prot · FV0928 · 1972-12-31 00:00:00 — Förhandlingarnaleddes av herr tredje vice talmannen, § 1 Justeradesprotokollet för den 16 innevarande månad. Om ökade bidrag till bilar åt handikappade § 2 Omökade bidrag till bilar åt handikappade Herr inrikesministern ordet för att besvara i (s) i kammarensprotokoll för den 16 febmari intagna fräga, nr 72, och anförde; i har frågat mig omjag har för avsikt utt i tilläggsproposition till årets riksdag begäru meramedel till urbetsmarknadsstyrelsen för att nedbringa den balans som föreliggerbeträffande bidragen till bilur för handikappade personer. har gjort en framställning omytterligare medel till beredskapsarbete m, m, som även uvser det i frägunungivna ändamålet. Ärendet bereds i . i (s): Jag ber att få tucku inrikesministern försvaret, Jug var medveten om att han så här tidigt inte skulle kunna genägot exakt besked om att han konimer utt begära ökade medel just till dettaändamål. Jag vill dock understryka vikten uv utt man får ett tilläggsanslagtill detta område därför utt bilen betyder onekligen väldigt mycket för dehandikuppude, för att de skall kunna fullgöra ett arbete. Det är stor balans nu hos pä dettufält. Därför är det angeläget att man fär ökade medel till sitt förfogande föratt minska den balansen. Det är alldeles uppenbart att det finns en mängdhandikappade som behöver byta bil. Jag tror den nämnda balansen främst gällerdetta behov och i mindre utsträckning nyanskaffning av bilar. När vederbörandehaft bilen ett antal är och har kört den hårt blir den givetvis sliten ochbehöver bytus. Jag har velat använda i varie fallförsöka utöva en viss påtryckning pä , och jag hoppas när inrikesministern lägger fram tilläggspropositionen rörandeberedskupsarbeten m. m, också skull kunna påräkna medel till detta område, somdet är angeläget att försöka få mera medel till. Än engång, tack för svaret. Överläggningen var härmed slutad. Ang. information om rätten till arbetslöshetsförsäkring ierkända arbetslöshetskassor § 3Ang, information om rätten till arbetslöshetsförsäkring i erkändaarbetslöshetskassor Herr inrikesministern ordet för att besvara () i kummurens protokoll för den 18febmuri intagna fråga, nr 80, till hen socialministern, och anförde: har frågat chefen försocialdepartementet, om han anser att löntagarna på ett tillfredsställande sättblir informerade om att rätten till arbetslöshetsförsäkring i erkändaarbetslöshetskassor är oberoende av medlemskap i motsvurunde fackorganisationoch, om så ej är fallet, om han äninur tu initiutiv i syfte utt förbättrainformationen, Frägun hur överlämnuts till mig för besvurunde. Information om arbetslöshetsförsäkringen liksom om undruarbets-murknadspolitiska förmåner lämnas bl. u. genom urbetsmurknadsverket, iförsta hand av arbetsförmedlingarnu, 1 handboken för arbetsförmedlare framhållsutt de erkändu urbetslöshetskassornu är öppnu för var och en som mot lönarbetar inom en kassas verksamhetsområde, dvs, även för den som inte ärfackligt organiserad, 1 övrigt ges information genom de organ som administrerarverksamheten, ulltså arbetslöshetskassorna. informerari sin egenskap av tillsynsmyndighet kassorna om gällande regler bl. a.beträffande rätten till medlemskap i kassorna. Informationsverksamheten bör enligt min mening ävenframdeles ske på dessa vägar. Det är härvid självklart att korrektaupplysningar om rätten till medlemskap måste lämnas. HerrENLUND (fp); Jag ber att få tacka herr statsrådet för svaret pä minfräga. Bakgrunden till den är pressuppgifterna om att var tredje arbetstagareeller i runt tul en miljon skulle stå utanför arbetslöshetsförsäkringen.Att en sådan situation är ganska ohållbar tror jug vi ulla kun vura överens om.Problemet blir särskilt brännande i tider dä risken för arbetslöshet ökar. Det kan finnas mångu fuktorer som medverkar till att såmånga urbetstugure stär utunför de erkändu arbetslöshetskassorna, men avsiktenmed min fräga var att fä en uv dessu fuktorer belyst, nämligen frägun ominformutionen om de bestämmelser som gäller för medlemskup i de erkänduurbetslöshetskussorna. I statsverkspropositionen meddelas att avarbetslöshetskassornas samlade inkomster /72 på drygt 450miljoner kronor beräknas 315 miljoner utgöru statsbidrug, 105 miljonermedlemsavgifter och resten, 3 1 miljoner, utgöra räntor pä kassornas fonder. Dessa siffror om arbetslöshetsförsäkringens finunsieringger enligt min mening tillriickliga skäl för den uppfattningen att även statenhar ansvar för att arbetstagarna fär en lättillgänglig och korrekt informationorn möjligheterna att teckna arbetslöshetsförsäkring. 