prot · FV09131 · 1972-12-04 00:00:00 — § 1 Meddelande ang. sammanträdet Sammanträdet inleds medbehandling av utskottsbetänkanden. Samtliga svar på enkla frågor ochinterpellationer lämnas sålunda efter ärendebehandlingen. § 2 Herr talmannen meddelade att enligt tUl kammareninkomna läkarintyg var dels sjukskriven den 4-13december, dels i sjukskriven den 431december och dels sjukskriven ytterligare t. o. m. den 7december. Erforderliga ledigheter från riksdagsgöromålen beviljades. § 3 Föredrogs och hänvisades motionerna nr 1916 och 1917tUl justitieutskottet. § 4 Föredrogs, men bordlades åter konstitutionsutskottetsbetänkanden nr 41-43, 50 och 52-54, finansutskottets betänkande nr 38, lagutskottetsbetänkande nr 21, försvarsutskottets betänkande nr 23 samt näringsutskottetsbetänkande nr 61. Föredrogs kulturutskottetsbetänkande nr 23 i anledning av motioner i rundradiofrågor. I detta betänkande behandlades motionerna 1972:28 av m. fl. (vpk) vari hemställts attriksdagen gav regeringen tUl känna vad som i motionen anförts om SverigesRadios programpolitik och att uttalade sig för att Radioskulle utträda ur . 1972:60 av herrar i (c) och Johanssoni Skärstad (c), 1972:61 av herrar i (c) och Johanssoni Skärstad (c), 1972:131 av herrar ()och Hylländer (fp) vari yrkats att hos Kungl. Maj;t hemstäUde omförslag tUl inrättandet av ett programråd i enlighet med i motionen angivnariktlinjer. 1972:233av i Skärstad m. fl. (c), 1972:341 av m. (fp) vari hemställts att beslutade att hos Kungl. Maj :t anhåUa om enöversyn av hittUlsvarande tUlämpning av begreppet opartiskhet ibarnprogrammen i ljuset av vunna erfarenheter, så att de i fortsättningen ocksåmedgav utrymme för spegling av kristna värderingar och synpunkter på sammavUlkor som gällde för övriga, 1972:487 av m. fl. (m)vari hemställts att hos Kungl, Maj:t skulle 1, anhåUa att enparlamentarisk utredning tUlsattes med uppgift att klarlägga hur en ökad frihetoch konkurrens i etermedia skulle åstadkommas och hur långsiktigafinansieringsproblem skulle bringas under kontroll, 2, anhålla omåtgärder för en bättre efterlevnad av reglerna i radiolagen och i avtaletmellan staten och , 1972:491 av (), 1972:494av herrar () och Wirmark (fp), 1972:1037av (), 1972:1051av i Skärstad (c), 1972:1057av i m. fl. (m), 1972:1062av i Gäddvik m. fl. (m), 1972:1063 av herrar iÖrebro (c) och i (c), 1972:1070av m. fl. (c), 1972:1072av (), 1972:1079av herrar () och () samt 1972:1081av (). 1. att riksdagenskulle avslå motionen 1972:487 i vad avsåg en parlamentarisk utredning om huren ökad frihet och konkurrens i etermedierna skulle åstadkommas, 2. att riksdagenskulle avslå motionen 1972:233 om inflytande för folkrörelserna öververksamheten inom , 3. att riksdagenskulle avslå motionen 1972:131 om inrättande av ett programråd vid SverigesRadio, 4. attriksdagen skulle avslå motionen 1972:487 i vad avsåg åtgärder Nr 131 för enbättre efterlevnad av reglerna i radiolagen och i avtalet mellan Tjefiapenden staten och , 5. attriksdagen skulle avslå motionen 1972:1037 om en revidering av---------- avtaletmellan staten och , Rundradiofrågor 6. att riksdagenskulle avslå motionen 1972:28 i vad avsåg ett tUlkännagivande angående det s.k. underhållningsvåldet i rundradion, 7. att riksdagenskulle avslå motionen 1972:491 om programtid för de politiska partierna irundradion, 8. att riksdagenskulle avslå motionen 1972:1063 om fristående politiska program i rundradion, 9. att riksdagenskulle avslå motionen 1972:1062 om församUngs-gudstjänster i TV, 10. att riksdagenskulle avslå motionen 1972:1081 om ett dagligt religiöst TV-program, 11. att riksdagenskulle avslå motionen 1972:341 om tUlämpningen av begreppet opartiskhet iSveriges Radios barnprogram, 12. att riksdagenskulle avslå motionen 1972:1051 om information i TV i skol- ochutbUdningsfrågor, 13. att riksdagenskulle avslå motionen 1972:28 i vad avsåg den del av yrkandet om etttUlkännagivande angående programpolitik som inte behandlatsunder punkt 6, 14. att riksdagenskuUe avslå motionen 