prot · FV0969 · 1972-12-31 00:00:00 — Hur långt den UtveckUngen skall kunna fortsätta ulanallvarliga skadeverkningar i samhället är en allvarlig fråga. Så sent som ionsdagens debatt om statlig företagsamhet deklarerade i varje fall ettstatsråd, all han inle betraktar den genomförda statssocialismen som någoteftersträvansvärt. Har man den uppfattningen borde del vara näraliggande altfråga sig, om inte löntagarsparandet är något som skuUe kunna rätta tillprivalkapitalismens fördelningspolitiska nackdelar och ge löntagarna motiv föralt frivilligt medverka i den kapitalbildning som presteras tUl priset avhöga skatter och avgifter. Jag är optimistisk nog att tro alt varkensocialistisk dogmatik eller önskemålen om icke-inblandning, som har redovisatsfrån ledande kretsar inom intresseorganisationerna, i längden kommer att fåhmdra alt också vi i vårt land prövar delägarsparandet som en av vägarna tillatt skapa trygghet och kapital på annal sätt än genom ell snart övermäktigtskattetryck. Jag ber,herr talman, atl få yrka bifall till reservationen. den 28 aprU 1972 Delägarsparande m. m. HerrHÖRBERG (fp): har en av den rika världens snedastefördelningar av den totala aktieslocken, fann att Iprocent av aktieägarna äger hälften av aktierna. Aktiekapitalet ger en spegelbild av den kapitaltillväxtsom äger rum inom företagen i form av t, ex, fabriker, maskiner och annanutrustning. När företagen investerar i fler fabriker och maskiner växeraktiekapitalets värde, dvs, kapitalägarna bUr "rikare"! Följdenblir att förmögenhets-koncentrationen i blir än starkare. Många är överens om att nägot måsle göras. Jag tillåtermig atl citera sex uttalanden, 1, sade i motion till förra årets riksdag:"De anställda bör genom andelar i förelagssparandet få en personligt ägd tillgång, som de kan disponera avkastningen av men som de inle de skulle önska kan ta ul ur företaget," 2, , socialdemokratisk nationalekonom ochprofessor, yttrade vid sparbankskonferensen : "Om politiker och organisatio ner inte kan acceptera större företagsvinster och högre aktiekurser, därför att vinsterna därav skulle tillfalla en så liten gmpp i samhället, finns utan tvivel lösningar även på delta problem. Man kan exempelvis införa särskilda löntagaraklier, som löntagarna får i stället för ytterligare lönehöjningar över en viss gräns," den 28 apdl 1972 Delägarsparande m. m. 3, i : "Men en andel av den överskjutandeverkliga företagarvinsten ål lönlagarna kan särskUt motiveras om pengarna utgör en del av kapitalbUdningen inom företaget och ökar löntagarnasinflytande samt intresse för lönsamhet," 4, sadei ; "Jag har ingen principiell invändning motlöntagaraklier om de fyUer två funktioner. De skall fördela vinsterna ochmedföra ökat inflytande," 5, I folkpartielsparlimotion lill årets riksdag sägs: "Vi viU föreslå att en särskildutredning tillsätts med uppdrag alt överväga olika modeller för hur löntagarnapå individueU basis bäst kan göras delaktiga i företagens långsiktigasparande," 6, Utskottsmajoritetenuttalar slulUgen i näringsutskotlets betänkande nr 18 som vi nu behandlar:"En del tankegångar i motionerna är enligt utskottets mening beaktansvärda,SärskUt vUl utskottet fästa uppmärksamheten på vad som sägs i molionen 1972:753om de från jämUkhelssynpunkt negativa verkningarna av att kapitaltillväxteninom företagen i sin helhet tillfaller kapUalägarna," Efter denna i mitt tycke mycket kraftiga "uppbackning"av tanken alt löntagarna skall få rätt till andel i företagens kapitaltillväxtfrån så många "potentaters" sida och från så ohka politiskameningsriktningar ter det sig för mig obegripUgl atl näringsutskottelsmajorilet icke anser sig kunna tillstyrka en utredning kring problemet. Det synes mig särskilt anmärkningsvärt därför attminoriteten uttryckligen icke binder sig för någon särskUd lösning utan yrkarpå en förutsättningslös utredning av teknisk natur. Vilken uppfattning har egentligen socialdemokraterna ifrågan, om de anställda skall ha rätt tUl andel i företagens