prot · FV09107 · 1972-12-31 00:00:00 — Förhandlingarna leddes tUl en början av herr förste vicetalmannen. Föredrogs jordbruksutskottetsbetänkande nr 46 i anledning av motioner angående skogsbrukspolitUcen. 1 detta betänkande behandlades motionen1972:146 av i m. fl. (s), motionen1972:369 av (), motionen 1972:552 av m. fl. (vpk) vari föreslagits att rUcsdagen hos regeringenhemställde om en utredning, med betryggande inslag av progressiva forskare, somfick i uppdrag att undersöka det moderna skogsbrukets inverkan på miljön, attriksdagen hos regeringen hemställde om utarbetande av tillämpningsregler tiUgällande lagstiftning som omöjliggjorde att skogen utsattes för rovdrift samtatt hos regeringen hemställde om förslag till ändring av gällandelagstiftning pä området pä så sätt, att samhället gavs inflytande överplaneringen på skogsbrukets område med inriktning att förebygga negativaverkningar för sysselsättningsmöjligheter och befolkningsstruktur, motionen 1972:726 av i m. fl. (s)samt motionen 1972:742 av m. fl. (fp). Utskottet hemstäUde att lämnade utan åtgärd 1. motionen1972:146, 2. motionen1972:369, 3. motionen1972:552, 4. motionen1972:726 och 5. motionen 1972:742. Reservation hade avgivits av (vpk), som ansettatt utskottet under 3 bort hemställa, att skulle bifalla motionen 1972:552 i vad avsägtillämpningen av gäUande skogsvärdslagstiftning och förslag till ändradlagstiftning på området samt lämna motionen i övrigt utan åtgärd. Nr 107 Hert i (vpk): Det är säkert ingentillfällighet att jordbruksutskottet 1 november1972 mänga motioner rörande skogsbrukspohtiken att behandla. -------------------- Det har givetvis sin bakgrand i att diskussionerna om det moderna Skogsbrukspolitiken skogsbmketsmetoder blivit allt häftigare alltefier det att kalhyggena har ökat i antal ochomfattning, alltefter det att skogen aUt ihärdigare besprutats med hormoslyroch andra kemiska bekämpningsmedel, aUtef-ter det att gödsling av skog blivitalltmer förekommande. Alla dessa frågor berörs ju i motionerna. Det moderna skogsbruket har inneburit åtgärder somallmänheten över huvud taget starkt reagerat inför. Den har reagerat inför denförfulning av landskapet som kalhuggningarna medför, den har reagerat införbesprutningen av den skog där man med stöd av allemansrätten plockat bär,svamp, blommor osv. Detsamma gäller givetvis skogsgöds-hngen, där funderingarnaspeciellt gäUt vilken effekt kvävegödslingen kan komma att fä pä våravattendrag. Detta är enligt min mening helt förklarliga och berättigadereaktioner. Den svenska allmänheten har ju av gammal hävd räknat skogsmarkernasom rekreationskällor, vilka också i moraliskt hänseende är att betrakta somhela svenska folkets egendom och inte bara en angelägenhet för skogsbolagen. De ekologiska verkningarna av det moderna skogsbruketsmetoder har diskuterats synnerligen livligt. Skogen är ju, för att citera denreservation fogat till detta betänkande, "en levande miljö somi sin tur . har ett stort inflytande pä den omgivande miljön. Den är en av deviktigaste producenterna av atmosfäriskt syre, den reglerar ytvattnetsavrinning och hindrar markerosion." När skogen utsätts för så storaingrepp som den kemiska buskbekämpningen, skogsgödslingen och kalhuggningeninnebär, finns det all anledning att anta att effekterna kan bli flera ochnegativa särskilt för det ekosystem skogen omfattar. Djurlivet mäste t. ex.anses vara mycket känsligt för de förändringar i vegetationen som utan tvivelbhr en följd av åtgärderna. Det har ju ocksä omvittnats frän mänga häll att t.ex. fågellivet försvunnit efter hormoslyr-bespratning. Även kalhyggenaomvittnas ha haft negativa effekter för vUtbeståndet. När det gäller kalhuggningen har emellertid en annanaspekt alltmera trängt i förgrunden i samband med de kalavverkningar av mycket stort format som förekommer på olika häll i värt land. 1 motionerna 552 och 146 har getts exempel på sådana kalhuggningar, hämtade frän norra , där de i första hand har utförts av Uddeholmsbolaget. Stora