prot · FV09125 · 1972-12-31 00:00:00 — § 1 Justerades protokollet för den 17 innevarande månad. Om åtgärder mot stater som skyddar flygkapare § 2 Om åtgärder mot stater som skyddar flygkapare Herr statsrådet erhöll ordetför att besvara () i kammarens protokoll för den 9 novemberintagna fråga, nr 305, till herr utrikesministern, och anförde: har frågat utrikesministernvilka internationella åtgärder regeringen anser bör vidtas mot de arabstater,som skyddar och uppmuntrar flygkapare och andra terrorister. Frågan har överlämnatstill mig för besvarande. har i olika sammanhang uttalat sindjupa oro över den stegrade frekvensen av flygkapningar och andrainternationella terrordåd. Varje stat som hotas av sådana handhngar har ettsjälvklart intresse av att skydda sig så effektivt som det är möjligt. Den endasäkra vägen till ett fullt effektivt skydd går emellertid över ett samarbete,som omfattar alla världens länder. Internationella åtgärder bör ej riktas motnågon speciell grupp av stater utan syfta till att aUmänt minska riskerna förinternationella terrordåd. har för sin del aktivt deltagit i detinternationella samarbetet på detta område. Som känner till harSverige ratificerat de s. k. Tokio- och Haagkonventionerna och avser att nästaår ratificera den s. k. Montrealkonventionen. Dessa tre konventioner syftartill att motverka flygkapningar och andra angrepp på den civila luftfarten. Iår har frågan om ett mera vittomfattande internationellt samarbete i kampen motden internationella terrorismen tagits upp i pägeneralsekreterarens initiativ. har stött detta initiativ och aktivtengagerat sig i saken. Det är ännu inte möjligt att avdebatterna inom FN dra bestämda slutsatser om förutsättningarna förtillskapande av ytterligare konventioner på detta område. Vissa aspekter påproblemet är föremål för uppmärksamhet inom den internationellaluftfartsorganisationen . anser det viktigt att deytterligare konventioner som kan bli aktuella utformas så att de kan få enbred internationell anslutning. Endast därigenom kan de få avsedd effekt. Vårinställning är att de våldshandlingar som det här är fråga om bör motarbetasmed all kraft oavsett i vilket syfte eller i vilken politisk situation debegås. HerrAHLMARK (fp): Vad vi sett är hur de grövsta brotten håller på attbli de minst riskabla för förövarna att begå. Först mördar man en eller Om åtgärder mot stater som skyddar flygkapare fleraisraeler i något europeiskt land. När mördarna sedan arresteras kapar någramedhjälpare till dem ett flygplan och tar passagerare och besättning somgisslan. Så tvingar man fram ett frisläppande av mördarna och tar dem med sigtill något arabland. Där ställs de inte inför rätta utan hyllas som hjältar ochmartyrer. Det är vad som hänt under och efter dramat i Miinchen.Denna typ av internationell laglöshet bygger på att ett antal länder är bereddaatt stimulera terrorism, ge baser och träningsläger för terrorister och ta emotterrorister när de kommer tillbaka från sin blodiga hantering i . Sålänge som , , , , och kanske andraarabstater är beredda att på ohka sätt skydda, uppmuntra och hylla terroristerär det oerhört svårt för regeringar att sätta stopp för dem. Därför har iår krävt av sina regeringar att de skall "använda allt sitt politiska ochekonomiska inflytande för att få de berörda staterna att avstå från en politiksom tillåter terrorister att förbereda sina aktioner eller att vistas eller fåasyl på deras territorier". delegater i har deltagiti detta beslut; själv tillhörde jag de motionärer som drev fram det. Och min fråga till regeringen handlar just om detta: vUkapåtryckningar mot t.ex. och vUl i samverkan med denordiska och europeiska länderna föreslå och genomföra? Jag tackar statsrådetLidbom för svaret på den frågan, framför aUt för den sista meningen i det. Detär också bra att vi i FN gör så aktiva insatser som möjligt för att få framinternationella konventioner. Däremot är det ledsamt att avvisartanken på internationella åtgärder mot, som han