kapitaltUlväxt? ÄrAssar och positiva inställning representativ för partiet,eUer är utskottsmajoriletens negativa inställning till etl ulredningskrav representativ? Med del sagda ber jag all fä yrka bifall tillreservationen i näringsutskottets betänkande nr 18, HerrSJÖNELL (c): Finansieringsfrågan inom näringslivet, svårigheternaatl skaffa kapital av olika slag, internt och externt, är ju ett avnäringslivets största problem . Orsakerna till atl detta problem är såpass brännande synes mig vara i huvudsak tre. Del har av naturliga skäl, bl, a. på grundav teknikens utveckling, lUl följd av väsentligt dyrbarare maskiner som måsteanvändas, kommit att ställas myckel hårdare krav på större kapitaUnsal-ser inomföretagen. Förelagen har under en lång följd av år fått uppleva enlägre lönsamhet. Orsakerna till del har vi diskuterat här. Del ärinle rätta tiden att ytterligare utveckla eller upprepa skälen. Del ärbara att konstatera, herr talman, att lönsamheten har blivit allt lägre ochlägre och alt den är på en oroväckande låg nivå. Del tredje huvudskälet tUl finansieringsproblemen är de hårda kreditrestriktionerna,som tycks bU hårdare för varje gång de sätts in och tycks komma allt oftare. Särskilt svårt har det ju varit och är alt skaffariskvUligt kapital. Detta har drabbat i första hand småföretagarna. De kan sombekant inle som de stora företagen gå ut på marknaden med nyemissioner. Delvore närmasl löjeväekande och skrattretande, om KaUe mekaniska verkstadskulle lägga ut någon nyemissionslisla i bankerna och tro atl folk skulle kommaatt teckna aktier för all förslärka företagets interna kapital. Sådant går juinte bara i praktiken. Bristen på riskkapital är alltså ett allvariigthandikapp för de små företagen bland många andra. Sammantaget betyder allt delta atl allvarliga följderuppkommer för expansionsförmågan, för vitaliteten och förutvecklingsmöjligheterna inom näringslivet. Kanske allvarligast är den minskadeinvesteringslust eller kanske bättre uttryckt den minskande investeringsförmågasom dessa förhållanden leder fram till. Det är alltså en angelägen uppgift, herr talman, atl vifår möjligheter att öka tillgången på riskvUligt kapital. Jag vill påstå atlför småföretagen är della helt enkelt etl livsvUlkor, om de över huvud laget pålängre sikt skall kunna överleva. Den nuvarande situationen kan inte få beslåhur länge som helst utan allvarligt hot mot just dessa företag. En från många synpunkter givande väg att öka just detriskviUiga kapitalet är att öka sparandel inom företagen. Ett utmärkt sätt atlöka detta företagssparande är uppenbariigen, om man kan stimulera delöneanställda att låta en del av deras löneökningar stå kvar i företagen. Eneffektiv sådan stimulans skulle självfallet uppkomma - och den skulle verkligenbli effektiv - om de av de löneanställda avsatta beloppen inte beskattades sålänge som de hölls kvar som arbetande kapital. Etl sådant system ärutomordentligt välgörande både för arbetstryggheten och för möjligheten att ökadet riskvUliga kapitalel. För alt klara de här problemen erbjuds naturligtvis mångaolika tekniska lösningar. De har presenterats i olika sammanhang. Detaljernaskall vi inte gå in på , herr talman. Jag bara antyder atl det finns mångaolika tekniska lösningar. De anställda kan t. ex. köpa aktier i företagen, de kanavsätta pengarna till personalfonder eller de kan tillgodogöra sig reverser somföretagsägarna utfärdar. Det finns för- och nackdelar med de här nu antyddasystemen. Men det finns en nackdel som jag inte kan underlåta alt påpeka, somuppkommer i många fall, när man anvisar de här lösningarna, och det är omskatteförmånen binds till sparandet just i ett enda företag, just i det förelagdär den anställde arbetar. För att komma runt den nackdelen finns det som jagbedömer det, herr talman en elegant lösning. Den lösningen är presenterad imotionen 1355. Lösningen heter konvertibla obligationer jag håller med herrRegnéll om alt det är tråkigt med alla dessa utländska, konstiga ord som folkinte