prot · FV0987 · 1972-12-31 00:00:00 — Och att mellanölet inte har skulden tillnarkotikamissbruket visas av att sådant missbruk förekommer även i länder, därman kanske inte dricker öl alls. () kort genmäle: Låt mig börja med statistiken. Det ärtänkbart, om man lägger ihop alla sorter, att det varit en mikroskopiskminskning av ölkonsumtionen . Men i propositionen stårdet att 1969 dracks mellanöl, 1970 314 miljoner och 1971också , så meUanölet har faktiskt inte minskat. säger att vi inte bevisat att ett slopande avmellanölet skapar ett bättre förhållande. Nej, vi har inte kunnat bevisanågonting, men alla tecken pekar åt det hållet. Dessutom har inteföretett några som helst bevis för att det kommer att gå som han säger. Däremotvisar utvecklingen att vi troligen har rätt. uttrycker oro för utvecklingen, men han villinte göra någonting därför att han inte har absolut klara bevis för att denföreslagna åtgärden kommer att leda till en förbättring. Jag har sagt att detsämsta man kan göra är att göra ingenting eller närmast därintill. Jag har fortfarande ingenanledning, herr talman, att göra annat än yrka bifall till skatteutskottetsbetänkande. HerrERIKSSON i Bäckmora (c): Det har gått den21 fattade beslut om införandet av mellanöl. Den tidsperiod som hargått sedan desshar givit oss lärorika erfarenheter av vilka verkningar beslutet fått församhället och framför allt för dagens ungdomsgeneration. Det sades i den debatt som föregick beslut attmotivet för ett mellanöl var att erbjuda allmänheten ett godare och ettfylhgare öl. Erfarenheterna har visat att uttalandet stämde åtminstone på enpunkt. Det blev faktiskt "fylligare". Det goda man avsåg förbyttessnart i det onda, och det är vad erfarenhet har lärt oss. Det finns, herr talman, en gammal sanning i , somockså dagens situation har bekräftat: Ej är så gott som gott man säger ölet för människors ätt.Ju mer du dricker, dess mindre vet du vart ditt vett tar vägen. Öldrickandet är något avmänsklighetens gissel, som varje samhälle och varje generation sannolikt fåtterfara, men jag vill ändå starkt ifrågasätta, om öldrickandet någonsin varitmera "inne" bland ungdomen än vad fallet är . Vi må betänka attvarje år konsumeras mellanöl, och det är enförgiftning av samhället, som verkar svårt nedbrytande på människorna. Men detoaktat fanns det en ledamot av , som så otåligt väntade på enproposition om mellanöl att vederbörande måste efterlysa densammainterpellationsvägen. Vad den prestationen fick för återverkningar behöver jaginte närmare belysa. Vi kan ändå konstatera, var vi än står i denna fråga, attalkoholens skadeverkningar i vårt svenska samhälle utgör ett allvarligt hinderför det välstånd och den trygghet som vi vill skapa. Oron för mellanölets skadeverkningar gäller främstungdomen, och dagens ungdomsgeneration är mer än någon tidigare utsatt förpåverkan till ett avancerat öldrickande, inte minst på grund av mellanöletslättillgänglighet i 13 000 livsmedelsbutiker. Det är därför som skatteutskottetsmajoritet föreslår att mellanölet skall försäljas endast i systembolagetsbutiker och behandlas som starksprit. När vi 1965 diskuterade mellanölet siademan om en övergång från starkare drycker till det svagare mellanölet. Det blevinte riktigt så. Vi fick en mera markant övergång från den svagare pilsnerntill det starkare mellanölet, och därmed kom det att också förfela sin verkan.Personligen måste jag säga att man inte botar ett redan alkoholsjukt samhällegenom att man tillskapar en ny ölsort. Det tillhör också de erfarenheter som vifått göra. Jag skall självfallet inte avkunna några domar över jasägare ochnejsägare, men de som bildade riksdagsmajoriteten för mellanölet 1965 påtog sigett ansvar som rimligen inte borde upprepas . Mellanölet blev den stora ekonomiska framgång förbryggerierna och aktieägarna som några av oss hade djärvheten att framhålla iriksdagsdebatten 1965. Lika stor som framgången blev för dessa, lika storablev alkoholskadorna för samhället. Rimligen borde det