områden kalawerkas här; de kan ha en sammanhängande längd av upp till ett par mil. Skogsbolagen har helt enkelt drivit skogen så hårt att det är en allmän uppfattning bland befolkningen att om denna tendens upprätthälls, sä kommer skogen i de bygder det gäller att vara slutawerkad om bara . Eftersom skogsarbetet sysselsätter största delen av befolkningen, kommer situationen på arbetsmarknaden, som redan tidigare är kritisk, att vara katastrofal . Sysselsättningsmöjligheterna bhr uttömda - beräknas ju förflyta innan ny skog växer upp. Av uttalanden som representanter för '28 Uddeholmsbolaget gjort kan man draden slutsatsen att bolaget tänker drivaskogen så länge det befinns lönsamt och att man räknar med att den arbetskraftsom sedan finns kvar helt enkelt skall tvingas flytta. Den här situationen har vållat stor oro bland befolkningeni nordligaste delen av . tillkom som en följd därav ettmanifest som helt spontant på undertecknades av 700 människor.Man framförde där mycket stark kritik mot bolagets awerkningspolitik ochskötsel av skogen. Det riktades ocksä kritik mot som manansåg är noga med att kontroUera bondeskogens skötsel men tillåter bolagen attvanvårda sina skogar. Skogsvärds-lagen är så vagt formulerad att det finnsmycket små möjligheter att beivra skogsbolagens skövhngar. Man krävde ettverkUgt inflytande pä skogsbrukets planering och menade också att denna bör skemed beaktande av totala samhällskostnader, såväl ekonomiska som sociala. Rentallmänt har ocksä ansetts att det förhällandet att en stor del av skogen ärbolagsägd har varit ett hinder för att några nya investeringar skulle kommabygden till godo. Överskotten investeras i industrier utanför området eller iskogsmaskiner, vUka möjliggör en ökad exploatering av bygdens tillgångar. EnaUmän uppfattning är också att lokalisering av förädlingsindustri till områdetmotarbetas, då detta skulle innebära konkurrens om råvaran. harmer och mer kommit att fungera som råvarukoloni och leverantör av arbetskrafttiU industrin i landskapets södra del och i andra delar av värt land. Den tilltagande debatten om och protesterna mot detmoderna skogsbruket och dess metoder har utan tvivel väckt stark irritation hosskogsbolagen. Man har anfört att det är nödvändigt att åstadkomma en så högavkastning som möjligt, inte minst med tanke på konkurrenssituationen förskogsindustrin i förhällande tiU utlandet. Man menar att skogsbruketsmarginaler är smä och att därför en ökad rationalisering och mekanisering måstetill. I regel förnekar man att de metoder som används står i motsättning tillallmänhetens krav på en god miljö. För att bemöta den publicitet som visats skogsbrukettillsatte man något som kallas Skogsbrukets informationsgrupp.Den har i olika skrifter försvarat skogsbolagens åtgärder i fråga om såväl kalhuggningsom skogsgödsling och kemisk buskbekämpning, den har anordnat skogsexkursionerför att informera kommunalpolitiker, riksdagsmän m. fl. om sina synpunkter, denhar över huvud taget bedrivit en mycket aktiv PR-verksamhet för det modernaskogsbruket. Kalawerkning eller skapandet av kala ytor i skogen är inget nyttutan bara en upprepning av processer som naturen själv tidigare åstadkommit,genom skogsbränder bl. a., är ett ofta upprepat argument. Likaså brukar detpåpekas att den förfulning av landskapet som sker genom kalhuggning är avövergående natur. När återväxten kommer skapas ljusa, trivsamma ytor ilandskapet. Att opinionen mot kalhuggningarna i norra varkraftig bevisas ju också av att i sammankallade representanterför skogsföretagen, skogsägarrörelsen och skogsvärdssty-relsen tillsammanträde, vilket skuUe bli upptakten till ett samråd för att reda utproblemen. Man kom fram tiU den märkliga ståndpunkten att avverkningsuttagen påUddeholms skogsinnehav i norra inte stred mot skogsvårdslagen. Däremotvar man tydligen överens om att 9 protokoU 1972. 1 jordbruksutskottets skrivning över motionerna påpekasocksä att det moderna skogsbruket väsentligt kan ändra landskapsbUden och attdet enligt naturvårdslagen finns vissa möjligheter till ingripande, om ingreppenskulle anses för stora. När det gäller miljösynpunkterna i övrigt hänvisas tillde utredningar som igångsatts av naturvärdsverket respektivejordbruksministern. Den av naturvärdsverket tillsatta arbetsgruppen väntas inomkort framlägga en rapport om sitt arbete, som bl. a. gäller ekologiska effekterav det moderna skogsbruket. Enligt en artikel i tidningen i går innehållerrapporten lovsånger till DDT, hormoslyr, urea och ammoniumnitrat samt allaandra upptänkliga gifter och tUlsatser som det moderna skogsbmket inte klararsig utan. Om uppgifterna är riktiga är det i sanning en märklig rapport frän enarbetsgrupp som tillsatts av naturvärdsverket. Min uppfattning beträffande undersökningarna avmiljöeffekterna är annars densamma som uttryckes av reservanten ,nämligen att dessa effekter inte kan bedömas utan en mångårig kontrolltid. Tilldess vi säkert vet något om effekterna bör enligt min mening skogsgödsling ochkemisk bekämpning förbjudas. Även om riskerna för negativa miljöeffekter genomkalhuggningar måste påtalas med specieU skärpa är givetvis desamhällsekonomiska verkningarna ännu allvarligare problem. Vi har i vår motionpåtalat att vi har förståelse för att en mekanisering av skogsbraket och därmeden viss form av kalhuggning kan vara nödvändig. Det är de överdrivet storakalhyggena vi vänder oss emot, ett skogsbruk som förutom att det gör storaingrepp i landskapsbilden rycker undan utkomstmöjligheterna i bygder ochlandsdelar där skogen finns och överlåter åt samhället via AMS eller kommunernaatt klara upp situationen. Skogsvårdslagen får inte tUlämpas på det sätt som nusker. Möjligheterna måste elimineras att gå förbi den paragraf som säger attavverkningar inte fär företagas så, att större rubbningar i avkastningensjämnhet uppkommer. Samhället måste ges möjligheter att utöva inflytande överplaneringen av skogsbruket för att förebygga negativa verkningar försysselsättningsmöjligheter och befolkningsstruktur. Med hänvisning till detta yrkar jag bifalltill den reservation av som är fogad till jordbruksutskottetsbetänkande nr 46. HertMOSSBERGER (s): Som i redan har påpekatföreligger här några motioner som behandlar problem som sammanhänger med detmoderna skogsbrakets inverkan pä bl. a. miljön. 1 motion nr 146 begär motionärerna att en arbetsgruppskall tillsättas med uppgift att från miljömässiga och sysselsättningspolitiskautgångspunkter utvärdera erfarenheterna av de allt vanligare kalhuggningarnaav stora skogsarealer, och det begärs också en översyn av skogslagstiftningen.Ungefär samma frågor tas upp i motion nr 552. Utskottet har grundligt behandlat dessa motioner och kan imänga stycken instämma med motionärerna men vill påpeka att de frågor som berörts idessa motioner redan är under behandling. De frågor som tas upp har somkammaren nog erinrar sig - varit föremål för behandling här 1970 och 1971. Vadsom uttalades frän utskottets och sida vid de tillfällena, liksom avtredje lagutskottet som ocksä hade att behandla dylika motioner, har jordbruksutskottetånyo understrukit. Men det kan redan nu sägas att med stöd av gällandelagstiftning och det har utskottet ocksä påpekat kan man ingripa om detanses behövligt; om t. ex. landskapsbilden väsentligt skulle förändras kan medstöd av naturvårdslagen ett ingripande göras. Vidare kan nämnas att det finnsen utredning som också snuddade vid som sysslar med översynav naturvårdslagen och skaU försöka komma fram tUl en bättre lösning av dessaproblem. De frågor som tas upp i motionerna är således, som jagredan påpekat, föremål för uppmärksamhet även pä andra häll. tillsatte en grupp med representanter fördomänverket, , skogshögskolan och , somskall försöka klarlägga de speciella naturvårdsfrågor som är förknippade meddet moderna skogsbruket. Dessutom har som ocksä påpekade jordbruksministern i är tUlsatt en arbetsgrupp för studium avkalhyggenas omfattning. I den gruppen ingår representanter för departementet,, och