prot · FV0951 · 1972-12-31 00:00:00 — yttrade i skolveckan 1970: "Deninternationella solidariteten behöver förankras i människor. Det krävs kunskapoch förutsätter en debatt som påverkar våra attityder. I nästan varje ämnefinns utrymme för internationella aspekter." framhöll: "Utbildningen är en av deviktigaste vägarna till omdaningen av samhället." Jag tar de här citaten därför att de talar om deinternationella perspektiven, vårt ansvar för världen det gör att vi inte kanleva utan moral - och därför att de talar om skolans möjligheter att påverka. U Thant yttrade i en intervju vid sin avgång: "Vilever i en värld som är full av larm, och vårt samvete är bara en svag litenröst i vårt innersta. , anmärkte en gång: 'Vihar alla i vårt innersta ett litet av stillhet omgivet område där det råder endjup frid.' Om vi inte lyssnar på vårt samvetes röst, dras vi oupphörligt tUldet larmande och grälla och förlorar förmågan att fatta livets värden." I en tysk pedagogisk tidskrift publicerades för några årsedan följande manifest, som hittats i ett ungdomsläger sedan förläggningenupplösts. Det märkligaste i detta sammanhang förefaller vara att"manifestet" avtryckts i en lärartidning. Jag citerar följandemeningar: "Vi har gett er tid i nästan två årtionden att göraoss starka, starka i kärlek, starka i god vilja men ni har gjort osshalvstarka . . . emedan ni själva är svaga. Ni har inte visat oss någon väg som har mening, emedan nisjälva inte känner till vägen, och emedan ni har försummat att söka den, ty niär svaga. Ett bräckligt 'nej' satte ni, litet på sned, framför deförbjudna tingen. Vi behövde endast skrika något och ni tog bort detta 'nej'och sade 'ja' för att skona era svaga nerver. Och detta kallade ni 'kärlek'. Emedan ni är svaga har ni tillhandlat er lugn från oss sålänge vi var små, med biopengar och glace inte oss har ni hjälpt med det utaner själva och er bekvämlighet, emedan ni är svaga, svaga i kärlek, svaga itålamod, svaga i hopp och svaga i tro! Vi är halvstarka, och våra själar är hälften så gamla somvi. Vi bråkar och väsnas, emedan vi inte vill gråta efter allt det som ni intehar lärt oss. Vi kan räkna och läsa, man har lärt oss att räknaståndarna hos vitsipporna, och vi vet hur räven lever och hur hans bo ser ut. Vi har också lärt oss att sitta stilla och räcka upphanden för att berätta om räv och vitsippa. Men i staden finns inga vitsipporoch inga rävar, och hur man möter livet, det har ni inte lärt oss! Vi skulle t. o. m. vilja tro på , på en oändligt starkGud som förstår aOt och som vill, att vi är goda. Men ni har inte visat ossnågon människa som är god, emedan hon tror på . Ni har andäktigt tjänatpengar och mumlat tipsresultat som om de var böner." Jag vill också säga om samvetet att vi i vissa sammanhangräknar med att människor skall reagera på heder och samvete. Skall de kunna detmåste vi lära våra ungdomar vad som menas med heder och samvete. Kraven på att dessa synpunkter måste få göra sig mergällande i undervisning i skolan, i skolans miljö, i läromedel och ilärarutbildning omfattas nu av det stora flertalet föräldrar, och därför fårinte utskott och riksdag nonchalera dessa när skolfrågorna behandlas. Skall vifå en hela folkets skola, måste vi ta hänsyn till dessa synpunkter, annarskommer kravet på en alternativ skola att bli allt starkare och mer berättigat. FruSUNDBERG (m): I den franska pocketbokserien har utkommit en bok om den svenska skolan "Ny skola nytt samhälle". För utbildningsministern måste boken utgöra en kär läsningsom en bekräftelse på att propagandamaskineri fungeratutmärkt. Om vår nioåriga grundskola i jämförelse med andra länderssägs bl. a: "Om de flesta länder har en nog så snårig skolkarta, fylld avomvägar och återvändsgränder, så är den svenska skolan att förlikna vid enmotorväg. Gör det färden långtråkig? Det verkar inte så. I varje fall vet manvart man färdas, man kör på utan ryckigheter, men tappar inte bort vägen, ochvilken motorstyrka man än är utmstad med, kommer man fram ." Ja, mankommer fram , men för alla som färdas någonstans är