1972:28 i vad avsåg utträde ur , 15. att riksdagenskulle avslå motionen 1972:1057 om en översyn av ansvarsbestämmelserna förSveriges Radios programverksamhet, 16. att riksdagenskulle avslå motionen 1972:1070 om översyn av riktlinjerna för samordning avprogramverksamheten i TV-kanalerna, 17. att riksdagenskulle avslå motionen 1972:494 om televisionens nyhetsförmedling, 18. att riksdagenskulle avslå motionen 1972:487 i vad avsåg en parlamentarisk utredning omSveriges Radios långsiktiga finansieringsproblem och motionen 1972:1072 om enutredning angående framtida finansiering, 19. att riksdagenskulle avslå motionen 1972:61 om befrielse förvissa handikappade frånskyldighet att erlägga avgift för innehav av radio och TV, m. m., 20. att riksdagenskulle avslå motionen 1972:60 om utökning av antalet TV-program med textremsor, 21. att rUcsdagenskulle avslå motionen 1972:1079 om tUlhandahållande avarkiverade program. 1. beträffande frågan om en parlamentarisk utredning avhur en ökad frihet och konkurrens i etermedierna skulle åstadkommas a) av i Agnas (m) och (), somansett att utskottet under 1 bort hemställa, att med bifall tUl motionen 1972:487 i denna delhos Kungl. Maj:t skulle anhåUa att en parlamentarisk utredning tUlsattes med uppgift 73 Nr 131 att klarlägga hur en ökad frihetoch konkurrens i etermedierna skulle b) avherrar Källstad (fp) och (), som ansett att utskottets Kuna J g yttrande i viss del skulle ha avreservanterna angiven lydelse, 2. beträffandefrågan om inrättande av ett programråd vid av herrar Källstad (fp) och (), som ansett att utskottet under 3 bort hemstäUa, att med bifaU tUl motionen 1972:131 hos Kungl.Maj:t hemställde om förslag tUl inrättande av ett programråd i enligliet med imotionen angivna riktUnjer, 3. beträffandefrågan om det s. k. underhållningsvåldet i TV av (vpk), som ansett att utskottet under 6 bort hemställa, att med bifall tUl motionen 1972:28 i denna delsom sin uppfattning gav Kungl. Maj.t tUl känna vad i motionen anförts om det s.k. underhållningsvåldet i rundradion, 4. beträffandefrågan om tUlämpningen av begreppet opartiskhet i barnprogram av herrar Källstad (fp), i Agnas (m) och (), som ansett att utskottet under 11 bort hemställa, att med bifaU tUl motionen 1972:341 hos Kungl.Maj;t skulle anhålla om en översyn av hittUlsvarande tUlämpningav begreppet opartiskhet i barnprogrammen i ljuset av vunna erfarenheter, såatt de i fortsättningen också medgav utrymme för spegling av kristnavärderingar och synpunkter på samma villkor som gällde för övriga, 5. beträffandefrågan om tillkännagivande av vissa synpunkter på programpolitik av (vpk), som ansett att utskottet under 13 bort hemställa, att i anledning av motionen 1972:28 i vad avsågden del av yrkandet om ett tUlkännagivande angående programpolitiksom inte behandlats under punkt 6 som sin mening gav Kungl. Maj:t tUl känna vadreservanten anfört, 6. beträffandefrågan om utträde ur Svenska arbets givareföreningen av (vpk), som ansett att utskottet under 14 bort hemställa, att rUcsdagen med bifall tUl motionen 1972:28 i denna deluttalade sig för att borde utträda ur . Till betänkandet hade fogats särskUda yttranden 1. beträffande frågan om en bättre efterlevnad av reglerna i radiolagen och iavtalet mellan staten och av i Agnas (m) och fruMogård (m) samt 74 2. beträffande frågan om programutrymmet för församlingsguds- tjänsteroch andra program av religiös karaktär av herrar Källstad (fp) och (). Det finns nog inte någon institution i vårtland som vi är mer beroende av när det gäller information och upplysning,underhållning och förströelse än och TV. För många av oss ärradio och TV de aUra vUctigaste kulturförmedlarna. Därför måste derasprogramutbud vara rikt varierat och av hög kvalitet. Detta tillgodoses enligtmin mening bäst genom konkurrens mellan olika producenter. Teknikens utvecklingmed vidgade möjligheter för radio och TV har förstärkt de principiella ochpraktiska invändningarna mot ett radio- och TV-monopol, något som ocksåframhålles i