själv säger, "någonspeciell grupp av stater". är det ju nödvändigt att i andaorganisera kraftfulla påtryckningar mot ett antal arabstater. Vad man kanöverväga är att vägra flygbolag från dessa att landa på någotflygfält i något av medlemsländer. Man kan också organisera enflygbojkott från världens flygbolag mot de stater som stimulerar internationellterrorism. En ytterligare påtryckning vore att ge offentlighet åt planer attvägra att med flyg transportera medborgare från de länderna. Det här bör självfallet ske i samverkan med deninternationella pilotorganisationen och gemensamt från en rad nationer. Men denflathet som regeringar visat i sitt agerande mot de härarabstaterna är förbluffande och nedslående. Vad är den svenska regeringensuppfattning om de aktioner som jag här har antytt? Det är inget tvivel om att flygkapningar,ambassadörsmord, kidnapping med politisk bakgrund och andra sådanaterroristdåd utgör ytterligt oroande inslag i umgänget människor emellan idagens värld. Men man möter många problem på vägen om man viU lösa dessafrågor. En effektiv ordning förutsätter ett internationellt samarbete, där manförsöker få den bredaste möjliga anslutning. vet vi att det finns stater sominte är så ivriga att delta i detta internationella samarbete. Likväl kvarstårdet faktum att vi, om vi skall nå effekt i våra strävanden. måsteförsöka att inom framför allt FN:s ram få till stånd maximala åtaganden frånolika stater att var för sig och tUlsammans bekämpa flygkapningar och andra liknandehandlingar. Jag tycker att sätt att angripa problemet ärUtet olyckligt. Han formulerar det som ett problem om relationerna mellanIsrael och vissa arabstater och ser exklusivt till Palestinagerillan och vaddärmed sammanhänger. Det är tyvärr så att man i och med att man turnerarproblemen på det sättet internationellt skapar en mängd svårigheter att kommaframåt. Det stämmer inte heller med de faktiska förhållandena utei världen att formulera detta som ett problem mellan vissa stater i harnesk motandra. Det förekommer flygkapningar, kidnapping, ambassadörsmord osv. med vittskiftande bakgrund. Inte minst vet vi i vårt land att sådana tragiska händelserkan inträffa med en helt annan bakgrund än den som refererar tilloch som har samband med Palestinagerillan. Jag tror att kan hålla med mig om att vi börtala i generella termer och allmänt sett bör försöka få ett maximalt antalstater att gemensamt åta sig att bekämpa flygkapningarna, så att vi kommermålet närmare. Men försök inte spela upp detta problem som en motsättningmellan en gmpp av stater mot andra! Om åtgärder mot stater som skyddar flygkapare HertAHLMARK (fp): Det här handlar inte om konflikten mellan ocharabstaterna. Det handlar om relationen mellan de europeiska stater, regeringaroch medborgare, som hotas av terrorister, vilka stimuleras och hyllas avett antal arabstater. Det handlar främst om oss och inte i och för sig omkonflikten med . I har vi resonerat så här. FN har storasvårigheter att nå fram till bindande överenskommelser, även om vi hoppas attdet lyckas i sjätte kommittén; det arbetet skall vi stödja på alla sätt. FNkommer inte att kunna genomföra effektiva påtryckningar i t. ex. bojkottensform på något område. Det kommer ju vetot i säkerhetsrådet att förhindra.Aktioner i kan snarare driva på behandlingen i FN än försvåra dem.Därför har ett enhälligt Europaråd begärt av våra regeringar "en gemensameuropeisk front för att bekämpa terrorism". Ingen sade vid behandlingen avfrågan i att vi inte skall ta upp den på ett europeiskt plan. Ingensade atl vi skulle vänta på FN. Och ingen sade att vi bara skall tala igenerella termer, som nu menar. Inom alla politiska riktningar, alltså inklusive densocialistiska gruppen, var man överens om att de europeiska länderna skallgenomföra politiska och ekonomiska påtryckningar på de stater som skyddarterrorister och låter dessa förbereda terroraktioner. begär alltsåatt ministerkommittén verkställer resolutionen. Då behövs det konkreta