prot · FV0973 · 1972-12-31 00:00:00 — observeraatt dessa frågor sannerligen har varit föremål för ingåendebehandling tidigare. i (fp): Av socialministerns senaste anförande altdöma stämmer inle vad som sägs i svaret. talar han om vanskligheterna ochsvårigheterna att rätta lill det här förhållandel, men i svaret sägs att del"råder fuU överensstämmelse mellan avgiftspliktig och pensionsgrundandeinkomst". I så fall skulle del inte vara något problem alls, och manskulle inte behöva vidta några åtgärder. Såvitt jag kan förstå är alltså upplysningsljänslensuppgifter rikliga att en företagare som har deltidstjänst får betala störreATP-avgifl än han rätlerligen skulle göra om han fick utnyttjabasbeloppsavdraget till dess fulla storlek. IVled anledning av senasteinlägg vill jag understryka all den bristande överensstämmelse som iblandföreligger mellan avgifter och förmåner inle går ut över den försäkrades rätttill pension. Han får alltid rätt till pension för alla förvärvsinkomster somöverstiger basbeloppet och understiger det för alla försäkrade föreskrivnamaximibeloppet. Likaledes vill jag understryka, som jag har framhållit isvaret, att den försäkrade aldrig behöver betala avgift för större inkomst änsom ger honom rätt till pension. HerrWestberg kan lita på dessa uppgifter. Herr talmannen anmälde att herrWestberg i anhållit all till protokollet få antecknat all han inte ägderätt till ytterligare anförande i denna debatt. Överläggningen var härmed slutad. §8 Om ekonomisk kompensation i vissa fall med anledning av förbudet motanvändning av amitrol Herr socialministern erhöll ordet för atl besvaraherr i (c) i kammarens protokoll för intagnafråga, nr 196, lill herr jordbruksministern, och anförde: i har frågat jordbruksministernom han anser alt staten bör lämna ekonomisk kompensation tiU de förbrukare somovetande om amitrolets skadlighet redan inför växtskyddssäsongen hunnit inköpavissa kvantiteter av ämnet när amilrolförbudet kom. Frågan har överlämnatstill mig för besvarande. Den 18 aprU 1972 beslöt giftnämnden bl. a, atl medomedelbar verkan avregistrera alla amitrolpreparat. Till följd härav får sådanapreparat inte längre saluhållas, överlåtas eller användas. Någon lagstadgadrätt till ersättning av statsmedel vid förlust på grund av en sådan åtgärdföreligger Inteheller på andra grunder har utgells någon ersättning i sädana faU, Några skälatt avvika från denna princip synes inte föreUgga med anledning av giftnämndensnu ifrågavarande beslut. i (c); Jag vill lacka statsrådet för svaret.Men nog tycker jag alt det måste vara fel att i sådana faU som här föreliggerknäsätta en generell princip. Man måste ju betänka alt i dessa fall komförbudet totalt överraskande. Förbrukarna var helt ovetande om medlets nuomtalade skadlighel, och därför kom förbudet mol dess användning närmast som enchock för mänga av dem, Amitrolets loxicitet, angiven i LD 50-värden, har inteheller tidigare tytt på all spridningsförbud var alt vänta. Även för experternakom resultatet av arbetarskyddsstyrelsens utredning om amitroletssjukdoms-alstrande egenskaper mycket överraskande. Uppenbarligen har dockhanteringen av medlet i de här aktuella faUen varit vårdslös. Jag skallemeUertid inle gå in på det. Men jag vUl verifiera att giftnämnden ansåg sigtvungen all på grundval av de till sammanträdet lämnade rapporterna meddeladetta förbud omgående, Förbmkarna hade emellertid redan inköptmedlet för den kvickrolsbekämpning som det är avsett tiU, Ulsädeshavren, somsäkerligen också var inköpt, kan man givetvis så ut på de här aktuellaarealerna. Skörden kommer dock atl bli mindre, därför att man inte kan bekämpaogräset. Det rör sig om inte helt oväsentliga förluster. Jag kan nämna all manberäknar alt det är fråga om , och skördeförlusten kan man myckel lätt räkna ut genom de försök som tidigare gjorts. Till detta kommer såvärdet av de amitrolpreparat som gått ut i handeln. Jordbruket har absolut ingen åslundan att använda medelsom kan vara skadliga för människor