prot · FV0936 · 1972-12-31 00:00:00 — Strävan att ge väljarna ökade möjligheter utt föHu,påverka och kontrollera beslutsprocessen inom den egna regionen bör varavägledande för organisationen av landstingen." Sedan har det påpekats, bl. a. av i ,att regeringen i sitt handlande inte har hållit vulet mellun detlänsbyråkrutisku och det länsdemokratiska alternativet öppet. Man har tvärtomgenom ett antal åtgärder successivt sökt eliminera det länsdemokratiska alternativetsmöjligheter att förverkligas och därigenom minskat förutsättningslösheten ilänsberedningens arbete. Statsrådet , som har ansvaret för direktiventill länsberedningen, har ju utformat dem främst utifrån de tunkegångur somfinns i länsförvultningsutredningen. Hade oppositionen eller den tillfälligamajoriteten, som i talade om fått skrivadirektiven, så hade de uppenbariigen blivit annorlunda. Det är ju ändå sä atthär har förekommit tvä storu utredningur länsförvaltningsutredningen ochlänsdemokratiutredningen. Bägge dessa utredningar har gjort ett omsorgsfulltarbete. De har kommit till olika resultat om hur det skall vara ordnat päregional nivå i fortsättningen. Då kan mun ju inte säga utt här finns tväprincipiella handlingslinjer - lät oss tillsätta en utredning! Då måste man jubestämma sig! 2 protokoll 1972. Beträffunde dettu med tillfulligu mujoriteter, sombesvärade i , så uppställer sig ju frägan: Vad är entillfällig majoritet? Har i nägon definition en tillfällig mujoritet kun finnus? Är det inte bättre utt konstuteruutt ett beslut i bör vara vägledunde för utredningsarbetet? i TroHhättan (s): Endast två saker! Vad i kallade för denlänsadministrativu strukturen vilar ytterst på beslut som hur futluts här iriksdagen. Den nya ordningen med lekmunnaorganisution hur riksdugen självbeslutut om, och riksdugen har beslutat på en rud undra punkter. Mun kun intesägu utt det har skett bukom ryggen på riksdugen, när själv harbeslutat. När fattade under pågående utredning ett beslut,som av sinu tulesmän uppfattades pä det sättet utt mun under pågåendeutredningsarbete skulle bestämmu den politisku huvudlinjen för utredningen,medun dennu utredning enligt sinu direktiv hude utt prövu oliku vägar? Överläggningen var härmed slutud. Punkterna 1 och 2 Propositioner guvs på bifull till dels utskottetshemställan, dels reservationen nr 1 av i Lutlru m. fl., ochförklurades den förra propositionen vara med övervägande ja besvurud. Sedunherr Fiskesjö begärt votering upplästes och godkändes föHande voteringsproposition; Den som vill utt kummuren bifaller konstitutionsutskollelshemställun i betänkandetnr 8 punkterna 1 och 2 röstur ju, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhur kummuren bifullit reservutionen nr 1 uv i Vid omröstning genom uppresningförklarades tvekan kunna råda angående resultatet, varför votering medomröstningsapparal verkställdes. Denna omröstning guv föHande resultut: Propositioner guvs på bifull till dels utskottetsherriställun, dels reservutionen nr 2 uv herrur Nelunder och iÄkersbergu, och förklarudes den förru propositionen vuru med övervägunde jubesvurud. Sedun i Äkersbergu begärt votering upplästes ochgodkändes föHande voteringsproposition: Den somvill utt kammaren bifaller hemställan i betänkandetnr 8 punkten 3 röstur ju, den det ejvill röstur nej. Vinner nejhur kummuren bifallit reservationen nr 2 av herrar och Norrbyi Äkersberga. Vid omröstning genom uppresningförklarudes flertulet uv kammarens ledamöter ha röstat för ju-propositionen. Däherr i Äkersberga begärde rösträkning verkstäUdes votering medomröstningsapparat. Denna omröstning guv föHande resultut: Befrielse från inkomstskatt för realisationsvinst vklavyttring av aktier § 7 Befrielse från inkomstskatt för realisationsvinst vidavyttring av aktier Föredrogs skutteutskottets betänkunde nr 3 i uniedning avmotion angående befrielse från inkomstskutt för realisationsvinst vid avyttringuv aktier. HerrTAUBE (fp): Det är med synneriigen stort intresse som jag har tagitdel av skatteutskottets