prot · FV0917 · 1972-12-31 00:00:00 — hjälpts åtför att få tiU stånd den här debatten, på både miljö- och naturvårdsområdet.Jag nämnde att både motionärer och regeringen i form av propositioner harframfört vettiga förslag samt att vi kan vara tacksamma för att vi har enopinion i landet. En motion från var tydligen en nageli ögat på och socialdemokraterna. När den första gången behandladessades det frän socialdemokratiskt häU att den inte var mycket att hänga ijulgranen. Då den återkom kallade man den för en omnibusmotion.Men ser man pä de regeringsförslag som har kommit så finner manatt mångt och mycket är upplockat ur den kakan. Vi slår oss inte för bröstetför det, , men vi skaU vara glada åt att vi alla har hjälpts ät attföra miljö- och naturvärdsdebatten framåt. tog också upp frågan om markägare som önskarersättning osv. Jag nämnde i mitt anförande att med ett effektivt jordbruk överhela landet håller markägarna landskapet öppet alldeles gratis. () kort genmäle: Jag skaU bara kort bemöta hert kritikav vår kritik av jordbruksministern i fråga om landskapsvärd i odlingsbygd. Jaganser att försöksverksamheten givetvis bör ske i statlig regi undernaturvårdsverket, såsom arbetsgmppen har föreslagit. Jag tror att verksamhetenbhr effektivast och att man får ut mest av den på det sättet. Dessutom menar jag att det ärfelaktigt att hänvisa till att foUc från länsarbetsnämnderna skaU sköta dettaarbete i första hand. Den effektivaste metoden att håUa öppet är väl ändå attha djur nötkreatur eller får - på de här ytorna, och jag kan faktiskt intebegripa hur de som kommer genom länsarbetsnämnderna skall kunna klara densaken. Det borde vara en naturlig och riktig uppgift att lägga pä lantbmkarnasom bor i bygden; därigenom kan man också bidra tUl att ge dem möjligheter attvara kvar; de som kanske är på gränsen att behöva sluta får en litenextrauppgift, som gör att de kan stanna kvar vid sitt jordbmk. Jag tror att detvore en betydligt lämpligare åtgärd att följa arbetsgmppens åsUct i detavseendet. HerrHJORTH (s) kort genmäle: Det gjorde mig ont att angripa efterherr BertU i finstämda anförande. Min kritik var inte riktadmot honom, men jag har retat mig på att man frän sida såmycket hänvisar tUl motion, som innehåller nästan allt, men ingentingom den yttre miljön - om naturvård. Därför är det fel av att hänvisatill den och den hänvisningen återkommer tyvärr också i fjolårets motion avhert m. fl. där det på s. 5 i motionshäftet heter: "Miljöns utformning är av avgörande betydelse förmänniskans trivsel, trygghet och självförverkhgande. Utifrån dennagrunduppfattning har gått i spetsen för miljöpolitiska åtgärder.Begreppet mUjöpohtik infördes dä centem 1962 i föreslog utarbetandet av ettmUjöpoUtiskt handUngsprogram." Käre , det finns ingenting nämnt omnågot mUjöpolitiskt handlingsprogram i motionen av 1962. Den handlar om densvenska socialpohtikens inriktning m. m., sä det måste vara fel att hänvisa tUlden, och det är det jag vUl rätta tUl. Jag vUl gärna erkänna att det är mängasom har ambitioner och en äkta och upprUctig önskan att hjälpa tiU i fråga ommiljövård och naturvård, men det hade hänt en hel del och har hänt enhel del efter 1962 som regeringen och socialdemokraterna har tagit initiativtUl, Jag vill säga till att verksamheten fårbedrivas på försök; man får prova ut formerna, och jag fömtsätter att aUaintresserade krafter kommer att samarbeta för att lösa de här uppgifterna. i (c) kort genmäle: skall nogaläsa igenom yrkandet i motion; då framkommer någonting annat. HerrHJORTH (s) kort genmäle: Jag vet inte om det kan bh så kort, eftersomyrkandet är mycket långt, men jag skall försöka klara ut det hela. Jag skall beatt få citera ur yrkandet, där det heter: "Medstöd av vad ovan anförts får vi hemställa, att i enhghet med motionen måtte i skrivelse tUlKungl, Maj:t anhålla, att Kungl Maj:t måtte A, beträffande familjebUdningen och familjefrägorna prövaåtgärder till förbättrad upplysning och rådgivning genom bl, a,upplysningsskrifter, kurser", osv, "B, beträffande