prot · FV09126 · 1972-12-31 00:00:00 — Det gäUer inte minst den mycket skarpa kritik vilken riktadesmot propositionens förslag från studenter som man kanske kunde tänka sig istäUet skulle uppleva utländska studenter såsom konkurrenter men som inte gördet utan är öppna för detta internationella samarbete och verkligen ärpositiva till att utländska studenter bereds riktiga möjligheter att arbetahär. Fröken säger att många tidigare kunde fåstudiesocialt stöd utan att ha tiUräckliga kunskaper, ordentligt underlag,genom att man då hade kortare karenstid. Hon sade att detta inte var bra ochatt det var ett av skälen till att man förlängde karenstiden. Fröken till ett 35-procentigt bortfall av utländska studenter och i mångafaU bortfall redan efter en termins arbete. Till det vUl jag säga att dettabortfall i mycket hög grad beror på att man inte har kunnat få en ordentligunderbyggnad när det gäller svenska språket. Vi viU i detta avseende ha enUtbUdning som är effektiv för universitetsstudierna. Likaså har det samband medatt man inte har satsat någonting på kurativa insatser för att hjälpa deutländska studenterna tUl anpassning här i landet. Som ett annat skäl för att förlänga karenstiden anförfröken att regeln skulle sammanfalla med praxis för beviljande avbosättningstillstånd. Jag kan inte se att man skaU behöva ha en regel somsammanfallet med en helt annan företeelse. Det är inte riktigt så enkelt att deutlänningar, som bosättning här anhåller om studiesocialt stöd,direkt får detta. Enligt uppgifter som jag har skaU man dels ha vistats ilandet, dels ha haft förvärvsarbete . Vid handläggningsn lärman faktiskt räkna ifrån tid dä en person har varit arbetslös eller sjuk underde här två åren. Det finns faktiskt åtskilliga anledningar att även se på dessasaker. Om fröken uppfattat vårt motionerande på detsättet att vi skulle invända mot en central handläggning, så vill jag framhållaatt vi inte alls gör det när vi talar om att det borde vara invandrarverket somhar hand om de här frågorna och inte centrala studiehjälpsnämnden. Att man sedan inte skuUe vinna någonting medöverklagningsrätt har jag väldigt svårt att förstå, för det är ju en åtgärd sombefrämjar rättsäkerhete.n, om man får möjlighet att överklaga beslut som myndigheterhar fattat. Jag ber att på nytt få yrka bifall till reservationen. Fröken (): Jag finner inte att fröken har kommitmed några nya argument som talar för reservationen. Jag vUl dock invända att det inteendast är reservanterna som trycker på nödvändigheten av kurativa insatser.Utskottet har ju klart yttrat att man finner det "angeläget attunderstryka vad som anfördes från utskottets sida rörande vikten avökade samhälleliga insatser i fråga om studierådgivning och andra åtgärder föratt främja utländska studerandes sociala anpassning". Där är aUtsåreservanterna och utskottsmajoriteten helt överens. Fröken säger att bosättningstillståndet inteborde vara det som nödvändigtvis styr rätten till studiemedel. Men det är välalldeles riktigt att det är så. Bosättningstillståndet får man när man harvarit i , och detta anses vara en gräns där det kan sägas attinvandraren något så när har inlemmats i samhället. Den nya bestämmelse som nuskaU införas beträffande svenskundervisningen för invandrare kommer också attmedverka till att man kan på ett helt annat sätt förberedasig för sina studier. Vad fröken säger om att man räknar bort den tidsom vederbörande varit arbetslösa eller sjuka är ju bara ett argument för tvåårstiden.Man har detta som en överhoppningsbar tid och anser att de två åren skall varatid när invandrarna verkligen är i kontakt med det svenska samhället ochstärker sin position där. Jag yrkarän en gång bifaU till utskottets hemställan. Studiesocialt stöd till utländska studerande FrökenBERGSTRÖM (fp): Fröken säger att utskottsmajoritetenär positiv tiU kurativa åtgärder. Jo, men då hade man ju kunnat säga det litettydligare med hänsyn till den erfarenhet man har som jag redovisade nyss- att UKÄ i