det ocksåav intresse i vilket tillstånd man kommer fram. Då skulle jag vilja läsa ettpar rader ur den rapport om verksamheten inom den mentalhygieniskaskolhälsovården som är fogad till skolöverläkarens i redogörelse förskolhälsovården under /71, daterad 1972. Där sägs apropåproblemen behandlade på de psykiatriska mottagningarna: "Problemens art varierar med elevernas ålder. Värdatt uppmärksamma är frekvensstegringen beträffande flickorna från låg- tillhögstadiet, vilken nästan helt betingas av frånvaro av avsevärd omfattning ochoklar anledning. Denna föranleds av många orsaker, från genuin skolleda hos förövrigt friska individer tiU djupgående mental ohälsa. Bland en stor gmpp eleverav bägge könen syns pubertetsfenomen i förening med ständigt uteblivnaframgångar i skolkonkurrensen leda till en depressiv reaktion, som drivereleven in i en ond cirkel av sjunkande prestationer och tiUtagande passivitetoch skolfrånvaro. Till detta mönster adderas dess värre ej sällan andraasociala symtom" - t. ex. missbruk. "Åtgärder för att bryta nyssbeskrivna negativa uttryckningstendenser diskuteras ideligen i skolornaselevvårdsgrupper, varvid man gång på gång får anledning beklaga bristen på alternativautbildningsvägar och tvingas acceptera improvisationer av typen 'förlängdpryo'." Detta är fakta bakom vilka döljer sig djuptmänskliga tragedier. Sådana har alltid förekommit bland såväl ungdom som äldre,men det är ökningen som är oroande. Och än mer oroande är ovilligheten hos dagensskolansvariga att ta fasta på de alternativ, som diskuteras av sakkunskapen ochsom förts fram av moderata samlingspartiet - tanken påalternativa utbildningsvägar lämpade efter barnens och ungdomarnas individuellaförutsättningar. finns inte den möjligheten, och den stora satsningen måstebegränsas till elevvården. Därför har vi . I läroplanen för , Lgr 69, definieras elevvårdså att skolan skall söka hjälpa varje elev att lära känna sig själv, att påegen hand bilda sig en uppfattning om de uppgifter som skola och samhälleställer, att komma tUl rätta med personliga problem och att så långt sommöjligt utveckla sina olika egenskaper. Vad läroplanen inte tar ställning till är hur den skolaskall vara formad som ger eleven möjlighet till denna aktivitet påsjälvkännedomens område. Den nya skolan har trots sina specialinsatser påelevvårdens område skapat förhållanden som har försvårat elevernas möjlighetertill anpassning till skolsystemet, som det nu är utformat. Vi har, som här har berörts , gigantiskaskolenheter, borttagande av regler och föreskrifter samt alltför liten tid förbarnens individuella samvaro med lärare och stigande motsättningar mellanutbildningsansvariga och föräldrar. har behandlat en motion om utökadföräldrautbildning. och jag har inte reserverat oss tillförmån för motionens yrkande. Det beror inte på att vi på något sätt ställeross negativa till föräldrautbildning som sådan, tvärtom. Men situationen är sådan att vi varken av ekonomiskaeller humanitära skäl har råd att i första hand satsa på förbättringar för de den 5 aprU 1972 redanvälanpassade, och vilka är det vi når med en föräldrautbildning? Det är ännu sålänge inte problembarnens föräldrar eller låt mig säga barnensproblemföräldrar. Dessutom har beslutat om en försöksverksamhet närdet gäller föräldrautbildning. Det allra viktigaste måste vara att draerfarenhet av denna och försöka finna ut vilka åtgärder som bör vidtagas föratt få alla föräldrar att ställa upp i fmktbart samarbete med skolan. Elevvården får inte bli kulisser och sittandeutredningar har en tendens att tjänstgöra om inte som kulisser så somfördragsgardiner tills förslagen är lagda. Men elevvården får heller inteuteslutande bli reparerande. För att ge sken av elevvård satsar vi påskolpsykologer, samarbetsformer och kuratorer; dessa är absolut nödvändiga föratt reparera redan skedda skador men cyniska som ersättning för denförebyggande vård som borde vara det mest elementära i all människovård. Hur känner sig föräldrarna till det ökande antal elever,som grips av skolleda eller börjar