prot · FV09133 · 1972-12-31 00:00:00 — Men man kan faktiskttUlväxa i förnuft, och det kan tillkomma nya sakskäl, som det just har gjorthär. Att använda det argumentet är att vara konservativ i ordets aUra sämstamening och det vill minsann inte säga litet. HerrSVEDBERG (s): Det är väl inte bara det, , attkapitalskatteberedningen har föreslagit att det här skall läggas över pålänsstyrelserna. Man har även tänkt sig att datateknik skaU införas. Det lärmedföra saker och ting som med nödvändighet kräver att även detta raedbouppteckningarna blir föremål för översyn. Sedan vill jag gärna erkänna, , att det harkommit in i varje fall en ny synpunkt, nämligen att det är olika praxis vidolika tingsrätter. Men här är det inte fråga om domstolsärenden i vanligordning så att man kan anföra besvär till högre rätt och till högsta domstolenför att få prejudUcat och därmed ledning för liknande rättsfall. Här är detfråga om att direkt tolka lagen med anpassningsmöjligheter som måste få finnasmed hänsyn till att klientelet är så skiftande i stad och på landsbygd. Man fårnog lov att beakta det som ärvdalags-sakkunniga uttalade och som förstalagutskottet sedan underströk - att det inte kan vara riraligt att det krävsalltför mycket arbete när det är klart att inga arvingar finns och att det intelönar sig att lägga ned så mycket arbete på ett fall. Men därmed är inte sagt att en lagstiftning sora krävdebouppteckning i ett fall och en arvsdeklaration, en anmälan eller någon dylikformalitet i ett annat fall blev enklare att följa vare sig för allmänheteneUer för de ansvarigamyndigheterna den skulle kunna skapa nya avvägningsproblem. Rätten skulle juäven i det senare fallet kontrollera och avgöra om en noggrannare redovisningvore nödvändig. I varje fall anser utskottet att det inte är nödvändigtatt aktualisera en översyn av bestämmelserna . Det måste vara mest lämpligtatt invänta vad som följer av kapitalskatteberedningens betänkande. i (c): Jag skall fatta mig ganska kort.Ärvdabalkssakkunniga har sagt att man inte behöver lägga ned så mycket arbeteom det är oklarheter i fråga om släktutredningar osv. Faktum kvarstår dock atten bouppteckning skall vara fullständig. Det är visserligen sant att man kanåberopa att adressen är okänd och att man kan utse god man för personer somvistas i utlandet under okänd adress. Men en sådan tingens ordning är långtifrån tillfredsställande. Det föreligger enligt bestämmelse skyldighetatt upprätta bouppteckning. Vi kan inte se mellan fingrarna, för i så fall fårvi ändra på lagen. Och det är det vi reservanter vUl - att vi skall kunna få enuppmjukning i sådana fall när det är fråga om ett medellöst barn eller enperson som inte har vare sig tillgångar eller skulder. I stället för att göraen bouppteckning skall man kunna ha ett vanligt formulär, en blankett, där manbara skriver den avlidnes namn, när han dog och namnet på de släktingar som ärkända samt intygar att den avlidne inte efterlämnar vare sig tillgångar ellerskulder. Detta tillämpar man i , och jag tycker att samma praxis skuUeman kunna tillämpa även på andra håll. Men då fordras det att det beviljas etttillstånd därtill - med andra ord att man får till stånd en ändring avärvdabalkens bestämmelser i hithörande avseende. Även med det system som iFalköping rekommenderar blir det ett visst arbete för dödsbodelägarna eller fördem som eljest uppger boet. Det är ju själva problemet, om systemet medför deförenklingar och besparingar som reservanterna syftar till. har själv sagt att detta är ett ärende avbegränsad räckvidd - började sitt första anförande med det. Ochdet kan väl inte vara rationellt att ändra bestämmelserna nu och sedan kanskeändra dem ytteriigare, om det skall göras någonting av vad