prot · FV0958 · 1972-12-31 00:00:00 — Så Ula är det inte med den utbildningen. Men detta skapar självfallet aUdeles speciellaplaneringsproblem för oss, inte minst pä den högre utbildningens område. Detblir anledning att när U 68:s matei"ial ligger på bordet ta engeneraldebatt om hela utvecklingen och dess detaljer när det gällersjälva planeringen. Låt mig så med anledning av den trygghetsdebatt som förtshär säga till framför allt att vi självfallet inte sitter med armarna i kors när vi ser de svårigheter som ungdomar med en läng teoretisk utbUdning bakom sig också möter. Det är i första hand som bekant en uppgift för arbetsmarknadsmyndigheterna att där göra en insats. Inrikes ministern har vid flera tUlfällen alldeles klart markerat att vi självfallet 27 Nr 58 har samma ansvar mot denna ungdomsom mot all annan ungdom som Fredagenden råkar i svårigheter päarbetsmarknaden. Vi på utbUdningssidan gör på 14 aoril1972 denna punkt våra insatser i första hand i syfte att öka antalet ------------------ yrkesinriktade kurser vid universitet och högskolor. Vissagemensamma , det kan väl ändå idetta sammanhang, för att ' * ungdomen inte skall missförstå det sätt varpå vi resonerar, sägas att situationenfortfarande är den att en välutbildad ung man eller kvinna när han eller hon i25-ärsåldern går ut på arbetsmarknaden har större möjligheter än flertalet avsina kamrater att skaffa sig ett hyggligt jobb tUl hygglig ersättning.Fortfarande fungerar - och allt talar för att så kommer att bli faUet ävenframdeles den svenska arbetsmarknaden i tider av svårigheter i första hand såatt det är äldre och dåligt utbildade personer som stampas ut. Vid nyrekryteringunder tider av kärvhet fungerar också arbetsmarknaden och kommer att fungera såatt det i första hand är ungdomar med dålig utbildning i bagaget som har destörsta svårigheterna. När man tog del av vad våra ansvarigatjänstemän ute i länsarbetsnämnderna hade att säga om de problem som våravärnpliktiga - de 25 000 som i slutet av skall försöka skaffa sigett jobb står inför sä är bilden alldeles entydig. De allra störstasvårigheterna föreligger för de ungdomar som inte har någon gedigen utbildningbakom sig. Det gör att när vi skildrar situationen för ungdomar med en långutbildning bakom sig och deras svårigheter, vilka givetvis kommer att blistörre i många avseenden än de var , sä skall vi göra det päett sä balanserat sätt att ungdomen inte tror att just ungdomar med den långa,gedigna utbildningen får de aUra största svårigheterna eftersom sanningen ärden motsatta. De har fortfarande och kommer att ha favörer som ungdomar utanden utbildningen inte har. Det framgick av Ert senaste inlägg, , attErt resonemang om den sociala snedrekryteringen kommer att kunna diskuteras påett meningsfullt sätt först när om någon tid skall ta ställning tillden nya propositionen om gymnasieskolans kompentensvärde. Men låt mig, för attdet inte skall råda någon oklarhet, göra följande enkla, banala konstaterande. När Ni och andra gäng efter annan talar omatt dagsläget när det gäller rekryteringen tUl universitet och högskolor frän social synpunkt är otUlfredsställande, vilket vi alla är överens om, glömmer ni bort två ting. Först och främst har denna snedrekrytering blivit mindre påfallande. var det av arbetarklassens barn som fick chansen att gå till universitet och högskolor; har av arbetarklasseris barn den möjligheten. Men det andra och viktigare är att de ungdomar som går vid universitet och högskolor och som dessa undersökningar avser är ungdomar som i första hand gick igenom den gamla orättvisa paraUeUskolan. genomförande har i detta avseende ännu inte fått någon väsentlig effekt på universitets- och högskolenivå. Det är först när Läroplan 69 med det sammanhållna högstadiet har verkat så länge att de ungdomarna har nått 20-års åldern som vi kan bedöma vilken betydelse den läroplanen fick i detta avseende. Och det är först när den 28 nya