prot · FV0951 · 1972-12-31 00:00:00 — Det var en länge efterlängtad stödåtgärd man då beslöt, mensåvitt vi kunde bedöma det var den otillräcklig. Jag kan inte förstå att det pånågot sätt skulle vara inkorrekt att föra det resonemanget. Jag är emellertidden förste som vill medverka till att problem handläggs i en lugn ochsansad anda och att vi inte jagar upp stämningen i onödan. För min del har jag uppfattat situationen på somså utomordentligt allvarlig att jag inte med gott samvete skulle kunna tigastill utan måste delge kammarens övriga ledamöter den oro jag och många andrakänner. Jag har också den uppfattningen att många på är tacksamma attvi inte tystnar utan att vi driver på regeringen och begär ytterligareåtgärder. Det har talats mycket om den debatt vi hade så sent som den 17december. Där uttalades en vädjan till kommunikationsministern att ägna fråganom det framtida transportstödet till verkligt stort intresse. Självutvidgade jag den vädjan till att gälla regeringen i dess helhet. Jagunderstryker att situationen på var så allvarlig att den krävde detta.Men jag ber också att få säga att vi alla har anledning att vara tacksamma motstatsrådet för att han sett till att här verkligen har hänt något. Viönskar honom en god fortsättning i arbetet för och tycker att vad sombegärts i reservationen dock inte är märkvärdigare än att det borde kunnataccepteras. Jag ber att få yrka bifall tillreservationen. HerrHALLGREN (vpk): Jag begär ordet i anledning av att man frånborgerligt häll har förundrat sig över vpk:s ställningstagande i den härfrågan. Jag vill bara ge en erinran tillbaka. Jag tycker att deborgerliga representanterna borde tänka över hur den här situationen uppstod,hur hamnade i stödområdet. Hade inte vpk agerat på det sätt som vigjorde hade inte kommit in i det allmänna stödområdet och därmed hadeön inte heller fått något trafikstöd. Jag vill bara erinra om att så är fallet. Om i Stenkyrka menade att det ärnödvändigt att satsa på statliga basindustrier på har han vårt fullastöd. Det behövs statliga basindustrier både för att öka antaletarbetstillfällen och för att höja inkomstnivån på ön. Detta innebär givetvisockså att skatteunderlaget ökas. På så sätt kan man kanske också fåen rimligare beskattning. Kommunikationsministern säger att det här inte är någonslutvinjett när det gäller trafikfrågor. Jag är ganska nöjd med detkommunikationsministern säger. Jag har nog haft den uppfattningen att det varitregeringens och då speciellt kommunikationsministerns mening att fortsätta attarbeta på just dessa frågor. Det är möjligt för kommunikationsministern att infria ettvallöfte, som enligt uppgift har givits för inte så länge sedan på ,nämligen att färjetrafiken på skulle förstatligas. Jag vet inte omkommunikationsministern vill dra sig till minnes att han har gett ett sådantlöfte. Det skulle helt stämma överens med vår uppfattning, det finns ocksåmajoritet i för ett sådant beslut. Jag tycker det är av vikt attpåpeka det. Förstatligandet av Gotlandstrafiken är ingalunda någon ny fråga;det kravet har framförts och det har diskuterats vid olikatillfällen. Det har framförts bekymmer över situationen på ochatt företag tvingas lägga ned driften därför att de inte längre lönar sig. Meningen av de borgerliga vill beröra vad som är orsaken till denna utveckling.Herr i Stenkyrka nämnde kanske något om att det finns krafter somanser att varor som tillverkas eller framställes på borde kunnatillverkas annorstädes. Konservfabrikerna hotas ju t. ex. av nedläggning.Trädgårds- och grönsaksodling på och allt som sammanhänger därmedskulle kunna utvecklas mera. Men det finns stora företag i somhelt och hållet motarbetar utvecklingen på , och på så sätt hindrasockså en utveckling av trädgårds- och grönsaksodlingen och därmed ocksåkonservindustrin. Jag har, fru talman, inte mycket mera att tillägga, menjag vill än en gång upprepa att vi inte har ändrat uppfattning beträffandeGotlandsproblemen, och del blir säkert tillfälle att stödja motioner ifrån vpksom skall kunna höja gotlänningarnas standard och förbättra deras ställning såatt de blir helt jämställda med befolkningen på fastlandet. Men när sådanatillfällen ges brukar man dra sig undan. överläggningenvar härmed slutad. Utskottets hemställan bifölls. Propositioner gavs på bifall till dels utskottetshemställan, dels reservationen av m. fl., och förklarades denförra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan votering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Den som vill att kammaren bifaller trafikutskottets hemställan i betänkandetnr 5 punkten 2 röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservationen av m. fl. Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåherr begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat: § 11 Föredrogs trafikutskottets betänkande nr 6 ianledning av Kungl. Maj;ts proposition 1972:17 angående överiåtelse av statentillhörig mark m. m. Utskottets hemställan bifölls. § 12 Anslag till skolväsendet Föredrogs utbildningsutskottetsbetänkande nr 2 i anledning av propositionen 1972:1 i vad avser anslag /73 till skolväsendet jämte motioner. Maj;t hade i propositionen1972:1 bilaga 10 under rubriken frågor (s. 160165 i utdrag avstatsrådsprotokollet över utbildningsärenden) behandlat vissa skolfrågor avallmän karaktär. I detta sammanhang hade behandlats dels motionen 1972:347 av fröken m. fl. (fp), dels motionen 1972:498 av herrBohman m. fl. (m) i vad avsåg hemställan att hos Kungl. Maj;t skulleanhålla att vad som i motionen 1972:294 anförts angående skolenheternas storlekkom till beaktande vid det fortsatta planeringsarbetet, dels motionen 1 972:693 av herrNordstrandh m. fl. (m) vari yrkats att hos Kungl. Maj;t hemställde omen översyn av gällande principer för byggande av skolor enligt de riktlinjersom angetts i motionen. dels motionen 1 972:694 av m. fl. (m)vari hemställts 1. att uttalade, att utbildningspolitiken skulle främja föräldrarsoch andra laga målsmäns frihet att välja andra läroanstalter för sina barnän dem som upprätthölls av de offentliga myndigheterna men som motsvarade dekrav för undervisning som fastställts av myndigheterna, 2. att riksdagenhemställde om en utredning för att fastställa sådana regler för statsbidragtill driften av grund- och gymnasieskolor att statsbidraget gjordes oberoendeav skolornas huvudmannaskap, 3. att därvidsådana regler skapades att kommuns skyldighet att bidra till skolväsendetutsträcktes till att gälla alla skolor som uppfyllde i motionen angivna krav påstatsbidrag. dels motionen 1972:699 av herrStrömberg m. fl. (fp) vari yrkats att hos Kungl. att statsbidragsbestämmelserna för driftbidrag tillgrundskolan ändrades så att bidrag kunde utgå för lärare som anlitades vidspråkträning av invandrarbarn i svenska i förskolan, B. att en översyn gjordes av gällande statsbidragsbestämmelserför undervisning av invandrarbarn i , C. att fick i uppdrag att utvecklaläromedel för undervisning av invandrarbarn, D. att förslag framlades till åtgärder i syfte att ökarekryteringen av invandrarungdom till den gymnasiala skolan, E. att en översyn gjordes av gällande kursplaner vid alllärarutbildning för att i större utsträckning beakta invandrarnas problem, F. att invandrarnas problem skulle beaktas vid utbildningav övrig skolpersonal, t. ex. skolsköterskor, kuratorer och psykologer, G. att en prövning skedde av behovet av ett rörande undervisning av invandrare, dels motionen 1972:1092 av fröken () och fruSöder (c), dels motionen 1972:1093 av frökenEliasson (c) och () vari hemställts att hos Kungl. Maj;tbegärde utredning av skolmiljöns betydelse med särskild hänsyn tillskolenheternas stortek och utformning för elevernas studieresultat, sociala ochpersonliga utveckling m. m. samt att därav föranledda förslag till normer förskolenheternas utformning och stortek framlades, dels motionen 1972:1103 av m. fl. (c), dels motionen 1972:1105 av herrar () och () vari yrkats att hos Kungl. Maj;t hemställde att en brett upplagdförsöksverksamhet med föräldrautbildning enligt i motionen anförda riktlinjersnarast igångsattes, delsmotionen 1972:1 11 I av i Skärstad m. fl. (c, m), dels motionen 1972:1148 av herrOskarson m. fl. (m) vari hemställts att hos Kungl. Maj;t skulleanhålla om åtgärder för inrättande av alternativ undervisning skola - därkristna föräldrar kunde ge sina barn enreligiös och moralisk uppfostran i enlighet med föräldrarnas egen övertygelsesamt dels motionen 1972:1166 av herrarWennerfors (m) och () i vad avsåg hemställan att iskrivelse till Kungl. Maj:t skulle anhålla om en snar översyn av gällandeplaner för utbyggnad av skolor enligt de riktlinjer som angetts i motionen. 