prot · FV09138 · 1972-12-31 00:00:00 — Dessutominnebär detta avtal för stora delar av svensk skogsindustri en alldeles nychans till vidareförädling och utveckling på oraråden där den på grund avtullarna tidigare var förhindrad att gå vidare. Jag har för min del dragit den slutsatsen att detta avtalkoramer att ha en positiv effekt på lokaliserings- och regionalpolitik heltenkelt därför att det är en stimulans för den svenska industrin och i särskilthög grad för skogsindustrin, som måste gå vidare till en ökad grad av förädlingav sina produkter för att kunna ge tillräckligt med sysselsättningoch inkomster. Det andra avtal vi har slutit är avtalet med ochstålunionen. Där har upptäckt en rad faror och svårigheter förden svenska ekonomin och de svenska löntagarna. Han beskriver prissättningsmetodikenpå ett sätt som ingen annan känner igen, för den enda förändring som sker äratt stålverkens priser i fortsättningen skall redovisas öppet. Prislistorna fårinte vara hemliga. Man får inte ge dolda rabatter. Det skall helt enkelt göradet lättare för köparna att ta reda på var de mest fördelaktiga priserna finns. När det sedan gäller basorterna påstod -utan, så vitt jag förstår, något som helst bevis för påståendet att företagenkommer Avtal med EEC, m. m. Avtal med EEC, m. m. att väljabasorter så långt söderut som möjligt. Det skulle alltså bli ettNorrbottensproblem. För det första bestäms basortema inte i avtalet. Det äralltså inte genora att ta ställning till avtalet som vi tar ställning till hurbasorterna skall se ut. För det andra har vi en typ av basortssystem , och vi måste i första hand ta reda på hur det nuvarande systemet fungerar.På grund av den hemliga prissättning som förekommer vet vi inte i vilkenutsträckning som företag nära stålverk subventionerar köpare som ligger längrebort. var vänlig nog att tilltro monopolkapitalismen en sådanhederlighet i sitt agerande, att det nuvarande systemet inte innehåller sådanasubventioner. För det tredje håller vi på att utreda hur de nya basortema skallse ut och i vilken utsträckning som man kan undvika sådana här snedvridandeeffekter. Jag vill, herr talman, sluta med en reflexion om herrHermanssons inställning till tullfrihet. Han trodde på tullfrihet. är tullfriheten farlig, framförallt, säger han, därför att småföretagen klarar sig sämre i en tullfri marknad.Vi kommer att drabbas av företagsnedläggelser och arbetslöshet. Men, , det förhåller sig tvärtom. Det ärstorföretagen som har de minsta problemen med tullmurar, därför att de flyttarut till kontinenten. Det har de i stor utsträckning gjort - en effekt som vihoppas nu komraer att minska och upphöra när tullarna försvinner. Småföretagenhar däremot inte dessa möjligheter. Det är framför allt deras expansion sombegränsas av tullarna. Våra erfarenheter från EFTA visar att det var just debranscher som domineras av småföretag som gjorde de stora ökningarna av sinamarknadsandelar i EFTA-området sedan tullarna försvunnit. Det härmåste nog läsa på en gång till. HerrBOHMAN (m) kort genmäle: Handelsminister är alltid enfrisk debattör, men jag undrar om han inte uppförde sig i friskaste laget fören stund sedan när han med svepande rundslag försökte slå knockout på sinmotståndare. Det vore nog bättre för debatten och för , om vi höll osspä jorden och om angrep mig för vad jag verkligen sagt och inte förvad han påstår att jag sagt. Är det inte ett faktum, herr handelsministern, att det finnsett brett svalg mellan den målsättning för de svenska förhandlingarna somregeringen själv uppställt och det resultat sora har nåtts? Är det inte det?Jag har här försökt skissera vad som kan tänkas inträffa under avtalets , och jag kan försäkra handelsministern att jag har gått till väga mycketnoggrant och inte velat ta till några överord. Läs igenom vad jag har sagt! Dåkan inte handelsministern stå upp och tala om svartmålning på det sätt somhandelsministern gjorde . Samarbete "på egna villkor" på vilkas villkorskulle det annars vara? Jag troddeatt när