vara så att de som tarvinsterna av ölhanteringen också borde bära samhällets kostnader föralkoholskadorna. Det var beklämmande att följa propagandan för mellanöletfrån tillverkarnas sida. Helt cyniskt inriktade de sin försäljningskampanj på ungdomen.Landet dränktes i färgglada broschyrer och affischer där ungdomen tyckte attdet var skönt med mellanöl, och i tidningarna annonserades för miljontalskronor. TV hade den goda smaken att inför montera upp sina kamerorframför bryggeriernas portar för att få den första bilden på de fullastadelångtradarna på väg att sprida ut sitt gift i samhället. Men det dröjde inte så länge förrän dennahallelujastämning började få inslag av eftertankens kränka blekhet. Rapporterfrån skolmyndigheter, polisen och sociala myndigheter om brott och våld somtätt följde i bland annat mellanölets spår strömmade in. Vid val av åtgärder för att minska konsumtionen blandungdomen och begränsa mellanölets lättillgänglighet har majoriteten iskatteutskottet stannat för ett mera radikalt förslag än vad alkoholpolitiskautredningen föreslagit och vad finansministern föreslår i sin proposition, somegentligen bara innebär en lagstadgad 18-årsgräns för rätt till inköp. HerrWärnberg har i egenskap av utskottets talesman på ett utförligt sätt redogjortför utskottets förslag, och jag skulle kunna nöja mig med att helt instämma ihans anförande. Några ytterligare synpunkter vill jag ändå anföra. Jag vill ingalunda påstå att utskottets förslag löser heladetta problem med mellanölet och dess skadeverkningar, men ett beslut avriksdagen enligt utskottets förslag är ändå ett allvarligt menat försök attangripa de symtom som lett fram till dagens missförhållanden. De samtal som jaghaft med ungdomar som redan blivit vanebrukare av mellanöl har ganska entydigtgett vid handen att debuten skedde genom lättillgängligheten ilivsmedelsbutiken. Om åtkomsten av mellanölet krävt en resa på systembutik, hade inte frestelsen och nyfikenheten varit lika påträngande.Man kan därför gå ut från att intresset för mellanöl och frestelsen att köpadet minskar med ökade avstånd till butiken och med den skärpta kontrollen vidinköpen. Eftersom mellanölet är inkörsporten till starkare dryckermåste den förebyggande åtgärden vara att försöka fördröja debuten så länge sommöjligt. Kan vi, herr talman, på det sättet och med de åtgärderna bara räddahundra ungdomar från en tidig alkoholdebut eller en debut över huvud taget harvi vunnit en mycket stor framgång. förslag har också fått ett kraftigtgensvar hos allmänheten. Jag förmodar att ni, ärade kammarledamöter, i dessadagar har fått motta petitionslistor, skrivelser och personliga uppvaktningarom att i voteringen stödja skatteutskottets förslag. Aktiva ungdomsgrupper harsjälva tagit initiativ till opinionsyttringar. Vi på Gävleborgsbänken -och detkan för resten gälla hela - har hedrats av en scoutgrupp frånArthur födelsebygd som med egenhändigt tillverkade banderoller velatbringa ledamöter sin tysta uppmaning att besinna det stora ansvar dehar när de skall fatta beslut i denna fråga. Jag ber med detta att få instämma i detyrkande som framställts av , nämligen bifall till utskottetshemställan. I detta anförande instämde fröken samt herrarFågelsbo och i Nennesholm (samtliga c). HerrLARSSON i (fp): Mellanölsfrågan har blivit ett hettdebattämne sedan skatteutskottets majoritet föreslagit att mellanölet intelängre skall få säljas över livsmedelshandeln och att man skall tillämpa debestämmelser som gällde för öl före mellanölets införande på den friamarknaden. Vi har som riksdagsledamöter blivitutsatta för en propagandaapparat som både från motståndarnatill mellanölet och från dem som tycker att allt är ganska väl beställt som detär och inte önskar den omläggning som utskottsmajoriteten föreslår. Frän motståndarna till mellanölet - och där finns detstora intressegrupper som står fria från har framförts desynpunkter som utskottet har gjort sig till talesman för. Risken är att alltyngre åldersgrupper