sina petita för /73 hade tagit upp 81 000 fördetta som departementchefen strök. Jag hoppas att fröken nu kommer atthjälpa till att bevaka att de som är äskade för nästaverksamhetsår verkligen beviljas, så att vi inte står i samma situation om ettår igen. Vad beträffar beslutet om svenskundervisning förinvandrare i allmänhet, så är det ju mycket värdefullt att sådan undervisningverkligen kommer till stånd. Men jag vill ändå hävda att det är mycket troligtatt studerande måste komplettera den undervisningen med ytterligareundervisning i svenska språket med hänsyn till de krav som ställs på dem föratt kunna följa med i arbetet. Detta är, menar jag, en sak som man kan klaramed svenskundervisning, även om tillträde till högre utbildning kan beviljasefter vistelse och verksamhet här i landet. Slutligen tog fröken som argument vid bedömningen av huruvida en person varit förvärvsarbetande eller inteunder de två är som krävs för tillträde till högre studier och för erhållandeav studiesocialt stöd räknar bort tid då vederbörande varit arbetslös ellersjuk. Det tycker då inte jag är något bevis på om vederbörande har varitinlemmad och verksam i samhället eller inte. Man får väl ändå hoppas menkanske är det bara en from förhoppning - att en utlänning som vistas här ilandet inte känner sig så utanför samhället även om han råkar bli sjuk ellerarbetslös, utan att han också då kan leva Studiesocialtstöd tiU utländska studerande sig in i det svenska samhäUet. Jag finner det med andra ord helt omotiveratatt räkna ifrån sådana tidsperioder. Överläggningen var härmed slutad. Propositioner gavs på bifall till dels utskottetshemställan, dels reservationen av och fröken imotsvarande del, och förklarades den förra propositionen vara med övervägandeja besvarad. Sedan fröken begärt votering upplästes och godkändesföljande voteringsproposition: Den som vill att kammaren bifallersocialförsäkringsutskottets hemställan ibetänkandet nr 40 punkten 1 röstarja, den det ejviU röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifalht reservationen av och frökenBergi;tröm i motsvarande del. Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåfröken begärde rösträkning verkställdes votering medomröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat: Propositioner gavs på bifall till dels utskottetshemställan, dels reservationen av och fröken imotsvarande del, och förklarades den förra propositionen vara med övervägandeja besvarad. Sedan fröken begärt votering upplästes och godkändes följandevoteringsproposition: Den som vill att kammaren bifallersocialförsäkringsutskottets hemställan ibetänkandet nr 40 punkten 2 röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinnernej har kammaren bifallit reservationen av och frökenBergström i motsvarande del. Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåfröken begärde rösträkning verkställdes votering medomröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat: § 13 Föredrogs socialförsäkringsutskottets betänkande nr41 i anledning av motioner angående folkpension till folkpensionär påvårdinstitution m. m. Utskottets hemställan bifölls. § 14Ändring i sjukvårdslagstiftningen, m. m. Föredrogs socialutskottetsbetänkande nr 37 i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1972:104 med förslagtill ändring i sjukvårdslagstiftningen, m. m., jämte motioner. Genom en dagtecknadproposition, 1972:104, hade Kungl. Maj:t under åberopande av propositionenbUagt utdrag av statsrådsprotokollet över socialärenden delsföreslagit att anta vid propositionen fogade förslag till 1. lagom ändring i sjukvårdslagen (1962 ;242), 2. lag om ändringi lagen (1960:408) om behörighet att utöva läkaryrket, 3. lag om ändringi smittskyddslagen (1968:231), 4. lag om ändringi lagen (1956:293) om ersättning åt smittbärare, 5. lag om ändringi lagen (1954:579) om nykterhetsvård, 6. lag om ändringi lagen (1958:428) om ympning mot smittkoppor, 7. lag om ändringi lagen (1962:381) om allmän försäkring, 8. lag om ändringi