prot · FV09126 · 1972-12-31 00:00:00 — Det är klart att avvägningen mellan lokaliseringspolitikenoch SJ är ett svårt problem - det är jag den förste att erkänna. Men jag trorinte att det kommer att inverka särskUt negativt för SJ att vi inte får enHH-Unje med järnvägsförbindelse, om nu bangårdsfrågan i ordnas. Detär dock, som jag sade förut, en mycket kort sträcka. Även om den danska regeringen skulle ha sagt nej tillSaltholm, står jag fast vid mm uppfattning att vi ändå skulle ha tagitMK-hnjen, det talar aUa lokaliseringspolitiska skäl för. Härvidlag har alltsåherr och jag icke samma uppfattning. Den statliga trafikpolitiken, m. m. har danska regeringen just sagt ja till flygplatspå Saltholm, och man räknar med att den skaU vara färdig 1985. Under dagenslopp har inlägg så att säga bhvit överspelat. Märk väl, herrDahlgren: detta är inte på något sätt elakt sagt, det är endast ettkonstaterande att ibland sker saker och ting mycket snabbt. Efter mer än 30 årsväntan är vi nu glada att denna fråga är löst. Personligen är jag, som jag sagti tidigare inlägg, mycket glad att det blev just MK-linjen. HerrDAHLGREN (c): har talat om att det skall byggas enflygplats på Saltholm. Jag väntar väl tills jag får ett besked från regeringenhur det förhåUer sig med den saken. Det är tUl statsrådet jag har ställtfrågan. Får jag bara sluta, hert talman, med att ställaytterligare en fräga till hert statsrådet, när han återkommer tUl propositionenom SJ:s regionala indelning: Anser statsrådet att den proposition som han harframlagt om SJ:s regionala indelning är bättre än den som avslogs avriksdagen ? Jag får nog svara ja på den frågan, eftersomdet år som har gått sedan avslog det första förslaget harinneburit att en mycket kraftig rationaliseringsvåg pä alla andra områden hargått fram vid SJ. har exempelvispå den lokala nivån 1 500 människor vid SJ raticmahserats bort utan attrUcsdagen vare sig skuUe eller kunnat påverka det. I den centrala förvaltningenhar också förslag om flera hundra mans bortrationaliseringväckts, och dessa förslag är nu på väg att genomföras. Jag menar attverkUgheten på ett bättre sätt i är pekar på nödvändigheten av att även på denregionala nivån ta det förslag som finns i denna proposition. I det avseendet,, tycker jag att den är bättre. i Heden (c): Med ledning av vad herr statsrådet sade isitt senaste inlägg torde väl kunna konstateras att rUcsdagen föregående ärgjorde rätt i att avslå den proposition som statsrådet då framlade omSJ-organisationen. Med den motivering och det argumenteringssättsom i Heden använder skulle idealet vara att vänta till,för då skulle man komma tUl ett ännu bättre resultat rationaliseringsmäs-sigtbland den lägre personalen. Skall vi uppfatta så? i Heden (c): Vi får väl se hur det bhr. Överläggningen var härmed slutad. Propositioner gavs på bifall till dels utskottetshemställan, dels reservationen nr 1 av i m. fl., ochförklarades den förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedanherr i begärt votering upplästes och godkändes följandevoteringsproposition; Den som vill att kammaren bifaller trafikutskottets hemställan i betänkandetnr 18 punkten 1 röstarja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifalht reservationen nr 1 av i Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-proposifionen. Dåherr i begärde rösträkning verkställdes votering medomröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat: Kammaren biföll vad utskottet i dessa punkter hemställt. Propositioner gavs på bifaU till dels utskottetshemställan, dels reservationen nr 2 av i , ochförklarades den förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedanherr i begärt votering upplästes och godkändes följandevoteringsproposition: Den som vill att kammaren bifaller trafikutskottets hemställan i betänkandetnr 18 punkten 7 röstarja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifalht reservationen nr 2 av i Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåherr i begärde rösträkning verkställdes votering medomröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat: Kammarenbiföll vad utskottet i dessa punkter hemställt. Den statliga trafikpolitiken, m. m. Propositioner gavs på bifall till dels utskottets hemställan, dels reservationen nr 3 av i Göteborgm. fl., och förklarades Tillsättande av en utredning på kriminalpolitikens områdem. den förrapropositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan i Göteborgbegärt votering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Den som vUl att kammaren bifaller trafikutskottets hemställan i betänkandetnr 18 punkten 11 röstarja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifaUit reservationen nr 3 av i Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåherr i begärde röslräkning verkställdes votering medomröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat: Utskottets hemställan bifölls. § 8 Föredrogs skatteutskottets betänkande nr 62 ianledning av Kungl. Maj:ts proposition 1972:121 med förslag till utvidgning avvaruområdet för tullpreferenser till förmån för utvecklingsländerna. Utskottets hemställan bifölls. § 9Tillsättande av en utredning på kriminalpolitikens område m. m. Föredrogs justitieutskottetsbetänkande nr 24 i anledning av motioner om tillsättande av en utredning påkriminalpolitikens område rn. I detta betänkande behandlades motionerna 1972:430 av m. fl. (m)vari, såvitt nu var i fråga, hemställts att hos Kungl. Maj:t skulleanhålla att en kriminal-pohtisk utredning tiUsattes med uppgift att utarbetaförslag till ett långsiktigt program för brottsbekämpningen, varvid allafaktorer i samhäUet som kunde ha samband med kriminalitetsutveckhngen skullebehandlas och bedömas, samt 1972:432 av m. fl. (fp)vari hemställts alt hos Kungl. Maj:t begärde tillsättande av enutredning för utarbetande av förslag till brottsförebyggande åtgärder. att skulle avslå motionen 1972:430, såvill nuvar i fråga, samt motionen 1972:432. Reservation hade avgivits av fruKristensson (m) samt herrar (), i (c). iLjusdal (fp). Polstam (c), Schött (m) och (), som ansett attutskottet bort hemställa. att med bifall tillmotionen 1972:430, såvitt nu vari fråga, ' Nr 126 och motionen 1972:432 hos Kungl. Maj:t begärde tUlsättande av en Onsdagen den utredning för brottslighetens förebyggande och bekämpande. Frågan om tUlsättandet av en kriminalpolitiskkommitté är inte ny här i - och det är inte någon ny fråga annarsheller för den delen. JagvUl erinra om att både riksåklagaren och kriminalvårdsstyrelsentidigare har lagt fram förslag om att en kriminalpolitisk kommitté skulletUlsättas, och här i har också under ett flertal år motioner väckts iärendet. När har behandlat detta ärende harman genomgående ansett att skäl saknades för att ta något initiativ ifrågan. Vid förra årets riksdagsbehandling erinrades det dock om att det kundefinnas anledning överväga inrättandet av ett centralt organ för att få ett mersamlat grepp om det kriminalpolitiska utvecklingsarbetet. Men eftersombrottmålsutredningen då hade lagt fram förslag om det, menade utskottetsmajoritet att anledning saknades för rUcsdagen att ta något initiativ i dethänseendet. Även har det från moderata samlingspartiet och folkpartietväckts motioner om att en kriminalpoUtisk kommitté skulle tillsättas, och nuskriver justitieutskottet att genom brottmålsutredningens betänkande har fråganom ett centralt organ på kriminalpoUtikens område aktuahserats inom , varför anledning saknas för till något initiativ isådant syfte. Jag tycker det bör noteras att den oro överbrottsutvecklingen som motionärerna och reservanterna åren igenom har givituttryck åt och som har varit det verkUga motivet för önskemålet omtillsättandet av en kriminalpoUtisk kommitté inte har haft någon egentligrespons hos socialdemokratema i utskottet eller i . Man har undermånga år förlitat sig på att Kungl. Maj:t skulle ta