blir brukare av berusningsmedel. De skrivelser som vi harfått motta från det hållet har varit enkla dokument mednamnunderskrifter från grupper som känt sitt ansvar för ungdomen. Det är bara att konstatera att det vi trodde skulle varaen måltidsdryck av tämligen hög kvalitet i stället blivit vad många befarade -ett berusningsmedel som genom sin lättåtkomlighet bhvit en fara framför alltför yngre åldersgrupper, vilka riskerar att grundlägga alkoholvanor som kan bliödesdigra för dem . Den andra grupp som sökt påverka oss med sin propagandasynes ha helt andra resurser till sitt förfogande. Här är det inte fråga om attens antyda mellanölets skadeverkningar, utan här framhåller man bara de värdensom Ugger i den höga kvaUteten och talar om vilken blygsam konsumtion vi har ivårt land jämfört med andra länder. har gett oss material som visarvår konsumtion och vilket skattebortfall det skulle bli om skatteutskottetsförslag vann gillande. Det material som vi har fått är påkostat ochsnyggt uppställt. Det är ett förnämligt omslag, det är gott papper, det har etthelt annat utseende än vad vi har fått från dem som har velat ta bortmellanölet. Men innehållet är något av det mest cyniska som jag sett. Vi serhär på TV-skärmen att man talar om skattebortfallet och visar vad man med detgår miste om: 12 800 vårdplatser på sjukhus eller 20 800 daghemsplatser eller 2700 universitetslektorer allt detta . vet man ändå inte hur stort ett eventuelltskattebortfall skulle bli. Och jag vill liksom påpeka attskatteutskottet föreslår vägar för en täckning av det. Men det allvarliga är hänsynslösheten i de argument sombryggerinäringen för till torgs. Skall vi för att få in en viss summa pengaroffra hälsa och framtid för stora ungdomsgrupper? Den värdering somtillskyndarna av det här reklammaterialet står för är främmande för all socialoch medmänsklig hänsyn. Offra människors hälsa och framtid för att få inpengar! talar bryggerinäringens propagandamaterial inte om annat än statensinkomster på hanteringen, men bakom det ligger givetvis i första hand rentsjälviska intressen. Man visar också med staplar hur stora skatteinkomsterna ärför olika sorters öl. Som vi ser av det diagram jag nu visar på TV-skärmensvarar starkölet för i runt tal, mellanölet för 408miljoner, pilsnern för 40 miljoner och lättölet för 4 miljoner. skrämselpropagandasom man inte trodde att sansade människor i ett modernt samhälle skulle användasig av. Den debatt vi nu för kan lätt sätta känslorna i rörelse,men jag tror att man innan fattar sitt beslut skall se på frågan frånolika synpunkter. Låt oss först fastslå en sak. Det förslag som utskottetlägger fram löser inte alkoholfrågan mer än till en del. Det kommer att behövasinsatser på många områden för att vi skall komma till rätta med problemen. Det stora flertalet av dem som köper mellanöl använder detsom måltidsdryck, och om det blir svåråtkomligt får de göra en uppoffring genomatt avstå från vad de tycker är en smaklig måltidsdryck. Det kan dock intebestridas att just dryckens lättåtkomlighet skapar möjligheter för dem somutnyttjar den som berusningsmedel. Försvårar man åtkomligheten stoppar mangivetvis inte alla möjligheter att anskaffa mellanöl, men man stoppar detmesta. påstås det att vi hamnar i ett allt värre elände, förom ungdomarna inte får köpa mellanöl så tar de till andra farliga gifter. Detär bara vad man tror. Men vi får givetvis inte bara slå oss till ro ommellanölet nu skulle försvinna från livsmedelshandeln. Propaganda ochupplysning genom samhällets försorg kommer alltid att erfordras. Ättlättåtkomligheten av en rusdryck inleder till köp och missbruk har vi ju fåtterfara när vi släppte starkölet fritt i ett par försökslän. Regeringen blevtvingad att stoppa den föreställningen innan försöksperioden var slutförd.Erfarenheterna talar här sitt tydliga språk. I reservationen 1 bagatelliserar man faran med ungdomensalkoholbruk och söker visa vUka risker vi skulle ta genom att försvåratillgängen till mellanöl. Man