arbetsmarknadsverket. TiU sist kan jag endast konstatera att motionärerna enligtutskottets mening tar upp för vårt skogsbmk och vår miljö synnerligen viktigafrågor, som naturligtvis förtjänar att följas med uppmärksamhet. Men utskottetfinner med hänsyn till de utredningar som pågår och de initiativ som i övrigthar tagits på förevarande område att det i nuvarande läge inte finns skäl attpåyrka några andra särskilda åtgärder. Vi bör i stället avvakta resultatet avdet arbete som pågår och ocksä se vad skogspolitiska utredningen kan komma med. Jag ber med dessa fä ord, herr talman, att fä yrka bifalltUl utskottets förslag. Skogsb m kspo litiken HerrMAGNUSSON i (vpk) kort genmäle: Jag är, som jag sade förut, medveten om attdet finns två arbetsgrupper som arbetar med de miljövärdsfrägor som hör ihopmed det moderna skogsbruket. Den första tiUsattes ungefär med att jagställde en fråga här i om skogsgödslingens inverkan pä miljön. Detvar tydligen denna arbetsgrupps betänkande som en skribent i i gårhade läst och riktat en helt nedgörande kritik mot. Men jag vet som sagt intesjälv vad som står i den rapport som naturvärdsverket kommer attframlägga här. När det gäller den speciella arbetsgrupp somjordbmksministern har tiUsatt för studium av kalhyggena har jag denuppfattningen att det mera gäller ett studium av kalhyggenas omfattning ochverkningar. Huruvida arbetsgrappen också har i uppdrag att se över gäUandelagstiftning på området har inte framkommit, i varje fall inte av utskottetsbetänkande. Enligt min uppfattning är det helt uppenbart att gällandelagstiftning inte på ett effektivt sätt kan förhindra att t. o.m. Nr 107 rovdrift i skogen kan ske. Den s.k. jämnhetsparagrafen som jag talade om Onsdagenden förut kringgås pä det sättet attjämnheten i avverkningen bedöms med 1 november1972 hänsyn till ett bolags totala skogsinnehav, vUket gör att helabevaknings- --------------- _ områden kan avverkas praktiskt taget på en gång utan att detta anses Man kan dessutom få dispenser för att avverka gammal skog. 1skogsvårdslagen stadgas faktiskt att skogsvården skall skötas så att den ger enjämn sysselsättning. Som det verkar av den politik som bedrivs kringgårskogsbolagen skogsvärdslagens paragrafer helt som de själva vill. är det också så att kalhyggena ökar i omfattning mycketsnabbt. Det nämns senast i dagens nummer av att är ifarozonen och att naturvårdarna för en kamp för att skydda kärna motde stora ekonomiska intressen som här är inblandade. Enligt min uppfattningvisar bl. a. detta pä att samhället måste få större möjlighet att delta iplanerande av avverkningarna, dels för att förhindra stora miljöingrepp, delsoch framför allt för att se till att awerkningspoli-tiken inte hotarbefolkningars och bygders möjligheter att överleva. Det är dessa frågor vi tagit upp ivpk-motionen, där vi yrkar att hos regeringen skall hemställa omsådana åtgärder. Dessa yrkanden återfinns också i reservation, ochjag ber än en gäng att fä yrka bifaU till den. HertJONASSON (c): Jag vill först slå fast att det är mycket betydelsefulltför värt land att ha ett högrationellt skogsbruk som är ekonomiskt lönande. Vihar ju ocksä en skogsvärdslag som reglerar dessa förhållanden, och det ärviktigt att den efterföljs. Kalhyggena har tagits upp i de motioner som behandlas,och det är alldeles klart att stora kalhyggen har sina negativa konsekvenser pälandskapsbilden. Men det kan också påvisas att effekten i vissa faU blir denmotsatta genom förändringar av utsikten osv. Vad man ändå måste konstatera är att vi vet för litet omde ekologiska verkningarna. Vi måste helt enkelt fä veta mera. I vårasbehandlade vi motioner på den punkten som finns redovisade iutbUdningsutskottets betänkande nr 22, och det måste väl sägas att frågan i detavseendet föll framåt. Som redogjorde för pågår mängautredningar, och vissa har kommit i gång efter det att motionerna väcktes. I reservation tas skogsarbetarnasarbetsförhållanden upp. Ätt skogsarbetarna fär arbeta under hårda