1 den s. k. socialkatalogen, som distribuerades till allasvenska hushåll , är uppgifterna om villkoren förmedlemskap ytterst knapphändigu, för att inte säga obefintliga. I den nyaupplaga som jag förmodarsnart skall komma hoppas jag därför att en komplettering i detta avseendekommer att ske. Jag hude hoppats att i samband med svaret pä min fråga fåett löfte om detta. Det var också anledningen till att jag ställde min frågatill chefen för - socialkatalogen distribueras nämligenfrån detta departement. har jag inte fått nägot bestämt löfte pä denna punktoch inte heller något besked om att man på andra vägar skall försöka förbättrainformationen. Jag noterar ändå med tillfredsstäUelse slutmeningen i herrstatsrådets svar, där hun hänvisar till de informationsvägar som finns. Hansäger att det är självklart att korrekta upplysningar om rätten till medlemskapmåste lämnas. Jag är emellertid inte helt till freds med förhållandena,eftersom jag vet att så många har svårigheter att få denna information. Medanledning av statsrådets hänvisning till arbetsförniedlarnas roll isammanhanget vill jag säga, att man redan när man kommer tillarbetsförmedlingen är arbetslös. Man bör då långt ha dennatrygghetsfaktor ordnad. Jag tackarän en gäng för svaret på min enkla fräga. den 24 febmari 1972 Ang. information om rätten till arbetslöshetsförsäkring ierkända arbetslöshetskassor Jag kan göra den kompletterande kommentarenatt man naturligtvis kan ställa anspråk på att socialkatulogen skulle varafylligare i oliku avseenden. Det skulle emellertid beträffande praktiskt tagetalla uppgifter i denna katalog ha funnits anledning utt ge vidare informution.Jag tror inte att man kan säga att detta område har blivit snävare beskrivet änandra. Det gäller att med fä ord sägu så mycket som möjligt utt sägn allt ärju knappast möjligt. Jag vill också för undvikande av missförstånd säga att enförutsättning för att man skall få bidrag ur kassan är att man verkligen harhaft förvärvsarbete pä det område som den avser. Dessutom finns det regler omatt man skall ha arbetat innan man förvärvar rätten att fä ut någonersättning. Jag har mycket svårt uti föreställu mig utt det ute päurbetsmarknuden finns nägot större antal människor som skulle vara okunniga ommöjligheten att gä in som medlem i arbetslöshetskassan. Självfallet skall mun göru ullt för att spridainformation, men det finns nog inte anledning att tro att man med en kampanjskulle kunna åstadkomma någon nämnvärd förändring. Det finns faktiskt en delpersoner som avstår från utt lösu sin trygghetsfrägu pä detta sätt.Försäkringsskyddet är ju förenat med en liten avgift, och människor kan iblandredovisa betänkligheter också av andra skäl. Jag har haft tillfälle att arbetai ett fackförbund under något tiotal år, och jag fick dä kunskap om deförhållunden som gäller för en urbctslöshetskassa och om dess möjligheter attrekrytera medlenimur. I stort sett torde det vara sä att de områden som harsvag anslutning till arbetslöshetskassorna också har en klen fackligrekrytering. Det finns etl samband mellun dessa förhållanden. Den som ärintresserad av ett fackligt medlemskap är ocksä inställd på att lösa sinatrygghetsfrägor. Jag tror inte att det är bristande informution som ärhuvudorsaken till att en del stär utanför arbetslös-helsförsäkringen. Om förlängd försöksverksamhet med nya samarbetsformer vidsocialhögskolorna HerrENLUND (fp); Jug har försöktsätta mig in i