prot · FV0927 · 1972-12-31 00:00:00 — Närcentern här i för fram tanken pä att samhället bör skaffa sig ettprogram för jämlikhetspolitiken eller för näringspolitiken får vi till svur uttvarie parti och inte samhället bör utforma det. Men frägun är om mun inte nu från socialdemokratiskt hållär på väg mot en ändring pä den här punkten. fick vi frän i höra att statsminister föreslagit program för atttrygga den fulla sysselsättningen och öka inkomststandarden i . Statsministernvill utt skall utforma ett gemensamt handlingsprogram för närings-,regional- och miljöpolitik. Enligt formuleringen i radions TT-meddelande - detkan jag personligen intyga, eftersom jag lyssnade på det skullestatsministerns förslag ha gällt ett jämlikhetspolitiskt program. Oavsett dettaär tydligen en sinnesförändring på väg när det gällervärdet av just sådana övergripande handlingsprogram som vi har föreslagit. Jagtycker att det är tillfredsställande att den främste representanten försocialdemokratin här i landet, statsminister , är inne pä sammamening som vi har framfört i reservationen och i den motion som har väckts fråncenterhåll. Man kan bara fräga sig; Varför skulle det inte vara lämpligt medett handlingsprogram för samhällets jämlikhetspolitik i vårt land när detsamtidigt anses som önskvärt för hela med ett övergripande program somomfattar jämlikhetspolitiska strävanden? Som jag sade tidigare innebär samhällets handlingsprogramsjälvfallet inte att partierna upphör att diskutera frågorna. De politiskapartierna får emellertid inte låtu sig nöju med att diskutera sig fram till enprogramskrift. De har en skyldighet att överföra programmen till de politisktbeslutande organen. Det är där riktlinjerna för samhällets utveckling skall fastställas.Genom en sådan konkretare debatt kan de jämlikhetspolitiskaproblemställningarna lyftas fram och samhällsutvecklingen präglas avjämlikhetsmålsättningar. Jag vill i det här sammanhanget slutligen säga att ensådan parlamentarisk kommitté för samhällets jäinlikhetspolitik som vi harföreslagit i reservationen, vilken bygger pä partimotion, givetvis börhålla kontakt med pågående detaljutredningar. Ett jämlikhetspolitiskt handlingsprogramsom antagits av samhället kommer att tjäna som värdefull utgångspunkt förfortsatta utrednings- och beredningsarbeten på olika politiska områden. i kommer i ett senareanförande att ta upp den motion som han har väckt, nr 1382, och jag skalldärför inte gå in på den. Jag ber att få yrka bifall till reservationenvid inrikesutskottets betänkande nr 8. Ett handlingsprogram för jämlikhetspolitik, m. m. HerrHALLGREN (vpk): Jag har i ett särskilt yttrande gett tillkänna att jag inte delar utskottets mening att låginkonistutredningen slutförtsitt arbete. Det sägs att utredningsarbetet i låginkomstfrågor skall förasvidare sedan låginkonistutredningens arbete avslutats. En sakkunnig hartillsutts för att bl. a. undersöka hur fördelningsstudier av det slag somlåginkonistutredningen utfört skall läggas upp . Det hur såledeskonstaterats att låginkomstutredningen slutfört sitt arbete. Den sakkunnigeskall fortsätta låginkoinstutredningens arbete enligt de direktiv som hargetts. Då måste man ju ställa frågan; Var det något fel på det utredningsarbetesom delredovisades från låginkomstutredningen? Om det inte var något fel påutredningsarbetet, varför fick då inte låginkomstutredningen fortsätta ochslutföra sitt arbete? De direktiv som har getts till den sakkunnige är ganskaintressanta, och jag skall faktiskt citera vad direktiven innehåller. De lydersom följer: "För att klargöra vilken statistik och annan informationsom krävs för att fortlöpande belysa fördelningen och utvecklingen av centralavälfärdskomponenter bör den sakkunnige inventera forskningsresultat samttillgänglig statistik och annan löpande information på detta område. Ett handlingsprogram för jämlik-hetspoUtik, m. m. sakkunnigebör utarbeta förslag i fråga om sådana kompletteringar eller förbättringar avinformationen i dessa avseenden som är påkallade