prot · FV0969 · 1972-12-31 00:00:00 — Inom vilka områden vill man reducera insatserna?Jo, inom de områden där förebyggande insatser automatiskt medför lägreinsatsbehov. Förebyggande åtgärder är lönsamma, det är den grundläggandevärderingen. Förebyggande insatser, exempelvis inom arbetsmiljöområdel och inomföretagshälsovården, kommer att leda till minskat tryck på sjukvården, liksomalla förebyggande insatser inom hälsovården. Det är angeläget att vi arbetar effektivt med de härfrågorna, säger vidare. Vi måste ha förtroende för arbetsmUJöutredningen. Vi måste arbeta på lång sikt, inle panikslaget, men vi måsle få fram snabba dellösningar. Ja, men , hur kan man begära att oppositionen skall kunna känna förtroende för arbetsmiljöutredningen, när vi inle har parlamentarisk representation där och när utredningen bedrivs med elt betydande hysch-hysch, inte med den öppenhet som vi principiellt vill ha 117 den 28 aprU 1972 när detgäller offentlig utredningsverksamhet? Parlamentarisk representation iutredningen är alltså ett angeläget krav om man har målsättningen samverkan,samordning. Om man viU se arbetsmiljöfrågorna som så väsentliga att de måstebli föremål för rejäla politiska värderingar, politiska prioriteringar, så allvi snabbt kan komma fram tUl en situation, där människorna kan tillgodogöra sigförmånen av en bättre arbetsmiljö. HerrNILSSON i (s) kort genmäle: Låt mig först ta upp motionen från i fjol.Del är riktigt atl och jag hade en motion om den inre miljön.Den blev avstyrkt av utskottet och avslagen av . Jag sade vid dettUlfället att jag inte hade någon anledning att stödja en borgerlig reservationsom man var påpasslig och lade fram med anledning av denna motion, eftersom visamma kväll hade antagit ett beslut om arbetarskyddsfondens tUlblivande, Vimotionärer ansåg all vår motions önskemål var tillgodosedda i och med dettabeslut. Vad gäller förelagshälsovården och företagsnämnderna så ärdet inte rUctigt så enkelt som vill göra det för sig. Om man har enföretagshälsovårdscentral med exempelvis 20 småföretag anslutna, vilka skall dåsitta i ledningen för förelagshälsovården? Jo, det skall företagsnämndernagöra. 20 företagsnämnder måste då sitta där, om man inte skall sorlera bortsomliga, och del står det ingenting om i vare sig motionen eller reservationen.Och det är ju i företagshälsovårdens styrelse som målsättningarna förföretagshälsovårdens arbete dras upp. Det är här man kan påverka inriktningenav företagshälsovårdens arbele. Det är aUtså besvärligt. Vi vel nu att man harfacklig representation i företagshälsovårdscentralernas styrelser ochföretagshälsovårdens styrelser. Del är en minoriletsrepresentation, och jagskulle gärna se alt man fick en Ukarepresentalion i dessa styrelser, men detgär inte via företagsnämnderna. Del är min bestämda uppfatlning efter många årsarbete i en sådan förelagshälsovårdsstyrelse. Ett gammalt argument från arbetsgivarna är atl om vi barahar företagshälsovård skall kostnaderna på sjukvårdssidan minska omedelbart.Det är det krav arbetsgivarna framfört i vår företagshälsovård. har viförelagshälsovård, nu vUl vi också se alt sjukdomsfaUen minskar, hävdar arbetsgivarna. Men så snabbt når man inle resultat. På lång sikt kanskeman kan nå detta, och det hoppas vi naturligtvis, men man får inga omedelbaraeffekter som arbetsgivarna och tycks tro. Vi har steg för steg förbättrat arbetsmiljön ocharbetarskyddet i detta land från fackföreningsrörelsens och socialdemokratiskapartiets sida. Det har vi gjort mot ett myckel hårt och kompakt motstånd frånarbetsgivarsidan. Del har kommit in en ny motivering vad gällerparlamentarikerna. Det är för att man skall få inflytande och insyn i dennautredning. Det sitter inga politiker i den, det är sant, men om man titlar påde personer som sitter där, så representerar de mycket stor kunnighet ifackliga frågor. Vad som kommer atl prägla betänkandet är kanske inle politiskavärderingar men mänskliga och fackliga värderingar, och sedan blir denpolitiska viljan