vilka möjligheter som finns att få information pä det härområdet. Jag har sett efter vad det står i socialkatalogen, och statsrådetmedger att informationen där kunde vara fylligare på denna punkt liksom pååtskilliga undra. Där står bara: "Det ekonomiska skyddet vid arbetslöshetordnas för de flesta förvärvsarbetande genom den erkända arbetslöshetskassandär man är medlem. Arbetslöshetskassor finns inom de fackligaorganisationerna." Det finns väl ändå en risk för att den som står utanförden fackliga organisationen lägger den här upplysningen ifrån sig med en suck. 1 en skrift som heter trygghet och som är utgiven avRådet för social information, där bl. a. LO och TCO är representerade, kan manläsa följande; "Arbetslöshetskassorna är med några undantag organiseradesom rikskassor för samtliga anställda inom ett visst yrkesområde. De hartillkommit på initiutiv av fackliga organisationer, som i allmänhet i sinaförbundsstudgar föreskrivit, att medlemmarnu skall tillhöra den för facketbildade arbetslöshetskassan." Där sägs alltså att fackföreningsmedlemmarna i regel skalltillhöra arbetslöshetskassun. Men den grupp som av en eller annan anledningstår utanför fackorganisalionen fär inte heller där någon upplysning om hur hanskall bete sig, och det är en lättillgänglig och korrekt information även tillden gruppen som jag tycker är viktig. Överläggningenvar härmed slutad. § 4Om föriängd försöksverksamhet med nya samarbetsformer vidsocialhögskolorna Herr statsrådet erhöll ordetför att besvara () i kammarens protokoll för den 17 febmariintagna fråga, nr 76, och anförde: har frågat mig om jag ärberedd att förlänga försöksverksamheten med nya samarbetsformer vid socialhögskolornaytterligare ett är. Försöksverksamhet med nya samarbetsformer vidsocialhögskolorna skall enligt fattade beslut pågå t. o. m. utgångenav detta budgetår. i uppdrag att komma inmed de förslag som föranleds av erfurenheterna uv försöksverksumhelen. Jag ärberedd att i positiv anda pröva en eventuell framställning frän nämnden omförlängning av försöksperioden. Jag ber att få tacka stutsrådet för svuret.Jug tolkar det verkligen såsom positivt. Jug föreställer mig alltså att densista meningen, där det sägs att statsrådet är beredd att i positiv anda prövaen eventuell framställning om förlängning av försöksperioden, innebär att detblir en sådan förlängning. Läget är nämligen det att det inte har ägt rum någonegentlig försöksverksamhet med de här varierande samarbelsformerna inomsocialhögskolorna, och dä kun man ju inte heller utvärdera dem. Närsocialhögskolorna skulle starta försöksverksamheten fick de inte någragemensamma modeller för hur verksamheten skulle gå till, så som man fick förövrigt inom UKÄ-omrädet. Därför har mycket arbete lagts ned vid olikasocialhögskolor för att finna lämpliga modeller. Det kun väl sägus utt detställe där man hur lyckuts ullra bäst är . För övrigt har det alltså meravarit fräga om utredningsarbete än om pruktisk prövning av olika modeller. Emellertid är man nu pä väg mot att hitta praktiskamodeller för hur samarbetet skall bedrivas, och i det läget hade det verkligenvarit duml att försöka begära in utvärdering av någonting som ännu inte ägt rumoch stoppa någonting som skulle kunnu bli användbara former för samarbetemellan lärare, annan personal och elever vid socialhögskolorna. Jag tackar alltså för svaret och föreställer mig att detblir en föriängning av försöksverksamheten. Ang. bokhandelns distribution av läromedel ochbiblioteksböcker Överläggningenvar härmed slutad. § S Ang. bokhandelns distribution av läromedel ochbiblioteksböcker Herr utbildningsministern ordet för att besvara () i kummarens protokoll för den11 januari intagna fräga, nr 8, och anförde: hur frågat mig om regeringenöverväger åtgärder i syfte att undvika den kris för svensk bokhandel som skulleinträffa ifall bokhandeln fråntogs sin nuvarande uppgift att svara fördistribution av läromedel och biblioteksböcker. övervägs enligt vad jag erfarit inom och Bibliotekstjänst