betänkande nr 3 i anledning av min motion 1972:77angående behandlingen av dispensärenden beträffande befrielse frän inkomstskattför realisationsvinst vid avyttring av aktier. Grundregeln vid avyttring av aktier som innehafts i fem årär i princip att av försäljningsbeloppet blir skattepliktigt. Enligtbeslut av riksdag medges dock vissa dispensmöjligheter vidaktieförsäH-ning i strukturrationuliseringssyfte. Dcpurtementschefen unförde ipropositionen 90 är 1966 bl. a. föHande: "Dispens skall givetvis intemedges i alla de full då försäHningen leder till att två företag sammanslås.Det måste bli en bedömning från full till full. Om köpeskillingen lämnus i formUV uktier i det andra företaget torde i regel förutsättningar för dispens fä ansesföreliggu." Även om jag inte helt delar departementschefensuppfattning kan jag till nöds acceptera den. Dennu pussus är fuktiskt av mindreintresse för den suk som jug i dug vill diskuteru. Departementschefen fortsätter; "Betalasköpeskillingen i likvida medel har man däremot anledning ställa större krav päatt det är frågu om en sådun från allmän synpunkt angelägenstrukturrationalisering, som bör medföra skattefrihet." Det hur onekligen förekommit full då kontunt likvid utgåttoch där man enligt min åsikt inte ens med bästa vilju i väriden kan säga attdet varit fråga om en "frän ullmun synpunkt angelägen strukturrationalisering".Men trots detta, trots direktiven och trots departementschefens skrivning hartotal skattebefrielse bevUjats. Jagciterar vidare vad departementschefen skrev 1966: Befrielse från inkomstskatt för realisationsviixst vidavyttring av aktier "Dispenser av detta slag bör, åtminstone tillsvidare, ankomma på Kungl. Om emellertid erfarenheterna avdispensgivningen skulle ge vid handen att den lämpligen kan delegeras tillriksskattenämnden eller annan central myndighet bör Kungl. Maj:t ha rätt attbesluta om sådan delegation." Jag vill nu fråga skatteutskottets ordförande ,om inte skatteutskottet efter behandlingen av min motion finner tiden varu inneatt överväga att överlåta denna allvariiga bedömning till riksskattenämnden. Sedan hoppas jag att åtminstone nägon ledamot avrealisutionsvinst-kommittén är närvurunde, när jug nu frägur denna kummure omdet kun anses varu rimligt utt en person som t. ex. hur köpt - eller kanskerent av ärvt 100 aktier i ett företag för som likvid för dessaaktier kan få , alltså , utan att behövabetala ett enda öre i skatt? Enligt sedvanliga regler skulle detbeskattningsbara beloppet ha blivit . Med 70 procentsmarginalskatt blir det en skatt pä , dvs. Anses denna skatt pä alltför avskräckande? Skulleden kunna hindra en strukturrationalisering? Jug respekterar i allra högsta grad skatteutskottets, dessordförandes och dess sekreterares sätt att behundlu min motion. Skutteutskottetskriver nämligen bl. a. föHande; "Yrkandet i motionen torde åtminstonedelvis få ses mot bakgrunden av att aktieägare intebeskuttus för uktiebolagets ej utdelade vinst och att denna vinst på gmnd av realisationsvinstbeskattningensutformning till väsentlig del undgår beskattning även dä den reuliserus genomförsäHning uv aktier." Jag har inte skrivit ett ord om detta i min motion, menskatteutskottet hade räknut ut vud jag menude. Och utskottet hur helt rätt -det är definitivt inte uktieägarnu jug är ute efter, i det storu helu betyderdet sä litet för dem som fär dessu pengur om det rör sig om totulskattebefrielse eller om en beskattning på av försäHningssumman.Mitt sifferexempel visade att skillnaden ändå är tämligen liten. Men somkommunalman mäste jag reagera mot att skatteintäkter berövas primärkommuneroch landsting genom ett beslut av Kungl. Maj;t. Tänk er en livskruftig industri i en relativt litenkommun. Denna industri betalar i vederbörlig ordning kommunal- ochlandstingsskatt, dess unställdu likuså. Så köps dennu industri upp av en annan.Vad blir följden? Rationaliseringar - klurure uttryckt: "uvskedanden"- mindre skatteintäkter för kommun och landsting. ombildas företagel