varje gång har de varit felaktiga, och varför skulle det varariktigt den här gången? Den kritik som jag framförde mot det papperfinansministern läste innantill ur var fullt berättigad. Det måste vara etterbarmligl papper, osakligt, osakkunnigt, felaktigt. Men i finansministerns eget inlägg var på sätt och visändå höjdpunkten när finansministern argumenterade om betalningen för denskattesänkning som han .själv föreslår. Han gör i praktiken upp medkommunisterna om skattesänkningen och kräver sedan ut en del av betalningen avoppositionen, som inte rösiar för den skatteomläggningen. Vi skall alltså tafram på bilisternas bekostnad för en utgift som vi inte ärmed om. Säg sedan att den finansministern tänker rätt! HerrBOHMAN (m) kort genmäle: