prot · FV09144 · 1972-12-31 00:00:00 — a. av herrar Grebäck ochAndersson i samt i (samtliga c), som - under förutsättning av bifaU tUl utskottets hemställan under 8 ansett att utskottets yttrande i viss del skulle Ua av reservanterna angiven lydelse, b. av (vpk),sora under förutsättning av bifall till reservationen nr 7 ansett att utskottets yttrande i viss del skulle ha av reservanten angiven lydelse. 9. beträffande fritidsbebyggelsens karaktär och konfliktermed rörligt friluftsliv a. av fröken (ra) och (ra), soraansett att utskottet under 10 bort heraställa, attriksdagen med bifall till motionen 1972:1807, yrkandet 2 i denna del, ochraed avslag å raotionen 1972:1819, yrkandet 10 i denna del, som sitt yttrandegav Kungl. Maj;t tUl känna vad reservanterna anfört, b. av (vpk), soraansett att utskottet under 10 bort heraställa, att raed bifall till motionen 1972:1819,yrkandet 10 i denna del, och med avslag å motionen 1972:1807, yrkandet 2 idenna del, som sin mening gav Kungl. Maj:t till känna vad reservanten anfört. Regional utveckling och hushållning med mark och vatten 10. beträffande effekter frånsysselsättnings- och arbetsmarknads synpunkt av fröken () och (ra), som ansett att utskottet under 15 bort hemstäUa, att i anledning av raotionerna 1972:1775 i dennadel, 1788, 1795, 1813 i vad gällde yrkandet 1 i denna del och 1832 som sittyttrande gav Kungl. Maj:t till känna vad reservanterna anfört, 11. beträffande olika kustvattenskänslighet ra. av (vpk), som ansett att utskottet under 17 bort hemstäUa, att med bifall till motionen 1972:1819, yrkandet10 i denna del, som sitt yttrande gav Kungl. Maj:t till känna vad reservantenanfört, 12. beträffande reservation av markför industri vid av (), fröken (), i (c), i (c) och (), sora ansett att utskottet under 18 bort heraställa, att med bifall tUl motionen 1972:1824 som sittyttrande gav Kungl. Maj:t till känna vad reservanterna anfört, 13. beträffande utbyggnad av Kalixälv av herrar Grebäck (c) och Tobé (fp), fröken (ra), herrar i (c) och (), i (c) särat (), sora ansett att utskottet under 23 bort heraställa, att med bifall till motionen 1972:1817, yrkandet1 c i denna del, som sin mening gav Kungl. Maj:t tUl känna vad reservanternaanfört, 14. beträffande utbyggnad av desödra huvudälvarna ra. i vad avsåg heraställan av herrar Grebäck (c) och Tobé (fp), fröken (), herrar i (c) och (), i (c) samt (ra), som ansett att utskottet under 24 bort hemställa, beträffande de södra huvudälvarnasamt oexploaterade älv- och sjösystem i övrigt i vad de inte behandlats under23 ovan att i anledning av motionerna 1972:1786, 1817, yrkandet 1 c idenna del, och 1823, yrkandet 2 i denna del, som sin mening gav Kungl. Maj:ttUl känna att som riktlinje för planeringsarbetet borde gäUa attvattenkraftsutbyggnad inte borde tillåtas i oexploaterade älv- ochsjösystem. 15. beträffande utbyggnad av de södra huvudälvarna ra. ra.i vad avsåg raotiveringen 3 protokoll 1972. Regional utveckling och hushållning med mark och vatten a. av herrar Grebäck (c) och Tobé (fp), fröken (), herrar i (c) och (), i (c) samt (ra), sora - under förutsättning av bifall till reservationen nr 14 ansett att utskottets yttrande i viss del skulle ha av reservanterna angiven lydelse, b. av (vpk), som -under förutsättning av bifall tUl utskottets hemställan under 24 - ansett att utskottets yttrande skulle erhålla av reservanten angivet tillägg. 16. beträffandeparlamentarisk insyn i riksplanearbetet ra. av herrar G:rebäck (c) och Tobé (fp), fröken (), herrar i (c) och UUsten (fp), i (c) samt (ra), sora ansett att utskottet under 26 bort heraställa, att raed bifall tiU raotionerna 1972:1807,yrkandet 2 i denna del, och 1817, yrkandena 2 och 3, sora sitt yttrande gavKungl. Maj;t tiU känna vad reservanterna anfört, 17. beträffandehuvudmannaskapet för planeringen på länsnivå, ra. av herrar Grebäck (c) och Tobé (fp), fröken (), herrar i (c) och (), i (c) särat (ra), sora ansett att utskottet under 27 bort heraställa, att i anledning av raotionerna 