prot · FV0981 · 1972-12-31 00:00:00 — i Holmgården sade någonting omatt utredningen i alltför stor utsträckning vore styrd av emballageindustrin.Jag tycker inte atl detta uttalande borde få stå helt oemotsagt; jag råkarkänna en del av dem som sitter i denna utredning, och jag kan försäkra herrJohansson i Holmgården alt dessa låter sig icke styras av emballage-industrin idelta land. Sedan, herr talman, vill jag bara deklarera för kammarensledamöter att det i sakfrågan om engångsemballagens miljöförstörande effektinte föreligger några skillnader mellan utskottets majoritet och reservanternaoch i princip inte heller någon skillnad i uppfattningen, att behövligaåtgärder måste vidtas mot den växande miljöförstöring som framför alltengångsemballaget utgör. Frågan är bara vilka åtgärder som är mest lämpliga. Vihar, som utskottet skrivit och flera talare här framhållit, en Pant på engångsglas m. m. miljökontrollutredningsom enligt direktiven från departementschefen skall la upp - eller rättare sagthar tagit upp - engångsemballagens miljöförstörande effekt. Utredningen i frågahar också haft departementschefens uppdrag att lägga fram förslag tilllagstiftning mot miljöfariiga produkter. Detta inbegriper också förbud moteller inskränkningar i användningen av miljöfariigt emballagematerial. har denna utredning framlagt sitt belänkande - den haralltså slutfört sitt arbete. Utredningens förslag går under de närmaste dagarnaut på remiss till berörda instanser, och kommerremissvaren att föreligga. Att departementschefen därefter skall framlägga enproposition i frågan tar jag för givet. Även om inte utredningen är helt enig -enligt vad jag har förstått har någon ledamot reserverat sig - tycker jag ändåall vi gott kan invänta remissinstansernas synpunkter och en proposition iärendet. får ju då tillfälle att på etl ännu bättre sakunderlagdiskutera frågan och ta definitiv ställning. Om somliga tycker att det ärolUlräckUgl med den fullmaktslag som utredningen föreslår, får ju både remissinstansernaoch vi här i kammaren tiUfälle alt vidare diskutera detta. Att , såsomreservanterna yrkar, ge tUl känna en uppfattning i del här läget vore som atlslänga in jästen när kakan redan är på väg all tuggas av remissinstanserna. Jag vill på intet sätt förlänga debatten,utan jag yrkar med detta bifall till utskollets hemställan. i Holmgården (c) kort genmäle: Låt mig när det gäller styrningen frånemballageindu-slrin bara säga att jag har den uppfattningen alt konsumtionen tyvärr i mycket stor utsträckning styrs av emballageindustrin. Emballageindustrinhar fakfiskt åstadkommil en situation, där varenda vara skall förpackas i ettmaterial som de flesta gånger är betydligt dyrare än själva innehållet iemballaget. - Detta var meningen bakom mitt uttalande alldeles . () kort genmäle: Därifrån och lill altpåstå att utredningen är styrd av emballageindustrin är stegel ganska långt.Det senaste inlägget var bra, och jag tackar för det. Under min korta lid här i kammaren har jagfäsl mig vid vUket stort inlresse alla fem partierna visar för vår miljö. Jaghar i otaliga debatter hört representanter för de olika partierna försökaöverbjuda varandra då det gäller att påvisa vUket parti som började medmiljöpolitiken. Vi har att behandla två utomordentligt intressantamotioner, nr 1243 av m, fl, och nr 1255 av herrar Hylländer ochRichardson, har haft sin chans atl leva upp lillvad vi pratar om. Det hade sin chans alt gå vår ungdom, som kämpar så hårt försin och sina blivande barns miljö, tUl mötes och verkUgen göra någol. Vad blev resultatet? Jo, en majoritet frän regeringspartiet och Nr 81 hemställer att skalllämna motionerna i fråga utan åtgärd med hänsyn tagen till att man böravvakta den då pågående miljökontroUutredningen och remissvaren! Ja, nu går det atl hänvisa till pågående utredningar! Menhur är det Pant på engängs-med mellanölsfrågan? Där hänvisas det icke tillden pågående alkohol- glas m. m. politiska utredningen då del gällt attbehandla motionerna! Hur