prot · FV09146 · 1972-12-31 00:00:00 — Som bakgrund tUl regeringens regionalpolitik raed fortsattkoncentration både i landet och i länet redovisas behovet av en differentieradarbetsmarknad med kvalificerad service. dessa ting kan väl i stort enighet råda, raen centernvUl nå den målsättningen över en decentralistisk inriktning. Propositionen förutsätter att service och differentieradarbetsmarknad skulle vara något specifikt för ungdoraen. Detsararaa sadeinrikesministern här i går. Jag tror det är vanskligt och t. o. ra. farligtatt göra denna kategoriklyvning. Behöver inte de äldre människorna även ute iglesbygderna tillgång till alternativ sysselsättning? Planerar man medregeringens målsättning och tror att de äldres krav är mindre att de kanklara sig på kort sikt med den service som erbjuds är självfallet ett vikandebefolkningsunderlag i dessa oraråden att vänta. Det finns många bevis för att ungdoraen har andravärderingar vid val av bostadsort än ett ytterligare koncentrerat sarahälle kanerbjuda dem. Det skulle ur den aspekten vara synnerligen ödesdigert omsynen på servicen och sysselsättningen för de mänga raindre orterna skulle bliden, att insatserna frärast skall inriktas på kortsiktiga behov. Tyvärr är detväl detta sora är signifikativt för raånga av de glesbygdsinsatser som i daggörs och planeras. Det är detta sora gör att oron ute i raånga bygder är såstor . Jag skall inte utveckla målsättning iregionalpolitiken utan kan helt instämma i den redovisning sora rainapartikamrater gjort tidigare under debatten och sora finns fastlagd i vårriksplan och i raotionen. Låt mig bara understryka att de gjordalokaliseringsinsatserna för bl. varit värdefulla men otillräckliga.Länet har planerat för en befolkning på 300 000raänniskor. Det måste ju vara riktigt att sammanväga näringslivets utvecklingoch volymen av de investeringar som gjorts av sarahället, dvs. i sin helhet är ett bra alternativ för raänniskorna attvälja. En för länets del betydelsefull fråga är gränsdragningenför stödorarådet både det yttre och det inre. Stödområdesgränsen islutet av , som skar rakt igenora länet, var i och för sig diskutabelraen gav ändå norra och västra en chans att hävda sig raot övriga delarav länet. Början gjordes också till en hygglig utveckling för bl. , ochdet är värdefullt. När antog riktlinjerna för den nyaförsöksperioden gjordes den ändringen att centralregionen tillsaramans med Sätersoch kommunblock kom med i stödområdet, raen koramunblock sora redan dåhade en negativ utveckling , , och lämnades utanför stödområdet. Detta har för icke rainst planeringsregionbetytt en fortsatt tUlbakagång på grund av dess icke rainst i förhållande tiUcentralregionen ojärana förutsättningar. Det har varit olyckligt att bryta sönder länet på dettasätt. Det har vi också givit uttryck för från vid saratliga riksdagarunder . Partiets uppfattning har också raött enbetydande uppslutning i utskottet. Men frågan har under saratliga år fallitgenora att de socialdemokratiska ledamöterna från svikit länet vidavgörande omröstningar. har kravet om att hela länet skaU ingå i stödområdetfraraförts bl. a, i partimotion från . I utskottet har det inte varitmöjligt att få stöd för hela detta krav. Jag vill självfallet hälsa medtillfredsställelse att och Hederaora förts tUl stödområdet men måste urlänssolidarisk synpunkt beklaga, att och fortfarandelämnas utanför. I sin raotivering anför utskottet att utvecklingenbeträffande befolkning och arbetstUlfällen i gått uppåt underde . Ja, detta är visserligen riktigt, men regionen har ett raycketensidigt näringsliv och därför är oraedelbara insatser för en differentieringav detta nödvändiga för regionens framtid. Jag beklagar således att och lämnatsutanför stödorarådet raen finner det raeningslöst att mot ett enigt utskott nuyrka bifall tiU partimotion om att hela bör mförlivasi stödorarådet. Från Dalacentern lovar vi dock att återkoraraa raed detta kravredan vid nästa års riksdag. Beträffande gränsdragningen för det inre