1972:1807,yrkandet 2 i denna del, 1812, yrkandet 2 b, 1817, yrkandet 1 i denna del, 1818,yrkandet 14, och 1820 som sitt yttrande gav Kungl. Maj:t till känna vadreservanterna anfört, 18. beträffandekostnader för upprättande av vissa generalplaner m. ra. av fröken () och (ra), sora ansett att utskottet under 36 bort hemställa, att med bifall tUl motionen 1972:1807, yrkandet4 i denna del, godkände vad reservanterna anfört, 19. beträffandekrav pä översiktliga bedömningar i ett övergångsskede av herrar Grebäck (c) och Tobé (fp), fröken (ra), herrar i (c) och (), i (c) samt (ra), sora ansett att utskottet under 39 bort hemställa, att med bifall till raotionen 1972:1813,yrkandet 3 d, sora sin raening gav Kungl. Maj:t till känna vad reservanternaanfört, 20. beträffandeformerna för planmässig bedöraning av marks lämp lighet för glesbebyggelse av herrar Grebäck (c) och Tobé (fp), fröken (ra), herrar i (c) och (), i (c) särat (ra), som ansett att utskottet under 40 bort hemställa, att i anledning avmotionen 1972:1817, yrkandet 6, sora sin mening gav Kungl. Maj:t till känna vadreservanterna anfört. 21.beträffande grunderna för ersättningsreglerna av fröken (ra) ochherr Wennerfors (m), som ansett att utskottet under 41 bort heraställa, att raed bifall tiU motionen 1972:1807, yrkandet3 i denna del, som sin raening gav Kungl. Maj;t tiU känna vad reservanternaanfört, 22. beträffande anknytning aversättningsrätt ra. m. tUl intrång i pågående markanvändning av herrar Grebäck(c), Tobé (fp), i (c) och () samt i (c), sora ansett att utskottet under 42 bort heraställa, att raed bifall tUl motionen 1972:1817, yrkandet8, godkände vad reservanterna anfört. Regional utveckling och hushållning med mark och vatten 23. beträffande inlösen av del avfastighet av herrar Grebäck (c) och Tobé (fp), fröken (ra), herrar i (c) och UUsten (fp), i (c) samt (), som ansett att utskottet under 43 bort hemställa, att med bifall tUl motionen 1972:1834 som sinmening gav Kungl. Maj:t till känna vad reservanterna anfört, 24. beträffande viss vidgning avövergångsvis ersättningsrätt av herrar Grebäck (c), Tobé (fp), i (c) och () samt i (c), som ansett att utskottet under 44 bort hemstäUa, att i anledning av raotionen 1972:1813, yrkandet3 e i denna del, sora sin mening gav Kungl. Maj;t till känna vad reservanternaanfört, 25. beträffande lokaliseringsprövning av viss industrira. a. av herrar Tobé (fp) och (), sora ansett attutskottet under 46 bort heraställa, att med bifall tUl raotionen 1972:1817, yrkandet7, samt med avslag å motionerna 1972:1782, yrkandet 1 i denna del och yrkandet2, 1807, yrkandet 3 i denna del, och 1819, yrkandet 10 i denna del, som sinraening gav Kungl. Maj;t till känna vad reservanterna anfört, b. av fröken (ra) ochherr Wennerfors (m), som ansett att utskottet under 46 bort hemställa, att raed bifall tiU raotionen 1972:1807,yrkandet 3 i denna del, i anledning av raotionen 1972:1782, yrkandet 1 i dennadel och yrkandet 2, samt med avslag å raotionerna 1972:1817, yrkandet 7, och1819, yrkandet 10 i denna del, godkände vad reservanterna anfört, c. av (vpk), somansett att utskottet under 46 bort hemställa, att raed bifall tillmotionen 1972:1819, yrkandet 10 i denna del, samt raed avslag å raotionerna1972:1782, yrkandet 1 i denna del och yrkandet 2, 1807, yrkandet 3 i denna del,och 1817, yrkandet 7, som sin raening gav Kungl. Maj;t till känna vadreservanten anfört. 26.beträffande ändring i byggnadslagen utom i vad avsåg punkt 5 i Regional utveckling och hushållning med mark och vatten övergångsbestämmelsernaav fröken () och (), som - under förutsättning avbifaU till reservationerna nr 18, 21 och 25 - ansett att utskottet under 50bort hemstäUa, att med bifaU tUl motionerna 1972:1782,yrkandet 1 i denna det, och 1807, yrkandena 3 och 4 i denna del, a. ej sikuUe anta förslaget såvitt avsåg 18 a, 22, 83, 136 a, 137-139 och 142 is§, b. för sin del skulle anta 11 § första stycket, ingressoch övergångs bestämmelser till lagförslaget med av reservanterna föreslagen lydelse, c. hos Kungl. Maj:t skulle anhålla ora skyndsara översynav härtill anknytande lagstiftning. 