påtryckningar. Jag skulle därförvilja fråga : VUket slag av konkreta påtryckningar viU den svenskaregeringen rekommendera? Eller har ni för avsikt att gå emot Europarådetsresolution? Om åtgärder mot stater som skyddar flygkapare Jag vidhåller att det här är ett problem förbåde europeiska och andra stater om att skydda sig över huvud taget motflygkapare och liknande internationella terrorister, oavsett i vilken politiskmiljö och mot vilken politisk bakgrund de agerar. Jag vidhåller att den främstavägen som vi kan gå är att försöka nå enighet mellan staterna om att det härskall vi ta itu med, det här skall vi bekämpa. Vi åtar oss att göra allt vad vikan på det internationella planet för att komma åt dessa fenomen. I den månnågra flygkapare hamnar på vårt territorium så tar vi hand om dem och straffardem eller utlämnar dem. Det är den linje som vi har följt . efterlyser mera militanta gemensamma aktionerfrån Europarådefs sida. Han nämnde inte andra försök som är på gång att kommatill rätta med flygkapningar. Jag väntade mig nästan att han skulle ta upp detpågående arbetet i . Det skall jag nu inte själv göra, men detta med effektiva påtryckningar ordet sanktion låg fruktansvärt nära och beskrev det så: Vad kan man göra i en situation där det inte kan väntasatt FN skulle i sitt säkerhetsråd besluta om några sanktioner på grund avvetoblockering? Därmed pekar han på ett utomordentligt svårt problem. Skall vivid sidan av FN utrusta andra organisationer med möjligheter att tillgripa vadhan kallar för effektiva sanktioner mot stater i frågor som i hög grad har enpolitisk bakgrund och som angår inte bara umgänget mellan länderna utan harstor betydelse för fred och avspänning i väriden? Det är en tveksam fråga, därjag inte är beredd att här och ge det svar som han i och försig skulle önska sig. Det är klart att jag kan avvakta ett svar från statsrådetLidbom, till dess han hunnit tänka efter. Men jag tror att det är viktigt ialla sammanhang att inte vara för sent ute, . Jag tror att det ärväldigt viktigt att man inte så här generellt avvisar resolutionsom statsrådet på den vägnar faktiskt har gjort . har krävt och ingenparlamentariker var däremot - att medlemsstaternas regeringar skall"använda allt sitt poUtiska och ekonomiska inflytande för att få deberörda staterna att avstå från en politik som tillåter terrorister attförbereda sina aktioner eller att vistas eller få asyl på derasterritorier". Vi gjorde denna resolution i fullt medvetande om attinsatsen görs vid sidan av FN för att få ytterligare kraft i vår kamp motterrorismen. påpekade alt det är viktigt attinte vara sent ute, och det är vi synnerligen medvetna om. Vi har engagerat osstidigt och aktivt i den här frågan. När generalsekreteraren vid höstensgeneralförsamling i FN tog upp ämnet flygkapare var med bland de statersom stödde hans initiativ. Samarbete pågår även inom andrainternationella instilutioner; jag har redan nämnt luftfarts- är inte medlem av , men vi följer ändå dessarbete så nära vi kan. Så snart tillfälle ges kommer vi att som medlemmar iICAO medverka utomordentligt aktivt. Men jag vill framhåUa att vi får vara en aning försiktigamed att tala om påtryckningar, sanktioner och liknande. I stället bör våraansträngningar vara någorlunda realistiska så att de kan leda till målet ochinte tvärtom skärpa motsättningar, spänningar och konflikter i världen. Attfinna vägar till sanktioner och påtryckningar mot stater när FN:s säkerhetsrådär blockerat av ett veto är verkligen inget okomplicerat problem och knappastnågot problem som vi kan uttömmande behandla här. Om utbyggnad av och Nej, problemet är sannerligen inte okomplicerat, dethåller jag med om. Men därför är det alldeles särskilt felaktigt att - som herrLidbom nu gör i praktiken säga nej till den resolution som en på den härpunkten enhällig rådgivande församling i har antagit. Vi gjordedetta uttalande i fullt medvetande om att FN kan blockeras genom veto i säkerhetsrådet. Om man är aktiv på