stödorarådet villjag upprepa kravet att och koraraunblock börföras till det inre stödområdet. Med det anförda ber jag att få yrka bifalltill samtliga reservationer som undertecknats av centerledaraöter. Regional utveckling och hushållning med mark och vatten HerrMAGNUSSON i (s): Att genomföra en hushållningsplan, som på etträttvist sätt skall tUlförsäkra människorna i olika delar av landet så långtraöjligt Ukvärdiga levnadsbetingelser, är utan tvivel en stor uppgift.Förutsättningen för att raan skall lyckas härraed är att raänniskorna uppfattarsarahällets åtgärder i positiv anda. En hushåUningsplan är av naturliga skälkonfliktladdad, och detta har också besannats under den pågående debatten. Jaghar icke för avsikt att kommentera alla de åsiktsriktningar sora frarakorarait,även om detta kan vara aldrig så frestande. Däreraot är jag angelägen att få säga några ord om ett parmotioner, som väckts av oss socialdemokrater på Bohusbänken och som behandlatsav civUutskottet i saraband med propositionen 111. Motionen 781 utmynnar i enbegäran om utredning och förslag ora årliga statsbidrag till koramuner, soraunder ett par sommarraånader måste tillhandahålla service åt ickekommunraedleraraar, sora under sin seraestertid Regional utveckling och hushållning med mark och vatten Kommunerna kan icke med bästa vilja i världen kompensera sinautgifter raed höjda avgifter vare sig det gäller renhållning, avloppsreningeller vattenförsörjning. I den koraraun jag själv tUlhör raåste vi viakommunalskatten uttaxera 1 raUjon kronor sora icke kan täckas raed avgifter.Jag kan anföra raånga liknande exerapel för att visa attsoraraarvärdskoraraunerna måste korapenseras, raen tiU detta avser jagåterkoraraa . Utskottet har näraligen varit vänligt nog att Uänvisatill den skatteutjämningsrevision sora i en proposition koramer att föreläggasnästa års riksdag. I denna proposition bör enligt utskottets mening motionärernasintentioner beaktas. I den andra raotionen, nr 1795, framför samma motionäreratt bör begära att Kungl. Maj;t i samverkan med berörda koraraunermåtte vidta särskilda åtgärder för att korapensera uteblivna arbetstUlfällenfrån företag sora haft för avsikt att etablera verksamhet i s. k.bevarandeoraråden men som till följd av beslut i anledning avproposition 111 ej kan fullfölja sina planer. Utskottet hänvisar tUl civUrainisterns anförande ipropositionen på denna punkt, att självfallet skall inte näringslivetsutveckling i oraråden av bevarandekaraktär hindras, utan raed hjälp av deregionalpolitiska medlen bör allt stöd lämnas tUl en gynnsam utveckling.Motionärerna är medvetna om att de medel sarahället förfogar över för att föraen regionalpolitisk arbetsraarknadsverksarahet är goda och att det bör varamöjligt att lösa sysselsättningsproblemen i de berörda komraunerna raedmiljövänliga industriföretag. Jag förutsätter att detta också koramer att ske.Bland de företag sora anraält intresse för etablering på ärSkandinaviska elverket, sora viU bygga ett oljeeldat kraftverk vid ,och AB Atoraenergi, sora tidigare haft för avsikt att uppföra enupparbetningsanläggning för atombränsle vid . Av miljöskäl kommerantagligen ingen av dessa anläggningar till stånd, och därraed förlorarkoramunerna förväntade arbetstillfäUen. Jag vill därför starkt understryka att skall raänniskornai dessa bygder uppfatta de beslut som riksplanen innebär i positiv anda, såmåste det privata näringsUvet, statsraakterna och de berörda koraraunemahjälpas åt att uppfylla de förväntningar som befolkningen har rätt att ställaom likvärdiga levnadsbetingelser. 