avgörande för beslutet. HerrNORRBY i Äkersberga (fp) kort genmäle: När det gäller fjolårsmotionen som herrNUsson i var med om atl väcka säger han atl den tillgodosågs avarbetsmiljöfonden. Det har jag svårt att förstå eftersom motionen avsåg någothelt annat än det arbetsmiljöfonden syftar tUl. När i sedan lar upp företagsnämnden ochföretagshälsovården är han stelt bunden tUl de nuvarande formerna. Det är givetatt vUl man inte förbättra, vill man inle införa reformer när det gällerföretagsnämndernas verksamhet, kan man inte följa vårt förslag att låtaföretagsnämnden bli huvudman för företagshälsovården. Men drivs mångaföretagshälsovårdscentraler av flera företag gemensamt i samverkan. Ochmöjligheterna lill samverkan minskar ju inte bara för att företagsnämnderna fårhuvudansvaret för företagens medverkan i företagshälsovårdscentraler. Arbetsgivarna säger att företagshälsovården ger minskadsjukvård, påstår i . Förebyggande insatser ger aUtid minskadsjukdom och därmed minskade sjukvårdsbehov. Trycket på sjukvården skall alltsårimligtvis minska inte på kort sikt, det har ingen hävdat, utan på längresikt. Del är därför vi säger att man nu skall fatta principbeslutet omobligatorisk företagshälsovård för atl långsiktigt kunna inrikta utvecklingenpå en målsättning som innebär ökade förebyggande insatser. Sedan säger i att arbetarrörelsen hargenomfört förbättringar steg för steg trots kompakt motstånd frånarbetsgivarsidan. Men vad som är aktuellt nu är ju inte att diskuteraarbetsmarknadens parters ansvar för arbetsmiljöfrågorna; det är det politiskaansvaret, den politiska prioriteringen vi nu diskuterar. Att det sitter duktigapersoner i arbetsmiljöutredningen har ingen ifrågasatt, men där sitter ingenpolitiker. Vi kan inte kräva av partsrepresentanterna på arbetsmarknaden attde skall ta politisk ställning. Del är vi politiker som har ansvaret för del.Arbetsmiljöfrågan är nu så viktig att det krävs politiska prioriteringar. Detär inte bara en fråga för arbetsmarknadens parter. De mänskliga och fackligavärderingarna förs inte åt sidan av det skälet, men de kompletteras medpolitiska värderingar. Därför hävdar vi att parlamentariker skall vara med iutredningsarbetet. () kort genmäle: Enligt min uppfatlning tillgodosågs vår motions syften ioch med fjolårets beslut, och del sade jag i den debatt som vi förde . Frågan om företagsnämnderna är verkligen intressant. Detskulle vara roligt att höra hur i Äkersberga menar att man ipraktiken skall sköta en företagshälsovårdscentral med exempelvis 15-20 företaganslutna, där företagsnämnderna skall sitta med i styrelsen och leda arbetet.Normalt består styrelsen för en sådan företagshälsovårdscentral av 5-7ledamöter. Styrelsen drar upp riktlinjer för det arbete som skall utföras vidhälsovårdscenlralen. Hur skulle del bli möjligt att få denna enormt storastyrelse att arbeta på någorlunda effektivt sätt? Det är ogenomförbart! Manfår då skapa helt andra regler för bildandet av Nr 69 företagshälsovårdscentraler, annarskommer de inte alt fungera. den 1''' i Äkersberga återkommer till arbelsmiljöutredningen.Här 28 april1972 framkom ett nytt motiv, och del ärnog det som är det bärande. - borgerliga partierna vill hadirekt insyn i utredningen genom parlamentariker. Atl det sedan går ut överatt denna mycket viktiga fråga om arbetsmiljön blir försenad spelar mindre roU.Vi har dugliga krafter i utredningen, vilket reservanterna själva skriver - deger dem alla överbetyg. Utredningen kommer att lägga fram elt betänkande somtillgodoser både de politiska, de fackliga och de mänskliga värderingarna, delär jag övertygad om. Sedan återstår, , den politiska viljan attgenomföra de förslag som utredningen lägger fram. Då kan vi behöva ett samfälltengagemang från de olika partierna i . Jag hoppas all vidden tidpunkten har samma inställning som . i Äkersberga (fp) kort genmäle; Företagsnämndernas verksamhet kommer attändra karaktär om de får väsentliga beslutsfunktioner. Det är alldeles givetatt vi då inte kan behålla