barnuppfostran och barnavård utredafrågan om åtgärder för 1) förbättradrådgivning till föräldrarna, 2) genomförande avhälsokontroU", osv, "C,beträffande skolväsendet utreda frågan om 1)utvidgning av skolans uppgifter för ungdomsfostran", osv, "2)ökad anknytning tUl skolorganisationen av läkare, kuratorer och psykologer",osv, "D.beträffande arbetslivet i allmänhet utreda möjligheterna av 1)förbättrad yrkesväglednmg", osv, "2)inrättande av ett statens arbetsvetenskapliga forskningsråd", osv, "3)förbättrad personalvård och arbetshygien", osv, "E,beträffande kvinnornas situation i hem- och förvärvsarbete", osv, "F,beträffande den medicinska undervisningen", osv, "G,beträffande den medicinska rehabUiteringen" där olika punkter "H.beträffande arbetsvärden", osv, "1,beträffande de äldre i samhäUet" där en rad olika punkter tas Yrkandetslutar faktiskt med det och är underskrivet av Så det fanns faktiskt ingenting, hert i , omnaturvård och mUjö, Mot pohtiker i aUa läger och i aUa länderriktas från många håll den förebråelsen att vi inte tänker längre än tUlnästa val, medan jordens verkliga överlevnadsproblem har en helt annan tidshorisontän tvä, tre eller fyra är, SkaU man klara dem, måste man tänka i intervaUer pååtminstone 50 och helst . Denna utmaning grundas på mänga fakta, siffror och kurvor,somliga kanske något mera diskutabla än andra. Vi har anledning betänka attjordens resurser är begränsade men också att vi inte kan stanna pä just dennivå där vi råkar befinna oss . Vad foUcpartiet vUl göra för att besvaradenna utmaning är att lägga fram ett ekologiskt grundat handUngsprogram när detgäller vår gemensamma miljö. Det finns några nyckelproblem, där vi kan semed en viss klarhet vad som är vettigt att göra både och på ,och vi bör starta där med nu möjliga åtgärder. Jag skall helt kort nämna någraav dem. Första villkoret för att vi alls skaU kunna överleva äratt vi har tillräckhgt med mat och oförgiftad mat. Vi kommer frånfolkpartiets mUjövärdsdelegation med flera motioner om mera utrymme åt deekologiska synpunkterna när det gäller både jordbmk och skogsbruk. Det börjarnu att tränga igenom på allt högre ort, att t. ex. konstgödsel och kemiskabekämpningsmedel inte är så aUena saliggörande som många har trott. Senast komdet en rapport från FAO om de farliga bieffekterna av aUtför intensiv ochobetänksam gödning med konstgjort kväve, en sak som enskUda människor tidigarehar insett men man har bara flinat åt dem. Här står vi antagligensnart inför en revolution, liksom den gången när vi blev tvungna att omvärderaDDT. Att vi också mäste omvärdera andra bekämpningsmedel och på ett annat sättavväga deras eventueUa risker för oss och våra efterkommande mot deraseventuella nytta mot skadeinsekter, det framstår klart för oss och det harredan från vårt håU framförts en fråga tiU socialministern om detta.Bekämpningsmedelslagen är inte konstraerad för att tillvarata allaparters rätt och avväga dem på rimligt sätt mot varandra. Här väntar vi oss enändring i själva fömtsättningarna för bedömningarna om vad som Energipohtiken i landet måste vidare styras meramålmedvetet mot ett tiUstånd, där energins verkliga pris i miljöförstöringåterspeglas i marknadspriset och där vi börjar tänka på att exempelvis byggahus för ett kommande energipris och mte bara för dagens. Vi föreslår därför ettfristående energiinstitut med uppgift att studera dessa frågor och lägga framförslag tUl deras lösning. Ett annat delområde med stor betydelse är den tekniskautformningen av trafUcen. Att förbjuda privatbUism lär inte vara en framkomligväg, men däremot bör man ge koUektivtrafiken så goda utvecklingsmöjligheter attden med framgång kan hävda sig och ge lika god service som privatbilarna.Eftersom ett lands trafiknät måste planeras enhetligt om man vUl undvUcaolyckliga snedutveckhngar föreslår vi en utredning för att utan dröjsmål kommafram med förslag om ett forsknmgs- och utvecklingsbolag förkoUektivtrafikteknUc. Det är över huvud taget inte möjligt