prot · FV0986 · 1972-12-31 00:00:00 — vara enfördel all man lämnar utrymme för olika initiativ. kan man kanske komma fram tUl bättre metoder än om de lokala organenskall vara bundna av fixa föreskrifter uppifrån. Eftersom rättshjälpen skall lämna full kostnadstäckningblir det i fortsättningen inga ekonomiska förpliktelser av nämnvärd belydelseför landslingen om dessa behåller rältshjälpsbyråerna. Det kan också i varjefall psykologiskt sett vara av värde all man håller isär de i allmän fiänstanställda rättshjälpsadvokaterna frän domstols- och åklagarväsendet, som ju ärstatligt. Vad som kan behövas är en föreskrift att landstingskommun skall varaskyldig alt inrätta minst en allmän advokatbyrå inom landstingsområdet. Dålandslingen inte haft tillfälle atl yttra sig över reservanternas förslag attde skall behålla rältshjälpsbyråerna har reservationen utformats inte som etlslutligt förslag utan som en hemställan att hos Kungl. Maj;t begärnya överväganden om huvudmannaskapet för samhällets rättshjälp i enlighet medrikthnjerna i reservationen. Om rällshjälpsbyråerna fortfarande skall skötas avlandstingen i enlighet med förslaget i reservationen 2, behövs ingetstalUgtorgan för att administrera dem. Man kan i stället låta de nuvarandestyrelserna för rättshjälpsanstalterna beslå och i enlighet med direktiv frånlandstingen handha förvaltningen. Däremot behövs naturligtvis de föreslagnaregionala rällshjälpsnämnderna. De skall enligt propositionen, som juslitieministernframhöll, pröva ansökningar om rättshjälp, förordna biträde åt parter, beräknakostnadsbidrag och i vissa fall bestämma biträdeser-sältning. Dessa organ äralltså något annat än de allmänna advokatbyråerna, som ju handhar självaadvokalverksamheten och biträder parterna när rättegången skaU utföras. Delmåsle självfallet finnas möjlighet för en rätlssökande all överklaga beslut somdessa regionala rätlshjälpsnämnder fattar, och för del ändamålet behövsuppenbarligen en central rätlshjälpsnämnd eller någol liknande organ. Förslagethärom har enhälligt godtagits av utskottet. En del serviceuppgifter åträttshjälps-nämnderna kan man väl också länka sig att den centrala nämndensköter. Däremot motsätter sig reservanterna i reservationen 4 atladministrationen av de allmänna advokatbyråerna sköts centralt, och dettanaturligtvis främst därför alt de anser att byråerna skall ligga kvar hoslandstingen, SkuUe besluta atl de rättshjälpsanstaller som finnsskall förstatligas, så anser vi ändå inte att är ell lämpligtorgan för att sköta administrationen av sådana byråer, I det hänseendet hänvisarjag liU vad utskottets ordförande har nämnt. Slutligennågra ord om reservationen 9 av och 163 Förslag tiU rättshjälpslag m. m. utskottsledamöler.Del gäller förslaget i propositionen att ersättning åt de juridiska biträdena ivissa fall skall kunna bestämmas enligt en taxa som utformas av ell centraltstatligt organ, I replikväxlingen mellan justitieministern och utskottetsordförande fick vi en del klarlägganden som onekUgen är av värde och innebär eni viss mån positiv uttolkning av förslaget. Utskottets ordförande har påmoderaternas vägnar riktat stark kritik mol laxesystemet, och jag kan för vitsorda svårigheten all utforma och tillämpa sådana taxor, eftersomarbetet med ett mål kan variera myckel, beroende på målels beskaffenhet. Delgäller också de vanligen förekommande målen. Men vill jag inteförneka alt det finns målgrupper där arbetet i flertalet fall är relativtkonstant. Jag tänker på gemensamma ansökningar om hemskillnad elleräktenskapsskillnad och en del andra ansökningsmål samt vidare på exempelvisarbetet med häktningsförhandlingar. Men jag vill understryka att del baragäller flertalet mål. Det förekommer en mängd undanlag där arbetet är meromfattande än vanligt och väl också en del fall där arbetet är mindreomfattande. Vi har i alla fall i reservationen godtagit del föreslagnataxesyslemet under den uttryckliga förutsättningen att taxorna bara används imål och ärenden där arbetets