exakt den verksamhetsform, den utformning avförelagsnämndernas arbete som vi har . Den måste förnyas med hänsyn tillde vidgade arbetsuppgifterna. Kan man klara hälsovårdscentralerna medsamordning kan man klara dem även i framliden. Det är en administrativ frågasom går att lösa. Reservanterna säger också att en sådan reform radikaltskulle förändra företagsnämndernas ställning och framför allt ge de anställdamedbestämmanderätt över förelagshälsovården. Där kommer en övergripandevärdering in. Då skall vi vara beredda att genomföra de administrativa ochorganisatoriska förändringar som den övergripande målsättningen förutsätterför sitt förverkligande. Vi anser atl frågan skall hänskjutas lillarbetsmiljöutredningen av det skälet att den enligt sina direktiv redan har attarbeta med dessa frågor. Vi lycker att vårt förslag är så väsentligt att vivill ha det med i utredningsarbetet. Det är inte så enkelt att vi bara vill ha insyn iutredningen. Varför har vi parlamentariska utredningar? Det är för att vi skallha samma bas för vårt agerande, för att vi skall kunna föra fram synpunkter påett tidigt stadium, för atl vi skall kunna ha utredningsväsendet som ettväsentligt instrument i det politiska arbetet. Del kommer inte att leda lillförsening, eftersom av reservationen klart framgår att det är det kommandearbetet som skulle inriktas på det här sättet. Den politiska viljan skullesannolikt komma til! bättre uttryck genom parlamentarisk medverkan i utredningen.Av debatten här att döma är det inte fel på den politiska viljan på något håll. (vpk); Jag vill börja med atl rätta till ettmissförstånd eller en missuppfattning, som i gjorl sig skyldig lill angående vårt förslag om tillägg till direktiven för arbetsmiljöutredningen. Vi har ingen misstro mot utredningen, men vi anser att direktiven är för vagt skrivna och att de frågor som kamrat har nämnt skulle '20 ha varit klarare angivna idirektiven. Jag skall emellertid inte uppehålla mig viddet problemet. Jag skall beröra vår motion nr 470, vari bl. a. yrkas attföretagshälso- den vården underställs landstingen och de landstingsfria kommunernas 28 aoril 1972 huvudmannaskapoch att de anställda skall ha insyn och kontroll över --------- ;- Vidare har yrkats att utbildningen i arbetsmiljöfrågor ' väsentligenutökas och integreras i den ordinarie läkarutbildningen. För att börja med yrkandet att ellerkommunerna skall vara huvudman så är det ett upprepande av tidigare ställdakrav. Huvudmannaskapet är en viktig och avgörande fråga vid bedrivande av enrUclig företagshälsovård. Beträffande organisationen och etableringen avföretagshälsovården är det så att de större företagen som regelanställer en företagsläkare på och i förekommande fall enheltidsanställd skyddsingenjör. Dessa ingår som ledamöter nästan undantagslösti skyddskommittén men ofta också i företagsnämnden. I regel bedrivsverksamheten under stark styrning av företagsledningen. Genom sin direkta anställning hos arbetsköparen kommerförelagsläkaren i en stark beroendeställning och kan inle agera på ett riktigtsätt. Han intar medvetet eller omedvetet en arbetsköparatlilyd. Vid skyddskommitténssammanträden placerar han sig alllid på "rätt" sida, dvs. på den sidadär arbetsköparrepresentanlerna sitter. Samma sak gäller de heltidsanställdaskyddsingenjörerna. Även om både företagsläkare och skyddsingenjörer, som tarprivat anställning, från början har goda ambitioner och verkligen försökeråstadkomma förbättringar i hälsovårds-och arbetsmiljöfrågor, blir de snartvarse vem det är som bestämmer. Det behöver bara röra sig om förslag tillförändringar som för med sig ekonomiska konsekvenser av stor omfattning för atldet skall bli stopp. Och det är alltid arbetsköparen som avgör och bedömer hurstora kostnaderna skall vara, inle förelagsläkaren. Även om de föreslagnaändringarna är väl motiverade ur arbetsmiljö- och hälsosynpunkt och läkarenhävdar detta, så är del lill sist arbetsköparen som avgör. Läkaren kan vara hurpåstridig som helst och hävda sin