prot · FV0951 · 1972-12-31 00:00:00 — Det är visserligen rätt sedankammaren behandlade den här frågan så långt har alldeles rätt men stannade vid . Han har inte följt utvecklingenefter den dagen, han har inte tagit något som helst intryck av vad som sker påGotland och inte heller av den opinionsbildning vi har här i när detgäller att påtala de brister som verkligen föreligger i fråga omtransportstödet till . vill under sken av att spara kammarens tidknappa in sin argumentering för att slippa bemöta de mycket väsentliga ochomfattande yrkanden som har gjorts i de olika motionerna. Jag tror inte attgotlänningarna lika mycket uppskattar sparsamhet. Det finns en mycket allvarlig passus i den motion som jagåberopade i samband med att jag talade för reservationen, och jag skulle viljaåterge den. Det sägs i motionen: "När frågan om ett utökat statligt stöd övervägs börsom jämförelse uppställas de kostnader som samhället alternativt får bära fören successiv avfolkning på med motsvarande investeringar i andrasamhällen liksom de ökade kostnaderna för den kvarboende befolkningenom en efter svenska förhållanden dräglig standard skall kunnaupprätthållas." Vi måste ha ögonen på att det sker någonting i negativriktning på , där samhället måste ingripa. Då räcker det intemed att åberopa att vi någon månad har fattat ett beslut som man redannu kan säga var alltför begränsat och inte ger den stimulans till näringslivetoch boendet på som behövs för att främja en positiv utveckling. () kort genmäle: Jag kan helt instämma i vad nuanfört. Själv är jag förvånad över den kallsinnighet som man iakttar när detgäller problem. Dessa är så stora att det finns all anledning för ossatt känna oss oroade. Vid den debatt som förekom tillät jagmig säga att jag tyckte att tog för lätt på och dessproblem. Det är ett uttalande som jag har alla skäl att upprepa. () kort genmäle; Enligt min uppfattning är det inte antalet ordsom avgör om man är kallsinnig eller inte jag vill säga det till . Vad gäller det som tog upp i sin replik kanjag upprepa vad jag sade från talarstolen; De här frågorna diskuterade vi den17 december. Vi är medvetna om att detta är en försöksperiod, och ni bör varadet, . Den har pågätt , och kan maninte vara färdig att göra en utvärdering och säga att det här stödet ärmissriktat eller felaktigt. Det behövs väsentligt för att klara utden frågan. () kort genmäle: Det är ytterstbeklagligt att tar antalet ord som ett mått på en intresseinriktning.Det är inte antalet ord det är fråga om utan viljeinriktningen, och det äravsaknaden av viljeinriktning i anförande som jag påtalade imitt tidigare inlägg. HerrSCHÖTT (m) kort genmäle: Det är ju inte orden utan gärningarna som äravgörande. Jag är ytterligt förvånad över att och hansmeningsfränder inte har kunnat stödja de mycket rimliga krav som framställts ireservationen. Jag ber för min del att än en gång få tillstyrka densamma. i Stenkyrka (c); talare har ju berört Gotlandssituation ur olika aspekter - befolkningspolitisk, det skattemässigaundertaget, sysselsättningsfrågor osv. Jag kan därför gå direkt påkommunikationsfrågan som vi här behandlar. Det bör väl sägas att det gäller ennyckelfråga för . Skall vi lyckas klara en utbyggnad av näringslivet,vilket är nödvändigt, så måste frågan lösas. Speciellt utmärkande för är att hemmamarknaden ärliten. Därav följer att näringslivet blir exceptionellt starkt beroende avrimliga frakter för att nå andra marknader. Persontrafiken är givetvis ocksåviktig för handelsförbindelserna, turistnäringen och utbildningsmöjligheternasamt för att bryta känslan av isolering. Frågan hur kostnadsmässig likställighet ikommunikationshänseende mellan och fastlandet skall kunna uppnås hardiskuterats i över ett kvarts decennium. Flera utredningar har sökt finnalösningar på problemet. Statsrådet förslag om transportstöd tillfärjetrafiken är såvitt jag kan bedöma den första konkreta åtgärd som vidtagitsi frågan. Detta initiativ noteras med tillfredsställelse, liksom utskottetstillstyrkande