och djur. Men ekonomiska förluster som pådella sätt olurligt och slumpmässigt drabbar enskUda människor på grund avstatliga åtgärder och beslut bör givetvis bäras av det allmänna och inte av denenskilde. Jag tycker därför att del bara är elt helt kategoriskt konstaterandesocialministern gör när han säger att det inle varit brukligt att ersättasådana här förluster. Det kan ju finnas fall, herr statsråd, då det i varje faUkan vara lämpUgt att göra det. Helt överraskande kan ju inte del härförbudet ha kommit, i Staffanslorp, därför att giftnämnden har,såvitt jag vet, behandlat frågan vid ett par tiUfäUen, Och kan välinte mena all giftnämnden skulle uppskjuta ett beslut om förbud molbekämpningsmedel, när del efter företagen utredning har konstaterats atl riskerär förenade med preparatets användning. Sedan vUl jag bara säga, herr talman, atl frågan omekonomisk kompensation i anledning av ingripanden enligt bekämpningsmedelsförordningenhar diskuterats i vid flera tiUfällen, Jag erinrar endast om atl 1967års riksdag tagit stäUning i denna fråga och klart deklarerat atl ersättning isådana här faU principiellt inte utgår. Om ekonomisk kompensation i vissa fall med anledning avförbudet mot användning av amitrol Ang. försöksverksamheten med förskola i glesbygd HerrLARSSON i Staffanslorp (c): Jag hoppas, statsrådet , att detframgick av vad jag sade att jag inte har någonting att invända molgiftnämndens fattade beslut, därför all om preparatet konstaterats vara farligtskall vi naturiigtvis inle använda del. Som jag sade har inte ens experternahaft reda på att medlet var farligt; först före giftnämndensbeslut förelåg denna rapport. Del har inte i tabellerna varit klassificerat päsådant sätt att man kunde vänta sig ett förbud. Människor på olika platser hardärför blivit helt överraskade av förbudet, som har fått ekonomiskaföljdverkningar för dem. Det är dessa ekonomiska aspekter som jag här har velatframhålla och understryka. i är ju självledamot av giftnämnden och bör därför känna lUl att nämnden självfaUet kankomma att släUas inför frågor, där omedelbara beslut måste fallas. Det harvarit fallet här. Som jag sagt har denna fråga sannerligen inte kommitöverraskande, eftersom vi har fört debatter och diskussioneroch läst artiklar i tidningarna om de uppenbara riskerna med amitrolpreparat. Beträffande ersättningsfrågan hänvisar jag bara tiU vadjag sagt tidigare, att har diskuterat denna fråga ingående och dåtagit ställning. Överläggningen var härmed slutad. §9 Ang. försöksverksamheten med förskola i glesbygd Statsrådet erhöll ordet för atl besvara herrÅslings (c) i kammarens protokoU för den 26 aprU intagna fråga, nr 184, fillherr UtbUdningsministern, och anförde: har frågat omhan är beredd medverka till att den med framgång bedrivna försöksverksamhetenmed förskoleverksamhet i glesbygd utökas liU att innefatta ytterligareglesbygdskommuner. Frågan haröverlämnats lill mig för besvarande. Från socialhuvudtitelns anslag Bidrag tUl social hemhjälpkan /69 utgå bidrag tiU försöksverksamhet med särskUdainsatser för vård och service i glesbygder. omfattar försöksverksamhetenäven bl. a. lekskoleverksamhet i glesbygdsområden. Denna försöksverksamhet harfåll betydande omfatlning, och bidrag har anvisats för etl drygttjugotal lekskoleprojekt. Avsikten med dessa försöksprojekt är att få frampraktiska erfarenheter som kan ligga till grund för ställningstaganden om huren mera allmän lekskoleverksamhet i landets glesbygdsområden kan utformas. Inomförsöksverksamheten prövas olika organisatoriska lösningar när det gällergruppstorlekar, restider, vistelsetider, personal, samordning med grundskolanslågstadium etc. Utvärderingen av de hiltills vunna erfarenheterna pågår. Frågan om bidrag till projekt som ingår iförsöksverksamheten prövas av Kungl, Maj:t efter framställning eUer yttrandefrån , som centralt leder försöksverksamheten i samråd med bl,a, barnstugeulredning och . Den av staten underslödda försöksverksamheten medlekskoleverk-samhel i