prot · FV098 · 1972-12-31 00:00:00 — 1 och med att den nya rennäringslagen trädde i kraft den 1juli 1971 skulle det gamla lappväsendet försvinna. I debatten den 2 juniförutsatte jag, om än med en del oroliga reservationer, att tjänsterna i denhelt nya regionala rennäringsadministrationen skuUe ledigförklaras och att justförtjänst och skicklighet skulle avgöra vUka som skulle få dessa tjänster. Vi har sett resultatet. Till de nitton nya tjänsternavid lantbruksnämnderna i , och anmäldesig bland andra sökande också nitton samer. Ledarförfattaren i nr 1971 avtidskriften skriver att "det är minst sagt med förvåning, jamed upprördhet, man erfar att samtliga utom en av samerna förbigåtts vidutnämningarna". I debatten om rennäringslagen nämnde jag som exempel pådiskriminering i gångna tider att , en av samerörelsens tidigapionjärer, förgäves gång på gång hade sökt tjänster inom lappväsendet. OcksåSamefolket anknyter till hans exempel och fortsätter: "Man skall helst inte tala om den snö som föll . Och man ska inte heller och otid tala om diskriminering. Men det är tydligen samma slags snö som faller som . Och det finns en bitter bismak av diskriminering i lantbruksstyrelsens utnämningar av administrativ personal för rennäringsfrågorna vid lantbruksnämnder na. ----- Det är en skymf mot samerna som folk och en oförrätt mot de enskildasamiska sökandena att behandla dem såsom nu skett." Här fanns, kort sagt, en utomordentlig möjlighet attundanröja en del av den misstro som sekler av orättvisor grundlagt hossamebefolkningen. Här fanns också en utomordenthg möjlighet att med konkretaåtgärder slå vakt om samerna som etnisk minoritet. TUlträde för välutbildade,välmeriterade samer tiU tjänsterna i rennäringsadministrationen skuUe ha skapatrealistiska förväntningar hos många samiska ungdomar, som ingenting hellreönskar än att stanna i och vidareutveckla sina traditionella näringar,sitt språk och sina kulturtraditioner. Det är en tragedi att dennautomordentliga möjlighet har spolierats. Ang. principerna för tjänstetillsättningar inom rennäringsadministrationen Det är ju en utomordentligt allvarligbeskyllning som riktar mot lantbruksstyrelsen. har migveterligt inte haft möjlighet att bedöma samtliga de sökande som har tävlat omde här tjänsterna. Här har lantbruksstyrelsen att ta hänsyn till alla sökande,och den skall över huvud taget inte bry sig om vad de har för bakgrund ochvUket folkslag de tiUhör. Lantbruksstyrelsen har enbart att ta hänsyn tillskicklighet och förtjänst. Utan att själv ha undersökt materialet påstår alltsåherr att lantbruksstyrelsen inte har gjort så. har vissa av de sökande som intefått tjänsten överklagat hos mig. Jag vet inte om de är samer eller inte. Detframgår inte av ansökningshandlingarna annat än i ytterst få fall, dåvederbörande åberopat att de är samer och viU få det betraktat som en merit.Det finns sökande som heter , NUsson och t. o. m. , men jag vetinte om de är samer och det angår mig inte. Den avgörande frågan är; Hur hävdarde sig meritmässigt i det här fallet? Man kan väl inte på en sektor i samhällettillämpa andra grunder än som grundlagen föreskriver. Det är alltså, herrTakman, en beskyllning mot lantbruksstyrelsen för att den i det här fallet inteskulle ha följt grundlagen, regeringsformens 28 §. En artikel i kaninte vara tillräckligt bevis för det, . Var god och gå igenommaterialet och fäll ett omdöme därefter! De som är missnöjda kan klaga och endel ytterst få har gjort det, och dessa klagomål skall prövas. Men om de ärsamer eller inte vet jag inte, och det kommer jag antagligen inte heller att tareda på. HertTAKMAN (vpk): De flesta av dem som sökte namnen finnspublicerade i Samefolket, herr jordbruksminister är kända som samer ochföreträdare för samerna. Jag kan inte säga om alla de 19 sökandena var välkvalificerade, men några var mycket väl kvalificerade. En av de samer 3 protokoll 1972. Ang. hälsovårds-nämdemas möjligheter till ingripan demot störande trafikbuller som sökteen av de 19 nya tjänsterna har en fU. kand. i samhällsplanering och andra ämnen,som borde vara nyttiga i det här sammanhanget. Han kommer från en av defamiljer som gjort de största insatserna i samernas organisationsarbete. Hanhar från barndomen aUsidiga praktiska och teoretiska kunskaper om rennäringen,och han kan självfallet tala med samerna och renskötarna på ett språk som,såvitt jag vet, varken eller jag kan, det enda språk som haregna ord och uttryck för renskötselns alla moment, nämligen lapska. Dennesökande lär ha blivit formellt inkompetentförklarad för den tjänst han sökte.