prot · FV0966 · 1972-12-31 00:00:00 — Jag har alltså inte yttrat mig omrevisionsberättelsen i själva Statsföretag, För övrigt lycker jag att herrNilsson i borde vara medveten om vad som står i revisionsberättelsenför ett av dotterbolagen han är ju revisor i Statsförelag, Till industriministern vill jag säga, att det är ju enutpräglad försiktighet i uttalandena som kännetecknar inläggen. Det är bra,därför att det visar att även om man inte i klartext vill tala om deerfarenheter man gjort, så har man tydligen dragit en del slutsatser. Jaghoppas bara att man kommer ihåg dessa slutsatser när det gäller detutomordentligt stora problem som vi kommer att nalkas, nämligen hur man skalllösa kapitalförsörjningenlill företagen och hur man skall ta ställning tUl de olika skissersom där uppenbarligen finns på regeringssidan, att man skall ge sig in i ettsystem som innebär att man får ett statsdirigerat näringsliv. Jagär övertygad om att detta kommer att innebära utomordentUgt allvarligasvårigheter svårigheter i en helt annan skala än vad vi upplevt . Beträffande allmän näringspolitik i övrigt sadeindustriministern att han var intresserad av den mindre och medelstoraföretagsamhetens vUlkor. Det är en läpparnas bekännelse; det finns säkerligenett ärligt uppsåt. Men jag skuUe ändå vilja påminna om att den ständiga,selektiva politik ni tillämpar med punktinsatser, ofta gör att man faktisktkommer att gynna storföretag i stället för småföretag. De små företagen är såmånga att de tenderar att komma bort i hanteringen när det gäller selektivpolitik. Det finns många exempel på det, och jag tycker det är beklagligt. När det gäller exempelvis satsning i - varför tarman inte bort arbetsgivaravgiften i ? Det är en generell åtgärd somskulle ge en bättre stimulans på ett allmänt plan än de åtgärder som man nuvidtar och som blir punktinsatser, vilka ofta går över ända. Det här är stora frågor, och jag har i dennarepUk lUl förfogande. Det räcker ju inte till att göra någrabemötanden i övrigt av vad industriministern hade att säga. Ang. finansieringen av projekterade utbyggnader vidNorrbottens , m. m. i kom in i debatten ochställde en fråga beträffande underleverantörer. De som är underleverantörer fill storföretag arbetarnaturligtvis med aUdeles speciella risker och alldeles speciellaförutsättningar. Det är ju i och för sig ingen ny situation i förhållandetmellan dem och SMT jämfört med förhållandet mellan privata eller kooperativaföretag och underleverantörer. Jag har uppmärksammat att åtskilliga av dessaunderleverantörer är utomordentligt skickliga i sin marknadsföring och harkanaler ål ohka håll när de tappar något söker de ersättning på annat håll.Jag hoppas också att de som har råkat in i svårigheter skall kunna finnasådana möjligheter. När det gäller frågan om de kan få kapitalstöd, så kan jaginte se atl de bör vara sämre ställda än andra företag vid behandlingen avkrediter. kommer tillbaka till frågan om NJA ochkoksverkel Uksom till andra investeringar, och det verkar som om inågon mån diskuterade i ett lufttomt rum, utan kontakt med den verklighet somändå råder. har ju godtagit ett investeringsprogram på 550 miljonerkronor som är under genomförande. Det är väl ganska rimligt att man, när mannu tar de här krafttagen, mycket noga överväger de ytterligare steg som manskall la. Det betyder ju inte att man säger nej till investeringarna, när manförklarar att man vill pröva dem myckel ingående för att vi skall veta vad vigör och för att inte lägga på NJA alltför stora uppgifter i detta sammanhang.Och vi skall skynda pä denna prövning och behandling så mycket vi över huvudtaget kan. den 26 aprU 1972 finansieringen av projekterade utbyggnader vidNorrbottens , m. m. herrStridsman, Det är det enda ytterligare besked jag kan lämna. Längre kan ochvill jag inte gå. Vad sedan företagsdemokratin beträffar vill jag säga tillfru , atl oavsett om det är fråga om , NJA eUer något annat företaginom den statliga verksamheten är det målsättningsprogram