glesbygdsområden har successivt utvidgats. Enligt vad jaginhämtat behandlar ell antal framställningaravseende ytterligare försöksprojekt. Ang. försöksverksamheten med förskola i glesbygd Jag ber alt få tacka statsrådet för svaret påmin fråga, även om jag hade hoppats på en mera klart uttalad viljeinriktningnär del gäller den framlida utvecklingen av den försöksverksamhet som det härgäller. Som framgår av svaret viU ett stort antal kommuner startadenna typ av verksamhet, I är t, ex, intresset så stort atlmycket talar för att hela länet skulle inordnas i en försöksverksamhet av dennakaraktär. Detta är ett väsentligt problem för glesbygden, men del är också ettproblem för glesbygdens tätorter. Också till sådana tätorter måsle barnennämligen transporteras med skolskjuts för alt komma i åtnjutande avundervisning. Därför finns del även där ell storl intresse för en förskola eUerlekskola av glesbygdsmodell. Integrationen med lågstadiet är inte bara enorganisatorisk och därmed en ekonomisk nödvändighet, utan den har också ettegenvärde. Eftersom glesbygdsförskolan framför allt syftar tUl social kontaktär denna integration särskUt lämplig. Och eftersom man på detta sätt även börha goda utsikter att längre än eljest upprätthålla den nuvarande skolorganisationenoch behålla de små bygdeskolorna är frågan dessutom en allmäntskolorganisatorisk fråga av myckel stor betydelse. Detta har för övrigtpåpekats av glesbygdsutredningen. Jag tror att det är viktigt att manhar en generös syn på de former i vUka kommunerna väljer atl organiseraförskolorna för att så långt möjUgt ansluta tUl lokala förutsättningar. ex. som assistenter kunna anUta hemmafruar och annan lokal arbetskraft underförutsättning att de får handledning och stöd av befintliga lärare ochförskollärare med ansvar för tUlsynen av förskolan i en hel kommun. Jag hoppasatt man vid handläggningen av ärendena tar hänsyn tUl detta och även beaktaratt det är angeläget för kommunerna och medborgarna i glesbygderna attförskolan ocksä i glesbygden kan utvecklas och få det stöd som den förtjänar. Det råder inga delade meningar om värdet avdenna försöksverksamhet ute i glesbygderna och inte heller om viljeinriktningen;försöksverksamheten skaU drivas vidare. Men man kan ännu inte på det underlagvi har dra några slutsatser om hur förskoleverksamheten skaU organiseras iglesbygderna. Vi har en rad olika projekt i gång, och andra är, som jag nämndei svaret, under prövning i . Det är aUlså för tidigt att uttalasig om utvecklingslinjerna för den fortsatta Ang. försöksverksamheten med förskola i glesbygd I många glesbygdskommuner har man gjort en utomordentliginsats både för att rädda sina nedläggningshotade byskolor och för alt breddaunderlaget för verksamheten genom alt starta förskolor. De möjligheter som herrÄsling nämnde, nämligen att som assistenter ansläUa hemmafruar och annan lokalarbetskraft, har man redan i pågående projekt använt sig av. Jag tycker alt del är väsentligt att man här har ellsamarbete mellan skolstyrelse och social centralnämnd och alt man kan samordnadenna verksamhet med familjedaghemmens, med den uppsökande verksamheten, medverksamheten för handikappade barn osv. Sådana och andra socialt angelägnaproblem måsle ju också lösas inom ramen för förskoleverksamheten. talade om den modell som tUlämpas i Strömskommun, nämligen att lågsladielärare vidgar sitt område lUl förskolan med hjälpav assistent och förskolekonsulenl. Jag tycker att del skulle vara intressantall också få den alternativa utformningen belyst, dvs, att förskollärarenföljer barnen upp i lågstadiet och då har bistånd av assistent ochlågsladiekonsulent. Också som pedagogiskt experiment kan etl sådant utbyte avlärarkrafter vara värdefullt. Del är en från försökssynpunkt stor och väsentligverksamhet som pågår ute i glesbygderna. Men vi ser den dessutom som ensocialt synnerligen angelägen verksamhet, och del är också ur den aspekten som bidragenbedöms. Hert ÄSLING (c): Jag är tacksam för denna komplettering