tillfastighetsbolag och skatteintäkterna för kommun och landsting blir ännu mindre. Detta har skatteutskottet tydligen icke närmare diskuterut- ju, man kan ju ha diskuterat det, men det framgår i varje fall inte avtrycket. En industri i en mindre kommun har mycket oftu upp till hälften uvuktiekupitulet plucerat hos skuttebetulure inom kommunen. Icke nog med attkommun och lundsting fått uvstå frän skutten pä differensen mellun en rimligutdelning och den verkligu utdelningen - de får i frumtiden betydligt lägreskutteintäkter och inte ens reulisutionsvinslskul-ten pä de försålduuktiernu. Endast ett par ord till - men av vitalbetydelse. Utskottet säger att dispensansökningarna ofta innehåller uppgiftersom av affärsmässiga skäl icke bör offentliggöras. i industrinstjänst är jag fullt medveten om dettu. Men, , dä transaktionen ärklar kan väl alla hemligstämplade papper dras fram i Huset? Då är ju intesällan priset på överlåtelsen, övriga villkor, t. o. m. namn på aktieägarna ochdera.s aktieinnehav publicerat av den alltid vaksamma pressen. Slopa nuhemligstämpeln och låt realisationsvinstkommittén gå igenom sumtligu ärenden,de som gäller såväl bevlHude som icke-bevlHade dispenser åren 19661972! att det blir en spännande och ibland tämligen överraskandeläsning. Jag viU tacka skatteutskottet för enutomordentlig behandling uv min motion. Jug litur nu pä utt realisationsvinstkommitténtar sig an detta problem, och jag uttrycker en förhoppning om utt dennakommitté skall komma fram till att riksskattenämnden i fortsättningen börhandläggu dessu dispensärenden. I så full hur jag definitivt nått mitt mål idenna fråga. A vdraget för kostnader för resor mellan bostad ocharbetsplats Med detta anförande, under vilketherr tredje vice talmunnen övertog ledningen uv kummurens förhundlingur, vuröverläggningen slutud. Utskottets hemställun bifölls. § 8 Avdraget för kostnader för resor mellan bostad ocharbetsplats Föredrogs skutteutskottetsbetänkunde nr 5 i uniedning uv motioner ungående uvdruget för kostnuder förresor mellun bostud och urbetspluts. 1 detta betänkunde behundludes motionen 1972:175 uv m. fi. (m) varihemställts att skulle antu vid motionen fogut förslag till lug omändring i kommunulskuttelugen sumt motionen 1972:641 uv i m. fl. (s). Utskottet hemställde utt riksdugen skulle uvslå 2. motionen1972:641. Reservution hude uvgivits uv herrarMagnusson i (m) och i Trobro(m), vilka ansett att utskottet under1 bort hemställa, utt riksdugen med bifuU tillmotionen 1972:175 skulle untu det vid motionen fogude förslaget till lag omändring i kommunulskuttelugen (1928:370). HerrMAGNUSSON i (m): De numera tillämpade uvdrugsreglerna förresor med egen bil tUl och från arbetet innebär ju att de skuttskyldigu får draav för A vdraget för kostnader för resor mellan bostad ocharbetsplats dessakostnader efter en viss schablon. Den schablonen bygger pä en beräkning attvederbörande privat kör ca 1 utöver resorna tUl och frän arbetet. Kostnaderna har fördelats pä ärsbundnu och bilbundnukostnuder. Schublonen ger sålunda rätt till avdrag vid årets taxering med 3:30kronor per mil för de först körda 1 000 milen och med för därefterkörda mU. är det emellertid inte ovanligt att mänga resermycket långa sträckor till och frän arbetet. Det beror ju på att det finnsönskemål från vissa personers sida att alltjämt bo kvar på landsbygden, även omde har sin sysselsättning förlagd till en tätort. Utöver att vederbörande kanha intresse av att alltjämt bo kvar i sin gamla bygd måste det också vara avstor betydelse för sumhället utt sä sker, eftersom mun dä slipper en heltonödig ökning uv koncentrutionen till tätorter. hur i är återkommit med en motion med summayrkande som tidigure. I dennu motion, som hur nr 175, begär han att densom kör mer än 2 till och från sitt arbete skall fä göra ett avdrag somär större än , alltså den rena milersättningen som ju inte inrymmernågonting för de fasta kostnaderna. Vi som representerar moderata samlingspartiet iskatteutskottet har unsett utt