prot · FV0933 · 1972-12-31 00:00:00 — Harvetenskapliga och dokumentära rapporter om miHömordskriget förberetts, och ärden beredd att verka för att en sådan materialinsamling ochvetenskaplig bearbetning kommer att äga rum? Den har, närdet gäller liknande frågor, i nedmstningssammanhang och folkrättsdiskussionernagjort stora och värdefulla pionjärinsatser, och jag tycker att det också vorenaturligt om man ville göra det på det här området. HerrTAKMAN (vpk): Jag viU oreserverat ansluta mig tUl BirgittaDahls tack till jordbruksministern för det klarläggande besked som vi har fått.Jag vill också säga att jag helt delar de uppfattningar som BirgittaDahl har gjort sig till tolk för i sitt utmärkta inlägg. När jag föredrog min interpellation den 1 angavjag i korthet skälen. Ingen internationell miHövårdsfråga är allvarligare ochmera akut än USÄ;s systematiska förstörelse av miHön i . Till mer än 80procent - oftast enligt de utredningar jag har sett -riktursig urtilleriungreppen och bombningurna mot områden och inte mot speciella mål.De är föHaktligen i huvudsak riktade mot civilbefolkningen. Den sekundära förstörelsen är kvantitativt och kvalitativtsä allmän och så genomgripande att inget land tidigare genomgått någotliknande, men delvis är det fråga om en planmässig primär förstörelse medgiftiga kemikalier, med gigantiska jordskrapor osv. Också största delen av denartilleri- och flygburna ammunitionen har förstås samma syfte som de kemiskavupnen och jordskraporna. Syftet är att utrota människor, djur och växter,förstöra det dagliga livet och förstöra livsbetingelserna över huvud taget förfolket i landet. Till dettu kommer en hos oss förbisedd del avkrigsföringen. Man sprider ut hundratusentals minor från luften, och dessakommer naturligtvis att göra livet ytterligt farligt för de överievande undermånga år . Vi har här i på krigsförbrytelsekommissionensförsta session fått demonstrerat för oss s. k. lövminor, som ser ut som löv och somsprids i enorm mängd i djungelområdena. De dödar i regel inte, men barn ochvuxna som trampar på dem får benen avslitna. Sådana minor kommer att ligga kvarför oöverskådlig framtid och utgöra en ständig fara överallt för deiiöverlevande befolkningen. En ny term, ekocid, dvs. mlHömord i analogi med detfolkrättsliga begreppet genocid, som betyder folkmord har blivit alltvanligare för att beteckna denna nya förbrytelse. Det är fråga om enförstörelse i ohygglig skala av ett lands ekosystem och av betingelserna förväxt-, djur-och människoliv i fortsättningen. Jag kanske ocksä bör anknyta till vad sadeom den tredje världen. Det krig som förs mot , som förs i Laossedan många år och som förs ocksä i Cambodju kan bara föras av ett överlägsetflyg, som inte möter raketvapen eller ett överallt närvarandeluftvärns-artiUeri. B 52:orna, som fäUer sina bomber , är utomordentligt lätta att bekämpa med robotvapen, men sådana tunga vapen saknasi de här delarna av . Man saknar dem också i de portugisiska kolonierdär folket nu söker befria sig. Därför kan kriget föras med kemiska och andramedel i den skala som har skett i och som sker, om än i mindreskala, också i . Det skulle ha tett sig mycket märkligt om FN:sinternationella miHövårdskonferens skulle ha förbigått detta som äger mm iIndokina och som hela världen nu känner till. blir det inteså. Jordbmksministern har här upplyst om att den tagitinitiativ tiU att föra denna typ av krigföring upp på konferensens dagordning.Jag skulle ha önskat att svaret varit något tydligare, något mera preciserat,men jag förutsätter att andra regeringar också kommer att agera eUer redan haragerat på samma sätt som den svenska och att konferensen i klartext kommer attuttala sig om och mot mlHömordet i . Det är inte bara fråga ommiHömord; det är också fråga om folkmord. På s. 54 i "till Förentanationerna rörande den mänskliga miljön" står att de svenska förslagentill konferensen har utformats sä att de kan vara utgångspunkter förkonventioner eller rekommendationer. Jag kanske bör