avsvaret därför att den andas en väsentligt större vilja att gå vidare på deninslagna vägen och tiUvarala de potentiella möjligheter tUl undervisning ochsocial service i glesbygderna som förskolan ändå erbjuder. Det finns alltsåinga delade meningar beträffande förskolans betydelse för glesbygden, och jaglackar statsrådet för det konstaterandet. När det gäller underlaget för attgå vidare och beakta den försöksverksamhet som redan är i gång är det rikligtatl den lid under vilken försöksverksamheten har bedrivits är alltför kort föratl man skall kunna dra några långtgående slutsatser. Just därför vill jagbetona att de centrala myndigheterna bör visa generositet gentemot de kommunersom nu ansöker om atl få införa förskola, generositet såväl beträffande antaletkommuner som när det gäller alt acceptera lösningar som har en lokal förankringoch anpassning. När del gäller det krav på generositet somherr ÅsUng framför tror jag alt vi kan konstatera att det i de beslut som redanhar fatlats har funnits stort mått av generositet. Jag tror inte alt man skallbehöva ge avkall på generositeten vid behandlingen av ärendena i fortsättningenheller. Det gäller också den synpunkt som nu tog upp,nämligen att man på ett fördomsfritt sätt skall söka bedöma den enskilda kommunensförutsättningar och anpassa verksamheten tUl de möjligheter som kommunen ivarje särskilt faU har. Överläggningen var härmed slutad. § 10 Om vidgad rätt att förena tjänst vid universitet medtjänst decentraliserad universitetsutbildning Herr statsrådet erhöll ordetför all besvara () i kammarens protokoU för den 28 aprilintagna fråga, nr 192, och anförde: har frågat mig om jag ärberedd att medverka till att extra universitetslärare bereds vidgademöjligheter att förena tjänst vid universitet med tjänst inom decentraliseraduniversitetsutbildning. Regeringen har i beslut meddelatsärskilda bestämmelser om vissa lärartjänster för högre utbildning i ,och , Bestämmelserna innebär bl, a, atl extra tjänster somuniversitetslektor och universitetsadjunkt får inrättas vid iÖrebro med undervisningsskyldighet även vid universitetsfilialen och gymnastik-och samt vid i och vidhögskolenhelen i med undervisningsskyldighet även vid den s, k,systematiserade decentraliserade universitetsutbUdningen på dessa orter. Jag vUl understryka atl tjänster fårinrättas endast inom den systematiserade decenlraUseradeuniversitetsutbUdningen, Inom övrig decentraliserad utbildning ombesörjsundervisningen av limarvoderade lärare, i viss utsträckning personer bosatta påorten, bl, a, lärare inom skolväsendet. Det bör också framhållas, atl den decentraliseradeuniversitetsutbildningens omfattning är sådan att inte särskUt stora effekterkan åstadkommas med en sådan åtgärd som den fråga gäller. Efter regeringsbemyndigande tillkalladejag en arbetsgrupp med uppgifl atl kartlägga anställningsförhåUandena föricke-ordinarie lärare, assistenter och amanuenser inom universitets- ochhögskoleområdet. Arbetsgruppen överväger bl, a, frågor av den typ herrRichardson nu tagit upp. Härvid måste bl, a, beaktas de resekostnader somuppstår när universitetslärare reser lill decenlraliseringsort för varjeundervisningstillfäUe, Jag utgår ifrån att fråga är föranledd avden aktuella situation som inträtt till följd av det minskade lärarbehovet vidde fUosofiska fakulteterna. Med anledning därav vill jag upplysa, attmyndigheterna i hög grad har sin uppmärksamhet fäst vid dessa förhållanden ochatt samråd pågår mellan universiletskanslersämbetet, arbetsmarknadsstyrelsenoch berörda personalorganisationer om lämpliga åtgärder i syfte att beredaeventuellt friställd personal lämpUg sysselsättning. Den av lösningen torde vara en av de åtgärder som därvid övervägs. Om vidgad rätt atl förena tjänst vid universitet medtjänst inom decentraliserad universitetsutbildning 2 protokoll 1972. Om vidgad rätt att förena tjänst vid universitet medtjänst inom decentraliserad Universitetsutbildning Med hänsyn till det här sagda är det för tidigt för migatl