betingelserär vi väl klara över allesammans. säger vidare i reservationen attUddeholmsbolaget missköter skogsvården och slarvar med planteringen av nyskog. Detsamma anförde i i sitt inlägg här . Vihar på i fått en hel del uppgifter på den härpunkten, och jag skall senare komma in på dessa. begär ireservationen att åtgärder skall vidtas som omöjliggör rovdrift. Att sådanaåtgärder är på gång har vi fått klarhet i av yttrande. Men frågan om skogens avkastning är kolossalt viktig. Detär ett nationellt intresse att tillväxten är sä hög som möjligt. för attsysselsätta industrierna och för att skapa arbete för människorna. Det äralldeles klart att det finns brister i den nya skogsvårdstekniken, och enligtuppgift lär tillväxten ha minskat. Man väntar allt längre mellan de tillfällendå man sä att säga ansar skogen. Allt mindre och mindre gallringsvirke tas ut.Man tar ut virket . Det blir, som jag sade, meUanawerkningstillfällena, och därför växer inte skogen så kraftigt. Jag vill gärna poängtera i det här sammanhanget att detenskilda skogsbruket står sig mycket väl i konkurrensen. Av det enskilda skogsbruketsvirkesuttag tas i form av gallringsvirke. Av storbolagens ochdomänverkets uttag kommer inte mer än från gaUringsvirke. Medhänsyn tiU de mindre arealer som bondeskogsbruket har blir det heller aldrigså stora hyggen. De mindre skogsägarna måste sträva efter att få ett uthålligtskogsbruk med en allsidig ålderssammansättning av skogen. Det kan konstaterasatt detta är en fördel ur naturvårdssynpunkt. i var inne pä storskogsbruketshögme-kaniserade avverkning. Jag vill gärna ha sagt att inte minst domänverketsstarka satsning därvidlag i många fall kan ifrågasättas, specieUt med nuvarandehöga arbetslöshetssiffror. Man får egentligen inte skena i väg hur hastigt somhelst med mekaniseringen. Det är klart att sä längt den kan göra arbetetlättare för människor är mekaniseringen bra, men man skall inte mekanisera förmekaniseringens egen skuU. 1 mänga fall tillvaratas inte heller virkethundraprocentigt. Men den frågan ligger väl Utet grand vid sidan om dagensdiskussion, och jag skall inte gä in på den ytterligare. Jag ville bara göradetta konstaterande. När det gäller speciellt norra har storbolagensavverkning kritiserats, och det har varit inne på. Vi har haften stor diskussion på om detta med företrädare för bolagen,och flera andra. Jag skall inte på något sätt försvaraskogsbolagen, men jag skall ändå försöka att sä långt som möjligt återge defakta vi fått reda på - i debatten har många skjutit över - rätt skallnaturligtvis vara rätt. Det är tre stora hyggen som speciellt har retat folk, ochdet största av dessa hyggen är . Vi har frägat bolagen: Varför gör ni sådana stora hyggen? Dä har det upplysts att skogenpä områdena varit mellan 140 och , och det är alldeles klart attden skogen har gått ned kolossalt i växtkraft, så gott som stannat att växa.Detta är ett fenomen som finns både i norra och på andra håll i dethär landet: man har gammal överårig skog, som egentligen behöver avverkas ochdet gäller ocksä att fä ny skog så fort som möjligt. Om nu skogen pä ett sådant här område skall huggas bort,kanske i flera omgångar, får man naturligtvis en dålig tillväxt på området, ochdet innebär både en nationalförlust och en förlust för dem som skall arbetadär. Tar man däremot bort gammal skog och planterar ny, aUtså försöker angripaspeciellt de äldre åldersklasserna, bhr det självfallet en bättre åldersfördelningsä småningom. Bolagsledningen och skogssakkunniga har därför ansett attkalhuggningsmetoden pä de här markerna varit att föredra. Vid en direktförfrågan har skogsvärdsstyrelsen förklarat att den intefunnit just dessa hyggen vara felaktiga ur skogsvårdssynpunkt. Men vad som är oroande, speciellt för skogsarbetarna, förbefolkningen och för kommunen är att sysselsättningen kan bli svag framöver.Det blir mycket arbete när man avverkar skogen, men det blir litet arbetesedan. Det här är en besvärlig fråga om avvägningen mellan en lämplig utjämningav