kapitalskatteberedningenföreslår. Om det här egenthgen inte är någon fråga av stor räckvidd för varesig allmänheten eller myndigheterna bör nog kunna godta de synpunktersom utskottsmajoriteten ger uttryck för. i (c): Det är sannerligen ingen bagatell för den somberörs av detta - det kan jag försäkra . Reservanterna säger själva att det här är ensak utan större räckvidd. överläggningenvar härmed slutad. Ändring i lagen om otillbörlig marknadsföring, m. m. Propositioner gavs på bifall till dels utskottetshemställan, dels reservationen av m. fl., och förklarades denförra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan iFalköping begärt votering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Den som vill att kammaren bifaller lagutskottetshemställan i betänkandet nr 21 röstar ja, den det ej viU röstar nej. Vinnernej har kammaren bifallit reservationen av m. fl. Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåherr i begärde rösträkning verkställdes votering medomröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat; § 8 Ändring i lagen om otillbörlig marknadsföring, m. m. Föredrogs näringsutskottetsbetänkande nr 61 i anledning av propositionen 1972:131 med förslag till lag omändring i lagen (1970:412) om otillbörlig marknadsföring, m. m., jämte motion. I propositionen 1972:131 hadeKungl. Maj:t, under åberopande av utdrag av statsrådsprotokollet överhandelsärenden för , föreslagit att anta inomhandelsdepartementet upprättade förslag till 1. lag om ändringi lagen (1970:412) ora otillbörlig marknadsföring, 2. lag om ändringi lagen (1971:112) om förbud mot otillbörliga avtalsvillkor, 3. lag om ändringi lagen (1970:417) om marknadsråd ra. 4. lag om ändringi lagen (1953:603) ora raotverkande i vissa fall av konkurrensbegränsning inomnäringslivet, 5. lag om ändringi lagen (1937:249) om inskränkningar i rätten att utbekomraa allmännahandlingar. Beträffandepropositionens huvudsakliga innehåll anfördes följande: "I propositionenföreslås att konsumentombudsmannen ges rätt att vid vite förelägganäringsidkare att inkomma raed yttrande eller upplysning i ärenden omotUlbörlig marknadsföring eller om förbud mot otillbörliga avtalsvillkor.Vidare föreslås att marknadsrådets namn ändras till ." 1 detta sammanhang hade behandlats motionen 1972:1892 avherr () vari hemställts att skulle anta det till propositionenfogade förslaget till lag om ändring i lagen (1970:412) om otillbörligmarknadsföring med den ändringen, att konsumentombudsmannen skulle - istället för att såsom i propositionen föreslagits förelägga vite - äga föraärende vidare tUl , om näringsidkare icke efterkom anmaningatt inkomma med yttrande eUer upplysning i ärendet. 1. att med avslag på motionen 1972:1892 skulleanta i propositionen 1972:131 framlagda förslag tUl a) lag om ändringi lagen (1970:412) om otillbörlig marknadsföring, b) lag om ändringi lagen (1971:112) om förbud mot otillbörliga marknadsvillkor, 2. att skulle anta i propositionen 1972:131 framlagda förslag till a) lag om ändringi lagen (1970:417) om marknadsråd m. m., b) lag om ändringi lagen (1953:603) om motverkande i vissa fall av konkurrensbegränsningen inomnäringslivet, c) lag om ändringi lagen (1937:249) om inskränkningar i rätten att utbekomma allmännahandlingar. Ändring i lagen om otillbörlig marknadsföring, m. m. Reservation hade avgivits av herrarHovhammar (m) och i (m), som ansett att utskottet under Ibort hemställa, att i anledning av propositionen 1972:131 iifrågavarande del och motionen 1972:1892 för sin del skulle anta a) förslag tiU lagom ändring i lagen (1970:412) om otUlböriig marknadsföring i av reservanternaangiven lydelse, b) förslag tUl lag om ändring i lagen(1971:112) om förbud mot otUlbörliga avtalsvillkor i av