omfattning inle varierar i någon högre grad, 1reservationen begärs att detta utsågs i ulskottsbetänkandet. Personligen vill jag tillägga atl jag - som jag tidigareantytt - är ganska tveksam om möjligheten atl använda taxor för något större antalmålgrupper. Jag vill uttrycka den förhoppningen - och del innebär etlunderstrykande av vad justitieministern sade - att man vid utarbetande avtaxorna prövar sig fram försiktigt och omsorgsfullt och noga beaktar behovet avflexibilitet i taxorna, så att domstolen kan ta rimlig hänsyn till det arbetesom i det enskUda målet krävs och också till det sätt på vilket arbetet harutförts. Som framgår av vad jag sagt är utskottetenigt om huvuddragen i villkoren för den utvidgade rättshjälpen och om dennasomfatlning, även om två reservationer vill modifiera gränsdragningen.Motsättningen ligger främst i olika uppfattningar om hur rättshjälpen börorganiseras. Regeringsförslaget innebär ett förstatligande avrättshjälps-anstalterna, medan de reservationer som folkpartietsutskottsledamöler står bakom förordar atl vi bibehåller och utvidgar denbefintliga organisationen på landstingsplanet. Här återkommer alltså den iolika sammanhang påtagliga motsättningen mellan å ena sidan socialdemokraternastro på förstatligande och centralisering och å andra sidan deicke-socialistiska partiernas uppfattning att decentralisering av olikaarbetsuppgifter ofta ger det bästa resultatet. Jag yrkar,herr talman, bifall lill reservationerna 2, 4, 5, 6 och 9, Under delta anförande övertog herr tredje vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. HerrJOHANSSON i (c); Likhet inför lagen är väl något som vi iSverige försöker att ha som rättesnöre. Oavsett samhällsklass, politisktillhörighet eller ekonomiskaförutsättningar har målsättningen varit att inför domar-skranket skall det varajämlikhet. Sedan vel vi att det i den allmänna debatten gärna diskuteras om såverkligen varit och är faUet, Men jag lycker att just en fri debatt om sådanahär spörsmål på sitt sätt bör vara en ledsfiärna för våra domare alt döma sårättvist som det nu går. Jag vill nog påstå att vår rättsordning innehåller ochatt de rättsvårdande organ som samhället ställer till förfogande uppfyller iväsentlig grad kravet på etl tillfredsställande rättsskydd för den enskilde.Sedan skulle man naturligtvis önska att vi kunde komma fram tUl en förenklingoch därmed också till större effektivisering inom vårl domstolsväsen. Små enklarättsfall skulle t, ex, snabbare kunna upp. Men den av alla omfattade principen om likhet inför lagenkan inle omsättas i verklighet, om människorna, måsle avstå från atl bevaka sinrätt och söka råd av biträden i rättsliga angelägenheter därför all de saknarmedel för atl bära de kostnader som kan uppkomma. All detta förekommer istor utsträckning är alldeles uppenbart. Den utbyggnad av samhällets rättshjälp som föreslås iproposilionen 4 möter ett länge känt behov och måste därför hälsas medtillfredsställelse. Arbetet för en vidgad rättshjälp har inte minst här iriksdagen varil påtagbart. Uren centermotion vill jag citeraföljande: "Grundsatsen all i dagens samhälle envar skallåtnjuta rättssäkerhet bör betraktas som självklar och den förutsätts även ipraktiken vara genomförd. Det torde emellertid kunna ifrågasättas om på allaområden så verkligen är fallet. En viktig förutsättning för rättssäkerhetensbestånd är bl, a, atl envar oberoende av ekonomisk ställning - har möjlighetatt i förekommande fall hävda sina intressen inför domstol. Även om den som harrätten på sin sida enligt reglerna för rätlegångskoslnadsersättning kan påräknaatt få sina rättegångskostnader ersatta av motparten, är förhållandena påområdet knappast tillfredsställande. Hänsyn lill den enskildes trygghetmotiverar nämligen atl man kan tillgripa rättegång även i de fall då dennasutgång ej kan med säkerhet förutses. Till yttermera visso är den tappandeparten understundom ur stånd att betala motpartens kostnader," Så långt centermotionen. Och yrkandet