uppfattning, han skall ändå finna att haninte har något avgörande i sin hand. Det behövs inte atl läkare ochskyddsingenjörer har så många tillspetsade diskussioner med arbetsköparnaförrän dessa låter förstå hur företagshälsovård och arbelsskydd skall bedrivas- ur företagsekonomisk synpunkt. De större företagen har också de största möjligheterna attbygga ut företagshälsovården på del sätt som jag här har beskrivit. Naturligtär atl arbetsköparna försöker få läkarna att helt sluta upp på sin sida. Imotionen 470 nämner vi just att företagen vänder sig till läkarkåren medpåkostade annonser, där man gör reklam med höga löner, möjligheter tillextrainkomster, hjälp med bostadsanskaffning m. m. Jag skall återge en sådanannons, som var införd i . Det är alltsåfråga om en platsannons som riktar sig till läkare. Det sägs inte så mycket omarbetet men desto mer om fritiden. Så här lyder annonsen: "Kort om arbetet Föreningen Hudiksvallsområdets företagshälsovårdscentral behöver två läkare till den nya centralen (tjänsterna är jämställda och läkarna bör helst representera olika specialiteter). Föreningen har 10 medlemsfö- 121 den 28 aprU 1972 retag med2 300 anställda, och kommer föreningen att växa tUl 13 förelag medca 4 000 anställda. Så nog finns det arbete. Litet om bostaden skall ni själva vara med ochbestämma hur ni vill bo. Föreningen svarar för bostadsanskaffning. Ni harmöjlighet att dellaga i utformningen av viUor vid nybyggnation. Villorna kanendera hyras eUer köpas. kommer vi till fritiden HudiksvaU har inte mycketgemensamt med storstaden. De läkare och deras famUjer som funderar på att svarapå annonsen lycker det är roligare att promenera i skogen än att sitta ibUköer. Dom drar hellre på sig skidorna än dansskorna. Här är inga inval vidgolfklubbarna. Och knappast några köer vid green. Vill man komma upp i fjällen,fiska eller bara vandra lar det med bU. Och det är inte tre timmarpå övertrafikerade vägar. Här finns plats för den som vill röra på sig. Närmare upplysningar om tjänsterna lämnar drLars-Erik , tel ------ och personalchef tel- . meritförteckningoch referenser samt uppgifter om tidigaste tillträdelse- dag tillsändes personalchefen, HudiksvaU." Detta är endast ett exempel på hur det går till. Jag baraundrar när man från arbetsköparhåU börjar annonsera på detta sätt efterexempelvis plåtslagare, byggjobbare eller stuveriarbetare och med sammaförmånserbjudanden. Jag är rädd att vi aldrig får uppleva det. Del troliga äratt UtveckUngen inom företagshälsovården i vad gäller nyetablering kommer attdomineras av det privata näringslivet. Läkarna kommer helt naturligt att iförsta hand söka sig till det privata näringslivet efter sådana här erbjudandenoch därefter stå som en överklass för sig jämfört med samhällsanställda läkare. Det måste stå helt klart för var och en som närmare harvarit i kontakt med företagshälsovården att anställningsförhållandet förföretagsläkaren måste betraktas som en utomordentligt vital fråga. Man har attjämföra med anställning av samhället med en fri och obunden initiativkraft ochett anställningsförhållande som innebär en stark bindning till den högstaföretagsledningen. För oss kommunister är valet inte svårt. Vi vet att enbindning av framlidens företagsläkare till arbetsköparna kommer att i ännustörre utsträckning än hämma en sund utveckling och en riktiginriktning av företagshälsovården. Företagshälsovård bedriven fristående frånoch helt oberoende av arbetsköparna måste vara det enda rikliga. Först då kanen förelagsläkare ingripa och aktivt påverka arbetsmiljön exempelvis genomutdömande av olämpliga arbetsmetoder eller olämpliga arbetslokaler och stoppaarbeten med farliga produkter utan hänsynstagande till rent ekonomiska skäl. Men jag skulle vilja se den privatanställde företagsläkaresom skuUe ha mod att exempelvis på förorda atl man sänker takten vidlöpande bandet även om han ansåg att det arbetsmedicinskt varmycket starkt motiverat, vilket jag också tror att det är. Vad deprivalanslällda