vägledande somStatsföretag har fastlagt. Och som jag redan sagt är en av uppgifterna förStatsförelag att se till att det programmet blir genomfört och förverkUgat,Självfallet följer vi mycket noga från regeringens sida vad som där händer. Ochi det programmet står det klart uttalat all alla anställda skaU engageras. Sommål för verksamheten skall uppställas atl nå allt större arbetstiUfredsstäUelseför dem som arbetar i företaget och alt ett medel för detta är ett effektivtengagemang från hela arbetsorganisationen. De anställda på alla nivåer skaUberedas liUfälle att påverka sin arbetssituation både när det gäller den egnaarbetsplatsen och i fräga om företagets verksamhet i stort. Och för atl åstadkommadenna utveckling kan fordras att ägare genom de beslutande organen i företagenmedverkar till att de som arbetar i företagen får vidgade möjligheter attpåverka beslutsprocessen. Det är det arbetet som pågår, och jag har intemött några anmärkningar mot den målsättningen. Vad beträffar SMT har jag givit uttryck för min mening,och har fyllt i på det sättet att också han redovisat att SMTtillkom för att försöka skapa ersättning för den sysselsättning som gickförlorad i annat sammanhang, i delta fall genom beslut av . Detta harnu inte lyckats. Och hur går det nu ? Ja, jag har bara sagt alt jaghyser den förhoppningen att man under alla omständigheter efterrekonstruktionen skall kunna klara sig bättre. Både inom den kooperativa och inom den privata industrinhar jag mött företagare som talat om några av de produkter som SMTtillhandahåller, och de har givit dessa produkter ett mycket högt betyg. Dethar varit företagare som förklarat att de haft för avsikt all köpa t, ex. dennumeriskt styrda svarv som jag talat om och som man inom förelaget harbetraktat som en av de lönsamma produkterna. Men när vi så kom in ikonjunktursvackan 1970 och 197 1 bestämde sig dessa företagare för att avvakta,inle därför att det var SMT man hade tänkt handla med utan därför attkonjunkturen enligt deras bedömning inte var sådan att de borde göra deinvesteringarna. Man ville i stället avvakta tiU dess konjunkturen gick uppåtigen. Och gär konjunkturen uppåt. fär vi se vad som händer med en del avdessa produkter. Men jag skall gärna erkänna all vi där möter konkurrens frånföretag både inom landet och utanför vårt land. Jag har varit i ,där jag hade tillfälle att studera en stor industri i vid vilken man justtillverkar numeriskt styrda verktygsmaskiner av ungefäriigen samma kapacitetsom tUlverkas här. Jag kan inte göra några prisjämförelser utan vill bara sägaatt visst kommer det även i de sammanhangen att föreligga enkonkurrenssituation. Sedan är jag medveten om, , att situationen iKarlskoga är besvärlig. Jag vet inle om det varsel som utfärdats där förfriställning av i huvudsak 300 tjänstemän har något direkt samband medbeställningarna av svensk försvarsmateriel eller om det kanske i stället är ettled i en strukturrationalisering,där tjänstemannagrupperna i högre grad nu har kommit alt drabbas än . Det är besvärligt för kommunen, men det gäller ett privatföretag. Man får analysera svårigheterna för den industrin liksom för andra.Det här kanske är en riklig åtgärd för att åstadkomma en bättre situation. Mendet är naturligtvis lika besvärligt för dessa 300 att bli fristäUda som del ärför andra, exempelvis vid SMT, och för kommunen är det naturligtvis dubbeltbesvärligt. Jag har inle mycket mer atl diskutera med ; vi är i långa stycken överens, och under alla omständigheter har vipreciserat våra ståndpunkter, och det är ju viktigt för en debatt. Om man sedaninte kan nå varandra helt, så bör man då ändå ha en större förståelse förvarandra. Jag tror alt det skulle vara värdefullt om också sökte att tränga in i det som vi gör, exempelvis de aktivitetersom nu inriktas på de mindre och medelstora företagen. Då kanske han ocksåskuUe få klart för sig alt vi är ute för alt hjälpa denna grupp av företagare.Vi är medvetna om deras svårigheter, inte minst