sammanhållna gymnasieskolan,som började sättas in från och med i år, mognatut om ett antal är som man kan bedöma utbildningssystemets betydelse från densociala rekryteringssynpunkten. Jag tycker att man för helhetens skull börnämna dessa banala sanningar om tidsförskjutningarna, innan man bryter stavenöver utbildningssystemet. Sluthgen, herr talman, något om de mer konkreta frågor somhär behandlats. Jag skall inte gä in i debatten om reservationen beträffandefysik och kemi i och i har pä ettutmärkt sätt framfört värt partis synpunkter - men jag kan ändå inte underlåtaatt för kammaren klargöra och understryka vikten av att man i den situation somvi nu befinner oss i, där det är väldigt oklart vilka intentioner ungdomen harjust nu på kort sikt, väljer den försiktigare linje som regering ochutskottsmajoritet har gjort sig till tolk för. Låt mig Ulustrera det påföljande sätt. Jag var vid en filial som har fysik- ochkemiutbildning. Där fick jag en information från ansvarigt håll om resultatetav vissa preUminära enkäter som gjorts om hur många ungdomar som till höstenkommer att läsa naturvetenskapliga ämnen där. De ansvariga på orten var medhänsyn tOI den reaktion de fått från ungdomarna djupt bekymrade överom de över huvud taget skulle kunna få några elever till denna utbUdning ihöst. Jag upprepar vad jag sade inledningsvis. Vi måste pä olikasätt se till att pendeln inte svänger över för häftigt. Jag delar herrFiskesjös aUmänna uppfattning om vad som måste ske, men på kort siktmåste vi vara klara över att vi inte får försätta oss i den situationen att vistartar utbildningen i ämnen på vissa orter för att sedan finna att ett mycketstort antal utbildningsplatser står tomma. Jag tror att utskottsmajoritetensståndpunkt i det här kortsiktiga perspektivet är mycket klokt. vUl jag, herr talman, ta upp . Ni ställde tUl mig en fråga om konsekvenserna ur socialrekryteringssynpunkt av den drastiska nedgång i tiUströmningen till defilosofiska fakulteterna som skett innevarande år. Jag sade i svaret som Nierinrade om att vi undersöker om det finns möjligheter att få fram uppgifter omdetta för att klariägga huruvida nedgången i första hand har gällt ungdomar somkommit från arbetarklassen. Sedan jag lämnade svaret har jag haft kontakter medstatistiska centralbyrån. Där bearbetar man det material ifråga om ungdomama som finns tillgängligt. Det sträcker sig fram t. o. m.hösten , aUtså det här läsårets hösttermin. Man kommer inom ganska korttid att presentera resultatet av den undersökningen. HerrRICHARDSON (fp): Statsrådet försäkrade att man intesatt med annarna i kors i departementet och åsåg ungdomens svårigheter medsysselsättningen. Nej, fattas bara! Det skulle ju vara förskräckligt om mangjorde det. Mina kommentarer grundade sig på en alltför lättsinnig synsom enligt min uppfattning kommit till uttryck i statsverkspropositionen, därdet ändå så sent som stod att läsa, att den kraftiga expansionen kan Nr 58 komma att medföra vissaanpassningssvårigheter på kort sikt. Fredagenden ' detta vittnade om att mannegligerade de stora svårigheter som redan 14 april1972 ' fanns och som uppenbarhgenmåste komma i samband med den --------------------- väldigaökningen av examinationen frän framför allt de samhällsveten- Vissagemensamma skapliga fakulteterna. j mycket diskuterad fråga, detta att man jämför den välutbildadeakademikern, som har en god examen men stora studieskulder och inget arbete,med hans kamrat som har gått en annan väg. Statsrådet säger att detfortfarande är så, att den välutbildade 25-åringen har större möjligheter attskaffa sig ett hyggligt arbete än hans kamrater. Jag är inte så säker på attdet förhåller sig så, men jag är alldeles säker på att vederbörande själv inteupplever situationen så - och själva upplevelsen hos de studerande är ju ocksåen sak att räkna med. Man får inte glömma bort att situationen för mångaakademiker nu inte är konjunkturbetingad, som