andra områden inom FN - vilket jag ärglad att kunna konstatera att är - borde man också efter attEuroparådet har antagit en resolution ha läst denna resolution. Regeringenborde ha tagit ställning tiU den och kunnat göra en mera utförlig kommentar ände svepande formuleringar som statsrådet nu använde. Jag hoppas alltså att statsrådet läser på den härresolutionen och att vi kan få en mer utförlig debatt längre fram. Vi måsteändå gemensamt se till att vi effektivt bekämpar den internationella laglöshetsom det här handlar om. Överiäggningenvar härmed slutad. § 3 Omutbyggnad av och Herr kommunUcationsministernNORLING erhöll ordet för att besvara () i kammarens protokollför den 1 intagna fråga, nr 327, och anförde; har frågat mig vilka åtgärderjag avser vidta för att tidigarelägga utbyggnaden av ochKapellskärsvägen med hänsyn till att trafikbelastningen, bl. a. på grund avFinlandslrafiken, hastigt ökar och att KapeUskärsområdet överförs i allmän ägo. Vi kan vara överens om att det är angeläget att enutbyggnad av och sker . Attdessa vägar numera ingår i Europavägsystemet är ett uttryck för den betydelsesom vägarna har för den internationella trafiken. Jag hälsar också medtillfredsställelse att KapeUskärsområdet nu förvärvats av . 7 protokoll 1972. Om utbyggnad av och Man skall dock inte glömma att vi även har andra vägarinom som det är angeläget att bygga ut. För att få en samtidigoch en från samhällets synpunkt riktig prioritering mellan olika angelägnavägprojekt styrs vägbyggandet i landet som bekant efter relativt långsiktigainvesteringsplaner, som revideras med jämna mellanrum. De närmare formerna förupprättande och revidering av dessa planer finns reglerade i väglagstiftningen.Enligt vägkungörelsen skall, för varje län, flerårsplaner för vägbyggandetomfattande upprättas av och gemensamt i samrådmed kommuner och landsting. Planerna fastställs om länsstyrelse och vägverkär överens - av , i annat fall av Kungl. pågår revideringav gällande flerårsplaner och de nya planerna, som beräknas fastställas , avser perioden 19731977. Enligt min uppfattning bör som jag tidigare uttalat isvar på en interpeUation av i samma fråga utbyggnaden av Norrtälje- och Kapellskärsvägarna prövas tillsammans med andraaktuella projekt i regionen inom ramen för den normala författningsenligavägplaneringen. Hert WIRMARK (fp): Jag tackar kommunikationsministern försvaret men villsamtidigt beklaga att kommunikationsministern inte har - lika litet som iinterpellationsdebatten kunnat redovisa någon avsikt eller några åtgärder somskulle tidigarelägga utbyggnaden av och iförhållande till långtidsplan. I valrörelsen närmare bestämt uttalade i samband med ett besök i för NorrteljeTidning om : "Den har inte bara regional betydelse utan blir eninterkontinental led. Därför är det nödvändigt att påskynda byggstarten.Personligen kommer jag att kämpa hårt för att få med närfemårsplanen revideras ." Enligt långtidsplan skall Kapellskärsvägenpåböfias 1977 och bli färdig först . i sin tur blir enliglplanerna inte heller klar före detta datum, troligtvis . Samtidig]; vet vi att den snabbt ökande Finlandstrafikenpå dessa vägar slår alla prognoser. 1971 bestod den av gott och väl 1,5miljoner passagerare och ca 50 000 långtradare. Interkontinental trafik blandasmed familjel rafik av semesterkaraktär. Det kan också väntas att en vidgadhandel med kommer att ytterligare öka godstrafiken. Här finns alltså ett stort behov av attkommunikationsministern i enlighet med sitt vallöfte personligen griper in. Detrimliga vore ju att, i enhghet med tidigare underhandsuttalanden fråndepartementet, medel för denna interkontinentala led tilldelades genomkommunikationsministerns ingripande vid sidan av den ordinariemedelstilldelningen till vägar i att alltså medel utginge isärskild ordning. Av argumenteringen i svaret att döma har intenågon tanke på det. fråga har jag nämnt att KapeUskärsområdet nu harövergått i Departementet har tidigare ställt som villkor att det sker