man förhandlade måste bägge parter ge ifrån sig någonting för att uppnåresultat. Skulle vi kunna komraa ner till och säga; "är vivilUga att förhandla, raen bara på våra egna villkor?" Skall vi förhandla,måste vi ocksåta hänsyn till motståndaren, om vi vill nå resultat. När jag talade om att isolerade sig från Europaunder 1950-och , syftade jag inte enbart på neutralitetspolitiken.Det borde ha framgått av mitt anförande att det var även av andra skäl somSverige såg övermodigt ner på det som höll på att byggas upp. Varför har regeringen varit så angelägen om att få bättrevillkor för pappersindustrin, om det inte var sä, att de villkor vi har fått ärotillfredsställande? ViU verkUgen bestrida att vi fram rill 1977fortfarande har tull på papper som i bästa fall kan vara och i sämstafall ? Även om exportökningen blir och det hoppasjag; jag förutsatte att den skulle bli kan den gynnsammare tullenkomma att utgå bara på en del av ökningen och inte pä hela. Det är ett faktum.Hur kan då stå här och bestrida detta? Så tiU livsmedelsindustrin! Det är också ett faktum att endel av de Uvsmedelsindustriprodukter som vi säljer tullfritt inom det storaEFTA-området faller bort. Vi får tull på dessa produkter som till stor delexporterats till och till . Det går inte heller att bestrida.Inte tror väl att jag försöker övertyga företagarna ora att derassituation är mörkare än vad den är. Vid mina kontakter raed företagarna är detjag som är den lyssnande. De är onekligen mycket mera sakkunniga beträffandesina egna förhållandena än vad jag är. Jag drar mina slutsatser av deras egenbeskrivning av den situationen som de upplever. vore det nog nyttigt om också regeringen lyssnadelitet mera på fakta sora regeringen kan hämta från näringslivet och inteförsökte tala om för näringslivet hur det borde vara. Verklighetenöverensstämmer inte alltid med regeringens önsketänkande. Avtal med EEC, m. m. HerrGUSTAFSON i (fp) kort genmäle: Handelsministern sade att Uan inte hadeanledning till något större handgemäng med mig, och jag har inte heller någonanledning till ett större handgemäng med honom. Jag har nämUgen alltid ansettatt EEC-frågan är så viktig för tryggheten och sysselsättningen i detta land,att den inte lämpar sig att bh utnyttjad som slagträ i den partipolitiskadebatten. Handelsministern hade ingenting att invända mot vad jaghade sagt annat än att vi nu skall förbereda oss för att gå ett steg vidare.Han tyckte att detta var något egendomUgt. Men just nu bör vi förbereda oss.Vad jag tycker vore intressant att veta är om handelsministern står fast vidden förklaring som han gav , där han säger att vi är medvetnaom att en förnuftig internationell arbetsfördelning som innebär ett rationelltutnyttjande av vårt lands produktiva resurser kräver en mera långtgåendeekonomisk integration än vad enbart frihandel innebär. Om handelsministern går med på detta, bör handelsministernockså gå med på att nu börja förbereda ett vidgat samarbete. Det som koramissionen påpekat i sin rapport är att artikel113, sora vi nu bygger vårt avtal på, inte är förenhg med en ekonomiskintegration. Vill vi ha en ekonomisk integration av det slag somhandelsministern uttalade sig för , då måste vi gå ett stegvidare. Avtal med EEC, m. m. komma inpå de Unjer som handelsministern drog upp i sin uppmärksammade artikel itidningen under rubriken . Jag vet att handelsministern inte själv har satt rubrikenoch därför inte viU kännas vid den, men i artikeln finns något verkligtintressant när handelsministern talar om en tullunion: "I en sådan kanhandelsutbytet löpa störningsfriare och smidigare tack vare gemensammayttertullar och samordnad handelspolitik i övrigt. Kompletteras tuUunionen -som skett i EEC raed en gemensam politik i fråga om de s. k.konkurrensreglerna ------ skapas en viss likställdhet i konkurrensvillkoren, som minskar risken förreglerande ingrepp i frihandeln genom användningen av s. k. skyddsklausuler.Kan raan desutora i samverkan avskaffa sådana handelshinder, som inte