nya former för distribution av böckertill skolor och bibliotek. Jag finner del naturligt utt kommunernu försöker utformabokdistri butionen sä rutionellt som möjligt. Del förefuller mig emellertidvura omöjligt all bedöma om de nu aktuella åtgärderna behöverleda till en kris för bokhandeln. Jag utgår frän att de enskilda kommunerna vidsin bedömning av t. ex. inköpsförmånerna vid anskaffning av böcker ävenbeaktar eventuella effekter för den lokala bokhandeln. Förutom de förändringar som här berörts påverkasbokdistributionen av en rad andra faktorer. Enligt sina direktiv skall 1968 årslitteralurul-redning behandla härmed sammanhängande frågor. 1 vad män särskildasamhällsätgärder behövs på området kan bedömas först när denna utredning lagtfram det material som behövs för en allsidig prövning av frågan. Ang. bokhandelns distribution av läromedel ochbiblioteksböcker HerrULLSTEN (fp): Jug tackar utbildningsministern för svaret pä min fräga.Nu är det förstas sä alt man inte bara överväger att ändra inköpsförfarandet;det finns redan - såvitt jag känner iiU - ett avtal mellan ochskolförlagen. Det innebär utt kommunerna i fortsättningen kan gä förbibokhandeln och köpa sina biblioteksböcker och sina skolböcker direkt frånförlagen, vilket i sin tur innebär utt mångu boklådor förlorar sin störstakund. För mänga av dem innebär detta en risk att de måste slå igen. De somfrumför allt kommer utt drabbas är de små boklådorna. För många av dessa svururkommunförsäljningen för den övervägande delen av omsättningen och för engunska vikfig del uv intäkternu. De här små boklådorna finns i regel i de småtätorterna som genom denna åtgärd riskerar att fä sin närservicc ytteriigareförsämrud. Därför är dettu ett regionalpolitiskt problem. Men det är ocksä ett kulturpolitiskt problem. Mångu avvåra förlag dras med ekonomiska svårigheter. Författare har svårt att få sina verktryckta. Särskilt svårt är det för den kvalificerade litteraturen. Detta ärgivetvis främst en kostnudsfråga böckerna är för dyra. Men situationen blirju inte bättre av att man dessutom minskar antalet försäljningsställen. Den tanke som finns bakom uppgörelse medbokförlagen är väl att man vill minsku kommunernas utgifter för läromedel, ochdet är i och för sig ett lovvärt försök, eftersom skolboksutgifterna nästanfyrdubblats i somliga kommuner . Men för det förstaverkar det som om räknar med högst orealistiska vinster genomatt självt tu över de distributionsuppgifter som bokhundeln har , och fördet andra är det inte i distributionsledet som fördyringen ligger. Den har istället väsentligen att göra med högre pedagogiska ambitioner, med dyrareutstyrsel på böckerna, med större krav pä individualiserat material, med högainitialkostnader för nya böcker etc. Här skulle kommunerna, såvitt manbegriper, även med bokhandeln kvar i bilden effektivare än kunnautnyttja sin monopolställning som skolboksköpare för att förhandla medförlagen om teknisk kvalitet, om produktutveckling, om maximipriser på vissatyper av böcker etc. Det har man emellertid inte gjort. I stället har man valten väg som kan komma att innebära ett dråpslug mot bokhundeln. Det är en åtgärdsom går stick i stäv emot de regionalpolitiska målsättningar som vi är överensom, och den går även stick i stäv emot, eller i varje motverkar den, de syften förvilka lilteraturutredningen tillsatts. Utbildningsministern säger att han hoppas att kommunernatar hänsyn till bokhandelns situation, när man bedömer upphundlingsfrågor. Detär bra att hun riktar den maningen till kommunerna. Men sedan säger han ocksåatt vi skall avvakta och se vad litteraturutredningen kan komma fram till.Risken är buru utt nedläggningen av boklådor blir ett faktum redan innanlitteraturutredningen hinner komma med nägot förslag och regeringen hinnerlägga fram någon proposition i anledning av detta. Först en liten korrigering med anledning avherr anförande. Något avtal har inte slutits mellan förlagen ochKommunförbundet. Efter kontakter har förtagen kommit fram till enbranschprislistu som ger kommunerna samma ställning som bokhandlurna. Böckernafår alltså nettopriser som gäller alla köpare. Det är naturligtvis svårt attyttru sig med säkerhet om i vilken grud de små bokhundlarna blir drabbade.Vissa antydningar går nog ändå att få fram. När det gäller bibliotekslitteraturen fick bokhandeln i ersättning för sambindningsdistributionen. Denna summafördelades dock myckel ojämnt. 