för att välfärdsutvecklingenkontinuerligt skall kunna följas och unge vilken forskning eller vilkaspeciella undersökningar som bör komma till stånd med syfte att frambringamaterial som är ägnat att fortlöpande belysa utvecklingen av välfärden och dessfördelning. Vid fullgörandet av uppdraget skall den sakkunnige samrådamed bl. a. och det av beslutade om statistik och forskning rörande välfärdsmätningar i andra länderbör inhämtas i syfte att utländska erfarenheter skall tillvaratas." Det är således de direktiv som den sakkunnige har fått attarbeta efter. Det talas mycket om utforskning och fördelningen av välfärden ivårt samhälle, och det är väl helt klart att även låginkomstutredningen hadedet som uppgift och utgångsläge. Jug föreställer mig att direktiven var ungefärliknande. Av de delbetänkanden som låginkomstutredningen avgivitframgår klart att välfärdens fördelning skett på ett sätt som många säkerligeninte kunnat tro. Bara ett litet axplock ur den utredningen: I ett delbetänkandekonstaterade utredningen att nära en halv miljon arbetare i detta land, somkallas för välfärdssamhälle, hade extremt låga inkomster, och med "extremtlåga inkomster" menade utredningen att det var inkomster under sju kronori timmen. De siffrorna gällde således inkomstläget 1968. Det finns mänga andra intressanta delresultat i dedelbetänkanden som avlämnades. Jag skall inte närmare gä in på dem här. Men jagtror inte att det var fel på vare sig direktiven eller utredningsarbetet. Detvar väl snarare de resultat som lades fram som var så avskräckande att manomedelbart stoppade den här utredningen. Den nakna sanningen att stora delar avlöntagarna inte ens kunde livnära sig på den inkomst de fick genom sitt arbetetrots att de arbetade som heltidsanställda är givetvis en obehagligläsning för de ansvariga. Den är väl obehaglig också för dem som har den ekonomiskamakten i samhället privatkapitalet som försöker att överskylaklassklyftorna och tala om utt vi är allt närmare det klasslösa samhället, attarbetarna får större och större insyn och att man har genomförtföretagsdemokrati både här och där. Men det faktum att nära en halv miljonmänniskor befann sig i denna situation och att samhällets resurser ingalundahar fördelats rättvist kunde utredningen konstatera. Detta har väl också varit en fingervisning till denfackliga rörelsen, som högHutt har talat om jämlikhet och en rättvisarefördelning av samhällets resurser. Den av LO förda s. k. solidariskalönepolitiken kom i en mycket dålig dager. Den har ju pågått mycket länge, ochdelbetänkandet gav vid handen att någon mera solidarisk fördelning av samhälletsresurser till förmån för de lågavlönade hade man inte åstadkommit, trots hållit på på den vägen, I de nya direktiven sägs det att man skall utarbetaförslag till andra former för analyser av fördelningen av välfärden. Man måstealltså konstatera att den som gett de nya direktiven inte hur varit nöjd med deformer som låginkomstutredningen har använt sig av. att få ettförtydligande på den punkten. Är de nya direktiven avsedda att i första handinrikta den sakkunniges arbete på hur välståndet fördelar sig och i andra handpå hur nöden och fattigdomen har gripit allt starkare tag om större grupper isamhället? Många i den här församlingen vill väl inte skriva under påatt nöd och fattigdom förekommer i vårt s, k, välfärdssamhälle. Jag vill dockmed fullt allvar hävda att det förekommer både nöd och fattigdom. Det har visatsig att de sämst ställda inte är några små grupper längre - det är storagrupper av löntagare som inte får sina inkomster att täcka de nödvändigasteutgifterna för sitt uppehälle, trots att de arbetar heltid och året runt. Närhyresvärdarna tillgriper vräkningar för att hyran inte kan betalas, när alltstörre del av inkomsten, speciellt hos barnfamiljerna, går till hushållensmatkonto, när inkomsten av arbete på heltid inte räcker utan socialbidrag måstetillgripas då kan man tala om både fattigdom och nöd. Det finns många grupperi samhället som upplever