av de 2,1 miljoner som föreslagits utgå för ändamålet. Från gotländsk sida har emllertid hävdats att principen omallmän väg till ur kostnadshänseende bör läggas till grund för kommandebeslut. Vi konstaterar att till olika delar av landet i övrigt - utom -bygger staten vägar och broar eller bekostar avgiftsfria färjeleder. Staten bäri dagsläget helt ansvaret för kommunikationer med fastlandet;konkurrensmöjligheterna är helt obefintliga. I luftrummet rådernionopolföretaget . I färjetrafiken över havet äger statenkoncessionsprövningen och genom denna full insyn samt rätt att fastställa taxoroch turlinjer. På lastbilssidan kan staten genom ägarinflytande i ochSvealast verka som prisbildare. Möjligheter föreligger alltså till fullo förstaten att med olika åtgärder minska kostnadstrycket i Gotlandstrafiken. I motionen 525 föreslås att en utredning tillsättes meduppgift att framlägga förslag om yttertigare åtgärder i syfte att skapa likställighetmellan och fastlandet i fråga om kostnader för transporter av gods,fordon och passagerare. Tanken bakom förslaget är ju att den treårigaförsöksperiod, som inletts, skall utnyttjas för utarbetande av förslag tillmera permanenta grunder för kommunikationsproblemens lösning. Vilka frågor är det nu som bör bli föremål för utredning?Några frågeställningar vill jag här i korthet skissera. Principen attGotlands väg över havet skall betraktas som allmän väg ur kostnadsansvarighetssynpunktbör slås fast. Vägpriser över vattnet bör eftersträvas. Huvudmannaskapetför trafiken bör utredas. Olika förslag i detta hänseende har i tidigareutredningar diskuterats. Som tänkbara möjligheter har angivits att staten direkt vilket kan sägas vara fallet för närvarande kan köpa tjänster av Gotlandsbolaget, som driver trafiken. SJ har nämntssom tänkbar huvudman, likaså. Frågan om bildande av ett särskiltbolag med staten, , näringslivet på m. fl. somintressenter har diskuterats. Andra alternativ kan naturligtvis också prövas. Hamnfrågorna är av stor vikt enär trafikströmmarnasfördelning liksom vägavstånden till olika centralorter och avsättningsområden har stor betydelse för restider och kostnader i trafiken. Likaså kan valet av färjetyp påverkas av hamnens utformning och läge eller - å andra sidan - hamnens utformning behöva anpassas till färjetypen. Från gotländsk sida har hävdats att såväl nordlig somsydlig färjeled bör trafikeras. Så sker ju också . Anknytning med ärönskvärd, i varje fall under sommarmånadernas turistström, vilken sannoliktkommer att öka med tillkomst. Hamnkostnaderna ur anläggningssynpunkt bör utredas. Enligtmin mening bör hamnarna på betraktas som sådana i den nya väglagenangivna väganordningar som är nödvändiga för trafikens bedrivande ochföljaktligen bekostas av staten. Trafikförsörjningsplanbör upprättas i samverkan mellan staten, på samt Gotlandskommun. Landtrafiken samordnas med trafiken över havet. Eventuellt bordeövervägas huruvida arbetsgrupp för regionalatrafikfrågor kunde utse till ett av de områden där modell- ochförsöksplanering sker. En rationelltrafik bör eftersträvas. Undersökning bör ske om möjligheterna till samordningmellan de olika landtrafikföretagen för att undvika tomt tonnage på färjorna,för att möjliggöra att förare i minsta möjliga utsträckning behöver medföljaöver havet etc. Terminalfrågorna bör granskas, inte enbart ur de enskildatrafikföretagens synvinkel utan ur hela det gotländska trafikintressets. Detvore önskvärt att bilföretagen involverades i granskningen av turlinjer ochtaxor, enär en betydande del av fraktkostnaderna ligger just på biltrafiksidan.Det borde undersökas huruvida den s. k. normaltaxan för fjärrtrafik kundeomfatta hela landet och inte som hela landet exklusive . För närvarandetillämpas olika priser i persontrafiken för gotlänningar och för resande frånfastlandssidan. Detta gäller såväl i färje- som i flygtrafiken. Detta innebäratt resande från fastlandssidan får betala prisnedsättningen förgotlänningarna. Det borde undersökas om denna