det här är en befogad motion, och därför hur vii en reservution yrkut pä utt mätte bifalla densamma. Jag ber, herrtalmun, att fä yrku bifall till denna reservation. HerrWÄRNBERG (s): Utun tvivel är resor till och från urbetsplutsen en utgiftför intäkternas förvärvande, och som sådan bör den vara avdragsgill. Det skullealltså rätteligen få göras ett avdrag precis med kostnaderna för att färdas medbU dit. Men det är som vur och en förstår helt omöjligt att komma till ettsådant resultat, att man för varje enskild arbetstagare kan säga hur mycketbilen har kostat just för resor till och frän urbetet. Särskilt i densituationen att numera nästan varie människa har en bil, vare sig de åker tUloch frän arbetet med den eller inte. är dä: Hur mycket uv bilkostnaderna skallbelastu detta avdrug för intäktemas förvärvande och hur mycket avbilkostnu-dernu skull anses vara en privat levnadsomkostnad? Man har härförsökt hitta en schablon, en generös schublon, som innebär en sådun ändring ijämförelse med vud som hur gällt tidigure, utt uvdrag också får göras för endel av de fustu kostnudernu, alltså kostnuder som en bilägure, om hun inte haderesor till och från arbetet, skulle få ta helt och hållet pä den privata sidan. En sådan schablon kan aldrig slå rättvist för alla, det ären omöjlighet; en del tjänar på den, en del förlorar på den. Här har man gjorten schablon som innebär att alla de fasta kostnaderna för avskrivningar,räntor, skaller och försäkringar skall varu betaldu, om vederbörunde kör 2 300mU. Ingen hur bestritt utt den uträkningen är ungefär riktig, utt efter 2 300kördu mU är ullu de fusta kostnudernu betulda. Då är frågan: Hur mycket kör vederbörande till och frånarbetet och hur mycket privat? Körvanorna är oerhört oliku hos olika människoroch det ärsvårt utt besvura den frågan. Man har dock efter en undersökning kommit framtill att den genomsnittliga privatkörningen per är uppgår till 1 300 mil.Somliga kör mycket mera och somliga kör mindre. Men om en person kör 1 300 milprivat, blir det 1 över för färder tUl och frän arbetet för utt hunskall ha kört de 2 efter vilka alla fasta kostnader är betalda. Det spelar uUtsä i dettu summunhung ingen roll, om mun kör2 000, 3 000, 4 000 eller 5 till och frän urbetet. Huvudfrågan är hurlång sträcka man kör privat om man kör mer eller mindre än 1 300 mU. Det ären fråga som det inte gär att bestämt svara på. Därför har antagit enschablon, som ändå är ganska frikostig. För körsträckor upp till 1 fårman dra av per mil och för körsträckor däröver . Allafusta kostnuder är som sagt betalda när 2 300 mU är kördu. Det finns ingentingsom säger utt den som kör mer än 2 000-3 000 mU tUl jobbet inte skulle köra 1300 mU privat. Det går inte att hävda nägot annat pä den punkten, även omundersökningarna inte har givit ett klart resultat. En utredning som gjordes 1965 visade att de fastakostnaderna för en urbetstugure som använde bil tUl och från arbetet igenomsnitt var . får man dra av för de fastakostnadema. Schablonen är alltså mycket generös, även om mun räknar med att 1965 motsvaras uv i dug. Detta hindrar ändå inte attnågon kan förlora på schablonen. Men det är flera som vinner än som förlorar päden. Det måste ju finnas litet rättvisa med tanke på de människor som inte harmöjlighet att dra av någru kostnader för färd med bil till och från arbetet mensom håller sig med bil ändå. De som inte kan använda bilen till och frånarbetet och fä avdrag för detta har alltså en betydligt större bilkostnad än desom har förmånen att kunna användu bilen till och från arbetet. Med denna utgångspunkt tycker skatteutskottets mujoritetutt den nuvurunde schablonen är rimlig och att det inte finns nägon anledningatt ändra den. Jag ber därför, herr talman, att fä yrka bifalltill skatteutskottetsbelänkande. A vdraget för kostnader för resor mellan bostad ocharbetsplats HerrMAGNUSSON i (m): argumenterar för ett yrkandesom inte inryms i vare sig motionen eller reservationen när han förfäktar att manför en stor del av dem