ta ställning till den resta konkreta frågan. Jag ber att få tacka statsrådet fördet omfattande svaret, som jag inte närmare hunnit studera. Jag noterar dockmed tacksamhet alt de problem som jag har aktualiserat, nämligensysselsättningsproblemen för extra universitetslärare tUl följd av den minskadenyinskrivningen vid universiteten, nu angripits inom departementet. Jag tolkarsvaret sä, alt man gör allt vad man kan för atl förbättra situationen. Självfallet är jag medveten om atl de möjligheter jagpekat på inte helt löser några problem, men jag tror ändå alt de kan vara viss hjälp. Som statsrådet själv sade finns möjligheten alt förena tjänstvid universitet med tjänst inom decentraliserad universitetsutbUdning egentligenbara beträffande den s, k. systematiserade universitetsutbUdningen den sombedrivs i , och . Jag noterar med tacksamhet att enviss utvidgning nu kommer till stånd på dessa orter. Men det förefaller mig ändå omotiverat att i det läge somnu råder vara så restriktiv i detta avseende. Mitt förslag skulle inte barabidra tUl att i viss mån förbättra sysselsättningen för de lärare som hotasav arbetslöshet ulan också bidra till alt ge de vuxenstuderande som inte bor påuniversitetsorter bättre möjligheter till undervisning med goda lärarkrafter. Man kan alltså se detta problem ur två aspekter: delsutifrån en strävan atl trygga sysselsättningen för lärarna, dels utifrån ensträvan att främja den decentraliserade universitetsutbUdningen, Vad det senareproblemet beträffar kan man fråga sig om del inte finns skäl att vidga densystematiserade decentraliserade utbUdningen tUl atl omfatta flera orter ochandra områden än de som finns. Jag vill peka på etl sådant område, nämligenSkaraborgs län, där det uppstått vissa problem alt anordna sådana här kurser. Två olika undersökningar visar att genomsitt geografiska läge och sin befolknings- och bebyggelsestruktur skiljer sigfrån andra jämförbara regioner. Den ena undersökningen har gjorts avsamarbetsgruppen skolöverstyrelsen-universitetskanslersämbetet-Sam-verkandebildningsförbunden SAMSUS, Av en rapport som lämnades sedanframgår att frekvensen av extern universitetsutbildning var överraskande låg. Den andra undersökningen är alldeles färsk. Det är enuppsats i U 68:s fjärde rapport rekrytering tiU universitet ochhögskolor , där det diskuteras vilka kriterier som bör liggatUl grund för ytterligare lokalisering av universitetsutbUdning, Författarnakommer fram till tre sådana kriterier, nämligen sluderandefrekvens, närhetentUl universitetsort och regionens befolkningsunderlag. Man finner därvid atljust de centrala delarna av fyller aUa dessa kriterier. Båda dessa undersökningar visar klart att det finns såvälförutsättningar för som behov av eftergymnasial utbildning i det området. Enåtgärd, om än föga dramatisk, skulle vara atl skapa möjligheter tiU Jag vill fråga statsrådet , om det inte med hänsyntill de båda aspekter jag här anfört finns skäl alt ta upp frågan om envidgning av just denna form av postgymnasial utbildning. Den frågan har vi behandlat i förinte länge sedan, . Utskottet ansåg vid del tUlfället att man ommöjligt bör utvidga denna verksamhet men att man först bör avvaktautvärderingen av den utbildning som redan pågår. Det är en kanske väl sentpåkommen fräga som nu ställde till mig. Jag vill bara notera att nya föriiållandenhar inträffat. Del har nämligen visat sig alt det har varit svårt att anordnaden icke systematiserade decentraliserade utbildningen. Det är ju beklagligt omelever kommer i kläm eller hindras av meningslösa paragrafmurar, vilket härfaktiskt har varit fallet. Jag förestäUer mig atl del inte går all ändra pådetta , men jag vill fästa uppmärksamheten på denna möjlighet införden undersökning som en arbetsgrupp håller på med. Överläggningen var härmed slutad. Ang. viss av SJ bedriven försöksverksamhet med rabatteradeveckoslutsresor § 11 Ang, viss av SJ bedriven försöksverksamhet med rabatteradeveckoslutsresor Herr kommunUcationsministern erhöll