princip kan anses vara riktig.Den drabbar bl. a. de s. k. sommargotlänningarna som äger hus på ,liksom givetvis den för ur näringssynpunkt viktiga turisttrafiken.Andra vägar borde undersökas för prisnedsättningen i persontrafiken. Undersökningborde ske huruvida överfarten över internationellt vatten mellan ochfastlandet kunde motivera införande av s. k. sjöpriser eller försäljning avtullfria varor, liksom nu sker på Finlandsfärjorna. Resorna kunde eventuellt iså fall komma att ställas till i viss utsträckning i stället för, somnu sker, till . Flygpriserna bordebli föremål för särskild undersökning. som saknartillgång tUl landsvägs- eller järnvägsförbindelser med övriga delar av landet,borde få tillgång till ett folkflyg som alla hade ekonomiska möjligheter attresa med. Så är ju tyvärr inte fallet . Jag ber att få yrka bifall till reservationenav m. fl. Jag vill uttala någon förvåning övervpk-representantens ställningstagande i utskottet. Vpk-representanten menar juatt trafiken skall förstatligas. Det finns i och för sig ingenting som hindraratt en sådan fråga hade kunnat ingå i ett utredningsuppdrag som Kungl. Utskottsmajoriteten förutsätter för sin del att redanunder treårsperioden överväganden sker beträffande det införda stödetsutformning och tillämpning efter försöksperiodens utgång. För min del vill jagförutsätta att förbättringar skall kunna ske även , t. ex.införade av stöd även för införsel till av vissa råvaror ochhalvfabrikat samt emballage som kommer till användning inom det gotländskanäringslivet och som inte är tillgängligt på . Om reservationen avslås vill jag uttalaförhoppningen att kommunikationsministern inom sitt departement och i samrådmed företrädare för verkställer undersökningar om förbättringar istödet och att bl. a. de synpunkter jag här har anfört då kan komma underprövning. HerrHALLGREN (vpk) kort genmäle: Jag vill erinra om vad vi sade i den debattsom fördes på sista dag . Då framhöll vi att om vi ocksåförsöker att höja eller utöka det trafikstöd vi den gången beslutade om skullevi ändå inte lösa hela detta problem för gotlänningarna. 1 motionen 1589 förraåret framhöll vi också som vår mening - och vi har upprepat det nu - att ettförstatligande av färjetrafiken på är det enda förnuftiga; det är ingenmening med att plottra med något annat. I det särskilda yttrandet till trafikutskottetsförevarande betänkande har vi sagt att det ännu har gått sedanbeslut fattades om trafikstödet, och vi har alltjämt den uppfattningen att detinte hjälper med att ge yttertigare stöd åt ett trafikföretag sådant somGotlandsbolaget. Det skulle bara ytterligare stärka bolagets monopolställningoch ge det ännu större vinster. Gotlänningarna själva skulle inte tjäna någotnämnvärt på det. Möjligen kunde det bli något billigare för företag som villeetablera sig, men befolkning skulle inte tjäna mycket på det. Det är givetvis beklagligt att företag har lagts ned påGotland eller har varslat om nedläggning, men detta kan inte tillskrivasfärjetrafiken på . Det är andra förhållanden som spelar in där. Det ärganska stora ekonomiska intressen som driver den linjen att viss företagsamhetskall försvinna från . Där får man väl på den borgerliga sidan försöka kommaöverens, ty det är ju helt borgerliga-kapitalistiska intressen som där spelarin. Det var inte min avsikt att delta i dennadiskussion om , och det är med stor tvekan jag nu ger mig in i dendebatten. Om vi menade något med det beslut vi fattade , och om menar att vi här har funnit en väg att angripa de gotländskaproblemen, då kan den diskussion som förs i kammaren bara tjäna ett syfte,nämligen att göra det mycket svårare för och gotlänningarna. Det ärnämligen så - det kan jag säga, eftersom jag själv står mitt uppe i det arbetet att om någon fråga i mitt departement har fått den tidsom den behövt, och om det är någon fråga där statsmakterna verkligen harbemödat sig om att gå gotlänningarna till mötes genom att ta kontakt,diskutera, initiera förslag och komma fram till slutledningar