Även andra samer som sökte dessa tjänster hade goda teoretiska och praktiskameriter. Jag håller inte med om att det ärovidkommande om vederbörande är samer eller inte. För min del skuUe jag viljabetrakta det som en fördel, såvida de har goda meriter för övrigt, om de ocksåär samer, eftersom de skall arbeta just inom den samiska minoriteten. Det finns som bekant inte något överflöd på specifiktsamiska tjänster. Då samer i realiteten är utestängda från rennäringsadministrationenblir möjligheterna att göra en intellektuell yrkeskarriär i den egna nationeUaminoritetens tjänst mycket snävt begränsade i fortsättningen liksom de varithittiUs. Detta är den ena tragiska sidan av det som inträffat. Den andra är attlappfogdesystemet kvarstår under en annan beteckning. Märker inte att han gör ettkardinalfel? Han underkänner ju de andra sökande, som han över huvud taget intevet någonting om. Det är ju dem han skall titta på också i jämförelsen. Densame som berörde och som skulle ha förbigåtts tUlhör sannolikt demsom anför besvär, men han anför besvär mot en annan same som fick tjänsten. Det verkarsom om inte är intresserad av själva sakfrågan Herr förste vice talmannen anmäldeatt anhållit att tiU protokollet få antecknat att han inte ägderätt tiU ytterligare anförande i denna debatt. Överläggningen var härmed slutad. §11 Ang. hälsovårdsnämndemas möjligheter till ingripande mot störandetrafikbuller Herr kommunikationsministern erhöll ordet för attbesvara () i kammarens protokoU för intagna fråga,nr 2, tiU herr jordbruksministern, och anförde: har frågat jordbruksministern omhan nu överväger sådana förslag tiU författningsändringar att hälsovårdsnämndernadärigenom skulle ges reella möjligheter tUl ingripande mot störandetrafikbuller. Frågan har överlämnats tUl mig för besvarande. Trafikbullerproblemen behandlas av trafikbullerut- redningen.ErUigt vad jag erfarit torde utredningen komma att lägga fram sina förslagunder . Därvid blir det aktueUt att ta ställning tiU bl. a. frågan ombehovet av vidgade befogenheter för hälsovårdsnämnderna i angivna hänseende. Jag ber att få tacka statsrådet försvaret på min fråga till herr statsrådet , ett svar som jag tyvärrmåste beteckna som otillfredsställande och en smula glidande. tUlsatte man i min hemstad ensärskild nämnd, som fick i uppdrag att studera innerstadens trafik-ochmUjöproblem samt komma med förslag tiU lösningar syftande till att görainnerstaden trivsam och funktionsduglig. Man gjorde ett gott arbete. a. harman föreslagit en trafikreglering, som genomförts på prov och som bokstavligttalat har flyttat huvudparten av biltrafiken utåt frånstadskärnan räknat. Med största sannolikhet viU flertalet Lundabor inte hanågon återgång tiU det gamla systemet. Man giUar med andra ord ett bUfrittcentrum. Däremot måste det sägas att de människor - det rör sig omett par tusen - som bor vid de gator, genom vUka trafiken efter omläggningenlöper, har all anledning tUl missnöje. Det är nämligen fråga om typiskabostadsgator, och ser man på problemet ur en hälsovårdsnämnds synpunkt, måsteman konstatera att människorna just i sina bostäder rimligen kan ha störreanspråk på frihet från störande buller än i ett kommersiellt centrum. Hemma börman ha rätt tiU vUa och rekreation i en lugn miljö. I centrum med dess butikerbesväras man ur buUersyn-punkt mindre av bUtrafiken. I det nu aktuella fallet har hundratals människor,munthgen som skriftligen, vänt sig tUl hälsovårdsnämnden med begäran om hjälp.Vi har genomfört bullermätningar, som utan minsta tvivel visar att bullernivånkring de gator, till vUka trafiken efter omläggningen hänvisats, är heltouthärdlig. 