93 stora A-boklådor svarar för två tredjedelarav omsättningen, och de fick samma andel av ersättningen. Till de återstående350 bokhandlurna gick endast eller ca perbokhandel. Ersättning gick alltså i huvudsak till stora och endast iundantagsfall till nedläggningshotade boklådor. Samma tendens har vi också närdet gäller skolboksdistributionen, men där kan man kanske inte med riktigtsamma säkerhet yttra sig om effekten. Jag vill emellertid peka pä ytterligare ett förhållandesom visar att vi' bör akta oss för att göra tvärsäkra påståenden om en snabbbokhandelsdöd pä mindre orter - talade ju om alt det skulle bliett dråpslag mot bokhandeln. Av en enkät som gjort framgår bl.a. att stora boklådor i offererade läroböcker till hela landet ochofta konkurrerade med den lokula bokhandeln. En av de större bokhundlarna iStockholm levererade dä enkäten gjordes läroböcker till bl. Effekten kanske alltså inte är riktigt så stor som mankan tro vid en ytlig stutislisk bedömning. bokhandelns distribution av läromedel ochbiblioteksböcker HerrULLSTEN (fp): Jag vet inte hur avtalet skall karakteriseras, men faktumär att kommunerna nu har möjlighet att med vissa rabatter köpa böcker direktfrän förlagen, vilket de inte hude tidigare. Det leder naturligen till att ivarie fall de kommuner som tror pä beräkningar av hur mycketbilligare detta skall bli kan komma att utnyttja den inköpskällan i stället förutt som gå via bokhandeln på orten. De siffror som utbildningsministern redovisade kan juginte närmare beröra, eftersom jag inte känner till hur de är uträknade. Därutbildningsministern lämnude exukta siffror handlade def ju bara om biblioteksböckerna,och de utgör en mycket liten del uv den försäljning som det här handlar om. Denavgörande delen är skolboksförsäljningen. Såvitt jag kan begripa uv de hundlingur som jag tagit delav från opartiskt håll utgör skolboksförsäljningen en väldigt stor del av dentotala omslutningen för främst den mindre bokhandeln, som i regel finns i denmindre tätorten i landsorten. Man räknar med - gör det t. ex. i enartikel i att om dennu storu klump i de smä bokhundlurnasverksamhet försvinner, då försvinner också det som utgör ryggraden i dessabokhandlares verksamhet. Detta leder sannolikt till utt mångu UV dem detkanske rör sig om en tredjedel uv samtliga bokhandlare i hela landet - måstelägga ned sin verksamhet därför att det 5 protokoll 1972. betydelsen av åtgärder i syfte att motverkakvalitetsförsämring av varor som bUr kvar, dvs. den svårsålda mer kvalificerade Htteraturen, inte räcker somunderlag för en vinstgivande verksamhet. Det är här som det kulturpolitiska problemet finns. Vi haren litteraturutredning som jobbar med att försöka finna sådana former för stödåt bokutgivningen att man undviker statlig dirigering. Bland de former manöverväger finns även sädana som förutsätter att det finns en bokhandel kvar.Risken är nu att om kommunerna lockas av som jag bedömer dethelt felaktigu kalkyler kommer det i storu delar av landet inte att finnasnågon bokhandel kvar, när litteraturutredningen sä småningom lägger framförslag till permanenta stödåtgärder. Därför hoppus jag verkligen även om dethoppet bygger på ett ganska klent underlag utt den lilla maning som finns iutbildningsministerns svur skall leda till att kommunerna tills vidarefortsätter att köpa sina böcker viu bokhundeln. Det föreligger ingu delude meningar mellanherr och mig om värdet av att i också de glest befolkade områdena hatillgång till bokhandel på rimligt avstånd. Det som har aktualiserat frågan ärden ökade frihet att välja inköpskälla som ges den