att stoppa någon teknisk utveckhnghär och i den meningen att man skulle låsa fast vår teknik och våraproduktionsmöjliheter just på dagens nivå. Den stiUastående ekonomi, somsomliga framtidsforskare målar upp för oss som den enda räddningen, kommer utantvivel - om den någonsin kommer - att se helt annorlunda ut än dagens, och välär det. Därför behövs det störte, inte mindre, satsning på innovationer inomindustrin i nära samarbete med staten och högskolorna. Det är nödvändigt föratt få fram mera mUjövänliga och människovänliga produktionssätt ocharbetsformer. Detta är bl. a. det oumbärliga verktyget för att få fram denförbättrade arbetsmiljö som vi kräver i en annan av våra partimotioner. Ensådan behöver faktiskt inte leda tUl lägre tillväxt ens i strikt ekonomiskatermer, och om man använder det vidare och modernare sättet att mäta vadlevnadsstandard är kan den i själva verket leda till en standardhöjning.Ytterligare en reform som är utomordentligt nödvändig både på lång och på kortsUct är att vi lär oss att bättre ta hand om vårt avfall, inte bara sä att vislipper känna lukten av det utan så att det kan användas och komma tiU nyttaigen. För detta ändamål begär vi förberedelser för ett verkligttvärvetenskapligt , som skaU hjälpa oss att svarapå kommunernas och industriernas ständiga fråga: Var skall vi göra av det här? krav pä en mera djupgående och genomtänktmiljöhus-häIlning har slutligen tagit sig uttryck i partimotionen där vi begäratt den utredning som bhvit tillsatt för att utreda miljövårdens ekonomiskaaspekter, ser på dessa ur ett ännu vidare perspektiv och försöker att på någotsätt värdesätta själva produktionen av ohka varor från miljöns synpunkt. Vad ärett visst material värt, om man räknar med aU energi som går åt för att få framdet, aU miljöförstöring som energiproduktionen åstadkommer, nedsmutsningen somåstadkoms när ämnet skall destrueras eUer återvinnas? Och vad är visst annatmaterial värt, om man räknar på samma sätt? Sådana siffror kan säkert ofta bhytterst överraskande och visa att vi länge räknat fel och kortsUctigt. ex. hända det har framhåUits i den internationeUa debatten att viupptäcker att ett naturligt råmaterial från ett u-land i själva verket är mer ekonomisktän ett syntetiskt från ett i-land. Vad den omvärderingen skulle betyda föru-landet i fråga är lätt att förestäUa sig. Detta är tUl slut en antydan om vUka stora sociala ochekonomiska förändringar som ett sant ekologiskt tänkesätt kan komma att medföra.Många är redan oroliga för att sådana här tankar inte tUlräckligt kraftigtkommer att höras vid den stora miljökonferensen här i . Denna konferens vUar i själva verket redan påförutsättningar, som inte riktigt längre är aktueUa många forskare, mångaframåtblickande människor i aUa länder vUl nu börja diskutera mUjöproblemen påett ännu mera hårdhänt sätt. Jag vUl gärna tUl slut citera ett exempel pådetta, nämligen Kyrkornas världsråds officiella inlaga tUl fråni maj , där det bl. a. står: MUjöföroreningarnas moln och havsströmmarslutade för länge sedan att respektera den nationeUa suveräniteten. Därförmåste de valda delegaterna till inse att de måste se påmiljöfrågorna inte bara som representanter för sina egnaländer, utan också som representanter för hela mänskhgheten. Även om inte derasregeringar har gett dem detta uppdrag, så har de ett sådant uppdrag helt enkeltsom människor. Ätt uppföra sig enbart som medborgare i sitt eget land är attförråda hela mänsklighetens intressen och därmed också medborgarna i det landde är valda att företräda. Tankar av den här sorten kommer att framföras alltstarkare ju närmare vi kommer , och delegaterna kommer inte att kunnastänga öronen för dem. Kyrkornas världsråd föreslär exempelvis att åtminstonenågra regeringar borde vara modiga nog att i sina delegationer ta medrepresentanter för sina egna underprivUegierade grupper, som vanligen inte fårgöra sin röst hörd i regeringskretsar. Även om så inte kommer att ske, bhr detdock med säkerhet en viss parlamentarisk