är det med skatteutspelet? Där har vi att behandla fråga, trots att "utredning pågår"! Nej, det är bekvämt alt skylla på utredningar då man skallspola mindre behagliga motioner - i andra fall struntar man i utredningarna! Otvivelaktigt finns det en myckel stark opinion mot burkaroch engångsglas för drycker, sorn bl, a, grundar sig på konsumentekonomiskasynpunkter, Engångsförpackningarna innebär en kännbar fördyring av varan. Detär svårt för konsumenten att iaktta denna fördyring, bl. a. beroende på attjämförelsepriser tyvärr fortfarande endast förekommer i relativt litenomfattning i våra butUcer. Dessutom må påpekas all engångs- ochreturförpackningar oftast inle finns i samma storlekar, vUket gör enprisjämförelse ännu svårare. Vi kan också se lilel på våra indirekta kostnader. Ca 20procent av hushåUsavfaUef utgörs av emballage, är emballage fördrycker. Vi får otvivelaktigt ökade skattekostnader för avfallshanteringen,dessutom ständigt ökande avfallsmängder. Jag läste för sedan hur en av våra kolleger här ikammaren, , ställt sig i spetsen för all hindra nedskräpningen avidrottsplatsen i i samband med de allsvenska matcherna. Enligtberäkningarna kostar rengöringen av idrottsplatsen i efter dessafotbollsmatcher ca - huvudsakligen för att städa upp ochforsla bort emballage för drycker. Dessa pengar kunde förvisso användas bättre! Allt skall betalas - detta även orn konsumenlen icke självanvänder sig av ifrågavarande emballage! Utöver dessa argument vill jag peka pä altengängsförpackningarna är en del - och en absolut onödig del - av slöseriet medjordens resurser. Materialet i en ölburk - bleckplåt, tenn, aluminium - kaninte återvinnas. Även om detta problem tekniskt skulle kunna lösas i enframtid, blir en återvinning så dyr att den icke torde bli aktuell. Räknat totalt - med framställning, transporter, diskningrn. - lär engångsförpackningarna kräva fyra gånger så mycket energi somreturförpackningarna. Låt oss vara rädda om vår jords resurser! Låt oss nu ihandling visa alt vi verkligen vill något rned allt tal om vår miljö! Mig tycks det som orn det skulle vara en utomordentligtfin manifestation inför den stundande miljökonferensen, om vi nu går in för atl skydda vår miljö genom att rösta för reservationen av , och kommunisterna. Det visar då också att vi stöder den del av vår ungdom som verkar för en bättre miUö genom ett aktivt och hängivet arbete i bl. a. den ideella föreningen "biologerna". Denna ungdom är värd vårt stöd. Denna ungdom följer med spänning den kommande voteringen! Pant pä engångsglas m. m. Jag har inte funnit ett enda skäl för attstödja utskottets majoritet. Jag beklagar livligt atl icke tagitstegel fullt ut, utan nöjt sig med etl särskilt yttrande. Då moderata samlingspartiets utskottsrepresentanter ickevelat vara med oss finns del risk alt reservationen faller. Gör dendet, lovar jag, att vi kommer tillbaka . Då kanske det blir svårare förjordbruksutskottet atl hänvisa till pågående miljökontrollutredning ochremissvaren. "Droppen urholkar stenen, icke genom sin kraft, utangenom alt ideligen falla." Hert i (s); Jag vill anmäla att jag delar den uppfattningsom kommer till uttryck i reservafionen. Jag tror att del är den väg vi fårförsöka lösa del här problemet efter, möjligen kompletterad med andra åtgärder. Faller frågan här , hoppas jag att regeringen såsnarl som det över huvud taget är möjligt bereder möjlighet atl pånytt pröva frågan. Jag skall inte gå in i sakdebatten på något sätt, utanendast säga att jag tycker att resonemang är ett de obotfärdigasförhinder. Den här har löst svårare problem än så och löst dem medframgång. Entusiasmerad av det senaste taletföre milt eget lilla anförande här vill jag tillägga: Vi kan inte jämt ochständigt tala om framtiden och miljön och om att spara till kommandegenerationer och sedan i det praktiska arbetet bara strunta i den synpunkten. Detär ett bedrägeri mot våra egna värderingar allmänt och mot deframtidsgenerationer som ändå skall ha med något av vad