i motionen var atten utredning skulle framlägga förslag om att utöka den enskildes rätt tillkostnadsfri process. Jag lar motionen som exempel på inlresse frånvårt håll för alt få en bättre lösning på just rättshjälpen. Jag gör det ocksådärför att det var det året som jag kom lill , och jag hade själv enviss beröring med denna motion. Jag vet dock atl vårt parti liksom alla partierhär i aktualiserade detta problemkomplex mycket tidigare än 1965. Vi vet också att det har företagils flerautredningar, som har berört det allmännas rättshjälp. Utredningarna har gälltbåde den fria rättegången och den utomprocessuella rättshjälpen. Vad som iförsta hand framstår som otillfredsställande med den nuvarande ordningen är atlendast de ekonomiskt sämst ställda kan få rättshjälp, vare sig det är fråga omfri rättegång eller biträde genom rättshjälpsanstalt eller enligt s. k.Jämtlandssystemet. Det är alltså en begränsad befolkningsgrupp som kan påräknafri rättegång, medan betydande samhällsskikt uteslules från Förslag till rättshjälpslag m. m. Förslag tiU rättshjälpslag m. m. denna möjlighel ulan att fördenskull ha råd atl bära de ofla dryga kostnadersom en process medför. Det förslag vi har atf ta ställning till bygger påtidigare utredningsmaterial som bakats in i den departementspromemoria sornfärdigställts inom . Remissbehandlingen av promemorianförsiggick, som redan sagts, av en ganska stark kritik, och remisskritiken hari betydande omfattning beaktats i åtskilliga hänseenden i den nu föreliggandeproposilionen. Reformen innebär all rättshjälp får lämnas i rättsligangelägenhet, oberoende av om denna behandlas vid domstol eller annanmyndighet, Atl rättshjälp också kan avse rådgivning eller biträde iangelägenhet som inte är föremål för behandling vid myndighet lycker vi är bra. Vi ansluter oss i princip också lill departementschefensförslag atl den rättsökande efter förmåga skall bidra till kostnaderna förallmän rättshjälp, Kostnadsbidragel som den enskilde skall bidra med beräknasefter årsinkomst och försörjningsbörda enligt vissa schabloner. Fråncenterpartiets sida kan vi godta förslaget till väsentlig del men har en delsom vi ser det vikliga förslag lill ändringar och kompletteringar. Jag skallhär redogöra för reservationen 6 som behandlar rättshjälp åt näringsidkare.Departementspromemorian var starkt negativ lill förelagarnas möjlighet atlerhålla rättshjälp. Det skulle vara synnerliga skäl som i så fall skulle skapadenna möjlighel. En rad remissinstanser har, som framgår av propositionen,avstyrkt denna inskränkning eller anlagt starkt kritiska synpunkter påförslaget. Det är en rad lunga remissorgan som handlat så: JK, RÄ, högstadomstolen, fem hovrätter, LRF, hantverks- och industriorganisation m.fl. 1 proposUionen har man i viss mån hörsammat denna kritik, och formuleringenharblivit alt "särskUda skäl" skall föreligga för alt rättshjälpskall utgå lill denna grupp av medborgare - i promemorian var del"synnerliga skäl". Även om möjligheterna lill rättshjälp sålunda iviss män ökat i regeringsförslagel jämfört med promemorian finner vi dem inletillräckligt beaktade. Vi begär i reservationen nya överväganden och förslagbeträffande rättshjälp ät näringsidkare. Särskilt bör man beakta atl rättshjälpinte längre kommer all vara förbehållen de sämst ställda ulan skall komma ävenhögre inkomsttagare lill del - den övre gränsen går mellan 56 000 och 72 000kronor i årsinkomst, beroende på försöfiningsbörda, och det finns vissajämkningsregler för speciella förhållanden. Undanlaget för näringsidkare kanmed hänsyn härtill inle anses rimligt. Flertalet småföretagare kommer inte upp i dessainkomster. Utskottet skriver att rättshjälpen i första hand bör ge skydd vidoförutsedda händelser som berör den enskildes personliga och ekonomiskaförhållanden. Del är i och för sig rikfigt, men för t. ex. egenförelagaren ärdet som regel ingen skillnad mellan anställningsförhållande och företagsamhet.Del är, såsom framhålls i reservationen, "infe mindre