kontroU i efterhand på vadFN-konferensen kommer tiU för resultat, nämligen på den andrainterparlamentariska miljövårdskonferensen, som kommer att håUas i envecka efteråt. Där kommer företrädare för en lång rad ländersoppositionspartier att samlas dels för att skaffa sig ett omdöme om vadStockholmskonferensen åstadkommit, dels för att peka på eventuella luckor ochbrister och dels förbereda arbetet på att genomföra konferensens beslut påolUca nivåer i de olika hemparlamenten, I den konferensen och dess förberedelser medverkarfolkpartiet i aktivt, eftersom miljövård fordrar vaksamhet intebara på vad de nationella regeringarna gör men också på vad de internationellaorganen gör och inte gör. SamhäUet förändras aUt snabbare. Ät vUket håll är vi på väg? Har vi egentligen någonsin försökt taställning tiU målet för utvecklingen? Futurologer försöker klargöra vad somantagligen kommer att hända om vi fortsätter vår utveckhng som . Toffler serdet överrörliga samhäUet, där människan aUtid är redo tUl uppbrott, från varjeplats och varje kärlek och vänskap. Han menar att detta innebär chockartadeupplevelser men ifrågasätter aldrig denna samhällsutveckling. VUl vi ha det så?Nya upptäckter mom genetUcen och medicinen får oss att ana att Huxleys skönanya värld är nära. En ung människa läste den boken och sade att det varväl inte sä farligt; de var ju lyckliga allihop. Vi tycks raskt vara på väg moten förändring i instäUningen till människan. Har vi tänkt igenomkonsekvenserna? har i sin bok dragit slutsatser frånåtskUliga av världens forskares resultat och varningar. NaturtUlgångar som ärnödvändiga för vår produktion är begränsade och tar slut inom någon generationom vi fortsätter vårt nuvarande system med maximalt uttag. TUlväxt-ekonominkommer med nödvändighet att bh en kort parentes i mänsklighetens historia,säges det i lVA:s årsrapport. Sedan får vi gå tillbaka tUl bondekulturenshushållning med knappa naturresurser, återanvändning, ett obrutet kretslopp,ekologisk balans. Men det här tycks vara mycket svårt att smälta. Dekortsiktiga problemen kräver sin lösning och den låter sig inte aUtid förenamed de långa perspektiven. Och aUtid finns det någon vetenskapsman som säger emot dedystra profeterna, så då kan man ju slappna av och konstatera att det är ju mtesäkert att det går så Ula. Människor med partsengagemang kräver bevis inabsurdum för utveckhngens skadlighet, innan man tolererar en kursändring. Införde långa skrämmande perspektiven förlitar man sig litet vagt pä vetenskapensförmåga utan att kräva att tUlräckliga resurser ställs tiU förfogande för denvetenskap som eventueUt kunde klara av problemen. Man påstår trosvisst att om nu oljan verkligen tar slutoch om vi tvekar inför att kräva av kommande generationer att de skall vaktakärnreakto-remas avfaU , så finner säkert vetenskapen på nyakraftkällor. Men hur mycket satsar vi på forskning om fusionsenergin t.ex.? Om nu världssvälten kommer, säger man, så kan nogvetenskapen hitta på nya vägar att hvnära människan. Är det inte cyniskt atttala om världssvält som en eventueU framtid, när svälten redan är en verklighetför så många? Varför sätter man inte i gång och löser problemen för denmajoritet av jordens befolkning som lider brist på det elementära ? Gällervetenskapens förmåga bara vår del av världen, den rika delen? Vattenbristen ärett stort problem i många länder. Grundvattnet sjunker också hos oss genom vårastora uttag, men, säger somliga, blir det ont om sötvatten, ja då kanvetenskapen avsalta havsvatten, så det är inget problem. Nå men så sätt i gång!Varför är det ingen som avsaltar havsvatten hos dem som behöver det nu? Menproblemlösningarna var visst bara intressanta, om den rika världen behövde dem. Vi gör aUtså inte mycket för att lösa redan existerandeproblem, trots att vetenskapen kanske skulle kunna. Är det så att vi t. o. m.aktivt hindrar fattiga länder frän att söka egna lösningar på sina problem,därför att vi utnyttjar deras underläge för vår egen lyxkonsumtion? Får de fattiga