1 dettaanförande instämde i UddevaUa (s). i (fp); Det beslut som nu skall gå attfatta komraer att ha stor betydelse för utveckUngen, inte rainst i de s. k.skogslänen norra och stora delar av . Den sjunkandesysselsättningen inora skogsnäringen har friställt raånga människor, som föratt erhålla arbete måst flytta till andra orter, t. o. ra. Skogslänen har därför fått vidkännas stora flyttningsförlusteroch därraed befolkningsrainskning. Den hittiUs förda lokaUseringspolitiken har dock bidragittill att något därapa denna rörelse. I den mån lokaliseringspolitiska insatserfått mogna fram ochnå full effekt kan det konstateras att nya arbetstillfällen tiUskapats. Men detföreligger, ora man betraktar länen som enheter, ändock regional obalans,undersysselsättning och bristande service inom olika delar av länsenheterna. I har nyssnämnda oraflyttning lett tUl attlänet fått vidkännas en betydande folkrainskning. Även om enuppbrorasning av denna ägt rura , sä föreligger inom vissa delarsysselsättningssvårigheter. Enligt en sammanställning över 1971 Uar i länlokaliseringsstöd bevUjats 46 företag med ett belopp av ca 40 miljoner, ochraan beräknar att 550 personer beretts arbetstillfällen genom de investeringarpå ca 68 miljoner som härigenom koramit till stånd. Den ökning av antaletsysselsatta som skett 1970 tUl följd avlokaliseringspolitiska insatser har beräknats till ca 2 400 personer. Men dettahar inte varit tUlräckligt för att raotverka flyttningsrörelserna. Sett framåtär därför ytterligare insatser på det här området nödvändiga för attåstadkorama regional balans och en positiv utveckling. Självklart sararaanhänger en utveckling i den riktningenraed att det förs en ekonoraisk politik sora ger stiraulans till ökatföretagande och investeringar. I annat fall saknas en grundläggandeförutsättning härför. För att korama tiU rätta med den regionala obalansenförutsattes starka regioner och komrauner i hela länet, regioner och koraraunersora är utvecklingsbara och kan vara attraktiva för etablering och utvecklingav företag. Det krävs också en service som tillgodoser invånarnas elementärabehov, och synes ha goda förutsättningar i det avseendet. Mendet är viktigt att raan i detta sammanhang också iakttar det behov av servicesom finns i de mindre tätorterna i kommunerna. Låt raig i detta sammanhangstryka under vad säger i sin partiraotion 1818; "För att allainora koraraunen inora riraligt avstånd skaU få tUlgång till eleraentär social,koraraersiell och kulturell service raåste koraraunen i många fall få hjälpraed att upprätthålla eller bygga ut servicen i koraraunens tätort." - Detheter vidare att -"statsraakterna inte kan vika frän ansvaret att ocksåstödja den service, som framför allt människorna i de till ytan störrekommunernas ytteroraråden har rätt att kräva. Det hot ora fortsatt avfolkningeller en fraratid i allraän osäkerhet som varit verkligheten för många orter ivårt land måste undanröjas". Vi från förordar en servicegaranti för kommuncentraoch raindre orter. Den garantin måste närmare preciseras. Utskottet har också isitt betänkande anslutit sig till dessa synpunkter. Det är också viktigt att främja en mer varaktigsysselsättning inora de olika delarna av länet, och i det sararaanhanget skullejag vilja peka på vad sora från i länsplan 70 har frarahåUits,näraligen att raan i den fortsatta utredningen ora industricentra också börundersöka raöjUgheterna att i placera ett industriellt centrura. Jag vill vidare ta upp några frågor som också berörtstidigare av . Vissa delar av tUlhör det s. k.stödområdet. Det har varit bakgrunden till den fördalokaUseringspolitiken. Regional utveckling och hushållning med mark och vatten Regional utveckling och hushållning med mark och vatten Enutvidgning skedde 1970, men är delar av länet utanför stödområdet.I upprepade framställningar och raotioner har yrkats att hela länet skulleinförlivas med stödorarådet. I partimotionen nr 1818 med anledning avföreliggande proposition har upprepat detta yrkande. har ett enhälligt inrikesutskott föreslagit att man påså sätt skulle bifalla raotionen, att och Hederaora korarauner läggstill stödorarådet. I fråga ora och kommuner harutskottet, med hänsyn till de skäl utskottet anfört, inte nu kunnat förorda eninförlivning. Det är dock tUIfredsställande att en dellösning kunnatåstadkomraas, och jag hoppas att och komrauner, sorakoraraer att ligga inom den s. k. grå zonen, komraer att