knarka eller sniffa thinner? Upplever de sigsjälva som ansvariga för barnens missanpassning? Vi vet alldeles för litet omdetta. Vad vi vet är att all kunskap, som kan förmedlas till föräldrar om barnoch barns beteende är av godo. Men det är lika betydelsefullt att deutbildningsansvariga skaffar sig samma kunskap. Kanske kan där göra nytta.Rapporterna från dagens skolsituation är i alla händelser alarmerande, ochdetta gör föräldrarna oroligare . Denna oro dämpas inte med enförbättrad föräldrautbildning utan genom tillskapande av en skola, till vilkenföräldrar med tillförsikt kan sända sina barn, medvetna om att skolan är tillför barnen, inte barnen för skolsystemet. Moderata samlingspartiet står bakom tvåreservationer. Jag skall be att få yrka bifall till reservationerna A I och A 2vid punkten 1, Jag tror att riksdagsbeslut i enlighet med dessa reservationer inågon mån skulle råda bot på de negativa verkningar vi upplever påskolområdet. På förslag av fru andre vicetalmannen beslöt kammaren att till kl, 19,30 uppskjuta dels den fortsattaöverläggningen angående denna punkt, dels behandlingen av övriga punkter ibetänkandet och på föredragningslistan återstående ärenden. § 13 Interpellation nr 104 ang. allsidigheten i TV-programmen Ordetlämnades på begäran till i Skärstad (c), som yttrade: Radio-TV-verksamhetens organisation skallutgöra en garanti för ett högklassigt och allsidigt programutbud, anpassatefter människornas olika smakriktningar. Den nuvarande organisationen skallutgöra en garanti mot ett kommersialiserat programutbud, verksamhet regleras av dess avtal medstaten. Det innebär att har att utforma programutbudet inom deramar som fastslås i avtalet. Någon möjlighet från eller regeringenssida att direkt styra programverksamheten finns inte, och bör Nr 51 av principiella skäl heller inte finnas. När vifick två TV-kanaler var ett av motiven fördetta att man skulle g_|.j[ J972 fåmöjlighet att ytterligare differentiera programutbudet för att tillfreds------- De två TV-kanalerna sattes i en konkurrenssituationgentemot varandra, vilket skulle ge större effektivitet och följsamhet när detgäller att tillfredsställa olika intressegrupper bland tittarna.Kanalkonkurrensen synes ha fått den olyckliga konsekvensen att programutbudet iviss utsträckning koncentrerats till de områden där de största tittarsiffrornakunnat noteras. Allsidigheten i programutbudet håller därmed på attåsidosättas. Speciellt gäller detta på de mest attraktiva sändningstiderna. Programutvecklingen i TV har uppfattats som synnerligenotillfredsställande av många människor. Vi upplever en förtroendeklyftamellan tittare och producenter. Många finner situationen så otillfredsställandeatt aktioner har startats mot TV:s programinriktning. torde över100 licenser sägas upp i protest mot programpolitiken. Den största orsaken till att situationen bedöms såallvarlig är den mycket starka genomslagskraft som TV har när det gälleropinionsbildning och påverkan av våra attityder. Anpassningen av TV-programmenefter tittarsiffror är ett typiskt utslag av kulturell låt-gå-politik. Minoritetsgrupperkommer därmed i kläm, med likriktning i attityder och åsikter som följd. Det ärnaturligt att människor reagerar mot detta. Den nuvarande organisationen av radio-TV-verksamhetenskall ge oss ett folkets etermedia. Avtalet mellan staten och Radioskall garantera detta. En mindre allsidighet i programutbudet, med åsidosättandeav minoritetsintressen som följd, står i strid med avtalet. Med hänvisning till ovanstående hemställes om kammarenstillstånd att till herr utbildningsministern få ställa följande frågor; Anser statsrådet att protesterna mot programmen i TV utgörett tecken på att åsidosatt allsidigheten i programutbudet? Anser statsrådet att programutvecklingen i TV motiverarändring av avtalet mellan staten och ? Denna anhållan bordlades. § 14 Interpellation nr 105 ang. aktualisering av religionsfriheten i internationella sammanhang Ordet lämnades på begäran till HerrWIKSTRÖM (fp), som yttrade: 17 000 katoliker i i en skrivelse till