prot · FV0916 · 1972-12-31 00:00:00 — Den enaundersökningen görs på hela befolkningen, och den andra gäller dem som faktisktanmäler sig till arbetsförmedlingarna som arbetssökande. Det säger sig självt att det måste bli olika resultat förtvå så skUda undersökningar. Men när vi jämför dem månad för månad sååterspeglar de faktiskt samma utveckling. Vi kan väl säga att vi har tvåmätare. Men att de i och för sig står i konflikt med varandra tycker jag är enfelaktig uppfattning; så är det inte. Vi har eftersträvat att förbättra dem.Jag tror inte vi är betjänta av att få en tredje löpande serie, ty det vore nogolyckligt. Men jag tror väl att vi, som vi försöker, skuUe kunna gå in påenskUda områden och förbättra våra kunskaper där. Jag har färsk erfarenhet av vad det leder till när manändrar statistiken. Så har skett beträffande bostadsbyggandet. Genom att manhar ändrat definitionen för när ett byggnadsföretag är igångsatt har vi helaåret fått en felaktig uppfattning om det bostadsbyggande som faktiskt harförekommit i landet. Det är först nu när det har gått som det börjar bliklart att det i stort sett har varit ganska tUlfredsställande. Mycket av detmissnöje och den oro som har åstadkommits beror på att man har lagt omstatistiken. Jag vUl inte säga att det är hela orsaken, men det är en betydandedel. Därför får man vara ytterst försiktig när det gäller statistik. Det liggerett betydande värde i att man har likvärdiga mätare år , och detväsentliga är att vi kan göra dem så effektiva och riktiga som möjligt. Jag har lagt märke tiU den debatt som har förekommit. Närman åberopar , så är det väl också känt att det finns andra somrepresenterar LO och som har sagt att vad som åberopats inte är den uppfattningsom ledningen inom företräder. Det är väl så att de båda statistikserierna ger två olikasvar beträffande läget på arbetsmarknaden. Båda svaren kan i stort varakorrekta utifrån den definition som man har valt. Men det är angeläget att vi iförsta hand utgår från en definition som ger den bästa bilden av det verkligaläget på arbetsmarknaden. Jag vUl ingalunda ha någon tredjestatistikserie. Jag menar att vi i första hand bör utgå ifrånarbetskraftsundersökningarna, som ger en mera rättvisande bUd av det verkligaläget pä arbetsmarknaden. Det bör vi göra både i politisk debatt och när detgäller planeringen av samhällsorganens insatser. Ett kort svar! Jag tror att vi behöver bådastatistikserierna tUls vidare. Som arbetskraftsundersökningarna är upplagda nu ger de ossinte ett direkt besked om fördelningen på olika kategorier och inte heUer ettbesked om den geografiska utvecklingen. Dessutom finns den svagheten det harherr Mundebo glömt bort att vi har bara erfarenheter avarbetskraftsundersökningarna . Går vi längre tiUbaka är det längreintervall mellan undersökningarna, och det är en betydande svaghet medarbetskraftsundersökningarna att vi därigenom inte kan koppla tiUbaka i tidenpå samma sätt som vi kan göra när det gäller statistiken via arbetsförmedlingar. Jag troralltså att vi behöver båda statistikserierna. Överläggningen var härmed slutad. den 3 febmari 1972 Ang. undervisningen av invandrare Herr inrikesministern ordet för att besvara ()i kammarens protokoll för den26 januari intagna fråga, nr 34, och anförde: harfrågat mig om jag anser att de studietimmar som ställs tillinvandramndervisningens förfogande skaU komma alla invandrare tUl godo och intereserveras för deltagare i på visst sätt sammansatta studiecirklar. Undervisningen i svenska och samhällsorientering förinvandrare bedrivs av studieförbunden och bekostas av statsmedel. Inom ramenför disponibla studietimmar bör alla invandrare som inte kan svenska eUersaknar förtrogenhet med det svenska samhället ha tUlträde tUl undervisningen. Cirka hälften av invandringen till utgörs avpersoner som kommer hit för att ta arbetsanställning. Såväl arbetsgivare somarbetstagare har i olika sammanhang betonat vikten av att invandraren lär sigsvenska efter ankomsten hit. Kunskaper i svenska