ges en fördelaktigbehandling i lokaliseringsfrågor i avvaktan på en lösning så att hela länetkoraraer att ingå i stödorarådet. När det sedan gäller det inre stödorarådet har jag imotionen 1791 föreslagit att och komrauner skulle tillförasstödområdet. Det är motiverat bl. a. av att är den enda kommun i Moraplaneringsregion som står utanför det inre stödområdet samt att haftUknande sysselsättningsproblem sora andra koramuner inom regionen. Sarama skälkan anföras för , och har också förordat att dessakommuner borde ingå i det inre stödorarådet och därraed komma i åtnjutande avsysselsättningsstödet. Utskottet skriver nu på denna punkt, saratidigt sommotionen avstyrks; "De inre delarna av skogslänen bör även ifortsättningen prioriteras genora att sysselsättningsstödet reserveras fördessa områden. Endast marginella förändringar i det inre stödorarådetsorafattning kan enligt departeraentschefens uppfattning övervägas." Iavvaktan på det förslag som övervägs och som skall läggas frara beträffande gränserna för det inre stödorarådet och grunden försysselsättningsstödet vUl jag uttala den förhoppningen att den raarginellaändring det här är fråga ora skall koraraa tUl stånd. För är det också viktigt attturistnäringen ges stöd. Jag vill här understryka vad som i folkpartimotionen1818 sägs ora att lokaliseringpolitiskt stöd i större omfattning än nu börställas till förfogande för företag inora service- och turistnäringarna. Skogslänens specieUa problera harframhållits även av tidigare talare. När det gäller planeringen och ambitionenvUl jag anföra vad som sägs i folkpartiraotionen och som utskottet biträtt,näraligen att skogslänen vid sin planering utgår ifrån den högre siffran i detintervall sora anges i föreliggande befolkningsraraar för skogslänen i propositionen.Mot denna bakgrund är speciella satsningar sora skapar arbetstillfällen, ochdärraed motverkar uttunningen av befolkningen i skogslänen, starkt motiverade. Med hänvisning till det anförda yrkar jagbifall till de reservationer där medverkar samt i övrigt tillutskottets hemställan. FruTHUNVALL (s): Den proposition eller det paket som liggertUl grund för de båda utskottsbetänkanden som vi nu behandlar är ett välkommetoch efterlängtat förslag beträffande regionalpolitiken i fortsättningen. Det ären planering av vårt lands tiUgångar och möjligheter och visar en politiskvilja att ta tUl vara och använda de resurser och värden vi har. Utarmning avvissa delar av vårt land liksora felaktig investering och exploatering kandärigenora undvikas. Trots det riktiga i denna saralade bedöraning, sora jagtUlstyrker, har dessa dagars talare ändå plockat sönder det stora pusslet israå bitar, där var och en har tagit hand ora sin del. Och, herr talraan,jag koraraer väl inte att utgöra något undantag. Anledningen härtill är given. I propositionen och inrikesutskottets betänkande harLjusdal föreslagits bli regioncentrum, vilket jag finner riktigt och naturUgtoch uttalar min tUlfredsställelse med utan att gå in på detaljer. CivUutskottethar också ägnat min bygd uppraärksarahet, och det ger mig anledning att deltagai denna debatt. Frågan om kraftverksutbyggnad i har varit föreraålför debatt sedan kraftverksbolagen raed stöd av gällande lag inläranat ansökantill vattendorastolen före utgången av 1971. Jag vill redan från början klartsäga ifrån att jag respekterar dem sora utifrån sina utgångspunkter ochvärderingar har engagerat sig för att hindra en utbyggnad av Mellanljusnan ochhar ej haft anledning betvivla dessa människors ärliga uppsåt. Men jag väntarsamraa hänsyn för dera som med sararaa ärliga uppsåt aktivt verkat för att vårbygd skall tillföras arbetstillfällen för att motverka den kraftiga utflyttningsom skett bara det de människor som i en eventuellutbyggnad har sett en sådan möjlighet. Vi har inte bortsett från de särpräglade skönhetsvärdensom älven har i den ännu oreglerade del som återstår efter redan genorafördaoch i nu påbörjade regleringar, det vUl jag här kraftigtunderstryka. Det