sin situation just på det sättet. Det behövs en helt annan politik än den nuvarande för attskapa rättvisare och drägligare förhållanden för dem som har det sämst ställt. Vi är inom vårt parti medvetna om det har vi deklarerati bäde motioner och interpellation och inte minst frän denna talarstol - attjämlikhet, hur mycket man än talar om den, kan inte uppnås under nuvarandesamhällssystem. Det måste ett annat, rättvisare system till för att klara detta- ett socialistiskt system där man har hand om hela samhällsapparaten, omsamhällets alla resurser. Då kan man få en rättvisare fördelning. Men dethindrar ju inte att beslutar om åtgärder som väsentligt skulleförbättra barnfamiljernas och de lågavlönades situation. Förslag till sådanaåtgärder har inte saknats. kommunisternas krav skulle, därestdet godkändes av , förbättra de lågavlönades ekonomiska situationväsentligt, Jug vill bara här helt flyktigt nämna några av kraven. Vi kommeratt få diskutera dem mera ingående . Vi har föreslagit en statlig totalfinansiering avbostadsbyggandet, förstatligande av byggnadsmaterialindustrin och en rad andraåtgärder som skulle göra det möjligt att bygga billigare och bättre bostäder.Vi har också föreslagit åtgärder som skulle göra det möjligt att sänka hyrornai nu befintliga hyreshus, exempelvis genom ett kommunalt övertagande. Ett annat förslag som vpk ställt och som skulle fåomedelbar positiv verkan pä den ekonomiska situationen för dem som verkligen äri behov av det är förslaget om slopande av momsen på livsmedel. Ytterligare en åtgärd som vi ansett vara nödvändig är attåterinföra prisstoppet för att hindra prisstegringarna. Man kommer inte ifrånatt det prisstopp som vi tidigare hade, även om det inte var effektivt, ändåvar en större broms på prisstegringarna än den nuvarande priskontrollnämndenkan vara, när vi inte har prisstopp, Mångu andra kommunistiska initiativ skulle här kunnaräknas upp; de siktar alla till ökad jämlikhet på arbetsmarknads- ocharbetsmiljöområdet, och detta gäller över huvud taget på alla samhälleligaområden där vi har motionerat. Vi skullekunna göra på samma sätt som har gjort i sin Ett handlingsprogram för jämlikhetspolitik, m. m. Ett handlingsprogram för jämlikhetspolitik, m. m. motion ochi reservationen. Där har räknat upp ett 27-punktspro-gram förjämlikhet, vilket spänner över nära nog samhällets alla områden. Det är baraförsvaret som inte nämns där. Det är kunske ett känsligt område. Om centernmenar ullvar med sina 27 punkter vilket jug tror att man gör och verkligenvill ha sitt program genomfört förväntar vi oss också att partiet kommer attstödja en rad kommunistiska motioner och de krav som vi ställt. Många av deförslag vi lagt fram sammanfaller nämligen med yrkanden. Det är baraden skillnaden att vi också har anvisat varifrån pengarna skall tas. Vi harföreslagit att försvaret skall prutas ner med 2 miljarder. Vi har ocksåföreslagit väsentliga skatteskärpningar på stora förmögenheter och ävenanvisat andra inkomstkällor till förmån för dem som har det sämst ställt isamhället. Jag hoppas att komineratt stödja de förslagen, ty det är jumeningslöst att ställa förslag om man inte har täckning för dem. i (s): Jag skall här inte initiera till någon storjämlikhetsdebatt. Vi får säkert andra tillfällen att diskutera de frågorna, Istället skall jag säga några ord, dels om låginkomstutredningen och dessarbete, dels om krav pä en parlamentarisk utredning om jämlikhetspolitiken, tillsattes som bekunt i december1965 och avslutade sitt arbete , Under de sex är som utredningenarbetade gjorde den ett utomordentligt omfattande kartläggningsarbete. Manpresenterade inte mindre , vill jag minnas, 15 olika betänkanden ochrapporter, och frågar : Var det något fel på det arbetet? Nej,givetvis inte. Det var ett utomordentligt fint kurtläggnings-arbete. Men vaddet nu gäller är att försöka ta ett praktiskt grepp om det här materialet ochfå fram konkreta förslag. Säg gärna att det gäller att ta ned frågorna från detteoretiska till det praktiska