länderna lösa sina problem? Kanske har ettfåtal där det bättre i det rådande systemet, och dessa ber om hjälp närförändringarna för de mängas bästa är på väg. Kanske tycker något annat landockså att det är bra att få köpa bUliga råvaror och bUliga"arbetsintensiva" grejor från det fattiga landet. Och kommer mangärna dit och hjälper tUl att hålla landet lugnt. Är det så i ? Och hur är det i , och kolonier? Vi har sett tUl att vi i kraft av vår ekonomiska ochtekniska överlägsenhet kan köpa det vi vUl från bristländerna, som måste säljasina råvaror till oss billigt, fastän de har mer behov av dem än vi. De har juingen "köpkraft". Säga vad man vill om världshandeln, men intestämmer den särskUt väl med de värderingar om medmänsklighet som vi ändåhyllar, när vi tänker efter. Här gäUer det i stäUet att få ut så mycket sommöjligt så bUligt som möjligt. Och vi som njuter frukterna, vi slipper ju sedem som vi tar allt ifrån. I alla faU stäUs inte sammanhangen sä klart framföross, allt värt informationsflöde tiU trots. En del av oss lägger ihop despridda informationerna och får ihop en ganska ondskefuU bild. Men det äransträngande att möta den verkligheten. Många tänker att de väl tagit fel. Intekan väl vår kultur vara inbegripen i ett sä elakt spel. Vi följer juspelreglerna. Vi gör "fynd" på världsmarknaden, lika väl som pärealisationen hemma. Kan och vUl de sälja bUligt, så skall man väl köpa. De får juvaluta och kan skaffa maskiner för att göra grejor och så får de därmedresurser tUl sociala reformer. Genom att producera mindre nödvändiga saker skaUman aUtså skapa resurser för att få fram det nödvändigaste. Är det inte enkonstig omväg? 200 000 nya kemiska substanser finner man på ,sägs det. Alla får visserligen inte kommersiell användning, men tUlräckligtmånga för att det skall vara helt omöjligt att hinna undersöka eventuellaskadeverkningar av dem. Man försöker inte ens se hur de i kombination verkarpå naturen och människan eller undersöka långsiktiga effekter på arvsmassan.Hur är det med anslagen tUl ekologisk forskning? Vilka genetiskaforskningsprojekt prioriteras? Vad satsar man mest på: på nya kemiskabekämpningsmedel eller forskning, på biologisk bekämpning eller resistensforskning?Ekologerna säger själva att de inte har de kunskaper som fordras för att deskaU kunna ge svar på de frågor samhället kräver att de skall ansvara för. Demåste få mycket mer forskningsresurser. Men där anser de ansvariga att vi intehar råd. Stoppa produktionen av nya kemiska substanser tUls vi fårråd att undersöka verkan av dem, säger någon. Vad föriorar vi egentligen pådet? Jo, anmärker någon, det skuUe ju hmdra den kemiska industrins tUlväxt. Ochdet är ju inom den näringsgrenen en stor del av sysselsättningen skaU beredas iframtiden. För människor som lämnar jordbruket, t. ex. Vi måste ju hålla osssysselsatta, med vad tycks inte spela någon större roll, huvudsaken är att dethela hålls i gång. Vi måste alltså aUt effektivare göra allt onödigare saker,som måste säljas med aUtmer raffinerad reklam för att människor skall inse attde vill ha dessa grejor. Och reklamen skapar ju också sysselsättning. Är det detta vi skaU ägna oss ät i en värld som ser ut somvår? Många människor tycker inte att utvecklingen går åt rätt håU. Detycker inte det verkar meningsfuUt längre att arbeta. Statistiken på ökadsjukdomsfrekvens, både fysisk och psykisk, stämmer tUl eftertanke. Ökadbrottslighet, ökade sociala missförhåUanden. Skolleda och skolk, trötthet ochuppgivenhet. Kanske är en del av orsaken tUl detta att vi inte lever i kontaktmed verkhgheten. Vi skärmar av. Motsägelserna i vår kultur är svåra att levalyckligt och harmoniskt och engagerat med. Hur vore det om vi skulle ta itu med problemen, utanskygglappar? Även om det kostade oss en sänkt materiell levnadsstandard, aUtsåmindre antal prylar och mindre bekvämlighet? Många människor längtar efter attderas arbete skall hjälpa till och lösa de stora problemen, inte bara tjäna enökad lyxkonsumtion. Om någon vUl leva enklare