partiprogram. Det nuvarande systemet innebär riskerför ensidig nyhetsförmedling och opinionsbUdning, i synnerhet i tider av yttretryck. Ett system med konkurrerande radio- och TV-företag skulle vara en bättregaranti för en mer balanserad nyhetsinformation och en allsidig programpolitik. På radioområdet finns det utrymme för en mera långtgåendeetablering av både nationella och regionala företag, medan förhållandena påTV-sidan kräver en starkare begränsning av både antalet företag och kanaler.Förutsättningar för en fullständig etableringsfrihet saknas, såvitt jagbegriper. Det motiverar dock inte monopolställning, som jaganser bör upphöra. Ett från helt fristående företag bordekunna startas för omhändertagande av . Det kan finansieras med licensmedelmen också genom försäljning av reklamtid. Utvecklingen av kommunikationssatelliter,kasett- och kabel-TV och de nya tekniska framstegen i fråga om radiosändningarkan göra det omöjligt att undvika reklam i radio och TV. Men vid ett beslut om reklam i radio och TV måste mycketstor hänsyn tas till pressens ekonomiska läge. Om reklamsändningar skalltillåtas, måste en ovillkorlig förutsättning vara att annonsörerna inte fårutöva något som helst inflytande över programmen och att reklam endast fårförekomma mellan programmen eller i särskUda sammanhängande reklamjournaler. har man alltså i en motion föreslagU att det skalltillsättas en parlamentarisk utredning med uppgift att klarlägga hur en ökadfrihet och konkurrens i etermedia skulle åstadkommas. Kultumtskottet harbehandlat denna motion, som kommer från moderata samlingspartiet. jag, som avgivit en reservation, har emellertid framhållit att det förnärvarande pågår ett stort antal utredningar på radio- och TV-området. Jagnöjer mig med att peka radioutredning, den s. k. 69. Innannågot resultat föreligger från dessa utredningar är det inte nödvändigt mednågon ny stor utredning. Det är möjligt att avvakta detta också med hänsyn tillden genomförda omorganisationen beträffande nyhetsinformationen i radiooch TV. Jag vUl alltså, herr talman, i detta avseende yrka bifalltill reservationen Ib. Förslaget om inrättande av programråd i , enfråga som vi i foUcpartiet har drivit, avvisades redan 1966.Man hänvisadedå tUl att kompetensgränserna mellan ett programråd och styrelsen för SverigesRadio var oklara och menade, att styrelsen borde ha det odelade ansvaret förverksamheten. Kultumtskottet talar nu för en fri och öppen diskussion iprogramfrågorna, vUken skulle föras mellan ledning och medarbetareå ena och allmänheten å andra sidan - som det heter i betänkandet - "ialla de faU då verkligt behov av en dylik diskussion uppkommer". När manläser detta uttalande ställer man sig onekligen frågan: Vem avgör när behovetverkligen föreligger och vem är det som tar initiativ tUl en sådan diskussion? Det påtalas också att det skulle vara risker förenade medett sådant programråd. Det skuUe verka hindrande och försvårande på verksamhetensfria utövande. Jag tycker att det är ganska märkligt att utskottet i sittbetänkande påstår att ett programråd av den typ som vi har föreslagit skuUeverka hindrande och försvårande på verksamhetens fria utövande. Den löpandeverksamheten inom en institution som torde vara ganska oåtkomligför de enskilda människorna. Allmänheten har såvitt jag förstår alltförbegränsade möjligheter att påverka programmens sammansättning och utformning.Detta förhällande bottnar kanske inte främst i de vaga formuleringarna iavtalet mellan och staten utan beror snarare på att det saknasett organ, som kan fungera som forum för både enskilda och sammanslutningar avolika slag och där synpunkter på och önskemål om den framtidaprogramverksamheten kan framföras. borde med andra ord få en bredare ochdjupare förankring i befolkningen. Jag vill som exempel på detta nämna den s.k, Anebyaktionen, dvs. TV-aktionen som gick ut från i och sominnebar att mer än 7 200 hushåU sade upp sinTV-licens i protest mot sex, våld och svordomar i TV-pro-grammen. Det förhållersig