ordet för altbesvara () i kammarens protokoll för intagna fråga,nr 185, och anförde; har frågat mig om jag villredogöra för de erfarenheter som vunnits av SJ;s försöksverksamhet medrabatterade veckoslutsresor i särskild vagn. Försök med veckoslutstrafik med andra klass sittvagn från //Pileå/tiU och åter påbörjades av SJ den 1 oktober1971, Rabatten gäller för resa med låg som avgår från kl, 17,30och för återresa - samma eller påföljande veckoslut från Stockholmkl, 16,25, Priset inklusive sittplatsbiljelt är för resa fram ochåter. Någon utvärdering av försöket har ännu inle gjorts. Jag tackar kommunikationsministern för svaretpå min enkla fråga. Som bekant pågår en omfattande veckoslutstrafik med bussarsom saknar UnjelrafikliUstånd. Det sker i form av en sorts beställningstrafik,som innebär otrygghet för resenärerna och som inte medför något störreekonomiskt risktagande för arrangörerna. Om en planerad resa inte fårtillräckligt antal bokningar för alt vara lönsam kan turen utan vidareinställas. Resenärerna hänvisas till SJ, som får fungera Ang. viss av SJ bedriven försöksverksamhet med rabatteradeveckoslutsresor 1 många fall ligger avgångstiderna för den busstrafik som här avseskort före lämplig tågförbindelse. På grund av del låga priset väljer många att åka medbussar då dessa ofta är bekväma och har god utrustning. Jag ger ett prisexempelför denna sträcka som omnämns i frågan, StockholmLuleå. För den sträckankostar resan med privat buss lur och retur. Med andra klass ilåg är priset för enkel resa plus för sittplatsbiljett. Förresa tur och retur kostar biljetten plus försittplalsbiljett. Tågbiljettpriserna är salta för en fidlabells-bunden trafikalla dagar jämte kostnader för stationer och hållplatser, SJ kan bara inteinställa en tur med för få resenärer. Det finns en undersökning, gjord av , som tyder på all ca 1 500 personer enbart eftersträckan mellan och reser i vardera riktningen meddessa extra bussar. En hel del av dessa skulle säkerligen ha rest även om inlebussarna funnits, men de låga priserna på dessa linjer är utan tvivel enbidragande faktor fill det stora antalet resenärer. För envar framstår det som smärtsamt alt personbefordranöverföres från del säkraste kollekliva trafikmedlet - tåg - till den mindresäkra landsvägstrafiken, och därför synes en utvidgning av SJ :s rabatteradevagntrafik angelägen. Jag vill fråga kommunikationsministern om han känner tUlhuruvida det finns planer pä att sätta in en rabatterad vagn även på sträckanfrån /liU , trots alt det inle finns några utvärderingarav försöksverksamheten. Jag vill allra först instämma i beskrivningav hur busstrafik konkurrerar med järnvägstrafik, i vissa fall dessutomparallellt. Det är riktigt, som säger, att del finns en vissokontrollerad trafik på vägarna . Det är min förhoppning atl den propositionrörande bl, a, busstrafikens framlida struktur som jag förelade förnågra veckor sedan skall rätta tUl dessa förhållanden. Sedan vill jag besvara frågan, SJ:s raballförsök får sessom ett kommersiellt initiativ, SJ vUl genom försöket helt enkelt ta reda på ometl lägre pris medför så många fler resande alt totalintäkten ökar. Jag villunderstryka atl SJ har rätt atl självt göra sådana nedsätlningar i taxan som ärkommersiellt motiverade, och jag anser alt en prissänkning av del här slagetvisar SJ:s vilja att föra en aktiv prispolitik. Som jag tidigare sade i milt svar till är detför tidigt att nu säga något om utfallet av försöket. Efter vad jag inhämtatkommer dock utvärderingen av försöket att bli klar . Skulle försöketbli en kommersiell framgång finns inle någon anledning förmoda att det inteskulle få en fortsättning. Den andra frågan, som rörde eventuellaanknytning till sådan här verksamhet, kan jag självfaUet för dagen inte uttalamig om. Det bör liksom andra frågor i sådana sammanhang åvila statens järnvägaratl, om man så finner lämpligt, utvidga trafiken. FruNORMÄRK(s); Jag tackar för de ytterligare kompletteringarjag fått med anledning av min fråga.