påminna om att jagtUlsammans med ett antal partikamrater väckte motionen 197 1:336 där kravetställdes att skulle ta initiativ till en internationellkonvention som förbjuder ekocid, dvs. Motionen fick en positivbehandling i ett hänseende i utrikesutskottet i det man upprepade den klaratolkning som gjort av GenéveprotokoUet av 1925, men i övrigthade man av någon anledning inte uppfattat att miljömord är en ny företeelse,något som inte har förekommit och som kräver en ny konvention. Vi har återkommit med samma krav i motionen 1972:947.Jag hoppus livligt att den representanter utnyttjar dettatUlfälle att föra frum ett sådant krav inför ett sakkunnigt internationelltfomm. Det officiella har sedan många är utvecklat enmeriterande verksamhet, bl. a. för att fastställa en strikt tolkning, entolkning utan kryphål, av Genéveprotokoll mot kemisk och biologiskkrigföring. var inne på detta tema, och jag instämmer helt Om behandling vid av frågorrörande användningen av vissa stridsmedel m. m. Om behandling vid av frågorrörande användningen av vissa stridsmedel m. m. och hålleti vad hon har sagt. Men också det icke-officiella progressiva huriblund spelat en mycket betydelsefull roll. Stockholmsappellmot kärnvapen 1950 blev förmodligen ett avgörande dokument för att förhindraett kärnvapenkrig. RusseUtribunalen 1967, Stockholmskonferenserna om Indokinafrån 1967, den internationella kommissionen för undersökning av USÄ:sförbrytelser i detta är organisationer och händelser som betyttoerhört mycket i sak och som även betytt mycket för att ge världens folkspeciella förväntningar inför sommarens i . Om den nu bhrav och blir universell! Eftersom vi inte har några som helst delademeningar i den viktiga sakfråga vi diskuterar, skall jag bara försöka besvarade frågor som ställts till mig. Men jag kanske först ändå viU framhålla attFN.s miHövårdskonferens är en konferens som skaU pågå i , att manhar en mycket diger dagordning och att man självfallet inte löser aUa deproblem som här tas upp. På frägan om det finns några mbriker på dagordningen,utöver deklarationen, där man kan ta upp frågan om massförstörelsevapen etc.måste jag svara att det är rätt svårt att få in den under någon av de sexhuvudmbrikerna. Men jag är övertygad om att man kan ta upp denna fråga när mankommer tUl punkten om miljöföroreningar, ty det är ju i utomordentligt hög gradfråga om mUjöföroreningar. På svensk sida har vi dock menat att denna fråga hörhemma i deklarationen. Deklarationen har, som jag sade, förberetts av enmellanstatlig gmpp. Deklarationsförslaget kommer att i vanlig ordningbehandlas av konferensen. Det är naturligtvis i det sammanhanget som man får taupp denna fråga. Jag kanske skall göra klart hur konferensen skall arbeta.Det skall pågå en generaldebatt i Folkets hus, där regeringarnas företrädaregör deklarationer, inlägg om miHövården. Där föreställer jag mig att mångastaters företrädare kommer att ta upp bl. a. denna utomordentligt viktigafråga. För det är alldeles klart att användningen av gifter,växtförstörings-medel och biologiska stridsmedel är en miUöförstöring avgigantiska mätt, och dettu måste man ta upp i generaldebatten. Men jag vill nog att man skaU ha klart för sig attFN-konferensen har så många andra frågor pä sin dagordning att mun inte kanvänta sig att denna fråga löses. Den kommer dock att aktualiseras. Vi har ändåett organ i vilket denna fräga naturligt hör hemma. Vi skall naturligtvis inomFN :s ram med all kraft fortsätta det arbete vi har påböriat. Där har jag alltså svarat på en av frågor,nämligen hur det är med materialinsamlandet för att kunna föra en diskussion idenna fråga. När vi aktualiserat frågan i FN och i har det intevarit någon brist på material. Det finns ett rätt rikhgt material insamlat bådefrån och från andra länder. Svaret på frågan har jug alltså redun lämnat: Vi skaU iden män det är möjHgt för oss ta upp även denna fråga vid konferensen i sambandmed behandlingen av den deklaration som vi hoppas få igenom med den