initiativ i denna fråga,men det initiativet har hittUls utebUvit. Jag menar emellertid att den snabbtstigande brottsligheten är så oroväckande att en ansvarsmedveten regering hadebort finna det förenUgt med sina intressen att låta företrädare för de ohkarUcsdagspartierna förutsättningslöst få diskutera igenom de åtgärder som ärmöjUga och lämpUga att vidtaga. Så sent som under 1940- och 1950-talenbetraktades i vårt land rättssäkerheten och tryggheten tiU liv och lem somnågonting ganska självklart. Det är som den här förändrade situationenmed en snabbt stigande brottslighet inträtt. Den har ökat så kraftigt attantalet brottsbalksbrott fördubblats. Man kan, menar jag,nu tala om att det går en våg av laglöshet över landet. Vi har också fått nya inslag i brottsligheten. Allt flermänniskor finner det förenhgt med sin uppfattning att under hot tUltvinga sigstora summor pengar. Man döljer inte längre brottsligheten som man gjordeförut, utan man går sä att säga med öppet visir in i affärerna och bara tar detman vUl ha och säger: Anmäler Du så skall vi märka Dig för livet, så försökinte med det! Man använder alltså hot om repressalier i olika sammanhang. Ochden här ta-vad-du-vill-mentaUteten böfiar breda ut sig Tillsättandeav en utredning på kriminalpolitikens område m. m. Tillsättande av en utredning på kriminalpolitikens områdem. aUtmer.Del är också någonting som många ungdomar tyvärr upplever som acceptabelt. Vi har n.aturligtvis också fått ett inslag avinternationeU brottslighet. Den internationella terrorismen väcker uppseende,och i det hänseendet har regeringen vidtagit åtgärden att man tiUsatt enkommission med företrädare för de olika politiska partierna för att utröna hurman skall kunna komma till rätta med den. Men ändå vågar jag påstå att det är den vardagligakriminaliteten, den som inte ger de stora mbrikerna i tidningarna, som är denmest kännbara för människor i aUmänhet. Allt fler av oss kommer i beröring meddenna kriminalitet. Och det är vi enskUda som til syvende og sidst får bärakostnaderna för och konsekvenserna av denna kriminalitet. Jag kan bara erinraom de ökade försäkringspremierna, och vi kan erinra oss att man nu inte länjefår ersättning för saker som man inte förvarat på s. k. stöldsäkert sätt. Vikan som en liten kuriositet notera att pohsen numera anser sig behöva annonserai dagspressen om hur människor skall skydda sig mot väskryckning. Och detskulle finnas mycket mer att nämna i detta sammanhang. De grepp som regeringen hittUls har tagit för att råda botpå denna UtveckUng har haft prägel mer av lappverk än av genomtänkta åtgärder.Vi har fått delförslag i olUca hänseenden, och de förslagen har ibland kommittill därför att det har hänt någonting speciellt eller därför att man uppleversituationen som så allvarlig att man menar att den allmänna opinionen kräveratt någonting skall göras. Åtgärderna har aUtså inte varit ett uttryck för engenomtänkt kriminalpolitisk uppfattning från regeringen utan har snarare varitnödvändiga för att något så när tysta den kritik som annars skuUe kommit. Man har också vidtagit andra åtgärder, t. ex. att ipraktiken avskaffa snatteribrottet. Jag menar att man inte kommer till rättamed kriminaliteten genom att avkriminalisera vissa avarter snarare döljerman då den verkhga brottsligheten genom att inte rubricera gärningen som brott.Vi vet också att polisen är underbemannad, vi vet attupptäcktsrisken för brott är aUtför ringa och att uppklaringsprocenten liggerpå en oacceptabelt låg nivå. Jag menar att de partiella reformernas väg nu bör varaslut. I varje fall är det inte tiJlräckUgt att gå fram med enbart partieUareformer. Det som behövs är att representanter för de olika politiskapartierna får sätta sig ned och i en kriminalpolitisk kommitté bedöma vilkaåtgärder som skall vidtas. Genom den kommission, som är tillsatt förförebyggande av poUtiska våldsdåd och som jag själv har tillfälle att delta i,har jag fått erfarenhet