planet. Den uppgiften har man överlåtit till enarbetsgrupp på departementsnivå. Utredningsarbetet har så att säga tagits nedpå jorden, och man skall försöka utforma de praktiska förslagen. Arbetsgruppen håller på att sammanställa och utvärderamaterialet och kommer sä småningom utt presentera sina förslag. Sekreterare är knuten till denna grupp med uppgift att undersöka hur studiet avfördelningsfrågorna skall läggas upp . Det pågår alltså på olikasätt och på olika häll ett omfattande arbete när det gäller just dessa mycketstora frågor. Det är mot den bakgrunden som utskottsmäjoriteten anser att detför närvarande inte finns anledning att tillsätta en ny läginkomstutredning avden typ som föreslås i motionen. Jag vill understryka att vi säger "förnärvarunde"; vi binder oss givetvis inte på den härpunkten. När det sedan gäller centerpartikravet om enparlamentarisk kommitté med uppdrag att utarbeta ett handlingsprogram förjämlikhetsfrågorna vill jag påminna om att fjolårets riksdag med betryggandemajoritet avslog en liknande motion frän . Man kan konstatera attcenterpartiet även stär ensamt bakom det kravet i utskottet.Utskottsmajoriteten anser helt enkelt att det är en uppgift för varje parti attutifrån sin grundsyn utarbeta egna handlingsprogram där man lägger in de egnavärderingarna i dessa viktiga frågor. Så har vi gjort inom socialdemokratin,där vi tillsammans med LO i en gemensam arbetsgrupp kommit ett bra stycke påväg. Vi är inom värt parti medvetna om att om vi skall kunna skapa störrejämlikhet i det dagliga livet, så krävs det vissa saker. Bland annat får viinte väja för direkta ingrepp i inkomst- och förmögenhetsbildningen. Vi måstesäkert också göra mycket kraftiga ingrepp i maktbalansen mellan arbetsgivareoch löntagare på arbetsplatsen, och vi måste på samma sätt gå inlagstiftningsvägen och skapa ett ökat medinflytande och bestämmanderätt församhället när det gäller bl. a. miljöfrågorna, planfrågorna och prisfrågorna.Då kan man ställa sig frågan; Hur långt har vi de borgerliga partierna med idet arbetet, alltså när det verkligen gäller att göra härda ingrepp imarknadshushållningen för att skapa en ökad jämlikhet pä olika avsnitt? Jagtror inte att vi kan räkna med något starkare stöd från den borgerliga fronteni det arbetet. De här frågorna vill vi ta frum i en fri och öppen debutt,inte gömma dem i en parlamentarisk utredning. Vi har redan den debatten, jaghöll på att säga över hövan, i det socialdemokratiska partiet. Den är hård, denär frän, men den påverkar utan tvivel mycket starkt den jämlikhetsprofil som vilägger på olika samhällsfrågor, och den påverkar givetvis också arbetet inomden jämlikhetsgrupp som LO och partiet satt i gång. Jag skulle faktiskt viljarekommendera att göra på samma sätt. Det finns ju ändå ett mycketomfattande grundmaterial i dessa frågor, och det är väl för de politiskapartierna bara att sätta i gång. Även om mun inom nu har kommit litetgrand på efterkälken i de här frågorna, kan man väl försöka inhämta detförsprång som de andra partierna har. I den här motionen räknar man upp 27 punkter, där mananser att den föreslagna parlamentariska beredningen skall gå in och påverka utvecklingeni jämlikhetsriktning, och jag skulle utan vidare kunna räkna upp 27 punktertill. räknade upp en rad väsentliga frågor som också har sittintresse i det här sammanhanget. Jag drar alltså den slutsatsen att enutredning av det här slaget skulle spänna över alla departement, över allautredningar, över praktiskt taget hela samhällslivet. Man frågar sig dä; Närskulle den utredningen bli färdig? Hur skulle den arbeta? Vore det praktisktmöjligt att komma fram till något resultat när det gäller så här omfattandefrågor? På dessa frågor svarar reservanterna; Vi har sådana härövergripande utredningar när det gäller regionalpolitiken, jordbrukspolitiken,bostadspolitiken osv. Men det är ändå en väsentlig skillnad, därför att deutredningarna urbetur inom relativt sammanhållna områden. De har att röra siginom vissa begränsade