formuleringsom har föreslagit. Efter de svar på mina kompletterande frågorsom jag nu har fått och som jag tackar för utgår jag från att den svenskaregeringen även under konferensen, t. ex. i sina deklarationer, kommer att taupp dessa frågor för att verka för att det svenska förslaget tUl deklarationskaH antas. Det tycker jag är en värdefuU upplysning. Det är också bra att vihar fått höra att man kommer att fortsätta arbetet i andra sammanhang. Självklart väntar jag mig inte att man skaU kunna lösaalla dessa problem under konferensen, men det är viktigt att de aktualiseras påallvar - det är viktigt också för konferensens anseende. Naturligtvis måste viockså se till att inte bara det som man förstår innebär ensystematisk miljöförstöring, alltså biologiska och kemiska stridsmedel somredan är förbjudna, tas upp; man mäste också peka på vUka våldsamma effektersom kan nås genom en systematisk användning av en rad stridsmedel som vibetraktar som mindre farliga än vad.de faktiskt har utvecklats tUl att bli . det i studiemedelssystemets jämförelsemetod ingåenderänteavdraget Överläggningen var härmed slutad. § 44 Ang. det i studiemedelssystemets jämförelsemetodingående ränteavdraget Herr statsrådet erhöll ordetför att besvara () den 16 febmari framställda interpellation, nr63, till herr utbildningsministern, och anförde: har frågat chefen förutbildningsdepartementet, om han är beredd att föreslå en sådan sänkning avden i studiemedelssystemets jämförelsemetod ingående räntan att den bättremotsvarar den faktiska marginalskatten än . EnHgt fastställdärendefördelning ankommer det på mig att besvara interpellationen. Den av aktuuHseradefrågan behandlas av studiemedelsutredning varför det ej är lämpligtatt nu ta ställning tiU en sådan förändring av återbetalningsreglerna förstudiemedel. Jag ber att få tacka statsrådet fördet snabba svaret på min interpellation. Det är naturligtvis tillfredställandeatt studiemedelsutredningen nu genom ett beslut i febmari 1972 har bestämt sigför att'ta upp detta onekligen intrikata problem. Man kanske kunde ha tänkt sigatt statsrådet kunde ha en mening om humvida någon förändring borde komma tillstånd i vad gäller räntans storlek i jämförelsemetoden utan att behöva avvaktautredningen. Jag skall, herr talman, göra en liten kommentar. Den ärbetingad av ett tidningsuttalande som statsrådet har gjort och som jagfick ögonen på . Statsrådet säger där: Äterbetalningsreglerna istudiemedelssystemet har liknats vid ett lotteri där man alltid drar en 5 protokoll 1972. det i studiemedelssystemets jämförelsemetod ingåenderänteavdraget Jagundrar om de studerande, som lät sig lockas till universiteten och högskolornavid mitten av med löften om framtida ekonomisk trygghet både understudietiden och därefter, tycker att de har dragit nägon vinstlott. Om mangjorde en undersökning skulle nog flertalet säga att de har dragit en nitlott. Det nya studiemedelssystemet, som ju var en följd av enutredning som i sin tur var en följd av en serie av påtryckningar frän olikahäll, syftade tUl att ersätta det gamla, förhatliga systemet med garantilän ochde i och för sig rätt ålderdomliga bestämmelserna om naturastipendier. Frånsocialdemokratiskt häll hade man gått fram med fältropet studielön. Man menadeatt det var orimligt att studenterna för sitt uppehälle skulle vara beroende avkreditgivningen från bankerna. De skulle i stället tiUförsäkras sinlevnadsstandard genom en direkt ersättning från staten . Hur har det nu blivit? Hur har det nya systemet slagit ipraktiken? Jo, vi har fått ett i allt väsentligt lånefinansierat system, därlåneandelen befinner sig i stigande, och de här lånemedlen har bhvit praktiskttaget lika dyra som vanliga banklån. Den främsta orsaken tUl det är att räntani realiteten har kostat mera genom att man ju inte har någon avdragsrätt vidbeskattningen för ränta på studiemedlen utan i stället enligt jämförelsemetodenett ränteavdrag från den s. k. normalräntan som uppgår till . Det innebäraUtså att man får betala