1 fuUt medvetande om att förhållandena i stadskärnan har avsevärtförbättrats för dem som bor och arbetar där måste likväl hälsovårdsnämndenkonstatera att trafikomläggningen för många andra medborgare har fåttkonsekvenser som icke är acceptabla ur sanitär synpunkt. Det är då rimligen hälsovårdsnämndens plikt att ingripaoch i enlighet med författningen söka motverka buUret. Men vad kan enhälsovårdsnämnd i realiteten göra? De berörda människorna väntar sigsjälvfallet att hälsovårdsnämndens eget konstaterande av fakta skaU resultera ikraftfulla åtgärder. Men som vet innebär den s. k. kautschukparagrafeni hälsovårdsstadgan, dvs. 38 §, ingen reell möjlighet för hälsovårdsnämndenatt t. ex. med ett förbud helt eller delvis ingripa och stoppa störande trafik.Detta måste enUgt mitt förmenande vara fel. Det är fel att hälsovårdsnämndeninte kan ålägga ett annat kommunalt organ t. ex. trafiknämnden att vidtasådana trafikreglerande åtgärder att de sanitära obehagen undanröjes eUeråtminstone reduceras. Jag beklagar att regeringen inte här ansett sigkunna visa ett större tillmötesgående, liksom jag beklagar att högstemUjövårdaren herr Ang. hälsovårdsnämndernas möjligheter till ingripandemot störande trafikbuller Ang. hälsovårdsnämndernas möjligheter till ingripandemot störande trafikbuller Bengtssoninte vUle delta i dagens diskussion. frågar vUka möjligheter enhälsovårdsnämnd i realiteten har att i dagens läge göra någonting i dettasammanhang. Han säger det sedan han har konstaterat att det svar, som jag gav,ur hans synpunkt inte kan betecknas som i någon del tiUfredsställande. Ja, herrLevin, hälsovårdsnämnd kan enligt nu gällande hälsovårdsstadga ingripa närtrafikbuller utgör sanitär olägenhet. Nämnden kan antingen ellerefter råd och uppmaningar meddela förelägganden eller rent av förbud som ärnödvändiga. saknar således ingalunda möjligheter att i dagingripa i dessa sammanhang. Genom ändring 1969 av 38 § hälsovårdsstadgan har dessutomsärskilt markerats, , att hälsovårdsnämnd skaU se tiU atterforderliga och skäliga åtgärder vidtas för att motverka bl. a. buller. Närexempelvis motorfordon brukas vårdslöst och därigenom åstadkommer onödigt buUereUer när det gäller att i bullerförebyggande syfte reglera trafiken på allmänväg eUer gata kan hälsovårdsnämnd ta initiativ, som leder tiU att behörigamyndigheter tar upp frågan. En svårighet - och den snuddade vid när detgäller att i trafiken hantera de här aktueUa frågorna torde vara att någragenerella riktlinjer för vad som skall anses vara störande trafikbuller ännuinte finns. har emellertid i uppgift att utarbetaförslag tiU normer för flygbuller och för buller från motordrivna vägfordon ochäven från fritidsbåtar. Utredningen skall också redovisa olika sätt attkontrollera den praktiska tiUämpningen av de normer som den skall föreslå.Vidare skall redovisas förslag tiU de författningsändringar som eventueUtbehövs för att genomföra förslagen. Utredningen skall alltså överväga just de problem som herrLevin har tagit upp. Om eller i vilken mån det kan vara lämpligt att utvidgahälsovårdsnämndernas befogenheter utöver vad som gäller bör därför, som jagsade redan i mitt svar, inte avgöras förrän utredningen har lagt fram sinaförslag. Jag är rädd att jag måste beteckna det sistainlägget såsom ännu mera glidande i sakfrågan. Jag ställde fullt avsiktligt minfråga tUl jordbruksministern bl. a. därför att problemet om tolerabelttrafikbuller är en miljöfråga men också därför att har uttalatsig om behovet av förstärkning av hälsovårdsnämnderna såsom effektivamiljövårdsorgan. Även har yttrat sig i samma riktning. Jag har observerat att kommunikationsministern mot slutetav vårriksdag som svar på en likartad fråga hänvisade dels tillbristen på faststäUda bullernormer, dels tiU den inom civildepartementetpågående