när det gäller att anskaffakapital till nödvändiga investeringar, för atl bygga ut enmarknadsorganisalion, bl, a, för exportmarknaden, och tUl utbildningen, och viär beredda att på alla dessa punkter ge hjälp till självhjälp. Men företagenbär ansvaret. har vi också sagt all det i vissa delar av vårt landkan bU nödvändigt att samhäUet engagerar sig som ägare när det gällerverksamheter på de mindre och medelstora företagens område. Ang. finansieringen av projekterade utbyggnader vidNorrbottens , m. m. (vpk) kort genmäle; I del lufttomma rum, där industriministernanser att jag befinner mig, finns i alla fall del beslut om NJA:s finansieringsom fattat och som jag nämnde i mitt första inlägg. Men jag sadeocksä att när min grupp godtog det förslag till bidrag och lån som riksdagenantog, så var det med del uttryckliga förbehåUet att nödvändiga och maximalabidrag skulle ges även fortsättningsvis. Det är det som jag har knutit an tilli min interpellation om finansieringen av detta koksverk. () kort genmäle; Jag konstaterar atl industriministern intehade något positivt att svara angående SMT:s bekymmer. Det är beklagligt. Mendet är ju också ett svar. (vpk): Jag lyssnade i den inledande debatten på deborgerliga argumenten för att ledamöter skall vara med på stämmornai de statliga förelagen. Jag kan inte finna atl del vore någon avgörande åtgärdför att förbättra de statliga förelagen. Då vore del mera demokratiskt att allaanställda fick rätt lill representation, inte bara i de statliga företagen utanockså i de privata. Något sådant finns såvitt jag förstår inte med i deborgerliga tankegångarna. Dä vardet mera intressant att åhöra statsrådets redo- görelseför sin syn på statsdriflen och på NJA:s utveckling. Jag skall ägna någraminuter åt den saken, även om det får ske på bekostnad av vad jag i övrigt hadetänkt säga. Beskedel om koksverket gjorde väl ingen glad. Detskingrade ingen ovisshet för de anställda eller andra. Vi är på det klara medatt den omdiskuterade investeringen i ett koksverk vid ären investering som borde ha kommit . Denna handläggning Ugger iUnje med åtskUUgt annat när det gäller UtveckUngen vid ,Beträffande detta statliga företag måste man verkligen säga atl statsdriftensmotståndare har kunnat registrera framgångar just för denkonsekventa linjen att så långt del är möjUgt håUa påsparlåga och att försöka förhindra, förhala och förminska nödvändigainvesteringar. som detta har skett har man skjutit endebatt om förluster i förgrunden, förluster som i självaverket inte är frukten av att NJA har skötts dåligt, utan frukten av att NJAinte har tUlåtits en utveckling som borde ha varit naturlig. Storfinansen harunder samma lid genomfört väldiga investeringar när del gäller den privatajärnverksdriften. Det är satsningar som har skett i mycket stor skala, medsnabbhet och i de rätta ögonblicken. Jag tror att det var ledamoten av dennakammare som vid ett besök i yttradeatl det som har tagit staten att utföra när det gäller järnverket iLuleå, har det privata näringsUvet gjort i . Det ärförmodligen riktigt, och det bör också understrykas att dessa investeringar harägt rum utan den ofta myckel olustiga debatt som har spelals upp vid varjeinvestering i , Man möter också i den debatten en tendensalt försöka framställa varje investering i detta statliga företag liksom i andrasom någon sorts förtäckt socialvård, som om NJA skuUe vara mer eller mindrebankrutt, elt tvivelaktigt företag som man måste hålla under armarna på eltalldeles speciellt sätt. Jag vill instämma med dem som tidigare här sagt attNorrbottens har en avgörande betydelse för , för Luleåstads utveckling och för den industriella expansion som måste komma. Problemenär stora i dagens , men de hade utan tvivel varit sju resor värreutan det statliga järnverket. Jag ville säga detta i sammanhanget, även om jaghade begärt ordet för att utveckla några andra frågeställningar. Jag skall inte förlänga debatten utan vill framför alltbehandla reservationen från vpk och