av sin ränta. Motiveringen för de här 40procenten var att avdraget skulle motsvara den lättnad som andra låntagare fårgenom att kunna dra av sin ränta i samband med beskattningen, och då har manberäknat marginalskatten tiU . Men vem har i marginalskatti dag? Flertalet löntagare har en högre marginalskatt, och för de här aktuellagmpperna med lång studietid, som ju inkomstmässigt ligger över genomsnittet, ärmarginalskatten väsentligt högre. De som har studerut enligt det här studiemedelssystemetfår ulltsä amortera i fast penningvärde och kan inte, som andra låntagare, drafördel av inflationen. De får heller inte, som andra låntagare, dra avräntekostnaderna vid beskattningen utan får ett avdrag pä räntan som bara är 40procent. Dessutom är situationen den att de har svårt att finna en adekvatsysselsättning, men det är inte studiemedelssystemets fel. Jag tror ändå, , att det inte är så värst mångaav dem som började akademiska studier som har dragit någravinstlotter i det här studiemedelssystemet. När man nu ser hur det har slagitborde samhäUet kunna ge litet rättvisa också ät den här gruppen. Jag hoppas skall tänka om och lägga fram ett förslag som eliminerar den här orättvisanoch som fastställer en räntesats vilken motsvarar vad en låntagare faktiskt fårbetala i ränta efter den skatteminskning som man fär av avdragsrätten i vanligafall när man betalar ränta. Jag tror att har förståelse föratt jag inte är beredd att uttala någon mer definitiv mening, när nuutredningen prövar frågan. Låt mig ändå göra ett par kommentarer tUl dels vadsom står isjälva interpellationen på en punkt, dels vad här nu sade. En formulering i interpeUationen är något missvisande. Detstår där på tal om det s, k, återbetalningstaket att det "för närvarandeligger vid , vilket betyder att låntagare med dennaårsinkomst eller lägre är befriade från återbetalningsskyldighet". Denmeningen tror jag flertalet läsare missförstår. De är inteårsinkomst i vedertagen mening utan beskattningsbar inkomst för personer sominte har någon försöriningsplikt. En ogift person har med andra ord, om man tarhänsyn till grundavdragets storlek och till en traditionell skUlnad mellanfaktisk inkomst och taxerad inkomst, den här rätten upp till 22 00023 000kronors inkomst. Är han eller hon dessutom försörj-ningspliktig mot barn , kan man lägga till ytterligare , och taket ligger då vid ca30 . Detta sagt buru för utt den som läser själva interpellationeninte skaU tolka formulering på den här punkten felaktigt. Så nägra ord om det som interpellation gäUdeoch som han nu resonerade litet kring. Jag skall vilHgt erkänna att deförändringar som ägt mm på den ekonomiska politikens område sedan systemetinfördes har haft en negativ konsekvens i det här avseendet. Men även på denpunkten vill jag göra ett litet förtydligande. är försiktig iinterpeUationen när det gäUer själva slutsatsen; han drar den så att sägamellan raderna. När vi införde systemet var skUlnaden mellanutlåningsräntan och normalräntan . Utlåningsräntan var 5,75och normalräntan var , är den skiUnaden väsentligt större.Utlåningsräntan är enligt de senaste noteringar jag har uppgift om 8,75 procentoch normalräntan . Denna ökade skillnad innebär, ceteris paribus,en gynnsam utveckling för dem som tar avdragsgilla lån. Men jag skaU inte förneka att detta inte till fullouppväger den av påpekade höjningen av marginalskatten för de gmpperdet här gäller. Därför skall frågan nu prövas vid sidan om andra frågor avstudiemedelsutredningen. Det rör sig tUl slut här om rätt mycket pengar förskattebetalama, om man gör en förändring det måste vägas in, när förslaget engång kommer, vid den prövning som skall göras av regering och riksdag. Med anledning av det tidningscitat anförde villjag säga, att jag citerade ett tidigare uttalande om lotteriet där man alltiddrar vinst det gällde situationen den gången. Det gäller för ganska storagrupper än , därför att det alternativ som både de som tog studiemedelunder och de som tar det har, det är