förordningen (1959:555) angående redares avgifter i vissa fall enligt lagenom allmän försäkring, 9. lag om ändringi lagen (1954:243) om yrkesskadeförsäkring, 10. lag om ändring i förordningen (1969:653) om bidragfrån lands ting och städer som ej deltager i landsting till bestridande av kostnaderna för vård vid sjukhuset, dels hemställt om yttrande över vidpropositionen fogat förslag till 11. kungörelseom ändring i hälsovårdsstadgan (1958:663), dels föreslagit att 12. bemyndigaKungl. Maj:t att i enlighet med vad föredragande departementschefen anförtvidta de åtgärder som behövdes för att slutligt avveckla det statligaprovinsialläkarväsendet, 13. godkänna avdepartementschefen förordade ändrade grunder för statsbidrag till driften avsärskolor, 14. till Bidragtill anordnande av vissa institutioner för psykiskt utvecklingsstörda påtilläggsstat I till riksstaten för /73 under femte huvudtitelnanvisa ett reservationsanslag av , 15. till Bidragtill viss hälso- och sjukvård på tilläggstat I till riksstaten för budgetåret1972/73 under femte huvudtiteln anvisa ett reservationsanslag av 6 000 000kronor. Beträffande propositionens huvudsakliga innehåll anfördesföljande: "I propositionen läggs fram förslag om nya behörighetsregler förläkare och ändrade bestämmelser för läkartjänsternas utformning m. m. Allmänbehörighet att utöva läkaryrket (legitimation) erhålls enligt förslaget efteravlagd läkarexamen och därpå följande 21 månaders allmäntjänstgöring isjukvården under yrkesmässigt ansvar. Det förutsätts att läkarna därefterfullföljer sin allmänläkar- eller specialistutbildning genom tjänstgöring i denoffentliga sjukvården. för allmäntjänstgöring samt allmänläkar- eller specialistutbildning sker Ijänstgö- Ändring i sjukvärds-lagstiftningen, m. m. Ändring i sjukvårdslagstiftningen, m. m. För färdigutbildade läkare skall på sjukhus finnas fiänster föravdelningsläkare, biträdande överläkare och överiäkare. Vidare föreslås i propositionen olika åtgärder för enutbyggnad av den decentraliserade öppna sjukvården i samhällets regi. Varjesjukvårdsområde, dvs. i regel ett län, skall Uksom vara indelat iläkardistrikt för den öppna sjukvården utanför sjukhus. De i propositionenförordade åtgärderna omfattar både en förstärkning av allmänläkarvården och endecentrahsering av specialistvården så att denna i viss utsträckning blirtillgänglig även ute i läkardistrikten. Avsikten är att därigenom skapamöjligheter till en bättre närhetsservice inom den öppna hälso- och sjukvården.För färdigutbildade läkare skall i läkardistrikten finnas tjänster fördistriktsläkare och biträdande distriktsläkare, avsedda för såväl aUmänläkaresom specialister. På grundval av överläggningar med sjukvårdshuvudmännenredovisas i propositionen även förslag beträffande vissa finansieringsfrågorför hälso-och sjukvården, främst avseende den till sjukförsäkringen knutnaläkarvårdsersättningen för den offentliga öppna sjukvården." I detta sammanhang hade behandlats A. den vid böfian väckta motionen 1972:335 avherrar i (s) och (), B. de i anledning av propositionen väckta motionerna 1972:1724 av m. (vpk) vari hemställts att skulle avslå förslaget i propositionen1972:104 om höjning av avdraget på den försäkrades sjukpenning vid sjukhusvårdfrån till per vårddag, 1972:1728 av i (c), 1972:1729 av () varihemstäUts att vid behandlingen av proposition 1972:104 skulle antaförslaget till kungörelse om ändring i hälsovårdsstadgan med den ändringen atti 10 § ordet länshälsovårdskonsulenten utgick, 1972:1730 av m. (m) vari hemställts att vid behandlingen av proposition 1972:104 somsin mening gav till känna vad i motionen uttalats, 1972:1731 av m.fl. (c)vari hemställts att beslutade a) att tillsättning av AT-förordnandenskedde efter i motionen föreslagna riktlinjer, b) att lottning tillämpades vidtillsättningen i de fall flera sökande fanns till samma AT-block, 1972:1732 av m.fl, (m)vari hemställts att som sin mening gav Kungl. Maj:t till känna vad imotionen uttalats. 