prövningen av de planeringsriktlinjer som har framlagts av planverket.Vidare hänvisade statsrådet liksom nu till den sittande trafikbuUerutred-ningenoch till de förslag som dess arbete kan komma att resultera i. Detta arbete avser emellertid bullemormer för ännu icke Men vad frågan nu gäller är hur man skall komma tiU rätta med denbullerterror som de omnämnda Lundaborna är utsatta för. Det gäller också dearma invånare i som är bosatta vid liksom många andramänniskor i gamla fina bostadsområden vilka har förvandlats till rena infernonpå grund av att hälsovårdsnämnderna saknar möjligheter att sätta makt bakomorden t. o. m. då man inför kolleger i andra kommunala organ kan bevisasvårartad sanitär olägenhet. Med eller utan normer är det väl ändå så att medborgarnahar rätt att begära skydd mot buller som utan vidare kan betecknas som sanitärolägenhet. I dagens läge kan hälsovårdsnämnd inte lämna något sådant skydd,vilket allmänheten tror att den kan. Om jag inte missminner mig, blev ganska JO-anmäld av uppretade stadsbor just medanledning av de olidliga förhållandena vid i . Anmälarna troddeförmodligen att hälsovårdsnämnden inte hade gjort sin plikt, vilken den dockhade. Men utan uttryckligt stöd i lagen kan inte, ,hälsovårdsnämnderna uträtta någonting mot samhälleliga organ. En enskild ellerett företag som inte följer hälsovårdsstadgans bestämmelser kan, bortsett frånvissa försumliga fastighetsägare, ganska effektivt föras till rätta. Men omsamhällets egna organ visar sig kallsinniga, har nämnden ingasanktionsmöjhgheter. Jag beklagar att svaret på min fråga inte ger anledningtiU framtida optimism heUer. Bullerterrorn kommer tydligen att plågamänniskorna ännu . Några planer på att åstadkomma förstärktahälsovårdsnämnder finns tydligen inte . Jag upprepar, herr talman: Det måste vara fel att enmyndighet som i kommunen har att värna om det vi med dagensspråkbruk kallar en god miljö, inte anförtros makt att ingripa effektivt föratt komma tiU rätta med ett av vår tids aUvarligaste sanitära problem. Ang. slopandet av specialrabatterna på vissa tåg i/ Det kan inte vara en fråga för ochmig att i diskutera vad som står i hälsovårdsstadgan. Jag vill baraupprepa vad jag sade i mitt svar, att hälsovårdsnämnd kan enligt gällandehälsovårdsstadga ingripa när trafikbuller utgör sanitär olägenhet. Jag utgickifrån att det var det hade frågat om. Överläggningen var härmed slutad. §12 Ang. slopandet av specialrabattema på vissa tåg i Hert kommunikationsministern erhöU ordet för attbesvara () i kammarens protokoll för intagnafråga, nr 9, och anförde: har frågat om jag från trafikpolitiskoch ekonomisk synpunkt anser det vara riktigt att nu slopa de specialrabattersom tillämpas på vissa tåg i . SJ harmöjhghet att medge rabatter i fall då detta är förenligt med Ang. slopandet av specialrabattema på vissa tåg iMälardalen har SJ gjort försök med en 50-procentigprisnedsättning på biljetter som säljs i , , ochEskilstuna för resa tUl och åter i andra klass. Rabatten gäller förett tiotal särskilt angivna tåg som varit mindre väl utnyttjade. Rabattförsöket har enligt vad jag inhämtat medförttrafikökning, men trots detta har intäkterna minskat. Enbart för bibehållenintäktsnivå krävs nämligen en nyförsäljning om i det närmaste 90 procent.HärtUl kommer kraven på täckning av vissa tillkommande merkostnader. Hert ENSKOG (fp): Jag ber att få tacka herrkommunikationsministern för svaret på min fråga. Att prisreduktionen, somprovats i , inte givit det resultat en 90-procentigökning av antalet resande - som erfordrades för att det hela skulle bära sigekonomiskt förvånar mig inte alls. Det är flera orsaker tUl det. Men först: Behövs det verkligen en så stor ökning avresandefrekvensen för att det skall vara lönande? Det har såvitt jag kännertiU inte satts till en enda vagn för att transportera de resande eller en endaperson för att sälja eUer för att klippa dessa biljetter. I såldes1970 58 000 biljetter på sträckan VästeråsStockholm. Av dessa var 27 944,eller drygt hälften, rabatterade biljetter av den här typen. Endast 12 800betalade ordinarie pris i andra klass. 