erkänner dock att mellanölet är ettberusningsmedel, och därmed tycker jag att man har uttömt de sakliga argumentenför mellanölets fortsatta berättigande som handelsvara i livsmedelsbutikerna. Vi hade ett pilsnerelände här i landet förr, när dendrycken hade en alkoholhalt av , men problemen försvann praktiskttaget när man sänkte alkoholhalten till . Detta bevisar att det justär alkoholhalten i ett öl som ställer till besvären. Den legale brukaren avmellanöl, som använder drycken som måltidsdryck, kommer säkert att få upplevaatt bryggerinäringen kan tillverka en god dryck med den nuvarande pilsnernsalkoholhalt. Man har lyckats med att få fram en bra dryck på , ochbryggeribranschen skryter gärna om det. Den vanlige konsumenten frågar säkertinte efter en viss mängd alkohol i drycken utan är nöjd om varan har högkvalitet. Skulle det mot förmodan bli någon liten kvalitetsförsämring, så böralla ansvarsmedvetna människor acceptera det, eftersom de genom denna s. k.uppoffring kanske räddar många ungdomar från att få alkoholskador. Dagsläget är det att vi kommit i en kritisk situation ivad gäller ungdomens alkoholvanor, och mellanölet är inkörsporten. Ett misstagbegicks när mellanölet infördes, och vi måste nu ha mod att rätta till det.Skadeverkningarna kostar i pengar betydligt mer än vad mellanölet ger iinkomster, och skattebortfallet kan lätt kompenseras enligt utskottets förslag.Skattebortfall och skattekompensation är i detta läge helt ointressanta saker.Vad frågan gäller är att vi har ett svårt socialt problem som tarvarradikala åtgärder. En av åtgärderna och den som kommer att ge det snabbasteresultatet är att stoppa mellanölsförsäljningen från livsmedelshandeln ienlighet med utskottets förslag. har ett ansvar för de unga i vårtland. Låt oss därför ta vårt fulla ansvar, även om vi kanske tramparbryggerinäringen på tårna och utsätter de legala brukarna av en dryck för vissabesvär. Jag tror att samhällsansvaret är tillräckligt stort för de flesta föratt man skall kunna ta det steg som utskottsmajoriteten nu föreslår. Med detta,herr talman, ber jag att få yrka bifall till utskottets förslag. I detta anförande instämde herrarSellgren, i , , i , Hyltander ochRimås (samtliga fp). HerrISRAELSSON (vpk): Den nu förevarande frågan om mellanölets varaeller inte vara kan inte ses isolerad från ställningstagandet tillkonsumtionsgifterna i stort. Då uttalade sig för att dennafråga skulle brytas ut ur den pågående alkoholpolitiska utredningen ochbehandlas med förtur utan att man avvaktade utredningens slutbetänkande, såmåste starka skäl ha talat för det. Det är obestridligen så att vi här har attgöra med ett svårt problem som främst hänför sig till tonårsungdomen. AlkoholpoUtiken från samhällets sida har skiftat genomåren både i och i andra länder. Den mest extrema restriktionslinjen,totalförbud, har prövats och misslyckats i ett flertal länder. har imånga år prövat ransoneringssystemet i fråga om rusdrycker. harvi här i landet slagit in på en väg som inneburit minskade restriktioner i formav upphävd ransonering av rusdrycker och uppmuntrande av konsumtion av dryckermed lägre alkoholhalt. Tanken bakom rekommendationen att övergå till dryckermed lägre alkoholhalt tycks vara att dessa drycker skulle utgöra en mindre faraför uppkomsten av alkoholism och alkoholskador. Tar vi i betraktande att beroendeförhållandet tillalkoholdrycker aren smygande process, inser vi att detta lätt kan etablerasäven om vederbörande från början håller sig till drycker med låg alkoholhalt.Det stora flertalet människor som brukar hithörande drycker kommer aldrig attråka in under något beroende, men vi vet med säkerhet att en minoritet kommeratt göra det. SärskUt stor är risken om man börjar bruka alkohol mycket tidigtinnan kroppen nått sin fulla utveckling. Det är dessa mycket känsliga grupperav unga människor som samhället har ett särskilt ansvar för och som, om deråkar in under alkoholberoende, kan komma att förorsaka det allmänna mycketstora