som sedandiskuterats på nytt och resulterat i framläggande av förslag - ja, då är detGotlandsfrågan. Dagens debatt är därför beklaglig - jag tänker nu inte såmycket på det sakliga innehållet som på de invektiv som dess värre använts motutskottsmajoritetens talesman. Den oinvigde lyssnaren måste få intrycket attdet egentligen inte har skett någonting i Gotlandsfrågan; vet man inte att dethar hänt något i Gotlandsfrågan och lyssnar till denhär debatten, måste man tro att ingenting har skett, ja, att det harvarit en tillbakagång för i kommunikationshänseende. är ju herrRosqvist av naturen en mycket vänligt sinnad man, och jag förstår mer än väl omhan ger upp försöket att få sista ordet i den här diskussionen, som just nuinte handlar om och dess bekymmer och glädjeämnen det finns ocksåsådana utan som sagt om vem som skall få sista ordet. Låt mig bara, fru talman, ta två i anspråk föratt även jag upprepa något som de flesta av kammarens ledamöter som var med ochvoterade redan vet. Vi hade mycket ingående överläggningarmed Gotlandsrepresentanter, med kommuns representanter, indirekt med näringslivetpå , med alla berörda parter, Gotlandsbolaget och andra, med bl. a. herrGustafsson i Stenkyrka; vi två åtminstone kan minnas hur vi tillsammans medandra representanter för under en halv natt satt och i detaljgick igenom förslaget till proposition om transportstöd för . Jag villinte pådyvla i Stenkyrka en enda definitiv uppfattning från dettillfället, men vi var ändå i princip överens om att vi inte skulle ha någotstöd till ingående transporter. Vi var indirekt och även direkt överens mednäringslivet på om att - hur illa det än kan låta i alla deras öron sominte gillar det ordet skapa något av en liten "tullmur" tillGotland för att hindra att alltför mycket varor kom in till med hjälpav ett transportstöd. Vi ville, när vi nu fattade beslut om ett stöd, kort sagtse till att näringslivet på fick en möjlighet att arbeta under litetbättre konkurrensförhällanden än det fått göra om man infört ett stöd föringående transporter också. Vid alla de otaliga kontakter som jag hade förepropositionens avlämnande fanns det inte någon som hade någon i varje fallinte uttalad - annan uppfattning i den frågan. Jag kan ju inte gå i god för vad allatyckte och tänkte, men alla som jag mötte och diskuterade med var ense om attvi inte skulle ge något stöd för ingående transporter ochdetta just på grund av att vi ville måna om det gotländska näringslivet. Detstöd som staten gav skulle till sista kronan komma gotlänningarna till del. När man efter det att detta beslut har trätt ikraft nu vill att skall fatta ett nytt beslut, så bör det väl ändåvara min skyldighet att från denna talarstol säga vad gotlänningarnas intressentersade i denna fråga. Sedan må det stå var och en fritt att tycka att man skallpå sikt, nu eller längre fram, göra vissa justeringar i övrigt. Samma sakgäller för det här stödet som för Norrlandsstödet. Det är sagt, när det härbeslutet fattades, att man skulle kunna undersöka omvissa förändringar kunde vara nödvändiga att göra vid försöksperiodens slut. Vad jag reagerar mot är att man bara ett par månaderefteråt på fullt allvar här vill göra veterligt att stödets inriktning frånbörjan var felaktig. Det är alltså inte riktigt, utan stödet fick precis deninriktning och det innehåll som man från det gotländska näringslivets sida ochfrån vid uppvaktningar hos mig pläderade för och som vi också istort, jag höll på att säga helt, var överens om, innan propositionenframlades. Här har i övrigt sagts en hel del om . Jag skallinte på något vis göra gällande att de åtgärder som har vidtagits frånstatsmakternas sida skulle vara någon sorts slutvinjett på Gotlandskommunikationsfrågor. kommer alltid, som alla andra regioner i landet,att leva med i utvecklingen och kommer alltid att ställa nya krav på samhälleoch individ. Här är ingenting sagt ifrån statens sida att någonting är färdigt,en uppfattning som man lätt skulle kunna få, när man lyssnar på den