jorden rymmer avresurser. HertHENNINGSSON (s): Som en av dem som tillhörtmiljökontroUutredningen kan jag inte sitta tyst och höra vad som här sägs. i Holmgården är skyldig fem kolleger i denhär kammaren en ursäkt. Jag väntar mig inle att vi skall få den men han ärskyldig oss den. Man kastar inte ul beskyllningar om att kollegerna är styrdaav den ena eller den andra. Jag tycker vi skall hålla oss för goda i kammarenför all använda sådana betraktelsesätt. Den svenska är inte känd föratt vara korrumperad. Jag delar för övrigt uppfattningen att det finns allanledning all ge akt på den mUjöförstöring som sker och det sätt på vilketengångsemballaget hanteras. Men, ärade kammarledamöter, kan man vänja folk avmed att äta och dricka ute i skog och mark? Jag har hört talas om enlantbrukare som skulle vänja sin häst av med att äta. Det gick bra. När hanförsökte vänja den av med att dricka gick det inte. Då dog hästen. Vi ska väländå ha klart för oss att människor som ger sig ut i naturen vill ha någol medsig att dricka. Vi kan inte förhindra det. På vilket sätt skall vi då styramänniskorna så att de blir litet bättre och bär sig litet mer hyfsat åt? Jagvill gärna säga att det verkligen behövs att människor bär sig litet mer hyfsat åtmed dessa emballage än de gör , men det är inte så enkelt Nr 81 atlförbjuda dem förrän det finns något annat atl sälta i stället. Vi måste Torsdaaen den också varamedvetna om atl förpackningsindustrin gör is mai 1972 storaansträngningar för att få fram emballage som kan kastas i skogen-------- ulanatt därmed göra skada. '"' Jag begriper att lantbrukarna är förargade över plåtburkar och glas m. rn. glasflaskor som kastas vårdslöst, ochjag tycker atl deras inställning är fullt riklig, men problemet är inte så lättatt lösa att man bara kan säga att man förbjuder engångsglasen. De andra glasenkan vi inte förbjuda, och plåtburkarna kan vi inte heller förbjuda. Nå, säger man, då kan vi höja panten. Om panten i dagskall ha någon inverkan måste den sättas betydligt högre äntillverkningskostnaden. Och, ärade kammarledamöter, är det någon som tänkt påvilken möjlighet man då lämnar öppen för fördomsfria spekulanter att importeraflaskor och lämna in dem på de ställen där de tas emot? På detta sätt kan mannämligen fiäna pengar, och jag har inte mött så värst många människor som inlehar lust att göra det. Jag har också deltagit i en hel del andra utredningar omavfall och dylikt, och jag vill gärna biträda den uppfattningen att det är vårskyldighet alt i högre grad än ta vara pä det avfall som kantillvaratas. Där kommer vi emellertid som konsumenter ofta i den situationenalt en vara som har återvunnits av något annat, tidigare använt, inte ansestillräckligt fin för att på nytl gå i handeln. Det finns företag som kan skaffain mängder av avfallspapper, men de kan inte bli av med det därför attmänniskor inte ens accepterar toalettpapper som är litet brun- eller gråfärgat del skall vara vitt med blommor på! Del oblekta papperet kan inle säljas. Vi skall vara medvetna om att även de produkter som kanfås genom återvinning måste accepteras för att kunna säljas. Det finns glasbruksom lill vissa kunder absolut inle kan sälja någon annan flaska än en klartgenomskinlig. Om någon har avfallsglas med i massan köper rnan den inte,eftersom flaskan absolut skall vara vit. Vi löser inte dessa problem pä det sätt som reservanternaföreslär. Det finns ingen möjlighet att göra det. Vi har imiljökontrollutredningen inte gjort något avsteg från det regelmässigaförfarandet. Vi har sagt alt den här frågan bör remissbehandlas precis sornalla de andra frågor vi föreslår skall bli föremål för lagstiftning. Vi harinte gjort något undantag. Vi har endast förklarat att lagen också skall gällavissa andra varor än kemiska och därmed presenterat engångsemballagen. Det ärden styrningen vi har känt. Till sisl vill jag säga till alt han böfiademycket högtidligt med att tala om att detta inte är ett ärende förpartipolitiska spekulationer. Men jag