nog så att många människor uppfattar TV;s programpolitik som djuptkränkande för den personliga integriteten. I barnfamiljerna uppfattas oftaprogrammens innehåU av svordomar, våldsinslag och pornografiska inslag somdirekt sabotage mot de normer efter vUka man försöker fostra barnen. Det hade därför varit lämpligt att tillsätta ett programrådav den typ som vi har föreslagit. I detta skulle förekomma representation frånolika områden av samhället, såsom folkrörelser, religiös verksamhet ochungdomsverksamhet. Det skulle enligt radioutredningens förslag ha tUl uppgiftatt diskutera program. Det skulle i varje faU vara ett bramedel för att få en bredare och djupare förankring också hos befolkningen. Det var aUtså radioutredning som föreslog ettprogramråd. Det kan visserligen invändas, att radionämndens verksamhet tUlgodoserde här önskemålen och att inrättandet av ännu ett organ som sysslar medprogramfrågor skulle innebära en onödig dubblering. verksamhetgäller uteslutande ställningstaganden till anmälningar om program som redan harsänts, och en sådan eftergranskning är motiverad under alla förhållanden. Dettorde dock inte innebära några större svårigheter att åstadkomma en lämpligavgränsning mellan dessa båda organsuppgifts- och ansvarsområden, och såvitt jag förstår skulle det heller inteinnebära svårigheter i relation till styrelse. Det behövs aUtså en mer öppen diskussion i programfrågornaän den som förekommit. I denna diskussion bör inte baravara mottagande part utan också ha att argumentera för sin programsättning. Enmöjlighet att ordna detta vore att inrätta ett programråd sammansatt avrepresentanter för olika områden av samhällslivet. Jag vUlaUtså, herr talman, yrka bifall också tUl reservationen 2. Reservationen 4, vilken jag också yrkar bifall till,kommer att behandlas närmare av , och jag hänvisar till hansyttrande i detta avseende. Slutligen, herr talman, har och jag ettsärskUt yttrande fogat tUl kulturutskottets betänkande. Det gällerprogramutrymmet för församlingsgudstjänster och andra program av religiöskaraktär. Både och jag är medvetna om att frågan om vilketprogramutrymme som skall beredas gudstjänster och andra religiösa inslag iradio och TV är av den art att den enligt gällande avtal skall avgöras avSveriges Radio, men att ge till känna en meningsyttring här i kan väländå inte vara felaktigt, och vi gör det i anslutning tUl motioner som harväckts av i GäddvUc m. fl. Det kan nämligen ifrågasättas, om de religiösa programmentillgodoses "i skälig omfattning". Enligt vår mening borde det varamöjligt att ge den religiösa programverksamheten ett ökat utrymme i de olikaIjudradio-och TV-kanalerna. Direktsända församlingsgudstjänster borde kunnaförekomma i TV, och det borde också kunna förekomma ett dagligtreligiöst TV-program av den typ som vi har nämnt om i det särskUda yttrandet.Ett sådant dagligt TV-program skulle ha sitt både religiösa och kulturellavärde. HerrNILSSON i Agnas (m): kommer senare att i huvudsak talaför våra uppfattningar då det gäller reservationen 1, och jag skall bara häruttala min tillfredsställelse över att kulturutskottet har kunnat enas omden skrivning, som finns t. ex. på s. 5 och 6. Jag hoppas att den skallobserveras och att man ute i landet skall ta den för vad den verkligen är. Vadsom står där bör vara klargörande på en hel del punkter. Vi har den situationen i att många människorupplever en hjälplöshet inför allt som strömmar ur högtalarna och syns på mtani etermedia. Jag tror inte att jag går till överdrift om jag säger det. "Man skulle vUja protestera, men är det lönt att protestera, man skullevilja ha en ändring, men det går väl inte att få en ändring." Det är juändå en monopolradio och allting regleras av avtal och av radiolag, och det är ipraktiken så att vi måste ta emot vad som sänds. Då säger välmenande människor: Ja, men ni kan väl slå avradion när det är dåliga program, om ni uppfattar dem som dåliga. Ni kan vällåta bli att se det; ni kan väl ägna er bara åt det som är bra! Får