berorpå tullar utan är av tekniskt eller legaUstiskt slag----- kanman komma ganska nära en gemensam marknad. kan alltsåske mellan länder på ungefär samraa villkor som inom länderna. Med ett sådantavtal som bas kan slutligen saraarbetet på de industriella, tekniska ochforskningsmässiga områdena lättare starta och utvecklas." Det vi menar är att man nu bör förbereda ett arbete föratt uppnå det som handelsministern var så ivrig att framställa som ettförhandlingsmål . HerrHERMANSSON (vpk) kort genmäle; Handelsministern påstår att vpk har ändratuppfattning i den här frågan och säger att jag skall läsa på. Jag gjordefaktiskt det för sedan. Jag läste de debatter som har förts här iriksdagen , när jag hade nöjet att debutera i talarstolen, ochtittade på de positioner som de ohka partierna och även regeringen hadeintagit. Jag fann då att jag mycket väl kunde ha använt det tal sora jaghöll 1963. Det gav uttryck för precis den uppfattning jag har också . Mendet hade varit svårt för att här göra ett kalejdoskop på de olikauppfattningar sora regeringen haft och presentera dem. Detskulle i varje fall ha blivit mycket färgrikt. Den som svängt i den här frågan är ju regeringen som förstförkastat medleraskap, sedan ansett raedlemskap sora en raöjlighet och återpåstår sig vara mot medlemskap. Vilka garantier har vi för att regeringen inteändrar sig en gäng till? Handelsministern skall inte döma andra efter sigsjälv. Pendlar man hit och dit kan man tycka att den som står fast förflyttarsig och har tydligen fastnat i den positionen. Avtalet innebär självfallet mer än handel. Det sägerhandelsministern själv i sitt anförande, där han utvecklar att han önskat ettsamarbete som täcker andra oraråden än tullar och handelsregleringar och attförutsättningar för detta också skapats. Man kunde ju ora tiden medgav detläsa upp de olika deklarationer som har gjorts från regeringens sida. Det är deavsikter sora regeringen har om att utveckla samarbetet på olika områden som ärdet avgörande. Det kommer icke att handla om att EEC skall harmoniseras medSverige. Vad som kommer att hända är att regeringen vill ha en s. k.harmonisering av svensk politik med EEC-politiken. Påståendena om att ett avslag på detta s. k.frihandelsavtal skulle leda till en svensk isolering är bara grov demagogi ochskrämselpropaganda. även närde uttalas av handelsministern. har tidigare i debatten utförligtredogjort för tendenserna i handelsutvecklingen. De visar att det inte blirfråga om isolering om vi underlåter att sluta detta avtal. Mot bakgrunden av den poUtik som Ugger bakora avtalet iavsiktsförklaringen och deklarationen från den 6 septeraber 1971 står detklart, att avtalet syftar till mycket nära förbindelser, så nära att frågan ommedlemskap genom bindningen tiU slut kan komma att bli bara en terminologiskfråga, dvs. en fråga om ord. Herr tredje vice talmannentillkännagav att anslag utfärdats om sammanträdets fortsättande . Avtal med EEC, m. m. Jag har inte bråkat raed omhuruvida det skulle finnas en skillnad mellan de mål som uppställdes för desvenska förhandlingarna och det faktiska resultatet. En sådan skillnad finnsoch det är såvitt jag förstår ofrånkomligt vid förhandlingar. Det jag kallade för svartmålning var någonting annat. Detvar en beskrivning av detta avtals konsekvenser för den svenska ekonomin ochdet svenska samhället, och det omdömet tror jag att jag kan stå fast vid. säger att det är inte han som hittat på attUvsmedelsindustrin skulle förlora sin betydelse som exportindustri, utan hanhar inhäratat det från livsmedelsindustrins företrädare. Men kan det verkUgenvara sant, , att detta är en så allmänt spridd uppfattning, att enpartiledare kan stå här och säga i något slags försök till målning av framtidensSverige, att den livsmedelsindustri som vi 1977 har kvar i vårt land, harsannolikt förlorat sin betydelse som exportindustri? När det gäller papperstullarna har jag icke bestritt attenligt avtalet kommer tullar att kunna bestå även 1977 i den meningen att högretullar