enskilda kommunen ifortsättningen. Jug är emellertid övertygud om att den inte innebär ettdråpslag mot bokhandeln, och jag vill belägga det med en siffermässig uppgift;Endust av bokhandelns totala bruttovinst kan härledas fråntidigare uv mig nämndu typ uv kommunul försäljning. Jag har förtroende för kommunalmännen i det här avseendet.Jag tror att de som sitter ute i kommunerna och känner till den konkretasituationen för den enskilda bokhandeln kommer att övcrvägu vad den ena ellerandra inköpsvägen får för effekt. Kommunalmännen känner utan tvivel ettkulturpolitiskt ansvar i den här frågan. Jag läste artikel i det här ämnet i en avkvällstidningarna . Hans enu önskemål, nämligen utt vi skull vädja tillkommunalmännen att kännu detta ansvar, har jag väl härmed uppfyllt. När detgäller det andra, utt vi skulle gå in med ett provisoriskt stöd tillbokhandeln, tror jag att häller med mig om att det inte voresärskilt bra taktik att i det här läget gä ut och vifta med ett stöd.Kommunalpolitikerna är ju också människor, och känner de att buru de driver enhärd linje sä tur stuten över ett ansvar, dä kanske det inte blir så bra förden enskilda bokhandeln. På den punkten vill jag inte utlova något provisorium,utan här får vi se vad utredningen långsiktigt föreslär och om det kan ledatill nägra åtgärder. Överläggningen var härmed slutud. §6 Ang. betydelsen av åtgärder i syfte att motverka kvalitetsförsämring av varor Herr handelsministern erhöll ordet för att besvaruherr Lorentzons (vpk) i kammarens protokoll för intagna fråga,nr 77, och anförde; har frågat mig vilken vikt jagtillmäter åtgärder i syfte att motverka kvalitetsförsämring av varor,exempelvis genom vidgad skyldighet för varudeklaration, som en indirekt åtgärdi prisbekämpande syfte och huruvida jug överväger något initiativ i dennariktning. avlämnas till en proposition omriktlinjer och organisation för samhällets konsumentpolitik, 1 dennaproposition kommer de frågor, som berör, att redovisas. Jag villnu endast erinra om utt jug tillkallat en sakkunnig för att utreda bl.u. frågan om obligatorisk varudeklaration i vissa fall. Ang. betydelsen av åtgärder i syfte att motverkakvalitetsförsämring av varor HerrLORENTZON (vpk): Jag vill tacka handelsministern för svaret på min fråga, isynnerhet som det den här gängen var mycket positivt. Men jag vill ocksä säganågra ord om varför denna fråga ställdes. För att nå de största möjliga profiterna sökerkapitalisterna nu som alltid att hålla lönerna nere. Nya maskiner ocharbetsmetoder gör att arbetarna psykiskt och fysiskt pressas ner. Producera ellerförsvinn frän arbetsplatsen det gäller den heliga profiten. Genom monopol ochkartellavtal bestämmer man i stor utsträckning själv varupriserna. Det ärarbetarna och konsumenterna som fär sitta emellan. Pä senare är har man ocksä sett kvulitetsförsämringar somen möjlighet att ytteriigare berika sig. De arbetande och konsumenterna färåterigen sitta emellan. 1 mitt inlägg i remissdebatten förraåret anförde jag en rad exempel pä hur det kan förhålla sig pä det här området. Jag tog mig friheten att illustrera detta med att nämnapriset pä ett par barnskor som i affären där de köpts kostat och durdet med hänsyn till kvaliteten var fråga om rena prisuppskörtningen. Skornaslivslängd vur kort, endast . Om man räknade årskostnaderna fördylika barnskor skulle det kosta att hälla med såduna skor idenna låglönefamilj. 1 detta liksom i många undra full konimerkonsumentupplysningen i form UV varudeklarationer in i bilden som en mycketaktuell fråga. Vad som gäller barnskor gäller också barnkläder och en hel rudandra varor som arbetarna och folket behöver. förhåller det sig ju så, i vurie full , attVDN-deklaration är frivillig. Det föreligger ulltså ingen skyldighet attvurudeklarera förbrukningsartiklar som skor, kläder, hygieniska artiklar ellerannat. Vad beträffar skor ur det ju endust ett fåtul skofubrikunter hur ilandet som varudeklarerar sinu produkter. Varudeklurationen gäller inte förimporterade skor.