ramar, men jag kan inte nämna en politisk fråga som inteär av intresse ur jämlikhetssynpunkt. Jag tror inte heller att man skall dra alltför storaväxlar på statsministerns uttalande vid ; jag har inte läst deteller hört det, men det kanske ändå gäller regionalpolitiken eller något annatrelativt begränsat område. Man kan vidare fråga sig hur den föreslagna kommitténskulle arbeta rent praktiskt. Den skulle tydligen bestå av en grupp av vad jagvill kallu supermänniskor, som .skulle bevaka olika arbetandekommittéer och Ett handlingsprogram för jämlikhetspolitik, m. m. Ett handlingsprogram för jämlikhetspolitik, m. m. utredningaroch ha till uppgift att så att säga lägga den här jämlikhetspro-fUen somutredningen själv knappast skulle kunna komma överens om - på andras arbete iolika sammanhang. När vi hur behandlat den här motionen inom utskottet harvi även i är sagt att detta måste vara en uppgift för varje enskilt parti uttmed det material som finns utarbeta sina egna jämlikhetsprogram, presentera demför allmänheten och försöka skapa gehör för dem i de beslutsfattandeinstitutionerna. Jag ber att få yrka bifall till utskottets hemställan. () kort genmäle: Jag vill först säga några ord till herrHullgren som höll sitt anförande med anledning av det särskilda yttrande somhan fogat till betänkandet. Han frågar om vi i har täckning för vårtförslag, och det kan jag garantera att vi har. Vi kräver enparlamentarisk utredning, och jag kan garantera att de pengarna finns, sådärvidlag är det ingen risk. Jag vill bara lämna upplysningen att den garantinfinns. i tog upp vårt krav på enparlamentarisk jämlikhetsutredning. Han nämnde att riksdugen avslogdetta förslag med betryggande majoritet - och det är alldeles riktigt. Men vårtförslag är inte sämre för att vi återkommer . Det som är intressant äratt vi fått fler än med på vår linje, och jag hude väntat mig att herrNilsson i något mer skulle kommentera statsministerns utspel . Jag är fullt medveten om att varje parti skall utarbetaegna program. Det gör även vi. Det är inte pä det området vi skall föra någondebatt här i kammaren. Vad som behövs är precis som statsminister sagt i en övergripande utredning och förslag om etthandlingsprogram. Precis på samma sätt menar vi från att man skall taupp de problem som existerar i detta land. Det finns säkert flera områden än de27 som jag har räknat upp. Vi har tagit de mest väsentliga. Men om nu vi, iÖstersund, som har tagit upp detta skulle vara på efterkälken, hur mycket måsteinte då statsministern vara på efterkälken, som har väckt detta förslag . i påstår att det dä måste gälla ettlitet begränsat område. Statsministern menar att man skall ta upp helanäringspolitiken, ett förslag som vi har framlagt vid årad men som har avslagits. Det gär tydligen bra att i ta upp denfrågan. Vi skall också ta upp hela miljöpolitiken i hela dess vidd, och viskall ta upp hela regionalpolitiken. Jag vill inte, i ,hålla med om att det är ett begränsat område. Jag tycker att det omfattar demest väsentliga delarna av det som berör samhället och den enskilda människan.Det är fråga om en jämlikhetspolitisk bedömning. Statsministern har tydligenkommit fram till samma andemening som vi har givit uttryck för i . HerrNILSSON i (s) kort genmäle: Jag skall inte kommentera vad statsministernhar sagt i , eftersom jag inte känner till det. Men skulle detvara på det sättsom här refereras, att man skall göra något slags översyn när det gällerexempelvis näringspolitiken eller regionalpolitiken i , förstår jagmycket väl att det kan vara praktiskt möjligt. Då håller mun sig i ulla fall inomen ganska begränsad ram, och mun håller sig till frågor som hör summun på ettnära och intimt sätt. och övriga centerpartister vill utt enutredning för jämlikhetspolitiken skall tillsättas. Det gäller då frågor somberör praktiskt taget varie beslut som fattas, inte bara i riksdagutan över huvud taget i alla instanser. Detta är skillnaden. Jag tror att allasom är besjälade av att dessa frågor förs framåt inte