vår motion. Jag skaU koncentrera mig lillett av delyrkandena i motionen 579, nämligen kravet om att statsföretagen skallgöras tiU ledande element i en politik som syftar tUl att häva den nuvaranderegionala obalansen. Så fungerar inte statsdriflen av i vårt land, Statsdriflens omfattning ställd i proportion till delprivata näringslivet är sanneriigen inte särskilt imponerande. Systemet kallasju biandekonomi, men den statliga industriella verksamheten har ungefär sammaproportioner i förhållande till det privata näringslivet som kanariefågeln iden bekanta kanariefågelpastejen, dvs, en häst blandad med en kanariefågel.Man har kommit upp till statlig industriproduk- tion, ochdet har skett efter ell drygt 40-årigt socialdemokratiskt regeringsinnehav. Detvittnar om atl ambitionsnivån när det gäUer att utveckla den statligaföretagsamheten i det här landet inte är särskilt väl utvecklad. Den ligger sålågt den möjligtvis kan ligga. Det finns exempel på andra privatkapitalistiskaländer , och där man har gått mycket längre på denstatUga företagsamhetens område. Vi hyser visserligen, som det sagts tidigare i dennakammare, inga iUusioner om att statsdrift kan lösa alla problem under kapitalistiskaförhållanden, men det är också vår åsikt att en väl utvecklad och bra sköttstatlig industrisektor kan användas som ett verksamt instrument för att hävaden regionala obalansen; den skuUe kunna spela en oerhört mycket större roU närdet gäller att få slut på arbetslösheten och avfolkningen i vissa regioner. Vi har i en större procent statligindustriverksamhet än man har någon annanstans i det här landet. Vi har ,vi har och vi har ; och de företagen är frukterna aven stark och radikal folkopinion, som har pressat fram olika åtgärder. Allt somgjorts i detta sammanhang har varit stora saker så värderar jag det - men detfinns inle därför någon anledning alt i dagens läge känna sig nöjd medstatsdriftens roU, inle ens i det därvidlag något särpräglade , Detvar länge sedan den senaste mer omfattande positiva åtgärden vidtogs, och manmåste säga att statsdriften i Norrbollen inle spelar den roll för att hävaregional obalans som det talas om i vpk:s motion. Efter uppbyggandet avNorrbottens - som här har debatterats hade det varit naturligt altdet följt en statlig verkstadsindustri av stort format och ohka former avhögförädlande produktion. Men del har inte skett, och därför kännetecknas detnordligaste länet det på naturtillgångar rikaste också avarbetslöshet, avfolkning och ödeläggelse i mycket stor utsträckning. Utvecklingen har fått ha sin gång, och regeringen hargjort halvhjärtade satsningar när det gällt utvidgningen av en statligindustrisektor, medan en rik subventionering av den privata företagsamheten harvarit det dominerande elementet i den s, k. näringspolitiken. Den politiken harockså inneburit atl man har accepterat den kapitalistiskt styrda strukturomvandlingen;och den ekonomiska krisen för samhälle och människor har ställts på sin spels. På den typen av näringspolitik har privata rufflare ochfinanshajar profiterat; de har sugit ut vad som har gått alt få och sedanstuckit sin kos, glada som barn som fått karameller av en snäll farbror. Det är mot den typen av lokaliseringspoliliska åtgärdersom vi kommunister reagerar; vi berör det i flera motioner och anför bl, a. imotionen 579 att det måste skapas ett annat alternativ. har regeringeninte lyssnat på de tankegångarna utan fortsatt föra en näringspoUtik där detstatliga industrietablerandet har spelat en helt underordnad roU. Och det ärmärkligt, bl. a, när del gäller , därför att det borde ha varitlättast att etablera industrier där; det finns redan en mycket god grund - vihar råvaror och vi har de statliga basnäringarna - som man borde ha byggtvidare på. Men i stället har statliga företag lagts ned och i andra har förtsen rationaliseringspolilik som harmedfört ett minskal antal arbetstUlfällen, Framgångar för statsdriften harfuskats bort på olika sätt. Här skall inte startas någon