1972:1733 av () vari hemställts attriksdagen beslutade om sådan ändring av 20 § sjukvårdslagen att det nuvarandesakkun- nigförfarandetvid tillsättning av överläkartjänster kom att tillämpas vidtillsättning av tjänster som överläkare och biträdande överläkare, 1972:1734 av m. (vpk) vari hemställts att i anledning av propositionen 1972:104uttalade att samtliga förordnanden för aUmänfiänster borde sökas centralt hossocialstyrelsen samt att om flera sökte samma förordnande lottning borde avgöraden inbördes turordningen mellan dem. Ändring i sjukvårdslagstiftningen, m. m. 1972:1735 av () vari hemställts att riksdagenbeslutade att i yttrande över förslaget till kungörelse om ändring ihälsovårdsstadgan (1958:663) föreslå att tillägget i 10 § om närvarorätt förlänshälsovårdskonsulenten utgick samt 1972:1736 av m. (m) vari hemställts att beslutade att utförsäkrade, som förbrukatsina karensdagar, skuUe undantas från den föreslagna höjningen av avgiften försjukhusvård från tio till . A. beträffande frågan om återkallande av legitimation föräldre läkare att skulle avslå motionen 1972:335, B. beträffande upprättandet av förslag till tjänster föröverläkare och biträdande Överläkare m. m. att med avslag på motionen 1972:1728 och motionen 1972:1733 skulle anta 20 § 1 och 2 mom. i det vid propositionen 1972:104 fogade förslaget till lag om ändring i sjukvårdslagen (1962:242), C. beträffande tillsättningen av AT-läkare att riksdagenmed avslag på motionen 1972:1731, motionen 1972:1732 i motsvarande del och motionen 1972:1734 skulle anta 20 § 4 mom. i lagförslaget under B, D. att skulle anta lagförslaget under B i denmån förslaget inte behandlas under nämnda punkt eUer under C, E. att skulle anta följande vid propositionenfogade lagför slag, nämUgen förslag till 1) lag om ändringi lagen (1960:408) om behörighet att utöva läkaryrket, 2) lag om ändringi smittskyddslagen (1968:231), 3) lag om ändringi lagen (1956:293) om ersättning åt smittbärare, 4) lag om ändringi lagen (1954:579) om nykterhetsvård, 5) lag om ändringi lagen (1958:428) om ympning mot smittkoppor, 6) lag om ändringi förordningen (1959:555) angående redares avgifter i vissa fall enligt lagenom allmän försäkring, 7) lag om ändringi förordningen (1969:653) om bidrag från landsting och städer som ej deltager ilandsting till bestridande av kostnaderna för vård vid sjukhuset, F. beträffande storleken av sjukpenningavdraget attriksdagen med avslag på motionen 1972:1724 skulle anta det vid propositionen fogade Ändring i sjukvärds-lagstiftningen, m. m. förslagettill lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring såvitt däri föreslagitsändring i 3 kap. 4 §, G. att skulle anta lagförslaget under F i denmån lagförslaget inte behandlas under nämnda punkt, H. att skulle anta det vid propositionen fogadeförslaget till lag om ändring i lagen (1954:243) om yrkesskadeförsäkring, I. att med bifall till motionen 1972:1735 och ianledning av motionen 1972:1729 som sin mening gav Kungl. Maj:t till känna vadutskottet anfört om det vid propositionen fogade förslaget till kungörelse omändring i hälsovårdsstadgan (1958:663), J. att bemyndigade Kungl. Maj:t att i enlighetmed vad föredragande departementschefen anfört vidta de åtgärder som behövdesför att slutUgt avveckla det statliga provinsialläkarväsendet, K. att godkände av departementschefen förordadeändrade grunder för statsbidrag till driften av särskolor, L. att till Bidrag till anordnande av vissainstitutioner för psykiskt ulveckUngsstörda på tilläggsstat I till riksstatenför /73 under femte huvudtiteln anvisade ett reservationsanslagav , M. att till Bidrag till viss hälso- och sjukvårdpå tilläggsstat I till riksstaten för /73 under femtehuvudtiteln anvisade ett reservationsanslag av , N. beträffande statliga garantier för att ett tillräckligtantal AT-fiäns-ter inrättades samt beträffande AT-tjänster hosprivatpraktiserande läkare att skulle avslå motionen 1972:1732 imotsvarande delar, 0. beträffande statliga garantier för viss kurortsverksamhetatt riksda gen skulle avslå motionen 1972:1730, P. beträffande vårdavgiften för utförsäkrade frånsjukförsäkringen att skulle avslå motionen 1972:1736. 