kostnader. Jag nämnde tidigare att extrema förbudslinjer som försöktsmåst överges som klart olämpliga. Det är väl knappast heUer någon som i daghävdar att ett totalförbud är någon framkomlig väg i fråga om samtligaalkoholdrycker sammantagna. I det här förevarande fallet, mellanölet, kanemellertid specieUa synpunkter anföras för en restriktiv politik. Vi har attgöra med en dryck där, i fråga om de ungdomsgrupper jag tidigare nämnt,lättillgängligheten säkerligen spelar en stor roll vid uppkomsten av den missbrukssituation som vi nu råkat in i. Även om man anser restriktionsvägensom oframkomlig generellt då det gäller att komma åt alkoholproblemen kanrestriktioner i vissa fall, som här i fråga om mellanölet, ändå övervägas. Detgäller att skydda en känslig grupp av unga människor från att råka in ialkoholberoende. Skall man här gripa in med restriktioner anser jag att manskall gå ett så långt steg som skatteutskottet föreslagit och ta bortmellanölet. Det innebär att man återgår till de förhållanden som rådde föreinförandet och erkänner att det var ett stort misstag att lanseradenna dryck. Ett dylikt beslut förutsätter att en stor majoritet av mellanölskonsumentertvingas avstå från en måltidsdryck som många vant sig vid att användaregelbundet och kanske finner tilltalande utan att därför skadas av den ellerråka in under alkoholberoende. Jag tror emellertid att många av dessa människorär beredda att solidariskt avstå från denna dryck om härigenom alkoholskadornabland ungdomen kan nedbringas. Den alkoholpolitiska utredningen vill i hkhet med Kungl.Majt:s proposition nr 1972 inte gå så långt som skatteutskottetföreslagit. I reservationen 1 till skatteutskottets betänkande nr 30 yrkasbifall till propositionen, som ju innebär ett lagfästande av 18-årsgränsen förrätt till inköp, en gräns som faktiskt redan finns i en frivilligöverenskommelse med handeln men som knappast haft avsedd verkan. I fråga omförslaget om till upplysning kring alkoholfrågor råder juenighet. I reservationen 1 förs ett märkligt ekonomiskt resonemang ifråga om verkningarna i det fall mellanölet skulle stoppas. Man säger att man idagens ekonomiska situation inte kan bortse från det inkomstbortfall och demerkostnader som samhället skuUe åsamkas om den nuvarande fria försäljningen avmellanöl måste upphöra. Man säger vidare att om ölproduktionen går ned kommerarbetslöshet att drabba de i produktionen anställda och förluster kommer attdrabba detaljhandeln, vilket skulle leda till stigande priser på livsmedel.Staten skulle kunna få vidkännas ett skattebortfall på . Under innevarande budgetår räknar man med en totalstatsinkomst på omkring 3 000 miljoner på alkoholhaltiga drycker. Det äronekligen en rätt stor summa. Men det principiella resonemanget att svenskafolket måste fortsätta att dricka öl för att klara statsfinanserna anser jagvara helt felaktigt. Ett nedbringande av ungdomens alkoholtillvänjning måsteleda till minskade alkoholskador, som i sin tur minskar vårdbehovet och därmedkostnaderna för det allmänna. Är det för övrigt inte märkligt att man i andravårdsammanhang är beredd att göra mycket stora ekonomiska uppoffringar fråndet allmännas sida då det gäller att hålla svårt sjuka människor vid liv,som man inte skulle vara beredd att göra ekonomiska åtaganden för atthindra människor från att dras in i sjukdom? Om vi skall se på ekonomi i alkoholpolitiska sammanhangfinns det också andra aspekter. Vad gäUer rusdryckerna har vi i sedanlänge haft den ordningen att distributionen skett genom samhällets försorg utaninblandning av privatekonomiska vinstintressen. I fråga om ölproduktionen ärdet annorlunda. Här har privata ekonomiska intressen tillåtits komma in. Dessaintressen strävar mot stora lönsamma enheter, som kräver en ökande marknad förprodukterna. Nr 87 föring för att öka konsumtionen sätts in, och man går så långt i To sHaopnHen reklammetoderna som detanständigtvis är möjligt. Som vi alla vet har r .1079 man också lyckats i sina syften.Förskjutningen