debatt om Norrlandsälvarna,men jag vill bara göra en reflexion; om regeringen hade visat lika stor energiför att utveckla den statliga industriverksamheten som för att hoppa från denena älven till den andra borde åtskilligt ha kunnat ske. När myndigheterna iNorrbotten siar om en ren katastrof om inte betydande åtgärder vidtas snabbt,måste man också vara på det klara med att det brinner i knutarna. Men det ärnaturligtvis inte bara i som situationen är deprimerande ochallvarlig på grund av att regeringen inte har kunnat tänka sig alt stoppaödeläggelsen genom att snabbt och målmedvetet utveckla den statligaföretagsamheten. Just därför hotar det man kallar landsdelskatastrofer på olikahåll. Mot den bakgrunden finns det också plats att i denna debatt med störrekraft hävda nödvändigheten av att statsföretagen görs tUl ledande element i enpolitik som syftar till att häva den regionala obalansen. Den partimolion från vpk som föreligger innehåller ävenandra ting, exempelvis frågan om verklig företagsdemokrati i de statligaföretagen. Vi vet att dessa inte är de föredömen som de borde vara; det harsagts här tidigare. gav väl om något en bekräftelse på den saken.Vi vet också att folk som skall syssla med utvecklandet av företagsdemokratiinom det statliga tycker sig röna så stort motstånd att del ibland harförekommit avhopp. Så skall det naturligtvis inte vara. Vi som är för ett utvecklande av statsdriften ser medbeklagande och olust alla de här misstagen. Vi menar att det borde vara lättareatt riva bort alla de gamla och förlegade principerna i de statliga företagenän i andra, men i stället har vi fått bevittna hur man importerar ledarteserfrån för att styra svenska gruvarbetare. Detta är beklämmande. Det gerstatsdriflen dåligt anseende, och statsdriftens motståndare får vatten på sinkvarn, även om man vet att de privata företagen sannerligen inle är någotmönster i detta avseende. Jag skall som sagt inte förlänga debatten; nog mycket ärredan sagt. Jag skall inskränka mig till att instämma i bifallsyrkandet tillreservationen 1. HerrTURESSON (m): 1 motionen 584 har jag begärt att enutredning skulle beredas möjlighet att granska regeringens relationer tillförenade fabriksverken . Avsikten med detta var alt manskulle få möjlighet alt bedöma, om regeringens mellanhavanden med FFV bör ledatUl att man utkräver poUtiskt ansvar för vad som har skett. Sedan motionen avlämnades har chefen förindustridepartementet meddelat att han avser atl tillsätta enutredning som bl. a. skall behandla de anmärkningar som riktas mot vissaåtgärder av förenade fabriksverken. Det är alltså möjligt att denna utredningkommer atl belysa de frågor som jag har uppehållit mig vid i motionen 584. Dessutom skall denna motion behandlas också avkonstitutionsutskottet - egentligen hör den huvudsakUgen dit. Jag avstårdärför från att nu ta uppen debatt i detta speciella ämne och avvaktar i första handkonstitutionsutskottets betänkande. Bara några kortfattade ord om den fråga somhar stått i fokus här, nämligen koksverket i . Det är klart att den fråganföljs med stort intresse av befolkningen i länet - ett län som ju kämpar medständig undersysselsätlning. hänger också samman intimt med NJä:s utveckling, och självfallet är enförbättring av NJÄ:s betingelser av stort värde. När vid många tidigare tillfällen har diskuteratinvesteringar i NJA:s anläggningar, har detta skett under betydande enighet.Man har allmänt deklarerat att investeringarna varit nödvändiga för Norrbottensutveckling. Ett investeringsprogram för NJA är nu på gång. Deberäkningar som ligger tUl grund för dessa har redan accepterat.Koksverket bör också få förverkligas, även om risktagandet skuUe bedömas somnågot större än normalt för sådana anläggningar. Svaret på den ställda frågan har ännu ej lämnats.Regeringen har ännu inte fattat något beslut. Det må då vara lUlålel att lämnaett ord på vägen till inrikesministern. Det måste bli en önskan om att deregionalpolitiska problemen i skall väga särskilt tungt i dettafall. Sysselsättningsfrågan är så påträngande i länet, all del behövsinvesteringar både i koksverket och för tillverkning av fartygsprofUer, 1detta anförande instämde i Gäddvik (m). HerrOLSSON i KU (fp): Det finns de som tror atl vi i ärytterst avancerade på det förelagsdemokratiska området, all vi kommit längre ireformer som ger de anställda medbestämmande än något annal land. Så ärknappast fallet. 