i många avseendenofördelaktigare än studiemedlen. Det är ju inte bara de av nu berörda reglernasom gäller. Jag vUl peka på en sak som i och för sig är väsenthg. Tar manbanklån får man i varje fall betala ränta , och det är för enstuderande ofördelaktigt i speciellt hög grad, I studiemedelssystemet är manbefriad från detta tiU efter examens avläggande. Men jag vill sluta med att säga, att i mitt svar Hgger etterkännande om att det finns anledning att bl, a, pröva bestämmelserna på denhär punkten på nytt. Ang. det i studiemedelssystemets jämförelsemetod ingåenderänteavdraget Ang. vidareutbildningen av sjuksköterskor Jag tackar statsrådet för de senaste kommentarerna. Statsrådet påpekar aUtså här att sedan detta systeminfördes har det tUlkommit faktorer som lett tiU negativa konsekvenser för depersoner som har gått in i studiemedelssystemet, och däri ligger ju dä att det finnsanledning till en omprövning. Och om statsrådet inte vill i detaU tala om ivUken riktning den omprövningen skaU gå det förstår jag att han inte vUl göra sä hoppas jag att han har möjlighet att se till att omprövningen sker snabbt. Får jag sedan i fråga om jämförelsen med banklån säga, attdet är klart att jag inte har velat hävda att banklån är gynnsammare änstudiemedel. Sanningen är väl den att studiemedlen är en Hten aning gynnsammareän banklån. Men när det här systemet infördes föreställde man sig väl att detskuUe innebära en väsentlig fördel jämfört med konventioneUa banklån. När det gäller äterbetalningstaket vill jag säga, att omdet är så att årsinkomsten före skatt kan gä utan det året behöver betala av jag kan inte kontrollera det visar det ju ytterligure att det finns praktiskt taget ingen person somomfattas av studiemedelssystemet som har en sä läg marginalskatt som 40procent. Överläggningen var härmed slutad. §45 Ang. vidareutbildningen av sjuksköterskor Herr utbildningsministern erhöll ordet för attbesvara fru andre vice talmannen () framställdainterpellation, nr 38, och anförde: har frågat mig, vilkaåtgärder jag vidtagit för att säkerställa vidareutbildningen av sjuksköterskor. Jag vill först erinra om att - vUket jag redovisatför i anledning av en enkel fråga av medel begärts iårets statsverksproposition för anordnande av särskild utbUdning av vissavårdyrkeslärare i syfte att bredda dessa lärares undervisningsområden. Läroplanför den föreslagna fortbildningen utarbetas nu inom . 1969 gjorda planeringen för vidareutbildningenhade man beräknat behovet av intagningsplatser till ca 2 100. Socialstyrelsenhar i en promemoria redovisat högre tal, nämligen ca 2 500.Innan dimensioneringen för innevarande läsår fastställdes, gjordeskolöverstyrelsen en förfrågan hos sjukvårdshuvudmännen om möjligheterna attåstadkomma den av önskade utökningen. Det visade sig emellertidinte möjligt att nå detta resultat. Antalet medgivna intagningsplatser utgörinnevurunde år 2 325, fördelade på 155 klasser. Enligt vad jag erfarit harskolöverstyrelsen inför /73 ånyo fäst huvudmännens uppmärksamhet påangelägenheten av en utökad UtbUdning. befinthg utbildningskapacitet ligger således över deursprungliga planerna även om den inte ännu fuHt motsvarar de reviderade a. i syfte att förverkliga dessasenare framkomna Nr 33 önskemål har medel begärts i statsverkspropositionen för anordnande av den särskild utbildning av vissa vårdyrkeslärare. Fru andre vice talmannen (): Jag ber att få tacka herr utbUdningsministernför svaret på min interpellation. måste jag emellertid tillstå, attjag skulle ha lagt in mera känsla i mitt tack, om det hade varit mera av svarpå den fräga som jag ställt. Min fråga har nämhgen endast delvis besvarats -och knappt det. Med några i och för sig värdefulla upplysningar är dimridåerlagda över ett mycket väsentligt och aktuellt problem, som jag har pekat pä. Vad jag berört i min interpellation är attvidareutbildningen av sjuksköterskor har kommit in i ettallvarligt läge på gmnd av svårigheten att få läkare att medverka. De åtgärdersom UtbUdningsministern