kan inte underiåta att säga att hanspetsade till det partipolitiskt på det mest utsökta sätt man kan tänka sig.Jag vill gärna biträda den uppfattning han först hade; miljön har vi ingenanledning att göra lill politiskt slagträ. Vårt missbmk av miljön hjälper vialla till med, kanske mer eller mindre medvetet. Pant på engångsglas m. m. () kort genmäle: Om jag skall böfia med att bemöta det herrHenningsson senast sade så läste jag bara det som står i betänkandet. Det ärinte att dra in partipolitik. Jag konstaterade bara att det varsocialdemokralerna och som stod för majoritetens skrivning ingetannat! Jag vill säga till att man mycket väl kaninföra en varierande tillverkningsavgift. Den kan vara utformad så, attavgiften blir högst för det miljöfariigaste och mest svårförstörbara emballagetoch lägst för tlet mer miljövänliga och mer lättförstörbara emballaget. Dåslipper man ifrån panteländet. Del skulle stimulera tillverkarna att genominitiativ och forskning komma fram till mer miljövänliga och merlättförstörbara emballage. Denna tillverkningsavgift kan på lämpligt sätt sedanfördelas på stal, landsting och kommuner, dvs. de som har atl bestrida de storakostnaderna för renhållningen. Den prishöjning på varan som otvivelaktigtskulle uppstå i delta första led kommer vi att få tillbaka om iform av bättre miljö och minskade nettokostnader för renhållningen. Envarierande tillverkningsavgift är något som jag tror att vi skulle behöva tänkapå och kanske pröva, då vi skall behandla miljökontrollutredningens betänkande.På det sättet skulle vi slippa pantsystemet. i Holmgården (c) kort genmäle: Efter anförande förstår jagmer än väl att han i miljökontrollutredningen inte har haft intresse för attåstadkomma den förändfing som vi gärna skulle ha setl i denna fråga. Den sakenstår helt klar. Då han pratar om att det inte går att förbjuda folk attäta ute i skog och mark, vill jag säga att knappast någon har varit inne på denlinjen. Men orkar man bära både förpackning och innehåll när man går ut, såtorde man kunna bära förpackningen med sig när man går hem. Den möjlighetentorde finnas, och den torde också komma att utnytfias i större utsträckning, omdet är ett returglas man druckit ur. () kort genmäle: Jag vill gärna sägatill i Holmgården att jag inte hai' det minsta emot attriksdagen beslutar atl den som bär ut emballage i skogen också skall ta det medsig tillbaka. Men tror alt det har någon effekt? Jag är fulltmedveten om alt folk bär sig mycket illa ål i dessa avseenden, men man löserinte problemet på det sättet som här föreslås. Det är det beklagliga. HerrBRUNDIN (m) kort genmäle: Jag vill instämma i att försöker göra detta till en partipolitisk fråga,vilket även jag tycker är felaktigt. När nu böfiar tala om en tillverkningsavgift,som över huvud taget inte nämns i reservationen, skall han inte tro att del ärnågonting nytt. Nej, läs utredningen , inklusiveden reservationsom jag personligen har gjorl där, I den reservationen tar jag Nr 81 Pant på engångsglas m.m. upp fråganom hur man skall hantera problemet med en tillverkningsavgift. Till i barahell kort: Del är verkligen inte den obotfärdiges förhinder, när man tycker atldet är rimligt atl ett belänkande som serverades i förrgår åtminstoneskall hinna läsas av oss och remissbehandlas, innan vi går till beslut. De somhar suttit i denna utredning har trängt djupt in i dessa problem. De är värdaden respekten att vi tar del av deras uppfattning. HerrCARLSHAMRE (m): Jag tillhör dem som kommer atl rösta förutskottsmajoritelens förslag, men jag vill inte bli falskeligen beskylld föratt främja nedskräpningen i naturen. Därför vill jag att det skall görasalldeles klart vad omröstningen gäller. Man har av debatten kunnat få intrycket att det finnsnågot förslag om förbud mot engångsförpackningar. Något sådant förslag finnsinte. Vi skall icke rösta om förbud eller icke förbud mot engångsglas. Vad viskall rösta om är följande. Vi har ett utskottsbetänkande, där utskottet föreslår atlvi efter