27. beträffandeändring i byggnadslagen såvitt avsåg punkt 5 i övergångsbestämmelserna av fröken () och (), som under förutsättning av bifall till reservationen nr 21 - ansett att utskottet under 51 bort hemställa, att med bifall till motionen 1972:1807, yrkandet3 i denna del, ej skulle anta förslaget, 28. beträffandeändring i naturvårdslagen av fröken () och (ra), sora - under förutsättning av bifaU till reservationen nr 21 ansett att utskottet under 52 bort herastäUa, att med bifall tiU motionen 1972:1807, yrkandet3 i denna del, a. ejskulle anta förslaget såvitt avsäg 25-28 och 36 §§, b. för sin del skulle antaingress och övergångsbestämmelser till lagförslaget med av reservanterna föreslagen lydelse, 29. beträffandeändring i väglagen av fröken () och (), som under förutsättning av bifall tUl reservationen nr 21 ansett att utskottet under 53 bort hemställa, att med bifall till motionen 1972:1807, yrkandet3 i denna del, a. ejskulle anta förslaget såvitt avsåg 55, 61-62 §§, b. för sin del skulle antaingress och övergångsbestäramelser till lagförslaget med av reservanterna föreslagen lydelse, 30. beträffandeändring i lagen om enskUda vägar av fröken () och (), som - under förutsättning av bifall till reservationen nr 21 - ansett att utskottet under 54 bort hemställa, att med bifall till motionen 1972:1807, yrkandet3 i denna del, a. ejskulle anta förslaget såvitt avsåg 102 §, b. försin del skulle anta ingress till lagförslaget med av reservanterna föreslagen lydelse. 31. beträffande ändring i miljöskyddslagen av frökenLjungberg (ra) och (), sora - under förutsättning av bifalltill reservationerna nr 21 och 25 - ansett att utskottet under 55 bort att i anledning av motionerna 1972:1782,yrkandet 1 i denna del, och 1807, yrkandet 3 i denna del, ej skulle antalagförslaget, 32. beträffande ändring ibyggnadsrainneslagen av fröken (ra) och (), som under förutsättning av bifaU tiU reservationen nr 21 ansett att utskottetunder 56 bort hemstäUa, att raed bifaU tiU raotionen 1972:1807, yrkandet3 i denna del, a. ejskulle anta 5, 7, 11 och 12 §§, b. för sin del skulle anta ingress tUl lagförslaget med avreservanterna föreslagen lydelse. Regional utveckling och hushållning med mark och vatten Till betänkandet hade fogats särskUda yttranden beträffande denföreslagna lagstiftningens aUmänna lämplighet av fröken (ra) och herrWennerfors (ra), beträffande omfattning av generalplan av herrar Grebäck och i samt fruOlsson i (saratliga c), beträffandeutredning om samordningen meUan byggnadslagstiftningen och naturvårdslagen avherr (vpk), beträffandeviss vidgning av ersättningsrätt enligt övergångsbestämmelser av frökenLjungberg (ra) och () samt beträffandeöversyn av fastighetstaxeringen av herrar Tobé (fp) och (). har att ta ställning tiU raycket omfattandeförslag som förberetts . Besluten får stor betydelse för vårtsamhälles framtid. Det stora intresset för debatten vittnar om att detta ärring sora engagerar människorna. Talarnas rad blir lång. Många synpunkterkomraer att framföras. Det är helt naturligt. Jag skall inleda debatten mednågra principieUa synpunkter - för övrigt enligt den modell som lades upp hosherr talmannen . Nobelpristagaren i ekonomi, , har i sinaundersökningar konstaterat att under ' en haft ensnabbare produktionsstegring än något annat land. Detta har inneburit en standardförbättring som människornai det gamla fattiga inte vågade drömma om. Det finns ibland entendens att se ekonoraiska framsteg över axeln. Låt mig bara konstatera, att deallra flesta människor i vårt land inte haft någon som helst svårighet att uppskattade materiella framstegen. Det fanns de som i början var emot en oravandling avSverige. En svensk ekonoraisk historiker har påpekat hur dessa hyste "enöverdrivet optimistisk uppfattning om det rådande jordbrukarsamhällets förmågaatt klara de problem, som en ständigt växande befolkning ställde. Regional