är avstor betydelse för invandrarens möjligheter att utföra arbetsuppgifterna,förstå instruktioner, skydda sig mot olycksrisker och inte minst för hanskontakter med arbetskamraterna. På grund av dessa omständigheter är det särskUtviktigt att de invandrade arbetstagarna stimuleras att delta i sådan undervisning.Av de som under innevarande budgetår får disponeras försvenskundervisningen har därför avsatts särskilt förstudiecirklar som grundar sig på överenskommelser vari arbetsgivare har utfästsig att ge ersättning tiU arbetstagare som deltar i undervisningen. Beträffandeövriga finns ingen sådan bindning. Jag ber att få tacka inrikesministern försvaret, som jag dock förmenar inte helt belyser den situation som plötsligtinträder i vad gäller undervisningen i svenska och samhällskunskap förinvandrare. Det är ju så - det framgår av det utförliga svaret -, attstudieförbunden uppbär för försöksverksamhet särskilda anslag för undervisningi svenska i studiecirkelform för invandrare. Några organisatoriska inskränkningareller bindningar av det slag som inrikesministern talar om i svaret har hittiUsinte föreskrivits. Studieförbunden har därför inrättat sin undervisning ochsitt utbud efter den tidigare frihetens princip. Genom regleringsbrev maximerades antalet studietimmar för vilka Ang. undervisningen av invandrare bidragutgår innevarande budgetår till 500 000 det framgår också av svaret menfortfarande utan organisatoriska inskränkningar eUer bindningar. Det är därförinte riktigt att i resonemanget i svaret föra in de pä detsätt som där skett. Det visar sig nämligen, att dessa varitotiUräckliga. De är helt enkelt slut. De existerar inte längre; de ärförbrukade. Och har det anslagits för dennaundervisning. HärtUl är emeUertid knutet ett vUlkor och det är det nya somvarit anledning tiU min fråga. Av dessa 175 000 nytUlkomna studietimmar får 150000, alltså det överväldigande antalet, disponeras endast för sådana studiecirklar"som grundar sig på överenskommelser vari arbetsgivare har utfäst sig attge ersättning till arbetstagare som deltar i undervisningen". Därmed har många invandrare jag talar alltså här om desenast tillkomna och invandrarfamiljer förlorat möjlighetenatt delta i kostnadsfria studiecirklar, eftersom inte räcker tiUför den fria verksamheten. Vidare kommer ett studieförbund vad jag här sägerligger litet vid sidan om men hör ändå hit nämligen ABF, att favoriseras, dåinvandrarna genom avtal mellan fackföreningarna och arbetsgivarna slussas övertiU detta studieförbunds svenskundervisning. Andra studieförbund får ingastudietimmar, sedan de fria timmarna tagit slut, och det gör de mycket snabbtmed det utbud förbunden har och har haft , när man inte kunde ana attdet skulle bli en sådan bindning som har skett. Jag vUl erinra om att det inte restes någrainvändningar här i när vi behandlade propositionen ominvandringen. godtog då det antal timmar för svenskundervisningensom angavs i den propositionen, alltså . Det var då svårt attberäkna hur pass omfattande invandringen skulle bli och hur stort intressetskuUe vara för denna undervisning. säger att man har förbrukat dessa 500 000timmar, men så är inte fallet. Flera studieförbund har inte tagit i anspråkalla studietimmar och kan därför fortsätta sin verksamhet undervåren. Vi har emellertid utöver de för avtalsbun-denverksamhet också beviljat ett anslag , som kananvändas för den obundna undervisningen. Det kan vara riktigt att ABF favoriseras med ett sådantbeslut som vi här fattat. Vi har velat särskUt tUlgodose utbUdningen för folketpå arbetsmarknaden. Det är ofrånkomligt att göra det med den inställning som ivarje fall jag har, att det finns ett speciellt intresse av att de människorsom skaU placeras ut i arbetslivet i första hand blir delaktiga av dennautbUdning, Men det primära syftet har inte varit att sätta ABF före andrastudieförbund. Om andra förbund kan ta på sig de uppgifter det här gäUer, såhar de självfallet också möjligheter att vara med och dela . Det blir