1. beträffandefrågan om återkallande av legitimation för äldre läkare av herrar Carlshamre(m) och (), som ansett att utskottets yttrande i viss del skulle haav reservanterna angiven lydelse, 2. beträffandeupprättandet av förslag till tjänster för överläkare och biträdande överläkarem. m. av () och (), som ansett att utskottetunder B bort hemställa, att med bifall till motionen 1972:1733 och ianledning av Kungl. Maj:ts förslag samt med avslag på motionen 1972:1728 försin del skulle anta 20 § I och 2 mom. i det vid propositionen 1972:104 fogadeförslaget till lag om ändring i sjukvårdslagen (1962:242) med den ändringen attlagrummen skulle erhålla av reservanterna föreslagen lydelse, 3. beträffande tillsättningen avAT-läkare av herrar Carlshamre (m). () och (vpk), som ansett att utskottet under C bort hemställa, att i anledning av motionen 1972:1731, motionen1972; 1732 i motsvarande del och motionen 1972:1734 samt i anledning avKungl. Maj;ts förslag för sin del skulle anta 20 § 4 mom. i det vid propositionenfogade förslaget till lag om ändring i sjukvårdslagen (1962:242) med denändringen att lagrummet skulle erhålla av reservanterna angiven lydelse, innebärandeatt tjänst som underläkare för allmän-fiänstgöring skulle tillsättas avsocialstyrelsen, 4. beträffande storleken avsjukpenningavdraget av (vpk), som ansett att utskottet under F bort hemställa, att med bifall till motionen 1972:1724 skuUeavslå det vid propositionen fogade förslaget till lag om ändring i lagen(1962:381) om allmän försäkring såvitt däri föreslagits ändring i 3 kap. 4 §, 5. beträffande statliga garantierför att ett tillräckligt antal AT-tjäns ter inrättades samt beträffande AT-tjänster hos privatpraktiserande läkare av herrar Carlshamre (m) och (), vilka ansett att utskottet under N bort hemställa, att i anledning av motionen 1972:1732 imotsvarande delar som sin mening gav Kungl. Maj:t till känna vad reservanternaanfört, 6. beträffande statliga garantierför viss kurortsverksamhet av herrar Carlshamre (m) och Åkeriind (m), vilka ansett att utskottet under O bort hemställa, att med bifall till motionen 1972:1730 som sinmening gav Kungl. Maj:t till känna vad reservanterna anfört, 7. beträffande vårdavgiften förutförsäkrade från sjukförsäkringen av (), som ansett att utskottet under P bort hemställa, att i anledning av motionen 1972:1736 som sinmening gav Kungl. Maj:t till känna vad reservanten anfört. Vafie dag året om besöker i genomsnitt 60 000människor läkare. läggs i genomsnitt över 3 000 personer in på vårasjukhus. Det är så vår sjukvård fungerar mitt i vardagen. Det är på detta sättmänniskorna i dagens samhälle upplever sjukvården som en omistligtrygghetsgaranti. Jag tycker det finns anledning att erinra om detta närkammaren nu skall fatta beslut i de viktiga frågor för den svenska hälso- ochsjukvården som behandlas i socialutskottets betänkande nr 37 i anledning avpropositionen 104. 1970-talets hälso- och sjukvårdspolitik kommer att krävastora resurser och omfattande samhällsinsatser. Sjukvårdens växande krav måstesamtidigt vägas mot andra angelägna behov i samhället. Det blir ofrånkomligtatt dämpa ökningstakten i kostnadsutvecklingen. I 1970-ta-lets hälso- ochsjukvård måste vi ge de förebyggande insatserna i vidsträckt mening en meraframträdande plats. Vi måste utveckla de mstrument som gör det möjligt församhället att på ett effektivt sätt kanalisera de Ökande läkarresurserna tillde områden där behoven är störst. Vi måste genomföra en mera systematiskplanering, där inte minst sjukvårdens strukturfrågor måste ägnas ökad uppmärksamhet.Vi måste fullfölja de pågående insatserna för en utbyggnad avåldringssjukvården. Vi måste fortlöpande anpassa lagstiftning och organisationtill utvecklingen. Och vi måste målmedvetet genomföra en omstrukturering av Ändring i sjukvärds-lagstiftningen, m. m. Ändring