utveckling och hushållning med mark och vatten godsägareoch välbeställda bönder ägde lantlivet onekligen sitt behag. De kundeförverkliga dröraraen ora den ädle odalbonden, den självständige, hederligelantraannen, raen de fattiga torparna, backstugusittarna, in-hyseshjonen, dekringflackande säsongsarbetarna, fanns inte raed i denna bUd och de utgjordeungefär hälften av jordbruksbefolkningen." IndustrisamhäUet växte fram. Det byggde på rikanaturtUlgångar, yrkeskunniga arbetare, skickliga företagare, duktiga tekniker.Framstegen skapades under hårt slit - i gruvor och i skogar, i fabriker och iverkstäder. Det rådde fattigdom och nöd. ArbetsvUlkoren var hårda,bostadsförhållandena dåliga, den sociala tryggheten obefintlig. Men raan viUe förändra sarahället. Det har lyckats. Och vivUl inte ha det garala sarahället tillbaka. Den svenska arbetarrörelsen hartveklöst bejakat den utvecklingstanke sora varit sarahäUsoradaningensdrivkraft. Men denna utveckling har också raedfört påfrestningar ochproblera för sarahäUet och enskUda. Ty har omvandlats. Människor har flyttat. De har läranat landsbygden därföratt där var de i det garala bondesamhället dömda tUl fattigdom. Människor har bytt sysselsättning, gått tUl nya yrken i industri ochtjänstesektor. Det var en oravandling som tog fart långt innan raan hade börjattala om arbetsmarknadspoUtik och lokaliseringspolitik, långt innan samhälletbörjade gripa in för att stödja människorna. Vårt land har blivit öppet mot oravärlden i ekonoraisktavseende. Det ger oss raöjlighet att delta i en internationell arbetsfördelning.Men det utsätter oss också för den intemationeUa konjunkturens växlingar ocU enhård konkurrens. I stoit sett har förändringarna varit nödvändiga. k. strukturomvandlingen skulle vi ha förblivit ett fattigt land. Människornaskulle ha bundits i näringsgrenar raed vikande sysselsättning och dåliglönebetalningsförraåga med väldiga inkomstklyftor och andra välfärds-skiUnadersom följd. De sora längtar tUlbaka bör ha det perspektivet klart för sig. Det finns heUer inget land - oavsett samhällssystem somvarit oberört av strukturomvandlingen. Den har varit nödvändig i allaekonomier. De svårigheter och påfrestningar som förändringen innebär har variten realitet även i statssocialistiska ekonomier. Den har i kommunistiskadiktaturer drivits fram med utomordentligt brutala raetoder som vi här i landetstår helt främmande inför. Förändringen har i hög grad styrts av marknadsekonomiskakrafter, dvs. kapitalet har investerats där det kan ge största raöjligaavkastning åt ägaren. Eln av anledningarna är uppenbar. Vi har varit och ärhänvisade tUl att sälja vår produktion utomlands och konkurrera med deindustrialiserade länderna. Något annat alternativ utöver isolering ifattigdom har inte funnits. Men den internationella ekonorain kännetecknas inteav någon planhushållning. Därraed är en av orsakerna tiU raarknads-krafternasgenomslag i vår strukturomvandling angiven. Marknadsekonomin innehåller en stark strävan tUleffektivitet. Men marknadskrafterna innebär ingen garanti för att väsentligasamhälls-raålsättningar uppfylls eUer för att den enskUdes trygghet garanteras. På raångaoraråden har raan numera aUraänt accepterat att marknads- ekonomininte löser probleraen. När det gäUer den sociala tryggheten, sysselsättningenoch inkorastfördelningen krävs offentliga ingripanden som innebär en styrningav marknadskrafterna. Allraännyttan raåste ta över. diskuterar vi två områden där marknadskrafternasnegativa verkningar givit utslag. Det gäUer den regionala balansen och skyddetav väsentliga miljövärden. Marknadskrafterna har i dessa hänseenden denavgörande svagheten att de enbart tillgodoser ett snävt lönsamhetskrav på kortsikt. Då komraer hänsynen tUl naturresurser sora inte kan förnyas och tUlkravet på en jämn regional utveckUng lätt i kläm. Insatserna för att jämnare fördela sysselsättning ochservice i landet är betydande. Det var tUl att börja med genom destatliga företagen, och Statens