som får göra de här avdragen använder en mycketförmånlig schablon. Det är möjligt att den är förmånlig för en hel delpersoner, men motionen och reservationen tar endast upp problemet för demänniskor som har en mycket lång körsträcka till sitt arbete; det är bara demvi talur om. Jug menur att det måste anses befogat att de som kör sä långsträcka som över 2 till och frän sitt urbete fär göru ett litet störreuvdrug. Det är inte självklart utt ulla människor använder bilenför privat bmk. Det är troligt att mänga har bil beroende pä att de bor sälängt frän sin arbetsplats att bilen är en föruLsättning för att de över huvudtuget skall kunna tu sig dit. Sedun trorjag utt den som åker kunske fram och Avdraget för kostnader för resor mellan bostad ocharbetsplats tillbakatill arbetet inte kör bil sä mycket privat; han är säkert nöjd med aUbilkörning till och från arbetet. Jag tycker det är befogut utt mun försökerskupu en bestämmelse som tillgodoser just de personer som hur mycket långuvägsträckor till sitt urbete, eftersom det, inte minst ur samhällets synpunkt,är angeläget att de har möjligheten att använda bil. Den frågu som måste ställas är; Kör mun 1 privut?Det går inte att bevisa att det generellt förhäller sig så, att den bil somnägon använder som har läng väg till och från sitt arbete inte rullar privut.Bilen kun ju användas också av en annan person än den som kör den till och fränsitt arbete; den kan användas av familjen, och den kan användas påsemesterresa. Fömtsättningen här är att vederbörande har kört 1 privat.Sedan spelar det ingen roll om han kör 2 000, 3 000, 4 000 eller 5 tiUoch från arbetet. Han har fått helu kostnuden för 2 300 mU täckt och eftersomden siffran är mycket generöst tUltugen - genomsnittet kör inte mer än 1 300mil privut fur nog även de som kör 2 sina utgifter täck tu. i (m); Jug vill säga till att jag intehar förfäktat utt vederbörande inte kör nägot som helst privut, men det är jufrågu om en bedömning, om han skall ha någon ersättning för de fasta kostnaderna. Överiäggningen vur härmed slutad. Propositioner guvs pä bifall till dels utskottets hemställun, dels reservationenav herrar i och i Trobro, och förklaradesden förra propositionen vara med övervägande ju besvurud. Sedunherr Mugnusson i begärt votering upplästes och godkändes Den som vUl utt kummaren bifaller skatteutskottets hemställan i betänkandetnr 5 punkten 1 röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhur kummuren bifullit reservationen av herrur Mugnusson i ochNilsson i Trobro. Vid omröstning genom uppresningförklurudes flertulet av kammarens ledamöter ha röstat för ju-propositionen. Däherr Mugnusson i begärde rösträkning verkställdes votering medomröstningsuppurut. Dennu omröstning gav följande resultat; Utskottets hemställun bifölls. § 9Skattelättnader för fiskare på avlägsna fiskeplatser Föredrogs skutleutskottetsbetänkunde nr 6 i uniedning uv motioner ungående skutlelältnuder för fiskure påuvlägsnu fiskeplulser. I delta betänkande behandlades motionen 1972:413 av herrar Elmstedt (c) och iBorrby (c) vuri hemställts utt riksdugen i skrivelse till Kungl. Muj;t begärdeskyndsum utredning i syfte utt uppnå skutlelältnuder för fiskare som understora delar av året utövade sin verksamhet pä uvlägsnu fiskeplulser sumt motionen 1972:893 uv m.fl. (fp, m) vuri hemställts utt i skrivelse till Kungl. Maj:t skulleföreslå att den kommande skatteulredningen fick i uppdrag att utarbetabestämmelser i syfte att uppnå skatlelältnad för fiskare som utövade sinverksumhet på uvlägsnu fiskeplatser. Utskottet hemställde att skulle uvslä 2. motionen1972:893. Skattelättnader för fiskare på avlägsna fiskeplatser Reservution hude uvgivits uv i (m),fru andre vice talmunnen Netlelbrundl (fp), herrur Josefson i Arrie (c),(), i Trobro (m), () och i (c), vilkaansett att utskottet under I och 2 bort hemställu, utt med uniedning av motionerna 1972:413 och1972:893 i skrivelse till Kungl. Muj;t begärde skyndsum utredning i syfte attfå till stånd skultelättnud