mycken annan arbetslöshet, utanbetingad av en bristande balans mellan tillgång och efterfrågan, som intekommer att förändras i någon avsevärd grad genom en aUmän konjunkturuppgång. Jag noterar med tillfredsställelse att den fråga omrekrytering som jag tog upp är under bearbetning, men jag beklagar attresultatet inte har kommit fram . Jag hoppas att det skaU göra det snart ochatt man också skall vidtaga åtgärder för att förbättra den mindretUlfredsställande situation som eventueUt kan visa sig vara för handen. i (vpk): Statsrådet påpekar med all rätt attdet endast var ett par procent från arbetarklassen som gick tilluniversitet och högskolor medan det är . Men frågeställningenär ju inte klarlagd med det. Det är också fråga om detta: Har andelen ökat iutbildningsexpansionen? Vi får inte glömma att det totala antalet studerande är betydligt större än . U 68 svarar, som jag redanhar anfört, nej på frågan om arbetarklassens andel som social grupp har ökat. Istället hävdar man motsatsen och säger i anslutning till tabeller följande: Jämför man alltså de båda tabellerna på angivet sätt, harexpansionen av antalet nyinskrivna gynnat socialgrupp 1 som socialt skikt ellersocial klass betydligt mera än de båda övriga socialgrupperna. Jag vill närmastpåstå att arbetarklassen har släpat efter ytterligare. Jag tror att den otålighet som ändå visas frånarbetarklassen är en positiv kraft när det gäller att bryta den trend somhittUls har rått och uppnå rättvisare förhållanden inom utbildningspolitiken. Bara några ord i anledning av statsrådetMobergs anförande. Jag är litet osäker om jag skall polemisera mot statsrådet eller instämma med honom, eftersom han i olika delar av sitt anförande hade något olika attityd gentemot vad jag hade sagt tidigare. Men för att det inte skall råda något missförstånd vill jag klart deklarera att jag anser att all utbildning i görligaste mån skall vara yrkesinriktad. Det är här jag 30 menar att den stora bristen harfunnits på universitetsnivån. en alltförliten del av universitetsutbildningen mera direkt yrkesinriktad. Men om vi kan åstadkomma en bättre differentiering avutbildningsut- Fredaeen den budet, så tror jag inte att vi kan påstå attvi nu har nått något slags akademikertak- det vore mycket märkligt om det skulle vara på det ;--------- sättet.Jag är övertygad om att vi kommer att behöva ett ökat Vissagemensamma antal individer med universitetsutbUdning, under förutsättning attden ' * utbUdningen är anpassad efter ett förändrat samhälles krav. Vad beträffar utbyggnaden med fysik och kemi vidfilialerna i och får man hålla i minnet att det inte gäller -vUket man kunde tro efter statsrådet anförande - stora kvantiteterstudenter. Det gäller på var och en av dessa orter intagning av en grupp med 24studerande i respektive fysik och kemi det är så att säga dimensionen av denfrågan. Låt mig för i Linköpingupprepa att Er tolkning av vad som hänt är pessimistisk i överkant. Jag trorinte att det Ni läste upp ur redovisningen är den officiella ståndpunkten hos U68. Slutligen, herr talman, vill jag bara konstatera det någotpikanta att mittenpartiernas två representanter i den grundläggande frågan omoptimism respektive pessimism och lång utbildning har heltolika uppfattningar. är utbildningspessimist och utbildningsoptimist. Jag står i det här avseendet närmare änjag står . Jag vill bara säga till att dentolkningen att jag skulle vara utbUdningspessimist är direkt felaktig. Överläggningen var härmed slutad. Propositioner gavs pä bifall till dels utskottetshemställan, dels reservationen A 1 av m. fl., och förklarades denförra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan 'iskesjöbegärt votering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Den som vill att kammaren bifallerutbildningsutskottets hemställan i betänkandetnr 4 punkten 3 mom. 1 röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservationen A 1 av Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåherr Fiskesjö begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat: Ja - 158 Nej - 129 Avstår - 5 31 Propositioner gavs på bifall till dels utskottets hemställan,dels reservationen A 2 av m. fl., och förklarades den förrapropositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan begärtvotering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Den som vill att kammaren bifaller utbildningsutskottetshemställan i betänkandetnr 4 punkten 3 mom. 2 röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservationen A 2 av Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dä herrFiskesjö begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat: Mom. 3 och 4 Utskottets hemställan bifölls. Propositioner gavs på bifall till dels utskottetshemställan, dels reservationen A 3 av , och förklarades denförra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan votering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Den som vill att kammaren bifallerutbildningsutskottets hemställan i betänkandetnr 4 punkten 3 mom. 5 röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservationen A 3 av . Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåherr Nordstrandh begärde rösträkning verkställdes votering medomröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat: Utskottets hemställan bifölls. Propositioner gavs på bifall till dels utskottets hemställan, dels reservationenA 4 av i , ochförklarades den förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Berndtsoni begärt votering upplästes och godkändes följandevoteringsproposition: Den som vill att kammaren bifaller utbildningsutskottetshemställan i betänkandetnr 4 punkten 3 mom. 16 röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservationen A 4 av i Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Däherr i begärde rösträkning verkstäUdes votering medomröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat: Propositioner gavs pä bifall till dels utskottetshemställan, dels reservationen A 5 av i , ochförklarades den förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedanherr i begärt votering upplästes och godkändes följandevoteringsproposition: Den som vill att kammaren bifaller UtbUdningsutskottetshemställan i betänkandetnr 4 punkten 3 mom. 17 röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservationen A 5 av i Vid omröstning genom uppresningförklarades fiertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåherr i begärde rösträkning verkställdes votering medomrö.stningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat: Humanistisica fakulteterna m. m. Humanistiskafakulteterna m. m. Maj:t hade (punkterna E 5-E 6, s. 296-300) föreslagit att 1. bemyndigaKungl. Maj:t att ändra benämningar av professurer i enlighet med vad istatsrådsprotokollet förordats, 2. tillHumanistiska fakulteterna m. m.: Avlöningar till lärarpersonal för /73 anvisa ett förslagsanslag av , 3. tillHumanistiska fakulteterna m. m.: Driftkostnader för /73 anvisaett reservationsanslag av . 2 protokoll 1972. Humanistiska fakulteterna m. m. 1 dettasammanhang hade behandlats motionen 1972:192 av m. fi. (s, c, fp, m)vari hemställts att beslutade att vid från den1 inrätta en professur i japanologi, särskilt modern japanska, motionen 1972:242 av () vari hemställts att hos Kungl. Maj:t skulle anhålla attgrundkurs AB I, 40 poäng, i ämnet religionskunskap fick anordnas vidhumanistiska fakulteten vid fr. o. m. /73, motionen 1972:505 av m. fl. (s, c, fp, m), motionen 1972:513 av m. fl. (m, fp), motionen 1972:11 13 av herrJonasson m. fl. (c), såvitt nu vari fråga, samt motionen 1972:11 75 av m. fl. (fp, c, m, vpk). 