begriper; "konvertibla" är ju fackuttrycket, men låt oss sägautbytbara obligationer för alt få ett svenskt ord. Om man arbetar med sådanareduceras de riskmoment som ju alltid finns vid aktieköp och som kan vara litetavskräckande för vanligt folk som inle brukar syssla med aktieaffärer. Dessutom har löntagarna vid del här systemet med den 28 aprU 1972 Delägarsparande m. m. Nr 69 utbytbara obligationer möjligheteratt vara med och få del av värdesteg- Fredagenden ringarna i företaget, är, herr talman, kanske den springande 28 aoril1972 punkten. Med elt sådant system kanman stimulera löntagarna att spara -------------------- dels därför att de får en skatteförmån, dels därför att de på lång sikt får del av den tUlväxt som förekommer iföretaget. De konvertibla utbytbara obUgationerna är alltså enmellanform mellan lån och aktier. Dessa konvertibla obligationer har emellertidanlitats mycket litet . Det kan bero på skattereglerna. Men om en viss,begränsad skattefrihet införs, så torde en myckel snabb ändring inträda. Dessaobligationer skuUe i ett sådant läge säkerligen bli mycket eftertraktade. Detskulle uppkomma en regelbunden handel med dessa konvertiblalöntagarobligationer ungefär som man nu har handel med aktier på börsen.Innehavarna skulle komma i samma gynnsamma situation, åtminstonelikviditetsmässigl, som innehavare av börsnoterade aktier. En stor fördel med detta system, herr talman, är attlönsparandet knyts inte bara lUl elt enda företag, utan atl det bhr etlgenerellt lönsparande över hela linjen för samtliga företag. Premiereglerna kanutformas så atl t, ex, inkomst av tjänst, som placeras i konvertiblalöntagarobligationer, undantas från beskattning upp lill en viss nivå, t, ex. eller oavsett vilket förelag som gett ut dessaobligationer. På delta sätt skulle man även kunna omfatta anställda i offentligtjänst, i organisationer osv, och inle bara företag inom industri, handel ochservicenäringar. Del bleve alltså en intressant sparmöjlighet för i principsamtliga anställda. Sparandet i konvertibla obligationer innebär en annan storfördel för spararen. Han får nämUgen ökade möjligheter lUl riskfördelning ochdetta måsle vara en mycket väsentlig fördel. Systemet betyder även engynnsammare fördelning ur samhällsekonomisk synpunkt av just riskerna. Utskottsmajoriteten visar, Uksom tidigare, klent och ljumtintresse för försöken att genom stimulans av löntagarsparandet öka tillgångenpå riskvilligt kapital, Utskotlsmajoriteten säger emellertid inle att allatankegångar i motionerna är omöjliga. Detta är ju tacknämligt och värt atlnotera. Sålunda visar man etl positivt intresse för sådana konstruktioner avlöntagarsparandet som innebär att kapitaltillväxten inom företagen inte heltoch uteslutande tillfaller bara kapitalägarna utan också kan komma de anställdatill del. Men, herr talman, det är precis en sådan konstruktion som förslagen imotionen 1355 innebär. Jag har framhållit att systemet med generella,konvertibla löntagarobligationer innebär alt de anställda också kantillgodogöra sig värdestegringarna i företagen. Denna fördel ur bådesamhällsekonomisk och enskild synpunkt finns med som en springande punkt idella förslag, Utskotlsmajoritetens huvudinvändning mot de olikaförslagen om delägarsparandet är följande - jag ber att få citera ur betänkandet: "Motionerna avser i huvudsak frågor rörande omfattningen och fördel ningen av den totala ersättningen till de anställda. Enligt vedertagna och av arbetsmarknadens huvudorganisationer enhälligt förespråkade prin- 148 ciper bör det lämnas åtarbelsmarknadsparterna atl förhandla och träffa Ja, självfallet, herr lalman! Del är alldeles klart atl så skallske, men här slår ulskottsmajoriteten in helt öppna dörrar, eftersom det inteär detta som motionen 1355 uppehåller sig vid. Arbetsmarknadsparterna skall faststäUa frågorna rörandeomfattningen och fördelningen av den totala ersättningen till de anställda,men arbelsmarknadsparterna skall sannerligen inte, sedan koUektivavlalenträffals och löneökningarnas