går denna väg, utan desätter sig ned inom respektive partier och utarbetar sina speciellajämlikhetsprogram, präglade av den grundsyn man har inom partierna. Sedan tarman ut programmen till diskussion bland medlemmur och allmänhet. Dessa frågor hur diskuteruts pruktiskt tuget ändu sedandet socialdemokratiska partiet bildades. Det skulle vara intressant att göraen historik och ta konkreta exempel för att påvisa dettu. Det skull jug dockinte göra i denna debutt. Men om tar del av vårt partiprogramoch de praktiska beslut som har fattats på initiativ uv den socialdemokratiskaregeringen, skull han ändå finna utt sumtligu dessa beslut har präglats uvjämlikhet och en strävun att göra det bättre för de människor som har det sämstställt i samhället. Detta är också ett sätt att drivu jämlikhetspolitik. Ett handlingsprogram för jämlikhetspolitik, m. m. (vpk) kort genmäle: Jug vill uttrycka min glädje över utt höraatt socialdemokrutin nu verkligen vill ta krafttag för utt exempelvis beskärustoru förniögenheter och storu inkomster över huvud tuget. Det var enintressant deklaration som vi fick höra av i , och den ärjag tacksam för. Det är möjligt att man då kan vänta sig attsocialdemokraterna kommer att stödja de kommunistiska förslagen om skärptförmögenhetsbeskattning och även andra ekonomiska förslag som vi harframställt och som kommer att behandlas vid .senare tillfälle här i kummuren,förslag som just handiur om att beskära inkomster och förmögenheter för de rikai samhället till förmån för dem som har det sämre ställt. Till vill jag sägaatt det är ganska enkelt att bara ställa sig upp här och saga att hartäckning för denna utredning, utan att ange vad denna täckning innebär. Det ärklart att dettu är gunska lätt. Jag däremot deklarerade var vi skulle tapengarna enligt våra förslug. Om vi nu skull röra oss inom ramen för dettakapitalistiska samhälle - vilket vi måste göra ända tills det är avskaffat -begär jag att också deklarerar varifrån han skull ta sinapengar. HerrSTRIDSMÄN (c) kort genmäle: Får jag först säga till att detskulle vara någonting nytt i den här kummuren, om man skulle tu ställning tillmedelsanvisningen innun man tillsatte en utredning. Först gör mun ju enparlumentarisk utredning eller någon annan utredning - som kommer Ett handlingspro-grarh för jämlikhetspolitik,m. medförslag, och därefter tar ställning till eventuell medelsanvisning. i säger att näringspolitiken kanskekan vara ett lämpligt område utt tu upp i ett handlingsprogram, eftersom det ärett begränsat område. Jag tackar för denna invit. Låt mig dä hoppas att herrNilsson i , när vi behandlar centerpartimotionen 1315 omhundlingslinjer för en aktiv näringspolitik, också konimer att aktivt stödjaden motionen. i (s) kort genmäle; Jug vill bara svaraatt det naturligtvis beror pä om det finns någonting vettigt i den motionen. Tainte ut någonting i förskott, ! i (c): Det vore intressant att föra den här debuttenvidure. Jug skull dock inte så mycket kommentera frägun om hundlingsprogrum,men jug tror att de flesta här är överens om utt vi saknar ett sådant förjämlikhetspolitiken . Varför skall nian då ha ett hundlingsprogrum? Jo,naturligtvis därför utt samhället i reformverksamheten pä grundval av vadmajoriteten kommer frum till skull hu ett konsekvent handlande och därför måste prioritera inom de rumar som finns, bl. a. resursrumurna. Det är frånden synpunkten som jag tror att det är nödvändigt att ha ett handlingsprogram;det skulle kunna ge mera av handlingskraft än vad vi har på detta område. För en framgångsrik reformpolitik är vi dessutom beroendeav att - så bra som möjligt känna till den sociala verklighet som vi villförändra och de krafter som formar denna sociala verklighet utöver vad vi görgenom politiska beslut. Enligt min mening finns det all anledning att framhålla som det har gjorts här tidigare - utt den upplösta låginkonistutredningenlyckades ganska väl med att ge oss en bättre bild av den s, k, svenskavälfärden sädan den upplevs uv mänga läginkomstgrupper.