jag dåfråga: Är det inte djupt otillfredsställande att vi, herr talman, om vi harköpt en radio- eUer TV-apparat - kanske rent av en dyr färg-TV - till ett hem,när vi sedan sätter oss ned för att lyssna eller titta på förhand skall behöva haden inställningen eller känslan att det vi skall se eller höra kommer attuppröra oss så djupt att vi egenthgen önskar att vi inte haft apparaten? Mankan se det ur en annan synpunkt; vi har i ett hem barn och ungdomar, och vi vetinte om vi törs låta dem se på TV som vi tycker att det borde varasjälvklart att de själva i stort sett skall få avgöra vad de skall se. Viborde, särskUt när det gäller barnprogram, ha den tryggheten att ingentingolämpligt eller skadligt visas. Man kan givetvis aldrig tillfredsställa alla lyssnar-eller tittargmpper, men jag vUl ändå ställa frågan: Behöver det vara så här iSverige? Om TV och radio fungerar riktigt är de fina instrument. Den tekniskautvecklingen har faktiskt gett oss någonting, som har fört människorna närmarevarandra och ger dem mänga möjligheter som generationerna före oss inte hade.Ändå är jag personhgen mycket kritisk på många punkter, och jag skall passa påatt läsa ur en bok mycket därför att de som boken rör sig om dels redan harprotesterat mot det som står där, dels skall fä tillfälle att säga emot, om detinte är sant. Jag hörde i radio ett samtal mellan någrautländska journalister som bott i och som har vissa uppfattningar om Sverigeoch delvis skrivit därom. Jag gick därefter och lånade boken av på . Det är mycket där somjag själv med en gång uppfattar som litet av missuppfattningar eller karUcatyr,men kan man inte värja sig för att författaren förefaller ha en ärligvilja att skUdra . Det finns också mycket som en man som kommer utifrånser som inte en svensk ser, i varje fall inte på samma sätt. Jag skall läsainnantill något som åtminstone först förefaller vara alldeles riktigt. Det ärnågot av vad jag själv har upplevt. Jag citerar alltså på s. 246 i boken; "Som så många andra ting tycks svensk radio vidflyktigt påseende likna sina motsvarigheter i de västerländska staterna menvisar sig vid närmare undersökning vara någonting helt annat. De förstasärkänne-märkena ligger i dess ställning inom statens organisation. I nästansamtliga västdemokratier administreras radio och TV av kommunikationsministeriet,vUket betyder att de utgör neutrala media men i (liksom i mångadiktaturstater) är de underlagda (''), något som häntyder på en roU som instrument förpolitisk ledning och uppfostran. Då under socialdemokraternaundervisningsväsendet blivit ett medel att forma sinnena och förvandlasamhället, är det fullt logiskt att radio och TV tas i bruk för sammasyfte." Jag gör naturligtvis den reservationen att det är förkategoriskt uttryckt, men jag har kant och upplevt någonting avdet här, och jag har mött människor som sagt detsamma fastän de är svenskar -och ganska besinningsfulla svenskar. Jag fortsätter citatet; "1 västerländska stater, föratt ta en annan jämförelse, är i varje fall teoretiskt avsikten med radio och TV att informera allmänheten, men i är deras officiella funktion att formera, att forma opinionen. Detta är inte bara ordrytteri på ett prefix; de svenska myndigheterna är fullkomligt klara över skillnaden mellan de båda begreppen.--- Radions makt är i något större än i de västerländskastaterna emedan befolkningens huvudmassa, som är intellektuellt efterbliven ochförst trätt ut ur sin isolering, är mer än vanligt mottaglig förindoktrinering." Det där låter fruktansvärt, men sedan kommer ett citat somman nästan önskar att man finge motsagt. Författaren citerar ,chef för kanal i TV, och det är möjligt att denne redan har sagtemot detta, men det har jag inte uppfattat: "Svenskarna är inteUektuelltprimitiva och underutvecklade. Och TV arbetar på så vis, att den skapar emotionoch intellektuellt liv och därmed också skapar opinion. Det är ett opinions-skapandemedium." Jag delar inte uppfattningen att svenskarna ärunderutvecklade. Skulle en