2 800 åkte första klass. Hur många somskulle ha åkt om det ordinarie priset på i stället för nu 21 kronorrespektive före gällt är svårt att bedöma. FrånVästerås har i huvudsak endast tågen och 12.11 fått användas. Det harmedfört att många ansett att de kommit tiU . Hade ocksåtidigare tåg fått användas, t. ex. kl. 8.03, skulle åtskilligt fler än de 80 å100 som använt sig av denna möjlighet ha åkt. Av egen erfarenhetvet jag att det är relativt god plats i andra klass på det tåget, då däremotförsta klass som regel är fullbesatt av tjänsteresande. Som jag bedömer detskulle man kunna ta emot ytteriigare ett eller annat 50-tal resenärer på dettåget. Privata bussföretag anordnar bussturer ibeställningstrafik för 15 ä för dagsturer VästeråsStockholm-Västeråsmed avresa . Det var ju bl. a, som konkurrens med dessasom SJ ordnade rabattbiljetter, men tyvärr fick de användas endast på de minstbelagda tågen. Det blev därför inte den konkurrens det skulle ha kunnat bli. Med möjlighet att utnyttja fleratåglägenheter och med bättre reklam för de resorna bedömer jag att det skulleha varit möjligt att avsevärt öka resandefrekvensen. Anser herr statsrådet attSJ verkligen har råd att gå miste om inkomster på imånaden vilket troligen blir följden av indragningen av. rabatterna från den1 februari enbart på sträckan VästeråsStockholm? Att SJ gör ett så radikalt och långvarigtprissänkningsförsök som det här har varit fråga om, alltså , anserjag för del varaett uttryck för företagets vilja att föra en aktiv prispolitik. Varje företag bör naturligtvis fortlöpande göramarknadsanalyser, gärna så konkret som SJ har gjort i , för attutröna om produkten av pris och kvantitet på utbjudna tjänster går att maximeravid ett lägre pris än det vanliga. Att kritisera SJ för att man nu upphör medMälardalsrabatten stimulerar knappast SJ att fortsätta med denna typ avmarknadsundersökningar. Det vore olyckligt, eftersom försök av denna typprimärt syftar tiU att om möjligt sänka taxorna. Å andra sidan kan sägas, , att en taxepolitiksom innebär att man fortsätter med rabattförsök utöver den långa tidsperiod somdet här rör sig om och som visat sig få negativa effekter på SJ:s ekonomi barafår till följd att SJ:s kunder i övriga delar av landet får subventionera denrabatterade trafiken. Jag kan inte se att det ligger något speciellt positivt ien sådan politik. Vad gäller kanske man dessutom rent allmänt kankonstatera att de som bor där är ganska lyckligt lottade ur kollektivtrafiksynpunkti jämförelse med många andra områden i landet. och jag lär väl inte bli överens om detta. Medvad jag här har sagt har jag bara velat konstatera att SJ på andra områden ochi andra sammanhang bör fortsätta sina marknadsundersökningar och sina experimentbeträffande prispolitiken. sade att privata bussföretag harbillighetsresor eller reklamresor - vUket uttrycket nu var tUl frånMälardalen. Det gäller inte bara privata bussföretag; SJ har också sådanabussresor -ehuru kanske från andra håll i landet - till både ochandra orter till samma låga priser som talade om att privataföretag har. Ang. slopandet av specialrabattema på vissa tåg iMälardalen HertENSKOG (fp): I anledning av statsrådets komplettering tillsitt svar vill jag också understryka att det är bra att SJ har gjort en sådanhär marknadsanalys och har gjort försök att konkurrera med annan trafik. Menjag skall anföra några siffror som visar utvecklingen. De siffror jag nämnerhänför sig till den tid då tågen gick - det var som bekant uppehåll ettslag - och . uppgick antalet försåldarabatt-biljerter i till 13 080. Undersamma tid 1971 var antalet 14730, alltså en ökning med 1 650. oktoberdecember 1970 var antalet7 871 och 1971 var antalet 7 890, alltså ungefär samma antal.Vad hade inträffat under den tiden? Jo, avgiften höjdes från 19kronor tOl . Redan den lilla höjningen av taxan medförde tydligen attökningstakten avstannade. Vad blir nu följden