skogsindustrier, som satsningarnagjordes. Så kom de statskoraraunala beredskapsarbetena. Steg för steg har deolika instrumenten utvecklats och nya medel byggts upp. En avgörande förutsättning har varit utbyggnaden av denoffentliga sektorn, dvs. samhällets produktion av tjänster. Den offentligasektorn styrs väsentligen av sociala mål, inte av marknadskrafternas lagar ochvinstmotiv. Om vi hade låtit den produktion av varor och tjänster som denoffentliga sektorn utför i stället ske på marknadens vUlkor, skulle den habhvit raycket hårt centraliserad enligt raarknadsekonorains lagar. Men vi har inte bara sett till lönsaraheten. Vi harförsökt se tUl raänniskornas önskningar och behov och låtit dessa bestämmautbyggnaden. Därför har vi t. ex. ofantligt raycket mera likvärdigavårdmöjligheter för sjuka människor och för gamla människor i olika delar avlandet. Det finns nuraera en nioårig grundskola över hela landet.Den garala realskolan och det garala gyranasiet var inte särskUtdecentraliserade. Sanningen är ju att raan kan få gymnasieutbUdning pådubbelt så raånga orter och högskoleutbUdning på så raånga ortersora 1945. En betydande decentralisering av utbUdningsmöjligheterna har alltsåblivit raöjlig. Eller ta det regionalpolitiska och lokaliseringspolitiskastödet tiU skogslänen som på ett budgetår uppgår tiU nära 1 200 miljonerkronor. Det syftar tiU att hålla sysselsättningen uppe och göra det möjligt förraänniskor att bo kvar i sin herabygd. De 33 railjonerna i flyttningsbidrag ärraycket blygsararaa vid en sådan jämförelse, särskUt om vi tänker på atthälften eller fler av dera sora flyttar stannar kvar i hemlänet. Skatteutjäraningsbidragen är ett annat uttryck för vadsarahället betyder för möjligheterna att skapa likvärdiga levnadsbetingelser ioUka delar av landet. förs över från de storakommunerna, främst i Syd- och . I fattiga kommuner i Norrbottenbetyder skatteutjäraningen 1 per invånare och år. Det har kunnatske därför att sora folkets representanter haft känsla försolidaritet i aUa delar av landet. Så har samhällets utbyggnad och sarahällets insatserbetytt raer likvärdiga levnadsvUlkor i olika delar av landet. Det steg sora vi nu står i beredskap att ta har förberettsi raånga år genom grundliga utredningar där länen och kommunerna engagerats.Det Regional utveckling och hushållning med mark och vatten Regional utveckling och hushållning med mark och vatten har i höggrad varit fråga om ett decentraliserat planerings- och utredningsarbete som nuförs samman tiU en helhetsbild. Det är verkligen inte fråga om att ta ifrånnågon beslutanderätten. Det är fråga om att ge fler något viktigt att beslutaom. Det måste vara en styrka för våra komrauner att veta att det finns ettstörre sararaanhang att utgå ifrån. Men det förutsätter naturligtvis politiskvilja och handlingskraft ute i kommuner och län. Målsättningen är att bygga upp sådana regioner i landetatt människorna skall kunna erbjudas likvärdiga sysselsättningsmöjligheter,tillgång tiU oUka slag aiv service och en god miljö. Men är vi beredda att sätta upp denna målsättning då skaUvi också vara medvetna om att de deraokratiskt valda försaralingarna tar pä sigett ökat ansvar. Det betyder att man måste vara beredd att väga mellan oUkaalternativ, väga samman oUka önskemål, bestämraa sig. Vi skaU försöka lösa problem som i alla länder upplevs sommycket svårbemästrade. Då får vi vara väldigt aktsarama, så att vi inte ingermänniskorna felaktiga föreställningar. Man skall visa sina medmänniskor denhänsynen att man talar om vad som är möjligt att uppnå med de medel man ärberedd att använda. Vi har undvikit att inge sådana felaktiga föreställningarom möjligheterna att skapa expansion i alla orter i landet. Vi har ärligtförsökt redovisa vilka avvägningar som realistiskt måste göras och inte dragitoss för att påpeka de svårigheter som aUtjämt kommer att möta. Vi kan inte fixera oss vid en enda entydigbefolkningssiffra, som vi lovar att uppnå. Befolkningstal ger intesysselsättning åt någon. Det är