av en parlamentarisk kommitté som givits möjUgheter ochresurser att arbeta snabbt och effektivt. Om de internationeUa terroristdådenär värda en sådan poUtisk kommitté, tycker jag att också den skrämmandebrottsligheten i vårt land, som är vardagsmat för allt fler människor, är värden snabbt arbetande kriminalpolitisk kommitté. Jag tycker därför att det finnsalla skäl för att ändå ge uttryck åt den klara uppfattnmgen att ensådan kommitté nu bör tillsättas. Denna kommitté kan naturligtvis få mångahandaarbetsuppgifter, och jag förestäUer mig att kommittén bör arbeta i två etapper:att först lägga framförslag som kan tänkas ge effekter på kortare sikt och att sedan arbeta frammer långsiktiga förslag. Man bör därvid naturhgtvis gå igenom ochverkställighetsreglema. Denna översyn måste på ett helt annat sätt än vad somför närvarande sker ge uttryck för uppfattningen att även brottet ochkonsekvenserna av brottet bör stå i centmm och inte som enbartbrottshngens situation. Det är brottets samhällsfarlig-het och påföljderna förden laglydige medborgaren som jag anser också bör stå i fokus för utredningen. Vi måste också, som jag ser det, ändra påföljdssystemet,så att vidare samhällsingripanden verkhgen sker i de fall polisen ingripit. Detär inte acceptabelt att efter en lång rad polisingripanden inga andra åtgärdervidtas än att man gör en utredning. Det gjordes en razzia här iStockholm. Man tog hand om 104 personer, men inte i något av dessa fall vidtogsnågra konkreta åtgärder. Det gjordes en utredning och därefter släpptesvederbörande ingenting annat hände. I synnerhet när det gäller ungdomar ärdet helt otillfredsställande att dessa får den uppfattningen att det i det härlandet går bra att begå brott efter brott utan att samhäUet ingriper på ettsådant sätt att de upplever det som en reaktion. Sedan är självfaUet åtgärder på väsentliga.Jag anser att normbUdningen därvidlag är vUctig, Vi måste återställa respektenför lag och rätt i det här landet det är ju ändå grunden för en demokrati.Jag måste, herr talman, ändå tillåta mig att säga att jag tycker attjustitieministem själv med vissa dunkla uttalanden har bidragit till att vikommit att leva i ett skymningsland där gränsen mellan vad som är lagligt ocholagligt på något sätt flyter. Vi har också kommit i en situation då mångatycks anse att det är en demokratisk rättighet att bryta mot lag och ordning,som man på högsta ort inte tillräckligt tydUgt klargör att demokratinfömtsätter just denna respekt för lag och ordning. Jag har tillåtit mig att göra dessa kommentarer eftersomjag tror att det också är fråga om en normbildning och att vi politiker frånde högsta till de lägsta har ett ansvar för denna normbUdning; ingen av ossbör dra sig undan det ansvaret. Jag tycker alltså att alla sakliga skäl talar för attriksdagen nu ger uttryck åt den uppfattningen att en sådan här kommitté utandröjsmål skall tiUsättas. Den skaU arbeta förutsättnmgslöst, ha representanterför de ohka politiska partierna och få den expertis till sitt förfogande somkan behövas. Jag tycker inte att längre skaU nöja sig med attkonstatera att frågan om ett centralt samrådsorgan har aktualiserats i Kungl.Maj:ts kansU och att vi bör vänta och se vad Kungl. Jag tycker attriksdagen skall ge uttryck åt en klar uppfattning. Jag yrkar därför, herrtalman, bifaU till reservationen. Tillsättande av en utredning på krim inalpolitikens områdem. I detta anförande instämde herrar Schött, Nisser ochPetersson i Gäddvik (samtliga m). HerrJOHANSSON i (c); "Alla människors hka värde ochrättigheter" talar vi om i högtidliga sammanhang. De svenska partiema targärna denna slogan Tillsättande av en utredning på kriminalpoUtikens områdem. som bevispå hur jämlik man är. Jag är också övertygad om att man vill åstadkomma enpolitik, som har detta som målsättning. Denna grundsats måste vara vägledandeäven för de kriminalpolitiska insatserna. 