storlek har fastställts, centralt och på de oUkaförbunden, ta hand om varje löntagare enskilt och för honom eller henne dikterahur löneökningen skaU användas. Så långt har cenlraldiri-geringen verkligeninle kommit ännu i det här landet! De enskilda människorna har fortfarande ensuverän möjlighet atl bestämma vad de skall göra med de pengar som de iallmänhet får i löneökningar: om de skall konsumera de pengarna helteUer om de skall spara en del av dem. Många konsumerar löneökningarna helt, därföratl de av nöden är tvingade atl använda varje öre för konsumtion för allfamiljen över huvud laget skall kunna leva ell drägligt Uv, Men många andrasparar. Om man sparar efter del syslem som jag har förordat,uppnår man två goda ting jag har sagt del förut, men det är värt alt upprepas- man får ökad tUlgång på riksvilligl kapital och de löneanställda fårmöjlighet alt ta del av värdetUlväxten inom förelagen. När utskotlsmajoritetensäger nej till utredning om just de här tingen är jag övertygad om allulskottsmajoriteten har fel. Del är kanske inte så förvånande; det finnsju ettgammalt ordspråk som säger, kanske mera kategoriskt, alt majoriteten alltid harfel, I varje fall, herr talman, är jag övertygad om att detvore mer än väl värt att göra en utredning om dessa ting. Jag ber att få yrkabifall lUl reservationen. den 28 aprU 1972 Delägarsparande m. m. HerrBENGTSSON i (s): De fem motioner som behandlas i föreliggandeutlåtande är alla mer eller mindre gamla bekanta, som kammarens ledamötersäkerligen känner igen. Motioner med i huvudsak samma innehåll har under etlantal år tidigare väckts, som mycket riktigt framhöll. Motionernaaktualiserar såsom vi väl också delvis har hört frågor om tillkomsten avlönlagarägda företag, en ekonomisk demokratisering genom aktieägande iföretagen, elt syslem för delägarsparande. Man önskar vidare få frågan om atlge löntagarna andel i ett långsiktigt företagssparande utredd, och man villockså utreda frågan om ell system för lönsparande i företagen som grundar sigpå köp av konvertibla obligationer, såsom också har utvecklats här. Som jagnämnde har de flesta av dessa förslag luftats tidigare; det är inle förstagången vi behandlar dem här. Motionerna har i är liksom varit remitterade lillde stora organisationerna på arbetsmarknaden. Jag kan tillägga: utan att helleri år möta någon större förståelse. understryker vikten av atlså många som möjligt deltar i kapitalbildningen, detta givelvis för att lösanäringslivets finansieringsproblem att skaffa kapital för erforderligainvesteringar. På den punkten har jag ingen avvikande mening. Nr 69 ett sparande, bundet till detföretag där den anställde arbetar, är lika den ''*®' ° tidigare en tanke som delas av . 28 anril1972 skulle, säger man, missgynnaanstäUda i mindre lönsamma företag. -------------------- De tre löntagarorganisationerna somhar yttrat sig över motionerna Delägarsparande O, TCO och - hänvisar i allt väsenfligttill de remissyttran- "''" den som avgivils under tidigare år.Man har här i allmänhet varit negativ tUlmotionärernas propåer och framför allt menat att de frågor som aktualiserats är av sådan art att de i första hand bör genom förhandlingarmellan arbetsmarknadens parter. LO åberopar att man vid sin senaste kongress behandlatfrågor och frågekomplex av den art det här gäller och därvid beslutat att geLandssekretariatet i uppdrag alt utreda frågan om branschfonder och annanfondbildning av vinster i företagen samt lönlagarnas sparande förkapitalinsatser i förelagen. Såväl som TCO understryker atl det inle finns någotbehov av en statlig utredning rörande dessa frågor. Alla de trelöntagarorganisationerna är inne på den linje som klart uttalas i TCO:syttrande, där man understryker atl arbetsmarknadens parter i första hand börpröva, diskutera och utforma förslag lUl system av det slag som berörs imotionerna, eftersom hithörande frågor det vUl jag starkt understryka harsåväl lönepoUtiska som företagsdemokraliska aspekter. Från ulskollsmajoritelens sida