i den totala alkoholkon- -------------------- sumtionen mot öl har lett till att en ökande andel av omsättningen Mellanöl kommer på områden som faller underbryggerikapitalets intressesfär. fler somblir sysselsatta med tillverkning och distribution av alkoholdrycker, destostarkare blir argumentet att minskar produktionen, så hotar arbetslöshet. I vpk-motionen 845 tar vi upp dessa problem. Vi hävdar imotionen att oavsett vUken inställning man har till mellanölet som sådant ärdet angeläget att samhället får den totala kontrollen över såväl tillverkningensom marknadsföringen av dylika drycker. Medvetna försök från tillverkare ochmarknadsförare att genom reklam stimulera till ökad konsumtion avalkoholhaltiga drycker måste stoppas. Vi kräver också i motionen att åtgärder vidtages frånregeringens sida för överförande av bryggerinäringen i statens ägo. Ettförstatligande skulle koppla bort det enskilda vinstintresset påtillverkningssidan och ge samhällsorganen friare händer att utforma en merarealistisk alkoholpolitik. Förstatligande av bryggerinäringen, förbud motalkoholreklam och stopp för mellanöl innebär självfallet inte någon lösning avhela alkoholproblemet, men de marginella förbättringar som åtgärderna ledertill är ändå väsentliga. Det är väl ett rimligt antagande att den tänkandemänniskan, så länge hon inte råkat komma under beroende av konsumtionsgifter,måste ha vissa bevekelsegrunder för att börja använda dessa. Bruket är redanfrån början ett sätt att smita undan från en verklighet som ter sig hård ochbesvärlig. Det hårda, på effektivitet och profit inriktade industrisamhälletskapitalistiska form ställer krav som för allt fler människor blir överkrav.Alkohol som flyktmedel påskyndar utslag-ningsprocessen, fördyrar och försvårarden sanering som det allmänna, med löntagarnas pengar, tvingas göra. Vad som krävs för att på ett avgörande sätt komma tillrätta med alkohol- och giftproblemen är en genomgripande förändring av densociala verkligheten, tUlskapandet av ett samhälle av socialistisk typ därproduktionen sker för människors behov och inte för profit, ett samhälle därmänniskor tjänar varandra i stället för att tjäna på andra. I ett dyliktsamhälle har man på ett avgörande sätt röjt undan bevekelsegrunderna förverklighetsflykt och därmed skapat förutsättning för att verkligen komma tillrätta med problemen. För att åstadkomma sociala förändringar fordras aktivitet ochkamp. Människor hemfallna till alkoholmissbruk för ingen kamp - de är passiviserade. Den som vill föra kamp för sociala förändringar måste följaktligen också föra kamp mot alkoholmissbruket. Det är därför ingen tillfällighet att arbetarrörelsens kamp i under genombrottsåren var parad med en kamp mot alkoholmissbruket. Min bevekelsegrund då jag beslutat mig för att under punkten A stödja utskottets förslag är att ett utbrett mellanölsmissbruk bland ungdomen i de tidiga tonåren bidrar till att söva ned deras sociala engagemang både för sociala förändringar 120 inom det egna landet och isolidariteten med andra kämpande folk i Jag vUI sluthgen framställa följande yrkandei anslutning den tillmotionen 845, 25 mai 1972 att med anledning av motionen 1972:845 hos regeringen- ------- ; , ..,, Mellanöl hemställer dels om utredning och förslag omett överförande i statens ägo av bryggerinäringen, dels om framläggande av förslagtill lag om förbud mot reklam i varje form för alkoholhaltiga drycker. Mellanölet, som vi debatterar, väckteför en förhoppning att de svenska alkoholvanorna skulleväsentligt förbättras. Man kan nu konstatera att vi har fått en starkt ökadkonsumtion av öl, speciellt då i de yngre åldersgrupperna. Det finns en risk att man i en sådan här debatt tar tillvissa övertoner, speciellt när det gäller ungdomen. Här har t. o. m. använtsord som "nedbusning" i debatten. Jag tror att mellanölsproblemet intebara aren nykterhetspolitisk fråga utan också en social fråga av stor vikt. Jagser mellanölsproblemet som ett symtom på felaktig samhällsplanering.