innanKapellskärsvägen byggs ut. Här förehgger alltså ytterligare ett skäl, herrNoriing, för att nu lösa frågan. Är verkligen tiden inte mogen för att infrialöftet och ge ett extra anslag vid sidan av flerårs- och fördelningsplanen?Det finns inget hinder inom , såvitt jag vet, för att sättai gång de vägprojekt det här är fråga om. Jag lade märke till att att ingenting har skett. Det skulle man kunna tyda som att alltligger stilla när det gäller utbyggnaden och förbättringen av Norrtäljevägen.Det är nu inte hela sanningen. Vad gäller utbyggnaden av kan mankonstatera att den största trafiken naturligt nog finns på den del av vägen somligger närmast . På den sträckan vet även att storaombyggnadsarbeten har bedrivits och fortfarande pågår. Jag får exempelvishänvisa till att man har öppnat för trafik den planskilda korsningenvid . Enhgt upplysningar som jag inhämtat från vägverketfortsätter man utbyggnaden genom att påbörja arbeten med planskild korsning vidDanderyds sjukhus . Återstående delen intUl , ombyggnadav avsnittet vid och ny bro över , kan enligt förslagtill flerårsplan för vägbyggande påbörjas i slutet avdenna period. påböfiades med beredskapsmedel delenRösa-Frötuna vid . AMS har anvisat för fortsattaarbeten där. För väg E 3 mellan och får jag hänvisatiU vad jag sade i mitt interpellationssvar tiU kunde då konstatera att denna väg efter förstärknings- och förbättringsåtgärderhar upplåtits för tung trafik, dvs. tillåtet axel/boggitryck är /. Jag nämnerdetta som exempel pä vad som pågår pä den här vägen. Låt mig också upplysningsvis säga att enligt uppgift frånvägverket är ramen för hela för förriksvägar inklusive T-banor och för länsvägar 140 miljonerkronor. Sammanlagt har alltså meddelat attStockholms län kan planera för som kommer. Låt mig också, för att göra debatten mer fuUständig, konstateravad både och jag vet, nämligen att en diskussion just nu pågår omfördelningen av trafik mellan hamn och hamnen i . Dendiskussionen är helt ny den har kommit överraskande för oss alla. Jag villbara nämna den därför att den kan innebära att vi får anledning att frånstatens sida gå till och och fråga: Var skalltrafiken till egentligen gå? Jag hälsar med tillfredsställelse den indikation somkommunikationsministern gav på ett intresse av att tala med de lokala Om utbyggnad av och Om utbyggnad av och myndigheternaom frågan med anledning av de senaste nyheterna beträffande Vikinglinjensplaner. Det har faktiskt varit ett önskemål från lokalt håll att fåi gång ett resonemang med kommunikationsministern, och jag hoppas att detockså kommer att ge resultat beträffande de andra vägarna. Jag sade inte i mitt första inlägg att ingenting gjordes;det kan man se av protokollet. Men kommunikationsministern har inte bestritt vadjag sade, nämligen att enligt den långtidsplan som finns skall Kapellskärsvägenpåbörjas och bli färdig först . i sin tur blir inteheller klar före detta datum trots att bitar här och var påböfiats tidigare. Jag fick inget besked om huruvida har föravsikt att påskynda byggstarten, om man kan tilldela medel för utbyggnaden avde här båda vägarna i särskild ordning. Är det verkligen omöjligt att här geett besked, ett ja eller ett nej? Jag tror att inte bara den lokalabefolkningen, inte bara de semestrande i den här vackra regionen, utan allatrafikanter och de är många på de här vägarna - med spänning avvaktarkommunikationministerns svar. Låt mig bara säga att det ju inte är något tvivel om vemsom skall ge det här svaret. uttalade själv för någon vecka sedan iNorrtelje Tidning som svar på en fråga: "Jag kan bara säga att det här ärkommunikationsminister fråga. Det är han som avgör prövningen." Jag har ingen anledning att ta tillbakanågonting av det jag sagt vare sig 1970 eller senare i den här frågan. Det ärett naturligt intresse för alla parter att se till, att vägar som har sinförgrening även till internationella leder sä långt det är möjligt får enupprustning som svarar mot det behov som föreligger. Det