viU vi klart uttala att endel av tankegångarna i motionema vilket vi också framhållit i betänkandet är beaktansvärda. Där vill vi kanske främst fästa uppmärksamheten på de frånjämUkhelssynpunkt negativa verkningarna av all kapitaltillväxten inom förelageni sin helhet tillfaller kapitalägarna. Men detta är en fråga som hurintressant den än är i första hand bör av arbetsmarknadens parter. Somjag tidigare påpekade har LO för sin del själv beslutat utreda densamma. Närdenna utredning är färdig, kommer man säkerligen att uppta förhandlingar medsin motpart på arbetsmarknaden. Skulle man i detta skede inle nå dit manönskar, kommer man troligen att vända sig lUl statsmakterna med begäran omhjälp. Men först då, menar jag, har vi någon anledning att blanda oss i den härfrågan. Reservanterna, bland vilka vi som synes finner företrädareför samtliga borgerliga partier, har samlats kring en reservation, som lämnatsamtliga motionsyrkanden bakom sig. I anledning av motionerna kräver de attriksdagen hos Kungl. Maj:t skall anhålla om en utredning angående andel för deanställda i långsiktigt företagssparande. Reservanterna menar atl om man gör enförutsättningslös, i första hand teknisk utredning av möjligheterna att gelöntagararna andel i ett långsiktigt förelagssparande, så innebär delta inlenågot brott mot den självklara principen alt det skall ankomma påarbetsmarknadsparterna själva att förhandla och träffa överenskommelser omdessa saker. Jag måste säga att vi inom utskotts-majoriteten inte delar dennauppfattning, och det gör inte heller arbetsmarknadens parter. Del är delta somlett oss fram lill att avstyrka ulredningskravet. Med del anförda ber jag att få yrka bifalllill utskottets hemställan. HerrHÖRBERG (fp) kort genmäle: i hade vänlighetenatl hänvisa till uttalanden i motion 753 som jag har skrivit. Jag konstateraratt majoriteten och minoriteten egentligen är överens i sak. Eftersom man frånbåda håll ställer sig positiva till all denna fråga blir löst, är det på sättoch vis förvånande, att inle majoriteten tar konsekvensen av detta positivaställningstagande på samma sätt som minoriteten har gjorl och yrkar att enutredning blir gjord. Minoriteten har i reservationen också förklarat, att deninte på något sätt anser att en sådan utredning skall bindaarbetsmarknadsparterna och alt den inte bryter mol deras tradilioneUa rätt attförhandla om och träffa avtal i dessa frågor. Jag skuUe vilja fråga i vilkanackdelar det skulle bli för t, ex, löntagarparlen, om vi lUlsälter enförutsättningslös parlamentarisk utredning av teknisk natur. () kort genmäle: Ulskotlsmajorileten och dess företrädare häri dag, i , åberopar ideligen arbetsmarknadens parteroch deras inställning till dessa förslag. En av de stora parterna på arbetsmarknaden.Arbetsgivareföreningen, har liksom de övriga remissinstanserna yttrat sigrelativt ingående. citerade ett kort stycke av vadArbetsgivareföreningen har sagt. Del var den mening som börjar: "Ianslutning till molionen 1972:1355 anför SAF att ett sparande bundet lUl detföretag, där den anställde arbetar, missgynnar anställda i mindre lönsammaförelag och verkar hämmande för en från samhällsekonomisk synpunkt gynnsamfördelning av kapitalet," Det är riktigt, det är vi överens om, och dethar vi även tagit upp i vår motion. Men det är väsentligt att fortsätta allcitera vad SAF har yttrat, och det gjorde inle , Man sägernämUgen vidare: "SAF ställer sig positiv lUl motionärernas förslag altlönsparande i konvertibla obligationer skaU, genom all skatteförmånen inte blirbunden tiU sparande enbart i företag där den anställde arbetar, kunna omfattainte bara anställda i förelag i egentlig mening," Detta är en av despringande punkterna i det här förslaget, vilket gör det överlägset andraförslag. Jag vill helt allmänt säga, atl om sparandet skaUstimuleras här i landet och det torde väl alla vara överens om oberoende avpolitisk meningsinriklning så kan man inle hänga upp del på arbetsmarknadensparter och säga atl det är dessa parter