angeläget att ennäringsidkare i små ekonomiska omständigheter bereds möjlighet att la lillvara sin rätt i fråga om sin näring än atl han erhåller bistånd i fråga om sinarent privata angelägenheter". Vi är helt införstådda med alt speciella faktorer måstebeaktas vid rättshjälp i näringsverksamhet. Därför har vi inteomedelbart begärt lagtext idel speciella fallet utan försl krävt en översyn. Med detta yrkar jag bifalltill reservationen 6. Så några ord om en förenkling inomrättegångsväsendet - jag nämnde den i böfian av mitt anförande. har ianslutning till propositionen väckt en motion som bl. a. tar upp dessaspörsmål. Det är elt välkänt förhållande atl vår rättegångsordning med alladess förfiänsler är både långdragen och kostnadskrävande. Det är enligtmotionärernas mening nödvändigt att dessa frågor ägnas uppmärksamhet och atlman inom processordningens ram söker åstadkomma reformer som kan nedbringa bådetidsutdräkten och kostnaderna. Detta är så mycket mera angeläget somrätlshjälpsreformen i sig kan antas medföra etl ökat antal rättegångar. Ipropositionen las dessa problem upp, och departementschefen anför alt man idepartementet tagit upp dessa frågor och ämnar framlägga förslag inom en intealltför avlägsen framtid. Utskottet har också gjort en välvillig skrivning ommotionens syfle. Vi är därför nöjda. Övriga reservationer som representanleri utskottet har undertecknat kommer att redogöra för. De gällerdels landstingens huvudmannaskap för de nya advokatbyråerna, dels förnyadprövning av frågan om central myndighet för rättshjälpen. Förslag till rättshjälpslag m. m. FrökenBERGEGREN (s): Det har funnits ett genomgående tema i dehittills hållna anförandena. Samtliga talare har intygat det slora behovet avden rätlshjälpsreform vi nu har atl besluta om och gemensamt slutit upp kringgrundprinciperna för förslaget. Justitieministern gjorde ensammanfattning av förslaget, och jag antar därför att kammaren efter en långarbetsdag håller mig räkning för atl jag inle ger mig in på en redovisning avvad förslaget innebär. Men jag skulle personligen vilja i likhet med så mångaandra intyga min slora tillfredsställelse över alt detta förslag har framlagts.Det är verkligen en efterlängtad reform. Jag kan säga detta inte bara därföralt jag har suttit i det gamla första lagutskottet och vid flera tillfällenvarit med om alt uttrycka vår önskan om atl få en sådan här reformförelagd , ulan också därför att jag under en ganska lång följd av ärhaft min yrkesverksamhet förlagd lill en rättshjälpsanslalt. Jag kan alltsåintyga atl det har funnits elt mycket storl behov av att få en utvidgadrättshjälp. Möjligheten hiltills att få rättshjälp har varit förbehållen deekonomiskt sämst ställda vare sig det har gällt processuell rättshjälp ellerutom-processuell rättshjälp. En annan olägenhet som också har varit djupt kännbar äratt man inte har haft en verklig valfrihet ens om man har haft denna rätt tillrättshjälp. Antingen har det i det landstingsområde där man varit bosattfunnits en landstingsstyrd rätlshjälpsanstalt eller också har man varilhänvisad lill att anlita yrkesutövande advokater enligt det s. k.Jämtlandssystemet, men man har inte hafl möjlighet att välja det ena eller delandra. Jag tycker att vi skall hålla lika styvt på båda principerna och att detskall råda likhet inför lagen på del sättet atl ingen skall av ekonomiska skäluteslängas från möjlighet atl skaffa sig hjälp. Ingen skall heller varahänvisad till att välja en speciell advokat. På den punkten håller jag Nr 86 fullkomligt med , fastän jag drar en annan slutsats. Onsdaaenden Valfriheten innebär också att manskall ha frihet att icke välja en fritt 24 mai1972 yrkesutövande advokat utan om manså önskar få vända sig till en av det --------- ;------- allmännadriven advokatbyrå. Den uppfattningen kan jag stödja just på ors ag tiI ratts- . erfarenheten jag själv har; jaghar ofla mött människor som med bitterhet har sagt att de inte kanfå hjälp på stadens rätlshjälpsanstalt på