kanalchef i ett svenskt massmedium verkligen ha sagtdetta måste vi fråga oss var vi har hamnat. Jag harvelat citera detta för att jag gärna vUl få det dementerat. Vad sedan gäller frågan om programråd så vUl jag peka påvad vi skrev i ett särskUt yttrande tUl kulturutskottets motsvarandebetänkande. Från vårt håll framhöll vi att vi inte vill ha förhandscensur. I århar vi inte skrivit det - vi tycker att det är självklart - men vi måste finnanågot forum, något organ, där vi kan samtala om program och om hur de skallutformas, så att vi kan undvika de värsta programmen, de program som vållarstora tittarstormar. Jag kan instämma i mycket av vad sade, men åandra sidan viU jag bekänna att jag ser det som väldigt svårt att i praktikeninrätta programråd utan någon form av censur. Men blir det inte en förändring,skall radionämnden motta så många anmälningar som och skall tUlströmningenav dem accelerera i så våldsam takt som måste vi finnaett sätt att lösa problemen. I reservationen 4 tar vi upp frågan om barnprogrammen, ochjag yrkar bifall till den. Det är sant att vi håller på den huvudregeln attSveriges Radio skall avgöra hur programmen skall utformas. Men då det gällerjust barnprogrammen har mycket varit förkunnelse i negativ mening. Jag har möttmånga människor som varit minst sagt ledsna över vad som har presenterats där.Man har sagt att förkunnelse får inte förekomma, men förkunnelse medandra förtecken fär förekomma. Därför vUl jag att denna reservation skall varaett observandum och ett uttryck för de många människornas både hjälplöshet ochprotester inför vad som sker på det området. I anslutning till i Gäddvik m. fl. motionom TV-guds-tjänster och motion om ökad tid förkristna program finns ett särskilt yttrande fogat vid betänkandet. Av någonanledning kom mitt namn inte med jag är ju själv en av undertecknarna av denförstnämnda motionen. Jag förutsätter att och TV finner utvägaratt ge ytterligare programtid för kristna program och att det skaU bli möjligtatt ha någonting sådant. Får jag slutligen uttrycka min uppfattning omradionämnden. När jag lyssnat på regeringsrådet och sekreterarenAssarson har jag fått ett mycket starkt intryck av att de är dugliga ochduktiga människor. Men när jag hört av medlemmar i radionämnden och avsekreteraren vilka arbetsuppgifter de ställs inför, vilka enorma mängder avpapper de får och hur mycket de skall se frågar jag mig: Är det inte ettomöjligt arbete Jag har hört att man samlas varannan torsdag och sitter imånga timmar och ser på program. Och ändå har vi en känsla av att de factohänder ingenting. Det finns program som blir kritiserade av nämnden, men sommånga har påpekat händer det t. o. m. att sådana program har gått i repris. HerrBERNDTSON i (vpk): Det är viktigt att vad som i avtalet mellanSveriges Radio och staten säges att "programverksamheten skall i sinhelhet präglas av skäUg balans mellan åsikter och intressen" tUlämpas. Menden tUlämpningen får inte innebära att så snart ett program av samhällskritisknatur sänts, mäktiga grupper i samhället skall kunna utverka"motprogram". Under högljudda kampanjer från reaktionära krafter motden påstådda "vänstervridningen" av radio/TV har oroande inslag avingripanden mot samhällkritiska program förekommit. Vi menar att regeringens representanter i måste ha uppgiften att slå vakt om den i avtalet fastställda skäligabalansen mellan åsikter och intressen och en viss frihet och aUsidighet iprogramutbudet. Likaså måste yttrandefrihet och rätten att föra fram berättigadsamhällskritik, även om den drabbar statsmakten, storföretag eUer mäktigaorganisationer, värnas. Personalen har genom sina organisationer krävt atttendenserna tiU åsiktsförföljelser inom upphör. Radioledningen har uppenbarligen en benägenhet att fallaundan för påtryckningar från mäktiga personer och organ. En strängare kontrollöver programmen förstärker denna risk. Det är därför inte bara en fråga omintern arbetsorganisation inom som enligt pressuppgifter justnu är föremål för diskussioner.