generalsekreterare generalsekreterare protesterat mot religionsförföljelseni . De förklarar att den bedrivs systematiskt trots att detta stridermot den sovjetiska gmndlagen. Appellen, som var riktad till FN, hade som bilaga en kopia av 137 5 * protokoll 19 72. NrSl--------------- skrivelsen till och ettbrev. I brevet heter det att kommunist- Onsdaeen den- partiet inte har velat bekräftamottagandet av protestskrivelsen. Därför vädjar man till FN:s generalsekreterare att förmedla appellen till -------------------- . Man klagar över att "ateism undervisas med tvång ochbarn till katoliker måste läsa, skriva och uppträda i strid med sittsamvete". De 17 000 katolikerna säger vidare att de sovjetiskamyndigheterna har vägrat tillåta att katoliker bygger kyrkor för egen räkning.Myndigheterna har till och med sagt nej till planer om att resa små kapell påtidigare kyrktomter. Inte bara i utan på många andra håll i världenförekommer religiös intolerans. På vissa håll har förtrycket satts i system ochbedrivs med mer eller mindre raffinerade metoder. Ett intensivt studium av frågan om religionsfriheten ochdess tillämpning i olika länder har bedrivits genom Kyrkomasvärldsråd och andra ekumeniska organ. Speciell uppmärksamhet har på sistoneägnats åt utvecklingen i och där - från skilda utgångspunkter religionsfriheten satts på undantag. Inom har den särskilda punkt pådagordningen som rubriceras "Avskaffande av religiös ofördragsamhet"aldrig hunnit sakbehandlas. Är 1971 antog generalförsamlingenpå förslag av Tredje utskottet en resolution, i vilken konstaterades att tideninte medgav behandling av bl, a, ärendet om avskaffande av religiösofördragsamhet och att behov förelåg av full diskussion av detta och andraärenden som ej sakbehandlades. Mot bakgrund av den allmänna situationen i frågaom religionsförtryck och särskilt nu uppgifterna om den katolska protesten frånSovjetrepubliken synes det naturligt att förnyar försöken attfå hela denna problematik belyst i internationella sammanhang och atteftersträva att denna problematik sakbehandlas inom . Med hänvisning till det anförda hemställer jag omkammarens tillstånd att till utrikesministern få ställa följande fråga: Planerar den att inom Förentanationerna och i andra internationella sammanhang aktualisera frågan omreligionsfriheten och dess tiUämpning? Denna anhållan bordlades, § 15 Anmäldes och bordlades Kungl. Maj;ts propositionnr 66 med förslag till ändring i regeringsformen, m, m. § 16 Utsträckt motionstid Ordet lämnades på begäran till (), somyttrade: Jag tillåter mig hemställa, att kammaren ville besluta, att tiden föravgivande av motioner i anledning av Kungl. 138 nr 66 med förslag till ändring iregeringsformen, m. m. måtte med hänsyn tillärendets omfattning utsträckas till första plenum efter torsdagen den Nr 51 Denna anhållan bifölls. § 17 Anmäldes och bordlades följande motioner: Nr 1570 av hexrax och avlämnad ianledning av Kungl. Maj:ts proposition nr 53 angående stöd till kollektivskogsteknisk forskning m. m. Nr 1571 av herrar ochStålhammar avlämnad i anledning av Kungl. Maj:ts proposition nr 59 angåendeanslag till produktionsbidrag och samdistributionsrabatt för dagstidningar Nr 1572 av hexx avlämnad ianledning av Kungl. Maj:ts proposition nr 67 med förslag till vissa åtgärdermot narkotikamissbruket, m. m. § 18 Meddelande ang. enkla frågor Meddelades att följande enkla frågor denna dagframställts, nämligen Nr 151 () till herr utrikesministernangående medverkan av svensk ambassad vid överlämnande av iutlandet: Kommer den , när nobelpristagare såönskar, att medge att överlämnas på svensk ambassad? Nr 152 i (fp) till herrkommunikationsministern angående effekterna för av planerade flygfält iNorge nära svenska gränsen: Vill statsrådet redogöra för vilka kontakter som förevaritmellan svenska och norska myndigheter och regeringar med anledning av att tvåflygfält planeras på den norska sidan helt nära den svenska gränsen och vilkaeffekter de kan tänkas få för den svenska flygfältsplaneringen och förnäringslivet i ? § 19 Kammaren åtskildes .