grund avatt de har något för hög inkomst, utan de blir hänvisade lill atl anlita en avde privatpraktiserande advokaterna och får betala kostnaderna härför, medan demedellösa har förmånen att få fri rättshjälp. Jag tror att detta är en viktig grundprincip. Dereservanter som står för reservationen 2 har också godtagit tanken attvalfriheten kräver atl det skall finnas möjlighet att anlita både enskildadvokat och en av samhället driven advokatbyrå. Men såväl i reservationen I avfru och som i reservationen 2 av m. fl.har man enat sig om alt yrka att huvudman för de offentliga rättshjälpsbyråernaskall vara . Jag vill i det sammanhanget understryka att vi i utskottetunder behandlingen av detta ärende fick upplysningen att Landstingsförbundetenhälligt har uttalat sin anslutning till propositionens förslag ocU att manalltså inte har några invändningar mot att förlora huvudmannaskapet förrättshjälpsbyråerna. beklagade visserligen att Landstingsförbundetinte haft möjlighet att yttra sig över reservanternas förslag. Om vi skulle gåin på sådana tankegångar skulle vi väl aldrig få ett ärende i hamn. Det hartydligen inte funnits något önskemål från att behållahuvudmannaskapet i detta fall, och det tycker jag att vi skall fästa stortavseende vid, Det väsentliga för mig och utskoltsmajoritelen har varitatt det finns elt behov av ett enhetligt system över hela landet. Möjlighetenatt få rättshjälp skall inte vara beroende av i vilket län man bor. Staten bördärför vara huvudman. Eftersom det förutsätts att staten skall stå förkostnaderna är det också rimligt att staten skall ha huvudmannaskapet. På dessagrunder har ulskottsmajoriteten anslutit sig till propositionens förslag ochavstyrker följaktligen reservationerna 1 och 2. Sedan är frågan vad de statliga advokatbyråer som föreslåsi propositionen skall kallas. I reservationen 3 av och herrSchött yrkas att de inte skall benämnas advokatbyråer utan kallasrättshjälpsbyräer. Vi skall hålla i minnet att vi här i landet med advokatmenar en jurist, som uppfyller de kvalifikationer som har angivils irättegångsbalken 8 kap. 2 § och i stadgar. Även ilandslingens nuvarande rättshjälpsbyråer är föreståndaren advokat liksomflertalet av hans medhjälpare. Det råder alltså ingen skillnad i fråga ommeriter och skicklighet niellan advokater vid en offentlig byrå och advokatervid en enskild advokatbyrå. Såvitt jag kan förstå skulle resultatet av ett bifall tillvad och har föreslagit bara bli att man skulle bibringa allmänheten den föreställningen atl del är någon gradskillnad i skicklig het och duglighet mellan jurister som arbetar på en offentUg byrå och jurister som arbetar på en privat byrå. Eftersom vi har hävdat att här skall '°° råda konkurrens på lika villkoroch att den hjälp som erbjuds vid en statligbyrå skall ha exakt samma värde för den rätlssökande som den hjälp vilkenerbjuds vid en enskild byrå, har utskottet stannat för att godta benämningenadvokatbyrå. 1 reservationen 4 har m. fl. tagit upp fråganom vilken myndighet som skall vara centralmyndighet för rättshjälpen.Reservanterna har accepterat tankegången atl vi skall ha en centralmyndighet,om del nu blir fråga om ell statligt huvudmannaskap, men anser all de inle kanfölja propositionens förslag om atl denna centralmyndighet skaU sortera underdel beslutade . Av rent praktiska skäl om inte annatanser utskotlsmajoriteten att rnan bör godta förslaget all skallvara centralmyndighet. Men del finns heller inga principiella invändningar,eftersom det är fråga om administrativa uppgifter, som myckel väl kan skötas avdomstolsverket. Atl man då skulle inrätta ett särskUt frislående verk kan inlekomma i fråga. 1 reservationerna 5 och 6 behandlas möjligheten för ideellförening alt erhålla rättshjälp samt rättshjälp åt näringsidkare. 