emellertid anledning återkomma tUl hela frågan omundervisning för invandrare. I kanslihuset håller vi på attarbeta med dessa frågor. Tyvärr framlades invandrarutredningens förslag mycket sent,nämligen i mitten av det gångna året, och remissbehandlingen var ännu inteslutförd när vi gick in i budgetarbetet; därför har det inte varit möjligt attta med denna sak i statsverkspropositionen. Men vi arbetar med frågorna, ochdet är min förhoppning att vi skall finna en slutlig lösning på dem som kantillgodose alla berättigade intressen. Jag ber att få tacka inrikesministern förbeskeden i hans senaste anförande. Jag är helt övertygad om att vi måste ha enannan regelskrivning efter vad som har inträffat. En kommentar: För detstudieförbund som jag känner tiU och ett par andra är timmarna praktiskt tagetslut. Dessa förbund kan inte fortsätta med undervisningen i den utsträckning dehade avsett, även om det nu blir att dela på. Deträcker faktiskt inte - det vågar jag försäkra. Men det kan möjligen vara bättreställt på något häll som jag inte känner tUl. Det är onekligen urvalfrihetssynpunkt Ula, att man i det avtal som sluts mellan arbetstagaren,dvs, fackföreningen, och arbetsgivaren om att denne med penningar skall stödjaundervisningen - det är i och för sig bra tar in en bestämmelse om att dettagäller endast om man studerar i ABF, Det vänder jag mig emot. Jag undrar om detstämmer med folkbildningsförordningen den måste gälla här om det fria och friviUigafolkbildningsarbetet. Jag måste fråga om inte detta på sätt och vis ärrättsvidrigt. den 3 febmari 1972 Ang. folkomröstningsinstitutets funktion i enrepresentativ demokrati Överläggningen var härmed slutad. § 9 Ang, folkomröstningsinstitutets funktion i enrepresentativ demokrati Herr justitieministern ordet för att besvara () i kammarens protokoll för den21 januari intagna fråga, nr 27, till herr statsministern, och anförde: har frågat statsministern omhan delar den uppfattning som enligt handelsministern har givituttryck för och som innebär att folkomröstningsinstitutet inte passar in i enrepresentativ demokrati. Frågan har överlämnats till mig för besvarande. Statsrådet har meddelat migatt hans uttalanden i folkomröstningsfrågan skedde i en diskussion därönskemål framfördes om en folkomröstning i EEC-frågan. Folkomröstningsfrägan äri sin helhet föremål för behandling i grundlagberedningen. Beredningensbetänkande torde komma att avlämnas , Det blir således tillfälle attdiskutera folkomröstningsfrågan på grundval av de ställningstaganden som sker igrundlagberedningen. Hert (); Jag tackar justitieministern för svaret påfrågan tiU statsministern. Det hade naturiigtvis varit intressant att få hörastatsmi- Ang. folkomröstningsinstitutets funktion i enrepresentativ demokrati nisternsuppfattning det var därför jag ställde frågan. Jag hörde uttalandet i Dagenseko i radion och fann det egendomligt att, som detuppgavs, handelsministern hade sagt att han inte ansåg att ettfolkomröstningsinstitut passade in i den representativa demokratin. Om han intehar sagt detta, har felrefererat honom, men precis så föllorden; jag antecknade dem . Jag fann detta så märkligt att jagsamma dag ställde frågan tUl statsministern. Det är klart att det är angeläget att få veta vadregeringen anser om folkomröstningsinstitutet, särskilt en regering som så oftaunderstryker hur viktigt det är att man lyssnar på rörelsen, som det heter.