utgår på en viss del av exporten från . Men varken jag kan säga om denna högre tull faktiskt kommer att utgå. Deterfordras nämligen beslut inom EEC, som innebär att man konstateraratt de indikativa kvantitetsramarna, som det heter, eller plafonderna, haröverskridits, och att den tolvprocentiga tullen skall tas ut vid gränsen. Blir efterfrågan den som angavs i rapporten från ochsom citerades och i någon mån bestyrktes i , då ärdet min bedöraning att den högre tullen inte komraer att uttas. Det varinnebörden i mitt uttalande. Till i vill jag säga att givetvisfortsätter vårt arbete med EEC och det avtal vi har fått. Frågan omursprungsreglerna diskuteras redan. Vi har frågor som kanaktualiseras på både railjö- och energiorarådet, och det är givetatt vi förbereder oss för ett vidgat samarbete på de oraråden vi har angett.Men eftersora enda nu framförda motivering för att vi skulleförbereda nya förhandUngar är att han anser att vi skall nå fram till entullunion, måste jag påminna honom om att startar nya Nr 138 förhandlingar i , den allraännatull- och handelssammanslutningen. Tisdaeenden har för sin del deklareratatt vid de förhandlingarna bör vi Avtal med EEC, m. m. t'U ettfuUständigt avskaffande av alla industritullar mellan industriländerna i väst.Skulle det - även om jag inte vågar uttrycka ens förhoppningen om det visasig att förhandUngarna kan starta raed den inriktningen, då försvinnerpå sikt inte bara EEC:s tullunion utan hela problemet raed tullunioner. Det göratt tullunionens fördelar är osäkra, och det vore därför felaktigt attbygga någon pohtik på det enda syftet att åstadkomma en tullunion. säger att skälet tiU att jag tycker attomvärlden rör sig är att det är jag som åker omkring. Det förstår jag inte. Den2 sade i att ett frihandelsavtal bör"begränsas till vad som traditionellt ryms inom ett preferensavtal. Detbör gälla tullättnader och lindring av andra handelshinder. Men det får inteinnehålla några som helst bestämraelser som binder ekonomiska ochsociala pohtik." Det är en ganska god beskrivning på det avtal som vi harslutit. Det innehåller tullättnader, och det innehåller inte några bestämmelsersom binder vår ekonomiska och sociala politik. Däremot innebär det inte någonlindring av andra handelshinder, och det är därför vi anser att enutveckhngsklausul är väsentlig i det här avtalet. väg genom tillvaron måste väl ändå vidnågot tiUfälle, utan att han själv upptäckt det, ha gjort någon krök, eftersorahan inte inser att han intar en hållning som, utom att den är sakligtorimlig, i varje fall avviker från vad han ansåg . Det är regeringens avsikter som är avgörande för vad dethär samarbetet kommer att innebära, menar . Men avgörande ärinte bara regeringens avsikter utan också motpartens avsikter och vad vi överhuvud taget kan uppnå vid förhandlingar samt slutligen den svenska riksdagensställningstagande till de resultat vi kan åstadkomma . Det är baradet att utgår ifrån som en nödvändig ingrediens att allt vad vikan sikta till är en harmonisering av politik till EEC:s. Så är detinte, . Vi har t. ex. på miljöområdet redan tagit beslut, sominnebär att vi avvikit frän en allmän uppfattning inom EEC. Vi kommer att göradet på många andra oraråden därför att vi behåller friheten att besluta. På de områden där vi etablerar ett samarbete inora EEC sågör vi det med ungefär sarama villkor och innehåll som i det nordiskasamarbetet, där vi i och för sig tillskjuter raedel för geraensarama ändamål om det blir fråga ora det och där vi åtar oss att följa vissa bestäramelserraen där det i fråga om begreppet harmonisering av svensk politik verkligen ärett enormt svalg mellan de avsikter vi har och dem försökerpådyvla oss. Under detta anförande övertog herrförste vice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. () kort genmäle: Handelsministern upprepade när han börjadesin replik 80 att jag hade "svartmålat"avtalets konsekvenser för den svenska ekono- Men när han sedan skulle exempUfiera, kom han raskt ned på