härdebatten. Jag vill peka på den utveckling som har skett i dennafråga , med lagen om linjesjöfart till somriksdagen antog enhälligt, med transportstödet som också beslutades enhälligt,med det som lagen om linjesjöfart innebar i vad avser att staten skallfastlägga och kontrollera turtistor och turplaner osv., med regeringens beslutför någon tid sedan om att trots stora förluster åläggs att drivabusstrafik på till dess att gotlänningarna själva klarat ut hur de villha det med sin lokala trafik på ön. Vad beträffar råder det ingen brist pådiskussionsämnen, och vi är av naturliga skäl inte överens om allting, mendiskussionen mellan och oss sker på ett förtroendefullt sätt,det vill jag gärna säga här i kammaren; vi har fått i gång en dialog mellandepartementet och de gotländska myndigheterna som naturligtvis kommeratt leda till ytterligare resultat. Det är, fru talman, i den här belysningen som jag menaratt en debatt av det slag som förts här innan jag gick upp inte kommer attförstås ens av gotlänningarna - jag känner nu så pass många av dem att jag törsta med dem i den bedömningen. De vet att en utveckling nu pågår. Vad man påfastlandet skall tro om en sådan här diskussion vill man ju inte ens tänka på,därför att den här diskussionen kan ju för de flesta av dem som går påfastlandet och som inte känner till förhållandena naturligen uppfattas som atthär pågår en stid på liv och död mellan statsmakterna och intressen,, befolkning. Det är helt felaktigt. Ettförtroendefullt samarbete under svåra förhållanden ha; inletts, pågår ochkommer att utvecklas. Det, fru talman, får bli min slutvinjett i den långadebatt som har rört många ting men där både de stora väginvesteringarnaoch de beloppsmässigt mindre anslagen till naturiigtvis bör redovisasutifrån sakliga grunder och inte med något försök att göra vitt till svart. Jag skall inte kommentera eller harangerakommunikationsministern, men för att bilden skaU bli fullständig vUl jag göraett inlägg med anledning av kommunisternas synpunkt, som innebäratt man vill skapa ett statsmonopol på Gotlandstrafiken. Redan nu är Gotlandstrafiken hårt monopoliserad. Det finnsett Gotlandsbolag, som för all persontrafik och godstrafik med lastbilar ochsom även för personbilar. Sedan finns det ett enskilt företag. AktiebolagetSjölinjer, som har av godstrafiken på Gottand. Detta enskildaföretag får koncession endast på en enda båt, , som kör en tur pervecka. Om detta företag skulle få samma subvention i procent räknat somGotlandsbolaget nu får för motsvarande körning, skulle detta företag nästangratis kunna köra den frakt som går till . Jag har här siffror som gäller förhållandena strax förejul. Att sända potatis från till kostade då 2 200 kronormed ASG eller . Sände man partiet med Aktiebolaget , varpriset I . Transporten motsvarar på fastlandet sträckan StockholmMjölby, där fraktkostnaden med SJ är . Jag ville, fru talman, bara föra in de här synpunkterna ibilden för att tala om hur hårt monopoliserad trafiken är och hur ett enskiltlitet företag enligt min mening väl hävdar sig i denna trafik till Gotlandsfromma. Därför finns det ingen anledning att gå vidare på vägen till enstatsmonopolisering. Herr statsrådet inledde sitt anförande med att säga att omdet är någon fråga som fått den tid den behövt i departementet, så är detGotlandsfrågan. Det är nog ingen som har någon annan uppfattning. Frågan harväckts tidigare, och gång på gång har man - innan propositionen lades fåttdet svaret från departementet att frågan bereds. Under hand har man ocksåförstått att djupgående förhandlingar och undersökningar pågått. Så till vidahar reservanterna och motionärerna ingenting att invända. Det är uppenbart attmycken möda lagts ned i denna fråga. Här gäller det inte att på något sätt få sista ordet, utanhär gäller det faktiskt något mycket angeläget. Det gäller en landsdel, som iförhållande till andra landsdelar befinner sig i en unik situation, därutvecklingen förefaller att gå mycket raskt i negativ riktning. Det