och närmare naturen, får han detför planerarna? Vi behöver en debatt om målsättningen församhäUsutvecklingen. Vi behöver ställas inför alternativa framtider och väljavår väg. Det är ju dock vi människor som åstadkommer förändringarna. Samhälletgår nu aUt aktivare in för att styra utveckhngen. Ingenting bör då varanödvändigare än att vi diskuterar vår målsättning. Påståendet om en obönhörligutveckling är falskt. Vi väljer alltid bland många möjhga utvecklingar. Målenbestäms aUtid av värderingar, uttalade eller som ofta underförstådda. Nuupphöjs ofta experters privata tyckande till obönhörlig naturlag. Låt oss t. ex. se till att den riksplan som riksdagenskall ta stäUning till blir fast förankrad i en målsättning som önskasav majoriteten i vårt land. Hur är det? Länsprogram 70 bygger på Länsplan 67vars direktiv i sin tur bygger på befolkningsprognoser som rättar sig efter citat från vår länsplan "en bedömning av de troliga sysselsättningsförändringarna".Man har alltså räknat med att arbetsmarknaden skall fortsätta att utvecklas somhittills, med sparsamhet pä arbete och slöseri med naturtUlgångar. Hela denmödosamt utarbetade utredningen, som ligger tUl grund för vår regionalpohtik,har aUtså ytterst tvivelaktiga grundförutsättningar. Och den räknar medfortsatt urbanisering och koncentration, trots att det bhr allt tydhgare attmänniskorna inte vUl detta. Anser vi att det är viktigt att människan själv fårta del i och ansvar för hur hennes hv gestaltar sig, då skall vi arbeta för ettdecentraliserat samhälle och anpassa näringsliv och beslutsfattande i samhäUetdärefter. håller vi på och reglerar fram ett system där individenfår allt svårare att överblicka sammanhangen och därför aUt svårare att påverkadem ett samhäUe där vi bhr allt ensammare och aUtså mäste vårdas allt mer avsamhället, dvs. av foUc som har betalt av skattemedel för att de tar hand omoss. Människan bhr ett passivt vårdobjekt i stäUet för att engageras i lösandetav sina egna problem i gemenskap med andra. De tekniska förändringarna kanske löser ett problem ochskapar ett annat. De sociala förändringarna som följt med den nya tekniken harinte alltid lett tUl förbättringar för människan. Sociala reformer har bhvitnödvändiga och dessa i sin tur har haft bieffekter, som man inte önskat. rekommenderar i sin rapport medlemsländerna att anstränga sig för att hitta på ett system medtidiga varningssignaler när något går på tok i utvecklingen. En samhällets"kritiska instans", där feed back från dem som drabbas negativt avförändringar kunde kanaliseras och ligga tUl gmnd för kommande förändringar. rekommenderar att av kostnaderna förreformer skulle anslås till ett sådant uppföljande arbete. Kanske vore detmycket väl använda pengar. Anser vi att det är viktigt att det blir större rättvisa iväriden och att jordens begränsade naturtUlgångar vårdas och att den ekologiskabalansen återställs, då mäste detta få påverka utveckhngen. Skolan måste t. ex. upplevas mycket mer meningsfull förbåde lärare och elever om man fick ägna sig åt de kunskaper man behöver för atti en demokrati kunna fatta riktiga beslut och för att förbereda sig för ettarbete som kan bidra tiU att på bästa sätt hushålla med och förkovra jordensnaturtillgångar. Arbetet skuUe upplevas som meningsfullt om det man produceradebehövdes och framställdes utan slöseri med eller förgiftning av naturtUlgångar. Vi kan inte i längden skärma av oss från den verklighetsom är mänskhghetens. Jag tror att tiden är mogen nu för en helt ny sortsdebatt i den här kammaren, redan på den aUmänpohtiskai debattens första dag.Jag tror att människoma väntar sig av oss att vi skaU ta itu med de storaproblemen. Det är ju inte mycket idé att städa i ett hus som håller på attbrinna upp. Nr 17 På förslag av herr talmannenbeslöt kammaren att uppskjuta den Torsdagenden fortsatta överläggningen tiUmorgondagens sammanträde. § 2 Anmäldes och bordlades motionen nr 1474 av i anledning av Kungl. Maj:ts proposition nr 4 med förslag tUlrättshjälpslag m. m.