1 ett rättssamhälle som skaU getrygghet åt alla medborgare måste såväl det aUmänpoUtiska arbetet som dekriminalpolitiska insatserna präglas av respekt för individen. För att ett samhälle skaU kunna fungera måste det finnaslagar och förordningar som reglerar samhällets och individernas handlande. Jagvill gärna påstå att den uppfattning om människovärdet och individernas ansvarför vaiandra som livsåskådning och humanism representerar varitsjälvklar utgångspunkt i vår rättsuppfattning i dessa sammanhang. Men vi måsteerkänna att vi inte lyckats så värst bra i detta land att leva upp till dessaideal. Inte utan fog talar vi om vår höga standard. Svensken i allmänhet har juvad som behövs till livets uppehälle. Detta borde ju medverka till att ettsneglande till medmänniskans tillgångar, till hennes liv och lem skuUe varastarkt reducerat. Men ingalunda har så bhvit fallet. Många människor känner en otrygghet som aldrigtidigare. Det står i en av de motioner som vi nu behandlar att det är ettgmndläggande samhällskrav att medborgarna skall kunna känna trygghet tUl Uv ochegendom. Många människor känner inte denna trygghet . Man skallnaturligtvis inte överdriva, och det kanske målas i alltför mörka färger iblandnär man vitsordar äldre människors rädsla att om kvällarna vistas ute på gatoroch torg. Men så mycket är säkert att situationen inte är godtagbar. Mångamänniskor känner sig verkligen oroliga, när de vistas utomhus efter mörkretsinbrott. Den saken är klar att den standardstegring som ägt rum i vårt landinte har följts av en motsvarande positiv UtveckUng i fiåga om laglydnad ochrättstrygghet. Antalet brottsbalksbrott iär uppgår till 432 314. Det skulle vara något lägre än motsvarande tid i fjolmen ganska markant högre än 1970. Man förvånas verkhgen över att det begås såmånga brott. Men om vi talar om den standardhöjning som kommit våra medborgaretill del och att detta skulle stävja brottsUgheten, så skall vi dock komma ihågatt det i vårt samhälle fortfarande finns så mycket av hårdhet och orättvisa,som visst kan främja brottslighet. Många fler av dem som blir illa behandladekunde ju väntas begå brott. Man förvånas lika mycket över att så många brottbegås av dem som har det bättre ställt. Man kan alltså inte avskiljabrottsligheten tUl vissa inkomstklasser eller socialgmpper. Vad är då anledningen tUl den alltför branta kurvan vadbeträffar brottsUgheten? Ja, jag tror att en väsentlig skuld till det nuvarandeläget är, som påtalas i motionerna, den snabba urbaniseringen. Den försämrademiljön, den starka urbaniseringen och koncentrationen tUl stora tätorter,befolkningsomflyttningarna och den ökade stressen härtUI är de faktorer som idagens samhäUe får ses som en bakgrund tUl att brottsutvecklingen har haft ensådan trend . Strukturomvandlingen till ett högindustriaUserat och hårturbaniserat samhälle med stora förändringar i arbets- och levnadsförhållandenhar gjort det svårare att upprätthålla en naturUg gemenskap mellan män- niskor ochen läkande harmoni säger någon: "Det går inte att vrida klockan tUlbakaoch är ej heller önskvärt." Jag håller delvis med om detta, men jag ärlikafullt övertygad om att vi måste få en bättre planering av vårt samhälle. Vihar hitintiUs i stort planerat ett samhälle för koncentration på olika områden,vilket lätt skapar intoleranta människor. En god mUjö, som ger människantrygghet och stabilitet, ger bättre möjhgheter att förebygga social misär ochbrottsligt beteende. Låt oss ta exempel från bostadsmiljön. Det är uppenbartatt trångboddhet och höghusboende ofta medför otrivsel både inom familjen ochmellan grannar. De nybyggda tätortsområdenas brist på goda lekmiljöer för barnoch fritidsaktiviteter för ungdomar skapar gärna konflikter som lätt utlöses ibrottshghet. Det är nödvändigt att sätta kriminaliteten i ett störresamhällsperspektiv. Vidare är vi ju alla överens om att det är denförebyggande verksamheten mot brottsligheten som mera måste beaktas. Polisens vardagi är enkelt uttryckt