företagsläkarna i stor utsträckning hitintills sysslat med ärhälsoundersökningar och anställningsundersökningar samt sjukvårdandeverksamhet. Den direkta arbetsmiljön dvs. derna,löneformerna, ackordssystem av olika slag, Irygghetsfrågor och Nr 69mycket annat som direkt eller indirekt har betydelse för arbetsmiljön - predasen den har de endast sporadiskt varit i kontakt med och desto mindrepåverkat. ~ ., iqt Det somsåledes skuUe botas och hälsoundersökas är arbetsmiljön, ------------ men denhar nära nog helt utelämnats. Insatser för alt eliminera buller. drag, avgaser och olämpliga arbetsmetoder, för att rätt anpassa den fysiskabelastningen, för att minska stress och jäkt har inte gjorts i någon har funnit att det är lämpligt att slopa ackordslön och har övergått till timlöner eUer månadslöner,vilket måste hälsas med tillfredsställelse under förutsättning att detinle har betytt ekonomiska eftergifter, för då är det ju inte någon störreglädje med det. Men här hörs genast elt klagoskri från SAF:s I etl av de senaste numren av Arbetsgivaren har man basunerat ut att hos de företag som övergått till rena tidlöner har SAF vill ha moroten tillbaka. Att den tidigareackordstakten kanske varit omänsklig och rent av skadlig för jobbarna har överhuvud taget inte nämnts från SAF:s sida. Det fruktansvärda är, som SAF ser det,atl kapaciteten har gått ner och därmed också profiten. Vi hyser inga stora förhoppningar om att attityden hosarbetsköparna skall förändras till det bättre. Så länge profiten är drivkraftenkommer det också att köpslås med arbetarnas skydd mot ohälsa, olycksfall ochyrkessjukdomar. Ett sätt för arbetarna att bättre skydda sig är atl samhälletövertar huvudmannaskapet för förelagshälsovården, med insyn och kontroll frånarbetarnas sida. Hur arbetarna vill ha det när det gällerföretagshälsovårdens huvudmannaskap framgår klart av en enkätundersökningbland aktiva arbetare i . Undersökningen företogs i slutet av förraåret och gjordes bland människor som kommit till arbelsmiljödiskussioneranordnade som offentliga möten av vpk i . Det delades då ut formulärtUl 402 personer, som fyllde i svar på frågan huruvida de ville haarbetsköparen som huvudman, om samhället skulle vara huvudman eUer om ansvaretskulle vara delat. Av de 402 tillfrågade ansåg 367 att samhället skall varahuvudman, 32 ansåg att arbetsköparen skall vara huvudman och 3 ansåg attansvaret skaU vara delat. Detta är väl siffror som ger klart besked. Och äratl märka atl de som uttalade sig var de mest aktiva och medvetna, de somverkligen sysslar med dessa frågor. Jag lycker att del är sådan expertis manskall lyssna på i första hand, när man sysslar med dessa frågor. Beträffande läkarutbildningen har vpk föreslagit attutbildningen i arbetsmiljöfrågor skall väsentligt utökas och integreras med denordinarie läkarutbildningen. Vi har ansett det vara av största vikt attläkarutbildningen utökas med ingående utbildning i arbetsmiljöfrågor. Det ärinte bara företagsläkarna som behöver denna utbildning. Varje läkare, oavsettom han är privat eller samhälleligt verksam, ställs allt oftare inför detfaktum att de sökande har skadats av sin arbetsmiljö på ell eller annat sätt.Därför är det nödvändigt atl läkarna har goda kunskaper om arbetsmiljön ochdess problem. Enligt riksdagsbeslut skall ca 45 företagsläkare, 50 123 skyddsingenjöreroch 60 sjuksköterskor utbildas i företagshälsovård vid arbetsmedicinskainstitutet. Det måste dock starkt ifrågasättas om arbetsmedicinska institutetär den rätta och skyddsingenjörer. har en alltför stark bindning till SAF och är enligt min mening inleen lämplig betydelsefulla funktioner i samhället somföretagsläkare och skyddsingenjörer fuUgör. Bakgrunden till denna misstro mot arbetsmedicinskainstitutet är det sätt på vilket institutet kom till och vem som då var såangelägen om dess tillkomst. Jag vill här återge en beskrivning av delta ursenaste numret av tidningen i Bild-Kulturfront. Vad jag nu citeraråterfinns på s. 9 i nämnda tidning under . "kom till var det SAFsom kläckte idén. SAF ville ha ännu fler experter. Dom ville ha ett ännufastare grepp om utvecklingen. lät göra en utredning. I utredningen sattSAF:s professor . Och det var han som gjorde jobbet. Det varhan som gjorde utredningen. När utredningen var klar såg till alt SvenForssman som var hans chef på blev överdirektör för . Och svarade med att utnämna till chef för institutets tekniska avdelning. Så kom det sig atl statens Arbetsmedicins ka Institut blev en skapelse av SAF.