arbete och rimliga levnadsvUlkor som vi skaUsöka skapa. Vi vUl :försöka undvUca en ytterligare folkminskning ilänen fram tUl 1980. Redan det är för skogslänen en ambitiös målsättning. Därhar vi en snabb rationalisering av basnäringarna, jorden och skogen. Dessa länhar en hög undersysselsättning och en stor andel av arbetslösheten. Detbetyder att redan för att hålla en oförändrad befolkning så måste vi få ettbetydande tUlskott av arbetstillfällen i dessa delar av landet. Vi har i regeringsförslaget inte vågat lova en väldigfolkökning i de län där vi redan har svårigheter att bibehåUabefolkningsmängden. Vi kan inte heller spUttra upp arbetstillfäUena ochsamhällsinsatserna aUtför mycket. Då skulle vi skapa ytterUgare ett antal småoch ensidiga arbetsmarknader. Om vi viU undvika en orimlig koncentration tiUstorstadsområdena måste vi bygga stabUa bastioner med väl utveckladarbetsmarknad i alla län. De orter sora finns i olika regioner skaU inbördeskomplettera varandra så att människor inom länen kan få allsidiga möjlighetertill arbete, utbildning, vård och annan social service liksora andra tjänster.Orterna skaU stödja varandra, inte slå ut varandra. Avvägningarna måste göras på många olika håll - i varjekoraraun, i varje län och i sista hand i . Det går inte att skjuta ifrånsig avgörandet tiU någon annan. Man kan inte tänka bort ur detta. Tydet är bara regering och riksdag som kan omfördela resurser meUan landets olikadelar och hjälpa de eftersatta landsdelarna. Det är där det yttersta ansvaretför solidariteten måste tas. Vårt ansvar gäUer också miljön. En bättre railjö är enväsentlig del av levnadsstandarden. Vi började se en händelseutveckling framför oss därkonflikterna skärptes raellan en effektiv produktion och fuU sysselsättning åena sidan och raUjöhänsyn å den andra. Det är denna högst påtagliga problematik som gjorde detnödvändigt raed en planraässig hushållning med mark och vatten. Också här ärdet alltså praktiska problem sora drivit sarahället tUl handling. Hushållningen raed mark och vatten har stor socialbetydelse. På egen hand har den som saknar ekonomiska resurser sraå möjligheteratt skaffa sig garantier för att han har tillgång tiU mark, frisk luft och rentvatten. Det måste ske genora gemensamma ansträngningar. Vi skall hushålla med raark och vatten också därför att viskall ta hänsyn tiU koraraande generationer. Vi skall inte skaffa oss fördelari på efterkoraraande generationers bekostnad. Det är en problematik somstarkt engagerar ungdomen. Därför skall värdefull natur skyddas. Attraktivarekreationsområden skall göras tUlgängliga för alla medborgare. Spekulation iraark- och naturtillgångar skall motarbetas. De förslag nu skall ta stäUning till bygger påen långsiktig planering på demokratisk grund. Alternativet är fritt spelrum föranonyma marknadskrafter, handlingsoförmåga, växande svårigheter bådeekonoraiskt och socialt. Detta vore förödande i när raänniskorna raedrätta frågar sig vart den tekniska och ekonomiska utveckUngen leder och äroroade inför fraratiden. Människorna kräver att sarahället i demokratiskordning skaU styra utvecklingen i enlighet med sociala krav. Gemensarat för de förslag vi utarbetat och sora riksdagennu skall ta stäUning tUl är en helhetssyn. Vi säger inte nej till förändring och till en fortsattteknisk och ekonoraisk utveckling. Industrisarahället, en rationellarbetsfördelning och en högt utvecklad teknik måste förbli grundvalen församhällsutvecklingen. Vi längtar inte tillbaka, romantiserar inte detförflutna. Regeringsförslaget innebär en utsträckt planering, störremöjlighet att i demokratisk ordning styra utveckUngen. Detta är väsentligt föratt vi skall kunna motverka anonyraa ekonoraiska krafter som människorna uppleversora ett hot och i stäUet ge förändringen ett socialt innehåll. Regionalpolitiken är ett uttryck för solidaritet raed dedelar av landet som genom strukturförändringarna drabbats av svårigheter. Menvi viU att regionalpolitiken skaU binda samraan landets olika delar.