jorden.Då han läste upp rain passus om livsmedelsindustrin såg säkert kammarensledamöter på hans minspel hur förvånad han blev, då han kom till den sistameningen. Jag står för den meningen, , och det gjorde tydligen ocksåherr när han verkligen hade läst den. När det gäller tullarna på papper säger nu atthan inte har bestridit att vi kommer att få ha kvar sådana , jafram tiU 1984, men att han utgår från att den lägre tuUen skall gälla. Hansäger: "Min bedömning är att den högre tullen inte skall uttas." Nuvet man inte säkert hur plafondreglerna kommer att tillämpas. Självfallet finnsdet vissa farhågor eUer förhoppningar i den ena eller den andra riktningen, menom man räknar med en 5-procentig takhöjning och utgår från att en40-procentig ökning av vår pappersexport skall komma tUl stånd är minbedöraning den att större delen av denna ökning kommer att belastas med denhögre tullen. Detta är mera sannohkt än det som handelsministern påstår. Ivarje fall kan man inte i en sådan här fråga tala om "svartmålning".Det gäUer sannoUkhetskalkyler, som bygger på de fakta som är kända för oss. Slutligen vill jag komraa tillbaka till något sora herrFeldt sade i sitt första anförande. Handelsministern frågade mig vilkaneutralitetsförbehåll uppställde när talade med folkute i EEC för att få dem att försäkra att de kunde tänka sig att ge oss dessaneutralitetsförbehåll. Ja, jag diskuterade inte alls neutralitetsförbehållen,utan bara de förbehåll som de svenska förhandlarna hade uppställt. Jag taladeju med samma personer som hade överlagt med. De gjorde gällande attde hade det intrycket att det fanns förutsättningar för att bli medlemi gemenskapen med erforderliga neutralitetsförbehåll. Sådana uttalanden är naturligtvis lika litet förpUktandesom uttalanden i motsatt riktning. Jag har bara åberopat dera för att visa attuppfattningen i inte var så entydigt negativ sora handelsministern villegöra gällande. Det fanns och finns olika meningar. Vilken som skall bli densegrande meningen vet vi ingenting ora förrän vi har förhandlat. Men regeringensatte ju stopp för förhandlingarna. Därför är vi okunniga om vad somskulle ha skett. i (fp) kort genmäle: Jag tolkar handelsministerns senasteuttalande som en bekräftelse pä att han står kvar vid sina avsiktsförklaringari om att vi skall ha en mera långtgående ekonomiskintegration än vad enbart frihandeln innebär och att vi skall sträva efter ettläge, där handeln kan ske mellan länderna på ungefär samraa villkor sora inomdessa det är ett viktigt konstaterande. En väg att nå detta kan vara en tullunion. Det ärpåfallande hur snabbt tullunionen har blivit inaktuell för handelsministern. Iförklaringen i noveraber 1970 sade regeringen att man efter ett noggrantstudium av regelsystemet hade kommit fram till den uppfattningen att det fannsgoda förutsättningar för en tullunion. Man ville även efter det att raan hadeuteslutit raedlemskapet konstruera en tullunion med EEC. Avtal med EEC, m. m. 6 protokoll 1972. Avtal med EEC, m. m. ex. LO och KF i en skrift som dessa organisationer givit ut sagt,att en tids- eller etapplan för en tullunion skulle vara naturlig i ettsamarbetsavtal. säger handelsministern: Ja, men vi skall ha enförhandling om att kanske avskaffa alla tuUar i hela världen. Men så länge harväl handelsrainistern varit raed i det internationella samarbetet att han vet,att man sannerligen inte gör något sådant på . Det finns allanledning för en realistisk handelsminister att se på andra alternativ undervägen. Då har vi tullunionen sora en möjUghet. Men det viktigaste är att vi fårtiU stånd en ekonomisk integration av det slag som handelsrainistern tidigarehar uttalat sig för och som enligt EEC:s egna uttalanden icke kan bygga påartikel 113, som Ugger tiU grund för vårt avtal. Det ärdärför det är så viktigt att utvidga samarbetet. (vpk) kort genmäle: Jag kan inte finna annat än atthandelsministern leker med ord, när han söker skapa Ulusionen att det s. k.frihandelsavtalet icke innebär någonting annat än ett