Ännu mera angeläget är det att man lyssnar på hela svenska folket. Det ärnaturligtvis ytterst intressant att få veta om det föreligger någrameningsskiljaktig-heter inom regeringen och om statsministerns uppfattning -han talar så ofta om att man skall fördjupa demokratin genom att lyssna pårörelsen inte delas av handelsministern. Är det en schism inom regeringen i den här frågan? Det vardet jag vUle veta, och det var därför jag ställde frågan tUl regeringschefen, konstaterande ligger inte någon nedvärdering av justitieministern ochhans svar på frågan. Men detta är inte något riktigt svar. Där görs bara ettrent formellt konstaterande att vi får tUlfäUe att diskutera saken när detkommer ett förslag från regeringen. Det är inte det som är intressant i densituation som har uppstått genom det minst sagt sensationella uttalande somhandelsministern gjort, om man får tro . Jag kan ju bara beklaga att fåttnöja sig med svar från min sida, men det ligger väl i sakens natur. Vi har juett folkomröstningsinstitut i vår gmndlag. Om det skulle ha varit fråga om attgöra någon ändring i detta, blir det närmast jag som fackminister som får svaraför det. Mig veterligt har inte regeringen haft någon diskussion om dennafråga, och vi har inte heller haft anledning att ha det, eftersom frågan ändåkommer att bli aktuell när gmndlagberedningens förslag föreligger. Då kan vi jufä anledning att diskutera den, men har det inte hänt någonting frånregeringens sida i denna fråga. Jo, det har hänt att enligt Radiohandelsministern har gjort ett sensationeUt uttalande i den här viktigafrågan. Jag betraktar inte frågan som juridisk fackfråga, ur vUkensynpunkt herr justitieministern har besvarat den, utan jag betraktar den som eni högsta grad viktig pohtisk fråga, där regeringschefens instäUning är avstörsta intresse. Överläggningenvar härmed slutad. § 10Ang, borttagande av termen "sedlighetsbrott" ur Herr justitieministern ordet för att besvara () i kammarens protokoll för den 26januari intagna fråga, nr 32, och anförde: har frågat mig om borttagande urbrottsbalken av termen "sedlighetsbrott" kan innefattas iutredningsuppdraget åt den sakkunnige för översyn av bestämmelserom sedlighetsbrott. Hert (); Det här kan naturligtvis synas vara endetalj. Jag har emellertid uppfattat det som ett tUlfälle att i samband medutredningen eliminera en speciell brottsmbricering som är knuten enbart tUlmänniskors beteende, tUl deras seder. Justitieministerns direktiv tUlutredningsmannen för översyn av bestämmelser om sedlighetsbrotthar uppfattats som löftesrika av dem som har en radikal uppfattning isamlevnadsfrågorna. Justitieministern har bekräftat min uppfattning att det medtanke på direktivens utformning inte vore inkonsekvent att i samband med denhär utredningen överväga borttagande av den specieUa brottsmbriceringen"sedlighetsbrott". Därmed är självfallet syftet med min fråga tillgodosettoch jag skall be att få tacka justitieministern för svaret. den 3 febmari 1972 Ang. borttagande av termen "sedlighetsbrott" urbrottsbalken Ang. integritetsskyddet beträffande datalagradekreditupplysningar Överläggningen var härmed slutad. §11 Ang. integritetsskyddet beträffande datalagrade kreditupplysningar Herr justitieministern erhöll ordet för att besvaraherr i (c) i kammarens protokoll för den 1 februariintagna fråga, nr 39, och anförde: i har frågatmig om jag anser att enskilda människors integritet är tUlfredsstäUande skyddadnär ett datalagrat kreditupplysningsarkiv kan försäljas på exekutiv auktion. utreder frågor om samhälletskontroll över kreditupplysningsverksamheten. Ett betänkande från utredningenkan väntas vid kommande halvårsskifte. Man kan räkna med att en blivandelagstiftning kommer att innebära att problem av det slag som kan uppstå. Hert i (c): Jag tackar justitieministern för svaret påmin fråga. Som alla förstår var det pressuppgifterna angående den fortsattahanteringen av kreditupplysningsregistret i som föranlettfrågan. Det här registret som , tack och lov, är bränt innehöU enligtpressen ca 1 miljon uppgifter om i mnt tal 200 000 personer. Det innehöU inteheller bara kreditupplysning i traditioneU mening utan den 3 febmari 1972 Ang. integritetsskyddet beträffande datalagradekreditupplysningar ocksånoteringar om underhållsskyldighet, utomäktenskapliga barn osv. Som jag upplever det är det särskilt allvariiga i det härfallet att hela detta register i realiteten kunde inhandlas på exekutiv auktionoch att det var tiUfälligheter som avslöjade att registrets användning kundekomma att bli en helt annan än den som traditionellt ingår i den