-- var så öppet fräck att han behöU sin tjänst påSAF;s medicinska avdelning som han jobbade på ArbetsmedicinskaInstitutet. Så blev vad det blev. Mångaarbetare och skyddsombud hade fått höra att nu skulle staten äntligen skaffaett opartiskt centrum för forskning i skyddsfrågor." Bakgrunden till detta instituts tillkomst som den harbeskrivits i Folket i Bild Kulturfront är såvitt jag kunnat finna heltkorrekt. Att förtroendet för detta institut som ulbildningsanslalt förföretagsläkare och skyddsingenjörer är helt obefintligt bland dem som kännerlill dessa förhållanden torde slå tämligen klart för aUa. Socialministern borde nog se sig om efter någon meralämplig och framför allt mera objektiv läroanstalt, om del skall kunna skapasförtroende för de människor som skaU fungera som företagsläkare ochskyddsingenjörer. Vpk har ställt förslag som om de hade tillgodosetts löstläroanslaltsfrågan och utbildningsfrågorna. Jag skall avsluta med att säga några ord tillherr i Äkersberga som här har målat en verkligt vacker tavla. Tyvärrmåste jag göra honom ledsen genom atl säga atl den tavlan inte går att sälja påBlasieholmen. Jag tror inte att det går ens i de medelstora privata företagen. När det gäller företagsnämnderna och huvudmannaskapet, somherr i Äkersberga också talade om, måste jag ifrågasätta vad hanegentligen menar. Det finns så många små företag som givetvis skall haföretagshälsovård , men när det gäller exempelvis alla åkerierspridda runt om i landet är det en omöjlighet att följa den linje som herrNorrby här har förespråkat. Det är emellertid inte bara därför det är olämpligtatt göra företagsnämnderna till huvudmän för företagshälsovården. Jo, det är etl organ där man sätter sig ned och pratarmed varandra men där man inle har någon som helst beslutanderätt. För att kunnafölja den linje som här har förespråkat krävs det attföretagsnämndens struktur ändras i grunden; där måste införas beslutanderätt,och man måste göra det möjligt för alla atl där vara med och bestämma. I säfall skulle jag kunna tänka mig att stödja förslaget, men inle . i (fp): Arbetsmiljön har inte bara en teknisk ochmedicinsk sida. Den innefattar hela den sociala omgivning som människan ärverksam i. Situationen är den - del har vi hört tidigare i debatten -atl de flesta arbetsmiljöer är eftersatta. Det gäller i särskilt hög gradarbetsplatser där man har tungt och smutsigt jobb. Alltför många människorupplever fysiska risker i sitt arbete. Det finns undersökningar som pekar påatt fyra av fem arbetare uppfattar sin arbetsplats som hälsovådlig eller direktfarlig. För många människor har arbetet blivit ett nödvändigt ont, någontinglikgiltigt eller någonting man måste slå ut med. Arbetet har då endast blivitett medel att skaffa sig något annat: lön och frilid. Hela sinUvstillfredsslällelse får man utanför arbetet. Del kan vara frestande all lösa dessa problem med enbartkortare arbetstid och ekonomisk kompensation. Men vi menar alt ett sådantsynsätt inle kan accepteras. Däremot vill jag ställa mig främmande ochavvisande till de tankar som tidigare förts fram här, då man säger all de härkostnaderna borde bäras av arbetstagarna. Enligt mitt sätt all se måste detvara hela produktionen och samhället som skall bära kostnaderna för en bättrearbetsmiljö. Dessutom lär en bättre arbetsmiljö vara mycketproduktionsbefrämjande. Lösningen måste ligga i alt omvandla arbetslivet, och iden omvandUngen och då kommer vi in på den andra sidan av arbetsmiljön finns också en demokratisk dimension.