pekar pä berör ju inte det akuta problemet och innebärinte heller någon lösning på . När statsrådet talar om en breddning av vårdyrkeslärarnasundervisningsområden och om utbildning av vårdyrkeslärare, så rör ju dethuvudsakligen gymnasieskolan. Var skall man bredda? Är det en breddning inomgymnasieskolan som talar om i sin skrivelse, eller skall mangå längre med breddningen? Och var skall yrkeslärarna egentligen verka? Är detfråga om gmndutbildning, eller avser statsrådet ocksä en motsvarande breddningför vidareutbUdning? Det finns väl inte täckning för det senare iskolöverstyrelsens skrivelse. Tvärtom säger attläkarmedverkun i undervisningen inom vissu områden är ofrånkomlig. Och till deområdena hör just - och undantagslöst vidareutbUdningen för sjuksköterskor.Det är det som denna fråga gäller. I svaret hänvisas tUl statsverkspropositionens post föranordnande av särskUd utbUdning av vissa vårdyrkeslärare i syfte att breddadessa lärares undervisningsområden. Men det förslaget är ju ämnesmässigt mycketbegränsat. Den utbildningen avser endast anatomi, fysiologi och medicinskmikrobiologi. Förslaget upptar däremot inte det stora ämnet sjukdomslära, somär aktuellt både för gymnasieskolan och för grund-och vidareutbildningen. Därämnar väl SÖ komma igen i en senare etapp. En omedelbar utbyggnad av övrigaämnen bör sålunda planeras. Men sädana åtgärder kan betraktas som en avlastningav läkarnas undervisningsuppgifter i gymnasieskolan och i grundutbUdningen avsjuksköterskor till förmån for insatser i andra delar avvårdyrkesutbildningen. På dessa punkter har jag uppfattat att det föreligger storenighet mellan departementschef, myndigheter och olika fackliga organisationer.Jag har inte heller personligen nägon invändning att göra. Vi kanske därför kanlämna den mera okontroversiella frägan och i stäUet uppehålla oss vid det somhär är kärnproblemet. Men låt mig först skjuta in en liten fråga.UtbUdningsministern hänvisar i svaret till att det i statsverkspropositionenhar begärts medel för utbildning av vissa vårdyrkeslärare. När SÖ lade framsitt förslag talade mun om påbyggnadskurser. I statsverkspropositionen däremot är det fråga om fortbildning. Är det avsiktligt att 5 protokoll 1972. Ang. vidareutbildningen av sjuksköterskor Eller med andra ord: Betyder det någonting? Är det i något hänseendenågon skUlnad mellan propositionens fortbildning och skolöverstyrelsenspåbyggnadskurser? Jag tror att det hos berörda finns ett stort intresse att fåstatsrådets klarläggande på den punkten. Sedannågra andra frågor. Anser statsrådet att uttalande attläkarens medverkan är nödvändig i vidareutbUdningen är riktigt? Eller avserstatsrådet att åstadkomma en uppmjukning även där? Om man nu anser att vad SÖsäger om läkarnas medverkan är riktigt, hur löser man dä den frågan? Det är jusjälva "pointen" i min interpeUation. VUka åtgärder har statsrådetvidtagit för att säkerställa vidareutbUdningen? Vi vet att många utbUdningar ännu inte kommit i gång.Eleverna har bara fått resa hem igen. EHer också har man dragit sig fram medolyckliga provisorielösningar. I en del fall, där undervisningen inte blivitinställd, har den ägt rum efter eller före kl. 7 pä morgonen. att det är en lycklig anordning? De sjuksköterskor som fått sin utbUdning under åren19671971 är 7 254, men av dessa har bara 2 383 fått vidareutbildningen. Enligtden förändrade utbUdningsorganisation som beslutade för några är sedanär denna vidareutbildning inte någonting som man kan ha eller mista, som detkan vara egalt om man skaffar sig eller ej, utan det är någonting som iaUmänhet är oundgängligen nödvändigt för att kunna klara det ansvarsfullaarbetet. Det var alltså avsikten att man skulle ha också den. Jag vet att det finns mänga, mänga sjuksköterskor somupplever det som djupt otillfredställande att de fär ha ansvaret för uppgiftersom de faktiskt inte har fått kompetensen att sköta. Att det sedan är mänskligtliv det handlar om i deras arbete gör ju inte det ansvaret lättare att bära.