kreditupplysningsverksamhetsom bedrivs av de seriösa företagen i branschen samt att detta förhindradesbara genom att konkursförvaltaren förknippat vissa vUlkor med köpet av registret. Jag har här en kopia av villkoren. Där står;"Upplysningarna få ej utnyttjas i strid mot god sed ikreditupplysningsverksamhet eller eljest i otillbörligt syfte." Det varnaturligtvis välbetänkt att det vUlkoret förknippades med registrets försäljning. Ytterligare är väl att säga att registret sedermera harskaffats ur världen, närmast genom ingripande av företag i branschen, främstAckordscentralen, som ansåg att en saneringsiUgärd var nödvändig, AUt detta - det antar jag att justitieministern och jag äröverens om -markerar ju hur aUmän laglösheten är på detta område liksom när detgäUer ADB-teknikens utveckUng och skyddet för människors privatliv. Jag tyckeratt det verkligen behövs en parlamentarisk bevakning av dessa frågor, så längevi inte har en lagstiftning som förmår tillgodose just människors integritet.Det är anledningen tiU att jag har tagit upp saken. Vi har orsak att se allvarligt på dessa händelser sominträffar gång efter annan. Det tar tyvärr tid det säger ocksåjustitieministern i svaret innan en lagstiftning kommer tUl stånd. Bör därförinte åtgärder vidtas under meUantiden för att uppnå någon sorts kontroll ochskydd av enskUda människors privatliv? har föreslagit att man skulletillsätta en parlamentarisk bevaka dessa frågor. kommer, hoppasvi,med förslag tiU sommaren. frågar vad som kan görasdessförinnan. Helt utan möjhgheter tror jag inte att vi är, , Jagerinrar om att konsumentombudsmannen redan i dagens läge har vissa möjligheteratt ingripa med stöd av den nya lagstiftning vi där har. Jag viU inte göranågot mera, skall vi säga auktoritativt uttalande om detta, men otvivelaktigtkan en sådan här fråga falla inom ramen för åtgärder frånkonsumentombudsmannen, Hert i (c); Jag är naturligtvis tacksam för detta senareuttalande från justitieministern. Jag har själv funderat också på denmöjligheten, även om jag tror att dessa företeelser med anknytning till heladataområdet och den datalag som vi kommer att fä skulle vinna påen kontinuerlig parlamentarisk bevakning av en nämnd ungefär motsvarande densom är knuten till . Jag tror att tryggheten på dettaområde för enskilda medborgare skuUe öka, om man hade en sådan kontinuerligbevakning. Men jag är som sagt tacksam för denna antydan om attkonsumentombudsmannen bör se även på dessa frågor. Överläggningen var härmed slutad. På förslag av herr talmannen beslöts att besvarandet avåterstående på Nr 16 dagens föredragningslista upptagna frågor skulleuppskjutas till ett senare den § 12 Föredrogs och lades tUl handlingarna Kungl. Maj:tsskrivelse nr 3. § 13 Föredrogs och biföllsinterpellationsframställningarna nr 39 och 40. § 14Allmänpolitisk debatt (forts.) HerrHAGNELL (s); Den viktigaste frågan i svenskt samhäUe och isvensk politik är sysselsättningen. Vi måste komma fram tiU sådana formeratt vi kan trygga sysselsättningen, såväl som på litet längre sikt.Resultat som vi behöver kommer inte utan förberedelse i organiserade former.Fördenskull fordras en medveten långsUctig politik. Den politiken måste byggaupp organisation, med folk och pengar. Politiken måste moderniseras inför denya arbetsuppgifter vi får. Det betyder att också regeringspohtiken måstemoderniseras och att departementen måste anpassas tiU de nya arbetsuppgiftersom vi har i samhäUet och framåt. Är 1958 lade jag i fram ett förslag om attlöntagarna borde ha majoritet i . Tyvärr var det svårt attvid den tidpunkten finna någon förståelse för saken. Det är därför glädjandeatt man nu har ändrat uppfattning och inser att löntagarna bör sitta medmajoritet i AP-fonderna. Glädjande är också att man accepterat förslaget attlöntagarna med sina ATP-pengar bör vara med och bygga ut näringslivet ochdärigenom säkra sysselsättningen, trygga arbetsplatserna och få fram underlagför bättre reallöner och bättre sociala förhåUanden. Det beklagliga är bara