fraragår också av det yttrande till angåendeplanerad utbyggnad i , sora vi för vår del avgav ikoraraunfullraäktige den 28 aprU ; "Älven bildar i vissa avsnitt ett flertal forsar medmellanliggande sel raed betydande och särpräglade skönhetsvärden. Vid enutbyggnad av de planerade vattenkraftsanläggningarna försvinner dessa ochlandskapsbilden förändras radikalt. Orafattande erosionsskador iutbyggnadsområdets övre del äro att befara och kan sädana skador påtagligtförfula landskapsbilden. Uppenbart är att även om de nya förhållandena i älvenkommer att ha skönhetsvärden, sora inora vissa avsnitt äro av positiv art,förändringarna ur naturvårdssynpunkt äro av negativt slag, vUket kan befarasraedföra minskad trevnad för ortsbefolkningen." Sora jag tidigare anfört har vi från kommunalt håU söktatt få industrier till orten för att hejda den pågående utflyttningen, menslutligt resultat av dessa strävanden går ännu ej att redovisa. I vårt yttrande tUl fastslår vi att de 1 000årsarbetare sora skulle ges sysselsättning sora en eventuellutbyggnad koraraer att pågå inte är en lösning av sysselsättningsprobleraen förkoraraunen. Detta tillskott av arbetstillfällen ger emellertid ett andrum. Regional utveckling och hushållning med mark och vatten Regional utveckling och hushållning med mark och vatten varunderkommunen får tillfälle att söka åstadkoraraa arbetsraöjligheter av raeralångvarig natur. Detta har vi också sagt i vårt yttrande. Det finns också inom koraraunen ett stortantal byggnadsarbetare sora sedan utbyggnaden av Laforsens kraftverk pendlatraellan heraraet och olika byggnadsplatser runt om i landet men som aUtjämt harLjusdal som bostadsort i avvaktan på arbetstUlfäUen i eUer i närheten avhemorten. Av intresse att nämna i sammanhanget är en uppgift isenaste numret av om en undersökning i samband raedfolkräkningen av personer som bodde i en komraun och arbetade i en annan. Dettavar förhållandet för av den totala arbetskraften. För byggnadsarbetarnasdel var siffran dubbelt så stor, eUer raer exakt . är därtillsituationen för del den att arbetslösheten är raycket stor justbland byggnadsarbetarna. De nu planerade anläggningsarbetena, som för resten är detstörsta sysselsättningsobjekt sora kommunen någonsin haft möjlighet tUl, skulleför dessa arbetare kunna innebära att de sora andra människor under en del åråter skulle få bo tillsamraans med sina farailjer. Även ora raånga avanläggningsarbetarna kanske de flesta - skulle komraa från andra delar avlandet än , skulle det kunna raedföra en inflyttning och innebära en rainskningav landets totala arbetslöshetssiffror. som regioncentrum kräver ett visstraått av serviceorgan för att inte riskera en försämring och nedklassning. Detgäller inte rainst på skolans oraråde, där vi nu har en gyranasieskola. Ettökat antal elever, sora också skuUe bli följden av en eventuell inflyttning,skulle öka stabiliteten hos vår skola. Detta sora exempel på service ochtjänster som vi inte vill riskera att mista. Det är ju också sådant som gör enort attraktiv vid eventuell industrUokalisering. Jag skall inte här gå in på turisraen sora en alternativväg ur probleraen, då jag inte tror på turismen som industri för våra bygderutan enbart som ett välkoraraet koraplement. raed anor som turistområde och som ropar efter industrier för att överleva är väl här ett bevis. Jag vill bara citera en mening ur det yttrande som jag varmed om att avge till . Vi säger där att "beträffande dennegativa effekt som utbyggnaden komraer att ha ur naturvårdsskyddssynpunkt kanförutsättas att sökanden i flera avseenden däribland fiskevårdsområdet koraraeratt åläggas vidta åtgärder sora direkt och indirekt kan förväntas bevara ortensvärde ur turisrasynpunkt". Utifrån dessa värderingar ansåg vi att företagen ej kundebestridas enligt 2 kap. 3 § andra stycket första och andra punkten ivattenlagen, sora enligt de övergångsbestämraelser som fastställdehösten 1971 gäller i detta fall. Självfallet kunde inte jag raotsätta migdetta, som