försök att underlättahandeln mellan och EEC-staterna. Detta avtal är icke begränsat till attvara ett rent handelsavtal, och det är vitsen raed avtalet ur regeringenssynpunkt. Det är därför avtalet motsvarar alla de strävanden som regeringen såvältaligt har givit uttryck för i olika deklarationer under de år som har gåttoch som den också givit uttryck för här i handelsministerns anförande. påstår helt frankt att det finns inga som helstbestäramelser i detta avtal som skulle binda vår ekonomiska och sociala pohtik.Detta är ett falskt påstående. Jag kan erinra om vad som sägs i artikel 19 omkapitalrörelserna och i artikel 23 ora statliga stödåtgärder. Det är självklartatt dessa artiklar har någon innebörd. Det är helt oriraligt att påstå, somhandelsministern här gör, att de icke på något sätt skulle binda Sverigesekonomiska och sociala politik. Varför behövs då artiklarna? Varför har manalla dessa artiklar, sora icke avser handels-frågorna utan avser andra problem?Ni skriver väl inte under ett avtal, där paragraferna och artiklarna inte skallsäga någonting. Sedan sade handelsministern att det blir inte bara frågaom en harmonisering av till EEC, utan kan också fatta beslut påoUka områden som avviker från vad som råder inom EEC. Ja, det skulle barafattas annat. Än har vi ju inte sålt vår nationeUa självbestäraraanderätt tillEEC-staterna. Men i de fall som det blir fråga om en harmonisering, är detnågon som inbillar sig att det komraer att ske en anpassning av EEC-staternaspoUtik till svensk politik och inte i stället en anpassning av svensk poUtiktUl den som är rådande inom EEC-staterna? Den är duktig, men så duktig är den väländå inte att den skulle kunna få EEC-staterna att harmonisera sin politik medSveriges. Sedan till frågan om avsikterna i regeringens framtida politik.De är, sora jag frarahåUit, det helt avgörande, och där har vi alla deuttalanden som gjorts under de föregående åren om ett utvidgat saraarbete pä enrad Jag har inte funnit att regeringen har tagit avstånd från deuttalandena. Jag måste säga tUl att det varinte här i talarstolen som jag greps av överraskning när jag läste meningen omUvsmedelsindustrin. Det var näraligen fjärde gången som jag gick igenom den,eftersom det vid första anblicken föreföll mig helt osannolikt att någonmänniska vid fullt förstånd skulle stå och säga att det är slut med exportenfrån svensk livsmedelsindustri. Det är nämligen vad meningen innebär. Jag har i mitt inlägg gjort fullt klart att påEFTA-området består tullfriheten, och på EEC-området öppnar sig nyautveckUngsmöjligheter just för den svenska livsraedelsindustrin, möjlighetersom sträcker sig längre än dem vi haft i . Det var därför jag varförvånad över att vid samtal med företrädare för den svenskalivsmedelsindustrin kunnat få denna redovisning. Jag tror helt enkelt inte där kommer att bygga sitt handlande på den uppfattningen. När var ute och reste i jag viUåtervända till den galejan - visade det sig, sade han, att detfanns olika meningar. sade dessutom att han åberopade deneutralitetsförbehåll som de svenska förhandlarna hade framfört. framfördesaldrig några sådana villkor under denna förhandlingsomgång, eftersomförhandlingen icke gällde medleraskap. Det må emellertid så vara tydligen skådat i skyn och funnit att hans uppfattning är densamma som desvenska förhandlarnas. Men att sedan framställa det hela som om frågan skuUekunna lösas genom något slags maktkarap raellan olika personer i EEC-ländernasregeringar, genom något lotteri eller något slags olympiad i , där densom först nådde målet skulle vara den som förde det svenska medlemskapet i hamnmed bevarad neutralitet, är en väl enkel beskrivning både av det faktiska lägetoch opinionsläget i EEC-ländernas regeringar. Vi anser oss näraligen haanledning påstå att vi träffade företrädare för dessa regeringar som talade äregeringarnas vägnar , att det fanns en mening hos dessa regeringar och att videssutom hos kommissionen i fick del av koramissionens representativauppfattning.