är därförsom vi från oppositionenssida väcker förslag som vi anser bättre gynnar intressen. Låt ossbara se på frågan om intransporter av råvaror. Herr statsrådet säger att det var mycket angelägetatt inte ge transportstöd för intransport man skulle därmed skapa något slagav tullmur. Ja, det är riktigt när det gäller färdiga produkter till Gotland.Men om man, som jag angav i mitt anförande, ser det angeläget att skapamöjligheter för att bygga upp ett näringsliv med nya inslag, ett näringslivbaserat på andra råvaror än dem som finns tillgängliga på , då är väl ensänkning av fraktkostnaderna till ett rimligt krav. Detta är ju inteett förslag som ingår i någon "strid på liv och död" utan det ärsakligt betingat. Vi kan ta som exempel. Detta land med sin storaproduktion har mycket litet råvaror. Man importerar råvaror. Detta är en jämförelsefrån den stora världen, men förhållandena på är liknande. Skall manbredda näringslivet och göra det lockande att etablera nya företag så måste manta hänsyn till fraktkostnaderna, som är en viktig post i kalkylerna. Det varinte något fel med det införda stödet, men målsättningen var kanske från börjanför låg. Detta återspeglades i de motioner som väcktes redan när propostionenframlades och som till större delen återkommit vid årets riksdag. När man seratt utvecklingen går mycket snabbt åt ett visst håll är det angeläget att manunder pågående period kan förändra bestämmelser som är fastlagda av ,även om de bara är några månader gamla. Debatten är alltså inte en skendebatt utan ensakdebatt där det gäller att skapa goda förutsättningar för att näringslivetskall fungera inom den landsdel man här debatterar om och för att man skall fådet serviceutbud som krävs för att folk skall kunna bo kvar på ön. HerrGUSTAFSSON i Stenkyrka (c): Jag vill först säga till att haninte tycks ha observerat vad som hänt när nu staten faktiskt fåttkoncessionsprövning, full insyn och rätt att fastställa turlinjer och taxor.Gotlandsbolaget är alltså inte helt fritt och kan inte göra vadman vill i Gotlandstrafiken. Jag vill påpeka att vpk:s framställning omförstatligande av trafiken i och för sig mycket väl kunde bli föremål förutredning. Till statsrådet vill jag säga att jag vill varaden förste att verifiera det intresse som statsrådet visat förGotlandsfrågorna. Jag har också sagt detta och jag harinte ändrat mening på den punkten. När det sedan gäller de kontakter somstatsrådet åberopade så kanske jag ändå får säga att dessa kommer litet sent.Propositionen var ju färdigskriven den gången när vi satt ochresonerade, herr statsrådet och jag. Beträffande frågan om stöd till införseln så tror jag attjag skrev redan i den motion som väcktes i anslutning till propositionen omtransportstödet att det borde prövas huruvida man inte kunde ha ett stöd tillinförsel av råvaror och halvfabrikat. När jag tänker tillbaka jagarbetat med Gotlandsfrågorna och våra diskussioner om näringslivets problem såfinner jag att det alltid stått klart att näringslivet där i allt väsentligtmåste grundas på de råvaror som frambringas där. Det inträffade emellertidnågonting nytt när LM etablerade sig på ön. Vi komdå fram till att det kunde vara möjligt att införa råvaror, bearbeta dem genomden gotländska arbetskraften och exportera varorna. Det kom liksom in en nyprincip, som jag tror att man skall lägga märke till och som kan vara avintresse att påvisa här. Jag läste i dagens tidningar att t. o. m. dettastabila företag nu överväger att dra in vissa arbeten på . Jag vill tillstatsrådet säga att frågan om stöd även till viss införsel är ett förslag somfaktiskt tål att allvarligt prövas, även om jag medger att det tekniskt settmåste vara svårt att genomföra förslaget. Jag vill ta fasta på statsrådets uttalande islutet av hans anförande att det säkerligen också skullevara möjligt att överväga förbättringar i stödet. I anledning av statsrådets inlägg vill jag erinra om attjag för min del i början av mitt anförande uttalade tacksamhet för vad som hadeskett .