har deltagit i beslutet ora denna lag och dessövergångsbestäramelser. I vårt yttrande och i debatten har vi framhållit att detgäller en eventuell utbyggnad, väl medvetna om att vattendorastolen kan avslåfraraställningen därför att naturvårds- och miljöskäl kan väga över vidbedöraningen. Vi har eraellertid genora vårt ställningstagande önskat kraftigtraarkera och göra regering och andra rayndigheter uppmärksamma på våra krav påsysselsättningsobjekt tUl koraraun och nordvästra . raan går till rapporten raed mark ochvatten för att få en vägledning i den för vår bygd så viktiga frågan den varju det enda dokument vi hade att tillgå ser raan attnaturvårdsverket och tror jag, kammarkollegiet har avstyrkt utbyggnad. Det harutförligt redovisats i andra sammanhang och av andra talare, så jag skall integöra det här. Å andra sidan står det i sararaa och vatten attvattendrag raed låg regleringsgrad och norraal sjöprocent antyder varytterligare regleringar i första hand är tänkbara t. ex. i och Ljusnan.Det står vidare att sarahällets utveckUng gör det nödvändigt att industriellaocU andra anläggningar tillskapas. Om miljökraven beaktas vid utbyggnaden kanen industriell utveckling väl förenas med kravet på en god railjö, sägs detockså. Bägge utvägarna har alltså där sina förespråkare. Avgörande för rain instäUning är nu sora alltidraöjUgheterna för människor att få sin utkomst genom goda arbetstillfällen. Jaghar i raitt handlande konsekvent arbetat för ökad sysselsättning förraänniskor. Det har inte enbart gäUt min egen bygd eller mitt eget län, iblandhar avvägningarna kanske kunnat tUlföra andra orter sysselsättning. Mitt förstainlägg i gällde t. ex. en viss grupp, nämligenvägarbetare på skUda ställen, som skulle friställas. Vid olika tUlfällen under1962 års riksdag frarahöU jag nödvändigheten av att snabbt hejda utflyttningenfrån nordvästra . Vid ett tUlfälle hänvisade jag bl. a. tillordspråket "raedan gräset växer dör kon" dvs. m. pågick tvingades folk att flytta, varför svårigheter kunde uppstå att fåarbetskraft när arbetstillfällena äntligen kora. I en debatt i raars 1962 alltså sedan- framhöll jag det svåra problem sora befolkningsrainskningen raedförde ochframhöll att det var ett livsvillkor att kunna stoppa den olyckligautvecklingen. Inom komraunerna i regionen - de var fera före sararaanslagningen1971 arbetade man med det geraensararaa målet för ögonen att vår landsdel ochlänsdel skulle förbli levande och attraktiva. Det första villkoret härför varatt allt flera kunde beredas sysselsättning inora orarådet. Detta är för raigrainst lika aktuellt - . När det återigen gäller eventuell utbyggnad avMeUanljusnan vill jag säga, att om vi inte får de arbetstillfällen en utbyggnadskulle ge eUer Ukvärdig sysselsättning, så måste vår ungdora och övriga befolkningi produktiv ålder, sora jag ser det, också i fortsättningen söka sig bort frånherabygden. Då ligger älven där, sora någon talare under gårdagen yttrade, ochdet är sant. Det blir till glädje för turister och till nytta förfritidsändaraål raen till vUket pris för bygdens folk när det gäller derasraöjligheter att överleva i hembygden? Om utbyggnad koraraer tiU stånd måstegivetvis hänsyn tas till älvens betydelse ur fritidssynpunkt, och vi måstekunna ställa stora krav på utbyggarna i det avseendet - t. ex. påfiskevårdsområdet, som jag har nämnt. Är vi inte nöjda med utbyggarnaserbjudande i olika avseenden, får vi ta ställning tUl det och 5 protokoll 1972. Regional utveckUng och hushållning med mark och vatten Regional utveckling och hushållning med mark och vatten Det har sagts att utbyggnaden av vattenkraft nu bör varaslut, dä kärnkraften kommer. För egen del vUl jag hävda att utbyggnad avvattenkraft komraer att vara den raest railjövänligaformen. iPersoner från har t. ex. inbjudit mig tUl besök ochinformation ora de risker de upplever som oroande och farliga i sin närhet. Mitt huvudsyfte är dock inte att få älven utbyggd. Men vihar känt oro och ansvar för vår bygds framtid.