behöver vi intediskutera mera om. I slutet av mitt svar på herrWirmarks fråga har jag sagt att ekonomiseringen bör "prövas tUlsammans medandra aktuella projekt i regionen inom ramen för den normala författningsenligavägplaneringen". Jag nämnde i min förra replik, att man inom länettilldelats av att användas . Vägensom vi här talar om ligger i storleksordningen 40 miljoner kronor.Prioriteringen bör vi väl lämna till dem som skall göraden, nämligen länets myndigheter. De bör bäst veta var de har sina aktuellavägbekymmer. HerrWIRMARK (fp): Till del senaste vill jag bara tillägga att de lokalamyndigheterna tidigare genom underhandsmeddelanden från departementet har fåttintrycket att erforderliga medel för de här företagen skulle utgå i särskildordning. Jag har t. o. m. sett en skrivelse där landshövdingen i länet harförutsatt att så skulle bli fallet. Att nu bara hänvisa till de medel som finnsför alla vägprojekt i länet är ju att frångå en tidigare ståndpunkt - man harju låtit förstå att en sådan ordning skulle tillämpas. Jag vUl sluta med att säga att jag hoppas att kommunikationsministernytterligare begrundar detta och att han på den Nr 125 ena ellerden andra vägen kan få fram medel till att uppfylla det löfte den Herr kommunikationsministern : .... I klarhetens namn vill jag sluta för min del med att bara P säga attjag gav samma svar till som jag har gett . Överläggningen var härmed slutad. §4 Ang. kommendering av polismän till Herr justitieministern erhöll ordet för att besvaraherr Ekinges (fp) framställda interpellation, nr 153, ochanförde: har frågat mig vilka åtgärder jagär beredd att vidta för att förhindra en upprepning av denbeslutade kommenderingen av polismän till . tillkallade jag en utredningsman rneduppdrag att utreda frågan om åtgärder för att förbättra polisensarbetsförhållanden i . I en promemoria av utredningsmannen den 26 juni1972 gjordes en kartläggning av bakgrunden till utredningsuppdraget ochskisserades vissa möjligheter att lösa de problem som föreligger. Yttrandeninhämtades från närmast berörda myndigheter och organisationer. Mot bakgrund av de remissyttranden som kom in och detrådande personalläget i föreslog utredningsmannen i samrådmed representanter för i skrivelse den 23 augusti 1972att 200 polismän från andra polisdistrikt skulle kommenderas att fiänstgöra iStockholm i två omgångar - 31 mars 1973.Skrivelsen remitterades till , som förklarade sig beredd attvidta åtgärder i enlighet med utredningens förslag. beslötdärefter , med stöd av 5 § instruktionen för ,att skulle erhålla polisförstärkning under angiven tidoch i den omfattning som utredningen hade föreslagit. Personalen skulle iförsta hand tas ut efter frivilligt åtagande. bestämde hurmånga polismän som skulle tas från olika län. berörs inte.Uttaget varierar mellan 2 och, i ett fall, högst 14 polismän från samma län. En av anledningarna till bristsituationen vidordningsavdelningen är den allerneringsfiänslgöring varom Kungl. Maj;t tidigarehar fattat beslut. Den nyutbildade polispersonalen (extra polismän) placerasunder de två första yrkesverksamma åren i alterneringstjänstgöring. Dettasystem tillämpas fr. o. m. den grundutbildningskurs som avslutades den 17 mars1972. Dessa extra polismän tjänstgör enligt den föreskrivna ordningen först ettår vid kriminalavdelningen, därefter vid ordnings- ochtrafikavdelningarna. Detta innebär att det inte kommer att vara möjligt Ang. kommendering av polismän till attkompensera ytterligare avgångar från ordnings- och trafikavdelningarna mednyutbUdad personal förrän den första alterneringsomgången avslutat sintjänstgöring vid kriminalavdelningen . Man kan anta, attantalet vakanser ytterligare kommer att öka vid ordnings- ochtrafikavdelningarna . Kommenderingen kan emeUertid sägas istort ha löst vakansproblemet i på kort sikt. En tendens till förbättrad rekrytering har kunnat märkas ihöst. Den påverkar emeUertid inte personalsituationen vid ordnings- ochkriminal-avdelningarna förrän under /75.