1. att riksdagenskulle avslå motionen 1972:505 om inrättande av en professur iestetik, 2. att riksdagenskulle avslå motionen 1972:192 om inrättande även professur ijapanologi, särskUt modern japanska, 3. att riksdagenskuUe avslå motionen 1972:1175 om inrättande av en professur isamiska språket och kulturen, 4. att riksdagenskulle avslå motionen 1972:242 om religionskunskap vid , 5. att riksdagenskulle avslå motionen 1972:1113 om universitetsfilialerna såvitt nu var ifråga, 6. att riksdagenbemyndigade Kungl. Maj:t att ändra benämningar av professurer i enlighet medvad i statsrådsprotokollet förordats, 7. att riksdagenmed bifall till Kungl. Maj:ts förslag och med avslag å motionerna 1972:505,1972:192, 1972:1175 och 1972:1 113, motionerna såvitt nu var i fråga, tillHumanistiska fakulteterna m. m.: Avlöningar till lärarpersonal för budgetåret1972/73 anvisade ett förslagsanslag av , 8. att riksdagenmed bifall till Kungl. Maj:ts förslag och med avslag å motionerna 1972:505,1972:192 och 1972:1175, motionerna såvitt nu var i fråga, till Humanistiskafakulteterna m.m.: Driftkostnader för /73 anvisade ettreservationsanslag av , 9. att riksdagenskulle avslå motionen 1972:513 om utbildning och forskning i byggnadskultur m.m. B. av herrar (), (), Nordstrandh(m), Elmstedt (c) och i Skärstad (c) samt (), somansett att utskottet under 4 bort hemställa, att med bifall till motionen 1972:242 som sinmening gav Kungl. Maj:t till känna vad reservanterna anfört om grundkurs ireligionskunskap. HerrRICHARDSON (fp): Vid denna punkt har avgivits en reservationgällande undervisningen i religionskunskap vid . Eftersommotionären själv kommer att fästa kammarens uppmärksamhet pådet angelägna i det reservationsyrkandet nöjer jag mig med att yrka bifall tilldetsamma. Jag viU i stället anföra några allmänna synpunkter pä defrågor som rör denna punkt. Utskottet framhöU att det nu efter denuppmstning som skett på många andra områden kunde vara tid att se tiU atthumanistisk forskning och utbUdning inte alldeles glöms bort. Utskottetuttalade - om än i rätt försiktiga ordalag att nya fasta tjänster måste kommatUl stånd och underströk framför allt behovet av en professur i japanologi,särskilt modern japanska. Dessa beställningar har emellertid inte lett tUlnågot resultat. Utskottet har därför på nytt framhållit önskvärdheten av dennatjänst. Vi sätter nu vår främsta förhoppning tUl det besök i somfinansminister gjorde och väntar oss resultat tillnästa statsverksproposition. Jag har ofta undrat över vad denna kallsinnighet gentemothumaniora kan bero på och kommit fram till två förklaringar. Den ena är den,att man inte har riktigt klart för sig, hur svältfödd denna sektor varit underde jämfört med övriga vetenskaper och jämfört medförhållandena i andra länder och dessutom i relation till det faktiska behov,som rimligtvis borde föreligga i en modern välfärdsstat som vUl göra anspråk påatt betraktas som ett kultursamhälle. Det är självfallet inte möjligt for enenskild riksdagsman att göra en så detaljerad kartläggning som skulle behövasför att ge en nyanserad och korrekt bild av verkligheten. genomför en sådan undersökning, och det skall självfallet bliav stort intresse och av stort värde att få ett bättre underlag för deprioriteringar som all utbUdnings- och kulturpolitik ju ytterst består i. JagskaU därför nöja mig med att belysa situationen för ett enda men ett mycketcentralt ämne inom den humanistiska ämnesgruppen, nämhgen ämnet historia. har inhämtat upplysningar omantalet professurer i historia och antalet studerande i de nordiska ländernaoch kommit tUl följande. Antalet professurer i historia är i 14, iFinland 20, på 1, i 12 samt i 8. Om man sammanställerdessa siffror med invånarantalet får man en klar bild av hur oerhört eftersatthistorieämnet. är i i förhållande tUl i grannländerna. Det innebärsjälvfallet också, att antalet studerande per professor är mycket högre iSverige än i övriga - det rör sig om mer än 200 fler studenter perprofessor. Det innebär givetvis också att forskarpotentialen relativt sett äravsevärt mindre i . Den ena förklaringen till de humanistiska vetenskapernassvaga ställning i vårt land skulle alltså, menar