att ha tagit del av och i sedvanlig ordning remissbehandlatmiljökontroUutredningens förslag skall få ett förslag av KungL Maj;t - tillnästa års riksdag sannolikl om vissa åtgärder, bland vilka rekommenderade åtgärderingår att ge Kungl, Maj:l fullmakt all t, ex, göra ingripanden i form av förbudeller andra restriktioner beträffande material, t, ex, engångsemballage. Detär alltså det vi kan räkna med alt få besluta om under nästa årsriksdag. Reservanterna har hävdat uppfattningen att förbud motförsäljning av öl och läskedrycker i engångsförpackningar bör införas och,säger man, detta bör som sin mening ge Kungl. Maj:l lill känna. Däravföljer atl när Kungl. Maj:l har fått denna mening given sig till känna, haralltså Kungl. Maj:t atl utarbeta en proposition och komma - sannolikt tillnästa års riksdag med elt förslag om förbud mot engångsglas. Det är detta detgäller. Del är en procedurfråga mer än en sakfråga, och det bör vara alldeles klartatt ingen har föreslagit att skall besluta om ett förbud motengångsglas, ej heller reservanterna. HerrHYLrANDER(fp); 1 vilket fall som helst torde följden av ettbifall till reservationen bli att åtgärderna kommer snabbare än om vi skallvänta på remissbehandlingen av miljökontrollutredningens förslag. Dessutom,, finns del ingenting som säger att engångsglas blir förbjudna ipropositionen efter den remissbehandlingen, om man inte följer i miljökontrollutredningen. Överläggningen var härmed slutad. Förslag tiU resegarant ilag Propositioner gavs på bifall till dels utskottels hemställan,dels reservationen av i Skegrie m. fl., och förklarades den förrapropositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan begärtvotering upplästes och godkändes följande voteringsproposilion: Den som vill atl kammaren bifaller jordbruksutskottetshemställan i betänkandetnr 32 röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifaUit reservationen av i Skegrie Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-proposilionen. Då herrHylländer begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparal.Denna omröstning gav följande resullat: §20 Förslag till resegarantilag Föredrogs näringsutskottets belänkande nr 30 i anledningav propositionen 1972:92 med förslag till resegarantilag jämte motion. Maj:ts proposition 92 med förslag tillresegarantilag, som avhandlas i näringsutskottels betänkande nr 30, innebärförbättrade garantier för resenärerna jämfört med nuvarande lag om ställande avsäkerhet vid sällskapsresor till utlandet. Jag hälsar därför del föreliggandeförslaget i stort sett med tillfredsställelse. Det är endast pä en punkt som jag inte kunnat följaförslaget, och det gäller garantin för sällskapsresa som påböfiats men inteslutförts. Här utvidgas skyddet i så måtto att säkerheten får tagas i anspråkinte bara för resenärernas uppehälle i utlandet och deras återresa såsom nu ärfallet, utan också fill skälig ersättning för värdet av de förmåner, somresenären gått miste om genom att resan avkortats. hadehär gått längre och föreslagit att resenärerna i den angivna situationen iförsta hand borde få fullfölja resan med hjälp av garantimedel, om det kundeske till skälig kostnad. Utredningens förslag har på denna punkt tyvärr intekunnat biträdas av departementschefen. Till propositionen har jag därför fogat motionen 1672, därjag hemställer att måtte besluta sådan ändring i den föreslagnaresegarantUagen att garantin vid avbruten resa på grund av resebyråkrasch ävenomfattar resans fullföljande i huvudsaklig överensstämmelse med träffat avtal.Jag anser att del är först när lagen ger fuUt skydd för resenärerna ;;om dennafråga lösts på elt fullt tiUfredsstäUande sätt. Orsakentill att jag skrivit motionen är att jag kommit i nära kontakt med de komplikationer, missräkningar och förluster som kan uppstå i en Nr 81 sådan situation, genom att en resegrupp från mitt län beslående av ,», , , u«,.j;i------- .4,, u AA - ;1--- e_ inn si...j., ,,4. c: _ .,- --- 1 2 " handikappadeoch äldre människor råkade ut