som har del primära ansvaret för allåstadkomma system genom vUka man kan stimulera sparandel. Det är väl ändå isista hand statsmakterna som har detta ansvar. Arbetsmarknadens parter harverkUgen inle makt all ändra t, ex, skattelagstiftningen, I vår motion 1355 är en annan springande punkt att mangenom gynnsamma skatteförmåner skall kunna stimulera de löneanställda till altspara. Det är en sak som är oberoende av arbetsmarknadens parters inställning. Jag ber änen gång all få yrka bifall reservationen. den 28 aprU 1972 Delägarsparande m. m. Nr 69 i (s)kort genmäle; Fredaeen den talman! Det råder inga delade meningar, , om 28 aoril1972 intresset av atl rent allmäntstimulera till sparande. Vi är klara över alt ----------------- alla har nytta och glädje av en ökad kapitalbUdning, Det är också Delägarsparande nödvändigt för vår företagsamhet att få merariskvUligt kapital. - '" Då vi nu inte har velat tUlmötesgåmotionärernas och reservanternas hemställanom all begära en utredning hos Kungl. Maj:l hänger vi framför allt upp det påatl det här inte är fråga om en utredning vilken som helst, utan saken gällerbl. a. fördelningsproblem. Vi menar att de fördelningsproblem somarbetsmarknadens parter i första hand har att syssla med bör vi överlåta tilldem själva. Då de i sina remissyttranden över motionerna så klart och entydigthar uttalat det, tycker jag att vi bör rätta oss efter det. Jag har tidigarepåpekat att arbetsmarknadens parter har intresse för dessa frågor. Det har bl.a. LO visat genom att själv tUlsätta en utredning som ser över delta område. Jag vill än en gång peka på TCO:s yttrande över motionernadär man säger: "TCO anger som sin mening alt arbetsmarknadens parter iförsta hand bör pröva, diskutera och utforma förslag lill system av det slagsom berörts i motionerna, eftersom hithörande frågor har såväl lönepolitiskasom företagsdemokraliska aspekter." Jag tycker delta är så klart ochentydigt uttalat, inte bara från TCO utan också från de övriga storalöntagarorganisationerna, alt vi bör la hänsyn lUl del. () kort genmäle: Det är möjligt att motionen 1355 skiljer sigfrån de andra motionerna genom förslaget om utbytbara obUgationer, som syftartill att uppnå en rent generell sparstimulans. Såvitt jag kan förslå berör delförslaget bara perifert fördelningsproblemen i samhället. Fördelningsproblemen är av vital och aktuell betydelse förarbetsmarknadens parter. Men det genereUa sparandet, vare del sig det skergenom att människor sätter in pengar på en sparbanksbok eller de samlar påkistbotten eller sparar på annal sätt, har inte någon direkt och primär effektpå just fördelningsproblemaliken, utan det är utomordentligt periferi i delavseendet. Det är därför jag menar att det här förslaget kanske något skUjersig från de andra motionsförslagen och skulle kunna föranleda att,självfallet efter utredning, överväga om inle skatteförmåner skulle kunnabeslutas enligt våra förslag och därigenom stimulera just den sparformen,löntagarsparandet inom företagen. () kort genmäle: i nämnde attdet hela var ett fördelningsproblem som givetvis arbetsmarknadens parter borde få tillfälle atl lösa. Men del är inte bara etl fördelningsproblem. Del är också fråga om själva strukturen på ägandeförhållandet i de svenska aktiebolagen. Jag nämnde i mitt inledningsanförande att äger av aktieägarna hälften av aktiestocken i , Det är inle rättvist från jämlikhetssynpunkt att man från statsmakternas sida fortsätter med olika stimulans- och stödåtgärder till gagn för det enskUda 152 näringslivet utan atl man tillser att de anställda får sin berättigadeandel av kapitallUlväxlen, menade att det här skall man förhandla ompå arbetsmarknadssidan. Då kan det vara av intresse alt i detta sammanhangerinra om att avslog den socialistiska majoriteten här ikammaren ett folkpartiförslag om lagstiftning för atl garantera rätt för deanställda att utse representanter i företagens styrelser. har socialdemokraternaförvarnat om atl de lill hösten kommer med ett lagförslag.