i sjukvårdslagstiftningen, m. m. sjukvården,där framför allt en utbyggnad av den decentraliserade öppna hälso- ochsjukvården får ökad betydelse. Vi måste ställa den mindre kostnadskrävandesjukvården vid läkarstationer och vårdcentraler i förgrunden på ett helt annatsätt . De förslag som ligger på bord gäller i höggrad olika åtgärder för en utbyggnad av den decentraliserade öppna sjukvården isamhällets regi. Särskilda åtgärder föreslås, som syftar till enytterligare utbyggnad av allmänläkarvården och en decentralisering av en delspecialistvård så att denna kan göras tillgänglig även ute i läkardistrikten.För läkare i den offentliga öjjpna sjukvården skall finnas tjänster somdistriktsläkare, avsedda för såväl allmänläkare som specialister. Det är således frågor av stor betydelse för den framtidahälso- och sjukvårdens inriktning och utformning. Genom en utbyggnad avallmänläkarvården och speciahstvården inom en decentraliserad öppen sjukvårdär det med denna proposition vår avsikt att skapa bättre möjligheter till ennärhetsservics inom hälso- och sjukvården. Vad det gäller är att förverkhga ensjukvårdspohtisk målsättning, som ställer den decentraUse-rade öppna sjukvärdeni förgrunden. De förslag som behandlas innebär att den gamlaprovinsialläkaror-ganisationen upphör . träffar vilikväl samma läkare på läkarstationerna och vårdcentralerna, men då i en nyorganisationsform som successivt skall byggas ut med flera läkare och störreresurser. Det finns anledning att vid detta tUIfälle uttala ett tack frånsamhällets sida till alla dem som under tidernas lopp i sin uppgift somprovinsialläkare på ett föredömligt sätl har fuUgjort en stor och betydelsefullinsats i den svenska hälso- och sjukvårdens tjänst. Under länga arbetsdagar meden ofta tung arbetsbörda har provinsialläkaren utfört en mycket viktig gärning,och vad det har betytt av trygghet för och omvårdnad av medborgarna vet vialla. Provinsialläkaren har stått patienten nära, och i detta har legat en storstyrka i provinsiaUäkarorgani-sationen. Nä;r vi står inför en milstolpe iden svenska hälso- och sjukvårdens utveckling, så innebär det därför inte attprovinsialläkarens uppgifter upphör. Det förslag från regeringen som kammarennu har att ta ställning till, är i stället startsignalen tiU en omfattandeutbyggnad av den närsjukvård som har varit kännetecknet för den svenskaprovinsialläkaren. Genom huvudmannaskapsreformerna svarar landstingen nu föralla grenar av sjukvården i vårt land. Det är en förphktande uppgift förlandstingen att på detta sätt ha det närmaste ansvaret gentemot sina invånareför ett av de mest betydelsefulla områdena i vår sociala trygghetspolitik. Denav landstingen bedrivna öppna sjukvården finansieras till väsentlig del aversättningen från sjukförsäkringen efter den reformering av läkarvårdsersättningensom beslutades . Det är givetvis nödvändigt att tid efter annan se överdessa ersättningsbelopp, och bestämda krav på detta har framförts frånlandstingen med hänsyn till sjukvårdens kostnadsutveckling. Nivån påläkarvärdsersättningen är också av stor betydelse för landstingens ekonomiskamöjligheter att genomföra den utbyggnad av den decentraliserade öppnasjukvården som måste komma till stånd och som är huvudfrågan i denföreliggande propositionen.Det är mot den bakgrunden som det i propositionen redovisas en överenskommelsemellan och landstingen om en rad finansieringsfrågor förhälso- och sjukvården, där den till sjukförsäkringen knutnaläkarvårdsersättningen är den största posten. Eftersom det i en motion har uttalats farhågor beträffandeden punkt i överenskommelsen som gäUer den hittiUs av riksförsäkringsverketbedrivna sjukvårdande verksamheten bl. a. för reumatiker, vill jag framhåUa attlandstingsförbundet i enlighet med överenskommelsen har uppmanat landstingenatt för fortsättningen beräkna medel för denna verksamhet. Jag vet också attLandstingsförbundet avser att ta upp hela frågan om reumatikervårdenstillgodoseende till behandling.