låtit tio i onödan rinna bort, innan man insett nödvändigheten avatt följa dessa förslag. Förhållandena har varit likartade när det gäller förslagetom den statliga företagsgruppen: man har låtit tiden gå. Först efter tio årblev det förslaget förverkligat till en sjättedel. Är som borde ha använtstUl förberedelsearbete har försuttits. Så stor tidseftersläpning är det inte möjligt att i enhast ta igen. Utvecklingen runt omkring oss har mllat vidare, och vi har kommiti ett tydligt underläge. Detta straffar sig nu hårt, när konjunkturerna skärpsintemationellt och vi inte genomfört förberedelser . Men gjort är gjort eller kanske rättare sagt: ogjort är ogjort. Vi måste emellertid nu fä framsådana organisationsformer, att vi i det moderna svenska samhäUet kan klara ossi den allt hårdare internationella konkurrensen, där staterna i andra länderaktivt engagerar sig för näringslivets utbyggnad. Den konjunkturnedgång som vi nu känner av skapar inte baraarbetslöshet, utan den har också gjort att reallönerna under det gångna åretblivit mycket otUlfredsställande och att den sociala utvecklingen Den utveckling som vi är inne i på arbetsmarknaden inom olika regionerav vårt land är värd att granskas närmare. Det är värt att uppmärksamma vad somhåller på att hända inom de utpräglade storstadsområdena, där den industriellaoch den sociala utvecklingen ofta är föregångare tiU den utveckling som sedankommer att beröra övriga delar av vårt land. Det är sålunda intressant att ta del av en rapport somGöteborgs stadskontor gjort om arbetsmarknadssituationen i islutet av 1970. Utredningen visar att antalet arbetstillfällen inomGöteborgsregionen ökat med 16 000 nyaarbetsplatser. Därav var ökningen av arbetstillfällen i offentlig tjänst 16300. Mer än hela sysselsättningsökningen motsvarades av ökningen i offentligverksamhet. För kommande femårsperiod - fram till är 1975 beräknas denoffentliga verksamheten öka lika mycket i antal arbetstillfällen, fastän mandessutom då hoppas på ett uppsving i den industriella verksamheten. Det här är intressanta bakgmndsförhållanden till dendiskussion som pågår humvida kommunalskatten, landstingsskatten ochstatsskatten skall behöva bli sådan eller sådan. Mycket är redan bestämt. Ser vi pä en annan av storstadsregionerna, nämligenStockholmsregionen, finner vi att man där är mindre optimistisk när det gäUermöjligheterna för den industriella utvecklingen änvad som är fallet i . För har man inomStockholmsregionen belyst frågan genom att man som underlag för regionplanenräknar med att det totala antalet arbetstUlfällen i underperioden kommer att öka med 220 000. Av dessa 220 000 nytUlkomna jobb skaUoffentlig tjänst svara för 156 000. Utöver de 70procenten i offentlig tjänst beräknas av de nytillkomnaarbetstUlfäUena falla på privat tjänst och förvaltning. DärtiU kommer ökningeninom handel och transporter. Antalet arbetstillfällen för industriarbetarna kommer, medledning av dessa siffror, att sjunka med ca 40 000 i Stockholmsregionen.Detta är det samhälle vi nu håller pä att bygga upp. Storstadsregionernaavindustrialiseras för att alltmer domineras av offentlig tjänst och i vissmån också av privat fönaltning. Man tycker kanske att det i och för sig skullebetyda en möjlighet för övriga regioner i landet att öka den industrieUasysselsättningen, om den kommer att gå så starkt tillbaka inom ettstorstadsområde som planering innebär för industriarbetet.Emellertid skall den totala industrisysselsättningen minska i hela landetunder kommande år enligt vad redovisat i sinlångtidsutredning. Enbart beräknas iindustrin 55 000 jobb försvinna fömtom de 25 000 som försvinner i skogarna och67 000 som försvinner i jordbmket. Ett tredje exempel är hämtat från ett av de"vanliga" områden och regioner som är indelat i. Där finns entotal befolkning av 300 000. 120 000 är yrkesverksamma. Av dessa 120 000 har 5000 på grund av arbetslöshet tagits tUl vara genom arbetsmarknadspohtiken. deltar i beredskapsarbeten, omskolningskurser och liknande.