för en resebyråkrasch, som ställde dennuvarande lagens brister i blixtbelysning, 1 resan, som gick till på , deltog70 personer. Forslag till rese-därav etl 20-tal svårt handikappade, som varrullstolsbundna eller måste garantilag la sig fram på kryckor, bockar eller medkäppar, samt 22 reumatiker och några astmasjuka. Vistelsen var avsedd alt vara15 dagar för 19 deltagare och för 51 deltagare. Efter bara någradagars vistelse i kom meddelande om att den resebyrå som de anlitadegått i likvidation, och de fick på sig att göra sig i ordningför att återvända hem med första plan. Utöver den psykiska press, som dessagamla och sjuka människor utsattes för genom det hastiga uppbrottet, komgivetvis besvikelsen över den starkt avkortade vistelsen i ett hälsobringandeklimat. Många av resedeltagarna hade genom stor uppoffring sparatpengar för resan , och därtill kommer atl pengar skänkts lillenskilda deltagare i resan från olika organisationer, såsom Röda korset, och någon majblommeförening. Vissa kommuner hade också lämnat bidrag. Delbeklagliga var att reselagen inte gällde i en sådan situation, utan att gruppenförlorade hela sin inbetalning. Jag tog upp dessa problem i en interpellation tilldåvarande handelsminister i första kammaren, och den besvarades den 27mars 1969, Statsrådet utlovade därvid en prövning av lagstiftningensutformning i samband med utgången av lagens giltighetstid, varvid bl, a,avvägning skulle ske om säkerheten skall få tas i anspråk också för andraändamål än som då var möjligt. Det är denna prövning som har skett, och jag lackargivetvis för att denna kommit till stånd, men jag beklagar att nuvarandehandelsministern inte ansett sig kunna gå på utredningens linje. Det nu föreUggande lagförslaget skulle visserligen gettden av mig nämnda gruppen ekonomisk gottgörelse för den avkortade vistelsetiden-och det är gott och väl - men den hade knappast varit hjälpt med detta. Detvar ju vistelsen i ett hälsobringande klimat som var det primära. Sammanlagtförlorade denna grupp 120 semester-och rekreationsveckor. är inte berett att nu tillstyrka attgarantins giltighet utsträckes längre än enligt det föreliggande lagförslaget.Jag beklagar detta. Gentemot ett enhälligt utskott har jag givetvis ingetyrkande. Under detta anförande övertog herr tredje vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. HerrBENGTSSON i (s): Eftersom inte hade någotyrkande, kan jag fatta mig mycket kort. Det som har pläderat för och som han ocksåutvecklat i sin motion, vilken behandlas i samband med propositionen, är enordning innebärande garanti för alt påbörjad resa inte skulle avbrytas utanskulle fullföljas på avtalat sätt. Vi har inom utskottet sagt oss, något Förslag tUl resegarant ilag som förövrigt också framhålles i propositionen, att det för att möjliggöra en sådangaranti skulle krävas en beredskapsorganisation som kan klara de problem somuppstår på platsen vid genomförandet av de återstående arrangemangen,skulle i så fall få träda i arrangörens ställe. En sådanuppgift skulle emellertid vara praktiskt taget omöjlig atl klara för en sådannämnd. En förutsättning för att det arrangemang som motionären föreslår skallvara meningsfullt är nämligen att ingen som helst tid skulle gå föriorad vid enresebyråkrasch. Det skulle inte vara praktiskt möjligt att klara detta, och medhänsyn härtill har vi inom utskottet kommit fram till att motionen i fråga böravslås. Med det anförda hemställer jag om bifalltill utskottets förslag. De synpunkter som här framförts om debesvärligheter som skulle vara förenade med elt sådant arrangemang tycker jagär litet överdrivna. Det borde kunna ordnas ett intimt samarbete med övrigaresebyråer. Resemålen är, som jag framhållit i min motion, starktkoncentrerade, I allmänhet inriktar sig flera resebyråer pä samma resemål, ochmed hänsyn härtill borde det finnas praktiska möjligheter att genomföra mittförslag. Jag vill gärna understryka att av remissinstanserna är detegentligen bara som talat om besväriigheterna.