för fiskure som utövude sin verksumhet på uvlägsnufiskeplutser. i (c); Det är inte sä mänga månader sedan kammarenhade att ta ställning till ett betänkande med ungefär summu innehåll som det vidiskuterur . Dugens betänkunde frän skutteutskoltet bygger på de tvä motionersom väckts, nr 413 uv herrar Elmstedt och Lursson i samt nr 893 uv herrÅberg m. fl. Bådu motionernu går ut pä utt mun skull se över de bestämmelsersom gäller i beskuttningshänseende för fiskure som bedriver sin verksumhet påuvlägsnu fiskeplutser. Vidure pekur motionärernu på utt mänga fiskare bedriversin verksamhet bortom den gräns, som i sjömunsskuttehänseende gäller mellunfjärr- och närfurt. Båda motionerna syftar till en utredning om hur manlämpligen skall komma till rättu med dessu problem. Del hur iblund också gjorts jämförelser med andrayrkeskategorier, chaufförer och reparatörer m. fl., men jag tror att dessajämförelser inte är riktigu. Man bör jämföra fiskarnas förhållanden med dem somgäller för sjömännen, där man i skattehänseende gjort en klar uppdelning mellannär- och fjärrfart. Sä är t. ex, fallet beträffande den schablon som finns ifräga om kostnaderna för intäkternas förvurvunde. 2" protokoll 1972. Skattelättnader för fiskare pä avlägsna fiskeplatser källskattetabellerna,eftersom man där tar hänsyn till uppdelningen på när- och fjärrfart. Utskottet anför i sitt betänkande bl. u. att yrkesfiskarefår uvdrag för värdeminskning av fiskefartyg avanskaffningskostnaden. Jag har svårt att förstå vad det har med motionärernaskrav utt göru, eftersom detta avdrag får betraktas som ett stöd tillfiskerinäringen som sädan. Utskottet anför vidare att motionemu inte innehåller någrunya synpunkter, varför de avstyrks. Jug tycker utt utskottsmujoritetensrepresentunter inte heller kommit med nägot nytt, och därför ber jug, herrtalman, att fä yrku bifull till den reservution som hur foguts tillskutteutskottets betänkunde nr 6 uv representunternu för de icke-sociulis-tiskupartierna. Sjömän som tjänstgör ombord i svensku hundelsfartygutunför den gräns som i sjömansskattehunseende bilduts för att skiHa mellan fjärrfartoch närfart betalar skatt efter särskilda regler, s. k. sjömansskutt. Många somär verksammu ombord i svenska fiskefartyg arbetar och lever underomständigheter, som är fullt jämförburu med sjömännens i svensk linjefartutunför den nyssnämndu gränsen. Västkustfiskure är oftu i arbete med havsfiske långt fränhemorten, och vi reservanter unser det vuru ett rättvisekruv utt des.sa fiskurekommer i ätnjutunde uv skattelättnader motsvarande sjömännens i fjärrfart. Pågmnd av olika anställningsvUlkor för sjömän och fiskare mäste särskildauvdragsregler skupus för den senure kutegorin. Såväl i som i Dunmurk har frägun lösts genom ettsurskilt avdrugsförfarande, och i är sjömansskattelagen tUlämplig ävenpå inkomst av fiske. Med hänvisning till det sagda vill jug yrka bifall tillreservationen av i m. fl., vilken innebär utt den kommundeskutteutredningen skull få i uppdrag utt uturbetu behövligu bestämmelser omskuttelättnuder för fiskare på avlägsna fiskeplatser. Reservanternas tulesmän har hållit föredömligt kortuunförunden, och jug skall försöka göra detsamma. Det är ju inte länge sedan vi diskuterade det härproblemet, om det nu är något problem. Reservanterna och motionärerna utgårnämligen från en felaktig föreställning; all mun utun vidare skulle kunna låtafiskarna betulu skutt efter de definilivu kullskuttelubeller som finns försjömän i när- och fjärrfart. Så enkelt är det inte, eftersom fiskare antingende är purtsredare och är med ombord eller de är anställda betalar skatt somvilken annan rörelseidkare som helst. Dä gäller alltså reglernu för beskattningav rörelse. Är det så att ni allvariigt menar att fiskarna skulle vurubetjäntu uv utt få gå över tUl sjömansbeskattning, skall ni också klart sägaifrån att då vill ni ha alla fiskarnas utgifter schabloniserade, både den delde har i rörelsen och de eventuella personliga utgifter som de kun hu förinkomsternus