inte lätt. Personhgen är jag inte lite imponeradav dess agerande. Att vara underbemannad på många håll och ändå försöka lösadessa ofta grannlaga uppgifter och i flertalet fall även lyckas är inte dåligainsatser. I Stockholmstidnmgama ser man som rubriker:"Butiksvåldet bara ökar", "Vi står maktlösa, sägeraffärsfolket" eUer "Skulle skydda hustrun, slogs ned". En ledande tjänsteman inom säger attfruktan för våldet är så stor att många människor av rädsla för repressalierinte vågar avslöja sina namn vid kontakt med pressen. Det var just detta somfru berörde i sitt anförande. Kriminella element, som fruKristensson talade om, går in i affärerna och säger: Får jag inte det här ,så får du stryk förr eller senare! Sådan är mentaliteten. Det är för ungdomensskuU vi måste få andra normer, säger polisen. Ungdomen är i brist på normer påväg in i kriminaUteten. märker vi för aU del att denna företeelse inte enbartdrabbar vårt land. Genom de rapporter vi får genom massmedia märker vi att inteheller förhållandena ute i världen eller i är bra. Vårt utskott var juute på en resa , varvid vi besökte , och . Ienpartistaterna och fick vi väl inte riktigt de rapporter vi vUleha det var brist på statistik men att förhållandena inte var bra fick viändå klart för oss. När vi sedan kom tUl fick vi besked om att ocksånarkotikabrottsligheten där var i starkt stigande. Att förhållandena är sådana ute i världen behöveremellertid inte på något vis föranleda oss att förhåUa oss passiva, utan vimåste vara aktiva när vi har det så stäUt med brottsligheten som vi har det ivårt land. Med anledning av motionema yrkar vi reservanter på en utredningför brottslighetens förebyggande och bekämpande. Jag viU inte säga att samhäUetvarit passivt när det gäller kriminalvården. Det är flera utredningar som desenaste åren arbetat med olika frågor inom kriminalvården. Samtliga utredningarhar dock gäUt antingen påföljdssystemet eller anstaltsvården eller frivården.Det är därför högst befogat att man gör en rejäl genomgång av vad som försiggåri samhället som medverkar tiU uppkomsten av brottslighet och att man övervägeråtgärder Tillsättande av en utredning på krim inalpoUtikens områdem. Tillsättande av en utredning på kriminalpolitikens områdem. som göratt färre personer begår brott. Det är de förebyggande insatsema som verkUgenmåste prioriteras för att vi skall kunna råda bot på dagens situation. Med detta ber jag att få yrka bifall tiU denreservation som är fogad tUl justitieutskottets betänkande nr 24. I detta anförande instämde (). i (fp): Brottet måste nu stäUas i centrum, sade fruKristensson; inte brottslingen, om jag fattade henne rätt. Visst är rättsskydd, skydd mot brottet som sådant,utomordentligt angeläget, men nog är det kanske bästa rättsskyddet att mananpassar människorna tUl efterföljd av lagar - både vanliga människor ochlagöverträdare. Det var väl bara kravet på koncentration som gjorde att fruKristensson inte tog upp hela det rättsskyddande resonemanget utan nöjde sigmed bara en sida av saken. Jag tror att vi är rätt eniga om en mera nyanseradsyn på medlen för kriminalitetens bekämpande. De är många. När vi från skrev vår partimotion var vi förstinne på tanken att begära en beredning för kriminalprofylax, motsvarande denberedning för kriminalvården som tUlsattes och som avslutatsitt arbete. Det bakomliggande motivet var självfaUet en överförd tillämpningav den gamla maximen för att bekämpa sjukdom: Det är bättre med profylax än medterapi. Men vi fann snart att kriminalprofylaktiskt inriktadeutredningsförslag visserligen inte var helt obefinthga, men att detta materialvar högst begränsat och inte var så substantiellt som i fråga om kriminalvården,dvs. de åtgärder som sätts in då brott redan har begåtts. Vad fanns att samla och söka sammanarbeta tUl ett merakonkret och i oUka avseenden välavvägt, realistiskt och någorlundasnabbverkande förslag om kriminalprofylax? Ja, inte särskilt mycket.