jag, vara den att de ansvarigapolitU Den andra förklaringen består, skulle jag tro, i att pohtiker och Humanistiska fakulteterna m. m. Humanistiska fakulteterna m. m. myndighetspersonersett utbUdning och forskning i ett aUtför snävt nyttoperspektiv. Attvetenskaplig verksamhet Uka väl som all annan verksamhet som finansieras medaUmänna medel skall vara nyttig för samhäUet och för människorna i något avseendeär det väl ingen som ifrågasätter. Frågan gäller i stället vilket slags nyttadet rör sig om. Jag skuUe tro att man alltför mycket tänkt på exempelvisteknisk och ekonomisk utveckUng, på produktionsutveckling och liknande och med andra ord tillämpat ett aUtför begränsat nyttobegrepp på samma sätt somman inom den aUmänna politiken rört sig med ett alltför snävtlevnadsstandardbegrepp. tror jag själv, inom parentes sagt, att en godkännedom om den historiska utveckhngen och de krafter som varit verksammafaktiskt är av direkt nytta, framför allt för alla dem som har att medverka iden politiska beslutsprocessen. Ingen lär kunna ta ställning tiU en enda aktueUfråga utan att se den i ett visst tidsperspektiv. Det är något paradoxalt detta, att de humanistiskavetenskaperna inte får möjhghet att utvecklas kraftigare , dådet rimligtvis borde finnas mer tid och mer möjlighet tUl kulturkonsumtion ännågonsin tidigare. Ordföranden i statens humanistiska forskningsråd, professor , utvecklade denna synpunkt vid ett symposium om vetenskaperna iframtidens samhälle . Han pekade därvid på tvåförutsättningar för att det skaU finnas ett behov av humanistisk forskning ochangav därmed också på vilket sätt den kan vara nyttig. En förutsättning är attdet kommer att finnas behov av kultur i framtidens svenska samhälle lika välsom i andra länder. Och det innebär, fortsatte han, att det "förekommerskapande verksamhet på htteraturens, konstens, arkitekturens, teatems ochmusikens områden, som engagerar människor och ställer dem inför ständigtlevande frågor om vad som är vackert och fult, värdefullt och värdelöst, ochvarför det ena är det ena och det andra det andra". SkuUe man, herr talman, försöka beskriva detkulturpolitiska och ideologiska khmat som rått i värt land under de senasteåren torde man inte kunna finna något mera karakteristiskt än just kampenmellan skiftande värderingar pä många fronter. En annan förutsättning för humanistisk forskning är, framhöllprofessor vidare, att det "kommer att finnas idéer om människansUv och död och inbördes förhållanden, som inte kan ersättas av sifferuppgifteroch som kommer att vara av grundläggande betydelse för åsiktsbildningen. Dessaidéer kommer att avgöra, vad för sorts mentalitet som kommer att råda, vilkavärden som människor kommer att vilja försvara med insats av egendom och liv,vilken sorts regim som kommer att råda - kort sagt hur framtidens samhälle istora drag kommer att vara gestaltat." ViU vi ha ett samhälle med ett kulturliv av det slag somhär antytts får vi aUt lov att se till, att vi ger förutsättningar förhumanistisk vetenskap och utbUdning. Det finns därför goda skäl att göra enlängtidsplan för en verklig upprustning. Den kartläggning som sker genomhumanistiska forskningsrådet bör kunna utgöra en god utgångspunkt för en sådanutveckhngsplan. 1 avvaktan på denna får vi nöja oss med det blygsamma bidragsom ett bifaU tUl reservationen B vid punkten 4 skulle innebära. Jag berdärför, herr talman, att få yrka bifall tUl den. HerrNORDSTRANDH (m): Det är ett ovanligt statiskt ochutveekUngshämmat tänkande och resonerande pä den högre utbildningens område somligger bakom utbUdningsdepartementets negativa hållning gentemot etablerandetav en begränsad utbUdning i religionskunskap vid i . Manbehöver faktiskt inte, om man nu tiU äventyrs skulle göra det och det kan jagförstå befara en utveckling i riktning mot teologiska fakulteter ellerbegynnelsen till sådana för dylik undervisning, inte ens om den bedrivs irelativt stor omfattning.