av ett slopande av rabattresorna? Somjag kan se det blir det i första hand ett betydligt minskat antal resenärer påde tåg som fått utnyttjas för dessa, och det återigen kommer väl att medföraatt SJ på känt maner relativt snart talar om, att de turerna inte bär sig,varför de måste dras in. Det medför i sin tur att de personer från andra ortersom har åkt med dessa tåg inte kommer att få den service de varit vana vid, ochdet betyder ett minskat underlag på de linjerna med mindre Ang. postdistributionen med s. k. postkupé på sträckanÖstersund-Storlien lönsamhetoch kanske indragning som följd. Det är klart att om SJ drar in tåg och lägger ned bandelarblir det inga driftförluster för SJ, men det blir heller inga transporterutförda och det är väl transporterna som är SJ:s viktigaste uppgift. För klarhetens skuU skall vi väl åtminstonefå antecknat tUl protokollet att det här ändå har varit fråga om enförsöksverksamhet. Som nu lägger upp sin argumentation skullesituationen kunna tydas som så, att de resande i den här regionen nu har hunnitvänja sig vid rabattresorna och mer eller mindre tror att SJ tar bort någontingsom man har infört som en definitiv åtgärd. Det är alltså frågaom en försöksverksamhet inom SJ:s långsiktiga planerings- ochmarknadsundersökningsarbete, och det skall man naturligtvis ha klart för sig. I det enskUda fallet, som gäller , måste man välockså säga att intäktssidan ger en klar bUd av det ekonomiska utfallet av dethär rabattförsöket. Nytrafiken har uppgått till , men för attkompensera för rabatten skulle trafiken behövt öka med det dubbla, ca 90procent. Det kan naturligtvis ifrågasättas om det kan vara ett SJ-intresse attfortsätta ett sådant experiment. Överiäggningen var härmed slutad. §13 Ang. postdistributionen med s. k. postkupé på sträckan Herr kommunikationsministern erhöll ordet för attbesvara () i kammarens protokoll för intagnafråga, nr 11, och anförde: har frågat mig om jag är bereddmedverka tUl att postdistributionen med s. k. postkupé med hänsyn till bl. a.servicen till allmänheten bibehålles på sträckan . har en omfattande och kostsam transportapparat,och enbart de inrikes transporterna kostar mer än per år.Mot denna bakgrund är det naturligt att transportanordningarna ses överkontinuerligt i avsikt att hålla kostnaderna nere utan att fördenskull geavkall pä rimliga krav i fråga om service, säkerhet och personalensarbetsförhållanden. tar upp frågan om de framtidaposttransporterna på sträckan . sker dessadelvis med s. k. postkupé, dvs. en för postbefordran särskUt inreddjärnvägsvagn, där posten under färd sorteras och behandlas av postpersonal. Enligt vad jag inhämtat från postverket finns ingetbeslut om indragning av postkupén mellan och . Mot bakgrundav de höga kostnaderna för denna postbefordran överväger emellertidpostdirektionen i nedre norta distriktet att komma in tiU centralförvaltningenmed förslag om ersättande av den aktuella postkupén med andra Eftersom frågan är under utredning i postverket är jag förnärvarande inte beredd att göra några uttalanden i frågan. Hert ÅSLING (c): Jag ber att få tackakommunikationsministern för svaret pä min enkla fråga. Den utredning som kommunikationsministern talar om harväl, enligt vad som har blivit känt, haft en något ensidig syn påbesparingsmöjligheterna i det här sammanhanget. Det är ju, vilket ocksååberopas i svaret, här fråga om att tillgodose rimliga krav från allmänheten ifråga om service och från personalen beträffande arbetsförhållandena. Vid en driftundersökning som postverket företog den 12juli visade det sig att personalen i den aktuella postkupén i stort settvar fullt sysselsatt. Motsvarande arbete planerar man nu att lägga påpostanstalten i , men av kommunikationstekniska skäl kommer det att fåutföras med mycket knapp tidsmarginal. Det finns alltså skäl förmoda att dennaförändring inte kan ske på annat sätt än tUl priset av en försening av posten.Det är framför allt postföringen från till södra och mellersta Sverigesom det här är fråga om.