reservanterna angivenlydelse. HerrFRIDOLFSSON i (m): Jag kan lugna herr talraannen ochkamraarledamöterna med att jag på grund av den sena timmen har kortat ner mittväl förberedda tal tiU att nu omfatta maximalt . I förevarande proposition, som behandlar frågan omotillbörlig marknadsföring, m. m., föreslås bl. a. att konsumentombudsmannenskall ha rätt att vid vite förelägga näringsidkare att insända upplysningar iärenden om otUlböriig marknadsföring. Min partikollega har i en motion framhållit,att eftersom de mindre nogräknade företagare som icke inlevererar begärdauppgifter är i en så ringa minoritet borde enbart hotet om att ärendet kanföras upp i marknadsrådet vara ett tillräckligt verksamt påtryckningsmedel.Vid utskottsbehandlingen av denna fråga har och jag delat dennaherr uppfattning. Något behov av att ge KO tillgång tUl ytteriigaretvångsmedel finns enligt vårt förmenande inte. De företag som inte sköteruppgiftslämnandet är sällsynta, och därför föreligger det ingen risk för attmarknadsrådets arbetsbörda skulle öka nämnvärt. Jag yrkar bifall till den reservation somfogats tUl näringsutskottets betänkande. I detta anförande instämde (). Ändring i lagen om otillbörlig marknadsföring, m. m. Fm (); Jag skall fatta mig lika föredömligt kort somherr i , och detta mitt anförande skall inte ta mängaminuter i anspråk. Motionen 1892 av , som har väckts i anledningav propositionen 131, har behandlats av näringsutskottet. Som sade innebär den föreslagna lagändringen att konsumentombudsmannenges rätt att vid ett vite av förelägga näringsidkare att fullgörasin skyldighet att på anmaning av konsumentombudsmannen inkomma med yttrandeeller upplysning i ärende om tillärapning av 1 §. Denna rättighet vill herrNordgren enligt motionen ändra på, så att KO därest näringsidkaren inteefterkommer hans anmaning skaU äga att föra ärendet vidare tUlmarknadsdomstolen. Det tycker bör räcka. Utskottet har emellertidvid behandlingen av propositionen och motion funnit det varamotiverat att ge konsumentombudsmannen den rättighet sora föreslås ipropositionen, och därför har utskottet yrkat avslag på motion. har inga möjligheter atttvinga en näringsidkare som vägrat ta kontakt med honom eller som avbryterpåbörjad förhandling att fullgöra denna skyldighet. harbara då den möjligheten att hänskjuta ärendet till marknadsrådet, som vid vitekan förelägga sådan part att inställa sig personligen inför rådet. Dettainnebär emellertid att marknadsrådet då är engagerat som utredningsinstans,vilket enligt propositionen helst inte bör ifräga-komma därför attkonsumentombudsmannen då först gör en utredning, och sedan belastas ocksåmarknadsrådet. Vad som föreslås är ett förenklat förfarande. Utskottsmajoriteten har funnit det vara av vikt att honom denna rättighet och tillstyrker propositionen. Med det sagda vill jag, herr talman, yrka bifaU tillnäringsutskottets hemställan i betänkandet nr 61. Överläggningenvar härmed slutad. Propositioner gavs på bifall till dels utskottetshemställan, dels reservationen av herrar Hovharamar och iStockholm, och förklarades den förra propositionen vara raed övervägande jabesvarad. Sedan i begärt votering upplästes och godkändesföljande voteringsproposition: Den som vill att kammaren bifaller näringsutskottets hemställan i betänkandetnr 61 punkten I röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservationen av herrar Hovhammar och Vid omröstning genom uppresning förklarades flertalet avkammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dä i Stockholmbegärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat. Dennaomröstning gav följande resultat: Ändring i lagen om otillbörlig marknadsföring, m. m. Utskottets hemställan biföUs. § 9 Kammaren åtskildes kl. 0.09.