1 genomförs nu en lagstiftad tredjedelsrepresentation i företagens styrelser för de anställda.Tredjedelsrepresentalion tillämpas i , Inom kol- ochstålindustrin har de anställda getts en med kapitalet likaberättigad ställningi företagsstyrelserna. Det finns ett stort behov av och gott om utrymme för enförelagsdemokratisk reformverksamhet i , som kan ge de anstäUda ett heltannal inflytande inom företagen än de har . Och denna reformverksamhet kanske inom ramen för ett marknadsekonomiskt system - det är i själva verket baraom vi har fristående företag med eget beslutsansvar som del finns någonbeslulsmakt att sprida till de anställda. De förelagsdemokratiska reformerna som längedrivit måste som också LO och TCO framhållit omfatta alla nivåer inomföretagen. De får inte begränsas tUl topporganen. De måste tvärtom medverka tUlen radikal förändring av den enskilde löntagarens dagliga arbetssituation. Menman får inte underskatta betydelsen av en demokratisering avföretagens styrelser. Som vi framhåller i motionen 1350 tUl årets riksdag ärmedbestämmande för de anställda i styrelsen 3 protokoll 1972. den 26 aprU 1972 viktigt avframför allt två skäl. För det första beslutar styrelsen i många stora frågorav central betydelse för de anställda. För det andra har graden av inflytandeinom det högsta beslutsorganet i etl företag stor betydelse för hur långtdemokratiseringen kan drivas på lägre nivåer. Det är därför tillfredsställande att LO och TCO och så småningomäven regeringen nu säger sig vilja lagstifta om att de anställda skallgaranteras en viss representation i företagsstyrelserna. Men därmed ärreformarbetet långt ifrån färdigt. Vi måste gå vidare och bl, a, systematisktpröva olika modeller för atl tUlgodose de anstäUdas berättigade krav påmedbestämmande. Modellen med hälftenrepresentation för de anstäUda iföretagsstyrelserna bör bli förmål för noggrann praktisk prövning, bl, a, i denförsöksverksamhet som bedrivs i de statliga företagen. Vi bör härgemensamt kunna konstalera tre saker: 1, har beslutat om en försöksverksamhet, sombl, a, innebär alt de anstäUda i de företag som tUlhör statsförelagsgruppenskall vara representerade i styrelserna, 2, Omförsöksverksamheten skall ge någonting av större intresse måste den inbegripaolika modeller för inflytande, annars kan man inte med hjälp av dess resultatdra några bestämda slutsatser för framtiden, 3, Det har frånfrämst de anställdas sida inom visats elt markeratintresse för att få pröva modellen med hälften-representation iföretagsstyrelsen. Uddevallavarvet och är de företag där intresset varitmest markerat. Dessa tre faktiska konstateranden borde vi kunna varaöverens om: det pågår försöksverksamhet med styrelserepresentalion inom destatliga företagen, det är nödvändigt att pröva ohka modeller för medbestämmandeoch de anställda har i framför allt vissa statUga företag visat intresse föratt pröva fifty-fifty-modellen. Motionärerna har mot denna bakgrund ansett det motiveratatt ger uttryck för meningen atl modellen med hälftenrepresentationför de anställda bör ingå i den pågående statliga försöksverksamheten. Det börvara intressant att få hälftenmodellen prövad. Det är först när de anställdafår hälften av platserna i en företagsstyrelse som den ena parten inteautomatiskt kan överflygla den andra; man måste då komma fram tiU en gemensamlinje i frågor där man har olika åsikter, och de anställda får ett verkligtinflytande. När det gäller de stora förelagen kan det inte uppfattas som eltaxiom att aktieägarna ensamma skall ha hela beslutanderätten iföretagsstyrelserna.