sysselsättningen och tillämpningen av bästa möjliga skogsvård. Men vi fick också den upplysningen att Uddeholmsbolagethar diskuterat dessa frågor kontinuerligt med företrädare för skogsarbetarnasfackförening och med företrädare för kommunen. Det har bekräftats säväl avskogsdirektör på som från skogsarbe-tarhåll, ochsamstämmighet har dä rätt om den förda skogspolitiken. Arbetarna har vid ensammankomst uttalat sitt förtroende för sina ombud som varit med påöverläggningarna, och de har också uttalat sitt förtroende för bolagetsskogspolitik i det här fallet. När det gäUer återväxten av skog har det upplysts att tvåav hyggena redan är avklarade i det avseendet. Det tredje kalhygget häller mani höst på att röja och markbereda, och plantering skaU ske . Hur vi än vrider och vänder pä frågan är det emellertidgivet att dessa hyggen egentligen är för stora. Efter vad som hänt har man nuockså kommit överens om att minska hyggena i fortsättningen. Man skalleftersträva mindre hyggen för att undvika de stora olägenheterna. Man har ocksåsagt att dessa frågor skall följas både från bolagsledningens sida och genomdiskussioner med kommunerna och de anställda. Den mest kritiska frågan i en sådan här glesbygd ärnaturligtvis sysselsättningsfrågan. Här behövs starkare satsningar av samhäUet,men storbolagen måste också hjälpa tUl. Det är viktigt att arbetarna beredssysselsättning och inkomster, och det är också viktigt att vi fär fram ettskogsbruk som kan hävda sig ekonomiskt. De ekologiska verkningarna mästeklarläggas. Jag tror emellertid inte pä nyttan av en alltför stark styrning avvad enskilda företar sig; de försöker ju ändå att åstadkomma högsta möjligaproduktion. Jag kan inte finna att vi skulle komma längreom vi fattade beslut i enlighet med den reservation som är fogad vidutskottsbetänkandet, och jag ber därför att fä yrka bifall till utskottetshemstäUan. FruHAMBRAEUS (c): Jag kommer att avstå från att rösta iden här frågan och vill gärna förklara varför. Jag kan inte yrka bifall till den kommunistiskareservationen, därför att jag har en annan syn på hur samhället skulle kunnaingripa, styra och planera. Men jag kan inte heUer rösta med utskottet. 2i betänkandet skriver utskottet att man länge "understrukit betydelsen förden svenska ekonomin av att vi inom landet har ett högrationellt och effektivtskogsbruk". Jag tror att hela detta resonemang vilar på en felaktiggrund. Vi mäste skilja på biologiska näringsgrenar som skapar naturresurser ochandra näringsgrenar som förbrukar naturresurser. Man bör inte vara tvungen att läggasamma kortsiktiga lönsamhets- och effektivitetskrav på dessa fundamentalt olikatyper av verksamhet. Ett ekologiskt riktigt skogsbruk t. ex. skapar nyanaturtUlgångar som blir tiU nytta för både vår egen generation och kommandegenerationer. Ändra näringsgrenar använder i stället naturtUlgångar. Då finnsdet större anledning att begära att efterfrågan skall vara tillräckligt starkför att göra produktionen lönsam. Jag tror att detta är ett av deområden där vi mäste tänka i helt nya banor. Jag har inget yrkande men kommer som sagtatt avstå frän att rösta. HertLOTHIGIUS (m): Jag kunde inte låta bh att ta till orda idenna debatt när jag hörde , som med ganska stor vänlighetsvarade pä i angrepp pä dem som försöker att fåsvenskt skogsbruk att något så när gä ihop. Den ene talaren efter den andre här säger: "Jag vUlinte gä upp och försvara ett skogsbolags åtgärder." Nej, det ärnaturiigtvis inte särskilt populärt att göra det. Jag är ingen stor skogsägareutan en mindre skogsägare i . Men jag kan inte underlåta att reagera närman påstår att skogsbolagen i detta land vidtar åtgärder pä grund av någonsorts djävulskap eller i enskilt intresse. Skogsdriften i detta land står i enmycket hög klass internationellt sett. Vi är ett föredöme pä skogsbruketsområde jämfört med mänga andra länder. Skogsbolagens åtgärder skall ses motbakgrunden av den politik som förs här i landet. De har försökt att driva sinverksamhet ekonomiskt.