1 båda fallenanser utskoltsmajoritelen att man bör följa propositionens förslag och inte gefri rättshjälp åt juridiska personer. När jag läste molionen och hördepläderingen för reservationen 5, vari uppräknas vissa ideella föreningar somsärskilt skulle kunna vara i behov av fri rättshjälp, gjorde jag denreflexionen atl del finns ganska starka skäl för att inte driva saken längre.Det finns ingen anledning att ge fri rättshjälp åt allehanda pressure groups,som har tagit tUl sin uppgift att på snarl sagt vafie område bekämpamyndigheterna. Det är gruppernas fulla rätt i ett fritt samhälle, men det ärväl mycket begärt atl vi genom att ge dem fri rättshjälp skall ge demmöjligheter att driva sin verksamhet in absurdum. När det gäller ideellaföreningar må det vara nog alt veta atl varje enskild medlem, om han uppfyllervillkoren i övrigt, givelvis har rätt lUl rättshjälp såsom alla andra. Delborgar för atl de såsom enskUda samhäUsmedlemmar kan skaffa sig sin rält. När del sedan gäller rättshjälpen åt näringsidkare delarjag helt departementschefens uppfattning. Han har i kommentarerna uttryckt enklar uppfattning att del inte är fråga om atl undanhåUa sådana smånäringsidkare fri rättshjälp som i själva verket står de vanliga löntagarnaganska nära. Det är därför han har mildrat uttrycket från"synnerliga" lill "särskilda" skäl. Med den exemplifieringhan har gjort lycker jag egentligen all reservanterna och även motionärerna somhar tagil upp den här frågan borde vara nöjda. Bl, a, i motionen 1469 har detnämligen framhållits alt just,de små näringsidkarna i mycket små och blygsammaekonomiska omständigheter rimligen inte bör lämnas utan möjlighet att fåsamhällets rättshjälp. Och det skall de få, enligt den exemplifiering somgjorts. Utskottsmajoriteten har uppfattal det hela på det sättet och i sinskrivning framhållit atl del bör finnas möjligheter, med nuvarandebestämmelser, all ge hjälp i de ömmande fall där del kan vara berättigat. Vihar dessutom anfört att vi får följa ulvecklingen och vinna erfarenheter av hurlagstiftningen kommer att ulfalla i praktiken. Man kan inte begära att en sädanhär lag från början skall vara helt fri från brister. Man gör onekligen denreflexionen att reservanterna från den tidigare mycket snävt tUltagnasamhäUeliga rättshjälpen, som bara gällde 6* protokoll 1972. Förslag tiU rättshjälpslag rn. Nr 86 'l' ekonomiskt sämst ställda isamhället går in för alt få bokstavligt talatallting; "från intet allt vi vilja bli", för alt citera en välkänd kampsång. Man talar om atl det här förslaget i själva verket inte är så märkvärdigt som det låter, men redan med den utformning det nu har Forslag tdl rätts- innebär förslaget ett mycket stortsteg framåt, mot förverkligandet av hjalpslagm m. likhet inför lagen på dettaspeciella område, I reservationen 7 har reservanterna tagit upp frågan omvilken instans som skall vara beslutande organ i fråga om förordnande ombiträde m, m. Enligt nu gällande regler är det domstolarna som har atl beviljafri rättegång och förordna om rätlegångsbiträde. Enligt propositionsförslagetkommer domstolarnas rätt atl förordna biträde och bevilja fri rättegång atlkvarstå i brottmål, men i övriga fall skaU rällshjälpsnämnderna besluta. Reservanterna tycker atl man i alla mål som skallhandläggas av domstol skall överlåta ål domstolarna att sköta dessa frågor. Vihar emellertid i utskotlsmajoritelen påpekat att rättshjälpen, med införandetav den föreslagna lagstiftningen, kommer alt utvidgas avsevärt. Eftersom del iregel är på det sättet att advokaternas uppgift inte är atl försöka leda eltärende fram till process ulan atl försöka undvika processer får man räkna medatl elt mycket storl antal ärenden kommer alt bli sådana därrättshjälpsnämnderna helt naturligt beslutar om fri rättshjälp och förordnarbiträde. Det skulle vara rätt egendomligt om vi får etl system där i det enafallet domstolen hade den här uppgiften och i det andra falleträltshjälpsnämnden, I enhetlighetens intresse anser vi därför att man bör följapropositionens förslag. Sedan vill jag beröra den kontroversiella frågan omtaxorna. Vi har fått ett klarläggande från departementschefen, som jag lyckerborde tillfredsställa reservanterna.