1. skulle avslåmorionerna 1972:693, 1972:1093, 1972:498 och 1972:1166, sistnämnda två motionersåvitt nu var i fråga, 2. skulle avslåmotionen 1972:1103, 3. skulle avslåmotionerna 1972:694 och 1972:1148, 4. skulle avslåmotionerna 1972:1092 och 1972:699, sistnämnda motion i vad avsåg hemställanunder A, 5. skulle avslåmotionen 1972:699 i vad avsåg hemställan under BG, 6. skulle avslåmotionen 1972:1105, 7. skulle avslåmotionen 1972:347, 8. skulle avslåmotionen 1972:11 I 1. A 1. beträffande skolenheters storlek av herrar (), i (c), Nordstrandh (m), Elmstedt (c), iSkärstad (c), i (fp) och (), som ansett attutskottet under 1 bort hemställa, att i anledning av motionerna 1972:693,1972:1093, 1972:498 och 1972:1 166, sistnämnda två motioner såvitt nu var ifråga, som sin mening gav Kungl. Maj:t till känna vad reservanterna anfört omskolenheternas storlek, A 2. beträffande andra huvudmän avherrar Nordstrandh (m) och (), som ansett att utskottet under 3bort hemställa, att som sin mening gav Kungl, Maj;t till kännavad reservanterna anfört i anledning av motionerna 1972:694 och 1972:1148, A 3. beträffaT\de invandrarnassituation m. m. av herrar () och i (fp), som ansettatt utskottet under 5 bort hemställa, att i anledning av motionen 1972:699 i vad avsåghemställan under B-G som sin mening gav Kungl. Maj:t till känna vadreservanterna anfört angående undervisning av invandrare, A 4. helråffaxiiieföräldrautbildning av herrar (), i (c),Elmstedt (c), i Skärstad (c) och i (fp), som ansettatt utskottet under 6 bort hemställa, atl i anledning av motionen 1972:1105 som sinmening gav Kungl. Maj:t till känna vad reservanterna anfört omföräldrautbildning. Vid dennapunkt hade avgivits särskilda yttranden a. beträffande klassföreståndarfrågan av herrar () och i (fp) samt b. beträffandedemokratin av i Skärstad (c). Finns det utrymme för pedagogisk förnyelseinom det svenska skolsystemet nu sedan de stora reformerna trummats igenom?frågade en västsvensk tidning pedagogikprofessorn , somsjälv haft icke så få fingrar med i spelet om reformerna och förändringarna. Ioch för sig har vi väl, sade vederbörande superpedagog, ett välförtjänt rykteom oss att ha genomfört stora och bra reformer, men risken är, fortsatte han,att vi slår oss till ro i ett slags självbelåtenhet, vilket kan leda till attden pedagogiska förnyelsen stagnerar. Man kan inte räkna med att en byråkratiskapparat han kunde ha tillagt styrd från - ärsjälvinitierande i fråga om förnyelse. Nätet av bestämmelser kan bli såfinmaskigt, att det starkt försvårar pedagogiska initiativ från gräsrotsnivå.Den verkligt stora faran för initiativ av den sorten är, fortsatte han, att dekommer av sig på vägen genom den långa tid det tar för den byråkratiskaapparaten att behandla ärenden, för att inte tala om, kunde han ha tillagt, denovilja en byråkrati har att behandla ärenden som inte stämmer med byråkratinsövergripande ideologi. Lärarna måste, slutar , få störremedinflytande för att skolan skall fungera. Anpassningen till förändringarskulle gå betydligt lättare, om förändringarna gjordes med lärarna och inte fördem eller rent av mot dem. Det finns grundad anledning hysa viss oro för denfortsatta skolutvecklingen i vårt land, och det bör kanske utsägas vidbehandlingen av statsverkspropositionens "vissa gemensamma frågor"för skolväsendet. T. o. m. generaldirektör, som eljest sinvana trogen försöker tolka det mesta till det bästa, säger sig i en intervju iLärartidningen vara avvaktande inför vad som skall hända nästa läsår när denhelteoretiserade nionde årskursen i införs. För liknande synpunktergör han sig till tolk i Skolvärtden nr 1 1, om också något mera kortfattat. Ochhan har verkligen anledning till eftertanke. En allmän oro sprider sig nämligenbland lärare och målsmän för den sammanhållna 9-an. Vid Hem och Skolasfullmäktigemöte sedan krävdes i flera motioner de praktiskalinjerna tillbaka. Annars befarar man accelererande elevvårdsproblem. Det ärmöjligt, säger en inte alltför karsk generaldirektör, att vi får revideraläroplanen på den här punkten för att ge större möjligheter för elever medpraktisk inriktning. Han är inte säker på att läroplanen för årskurs 9 kommeratt fungera tillfredsställande, inte ens om man begagnar sig av möjligheternaatt göra läroplansavvikelser, dvs. yxa till en s. k. jämkad timplan. Oron villgeneraldirektören till slut inte slå bort som oberättigad ett anmärkningsvärtuttalande av en av tillskyndarna till oron. 1 det här sammanhanget vill jag upprepa vad jag tidigaresagt, nämligen att det inte är riktigt som statsrådet i en intervju i nr35 av tidningen försöker hävda, nämligen att principfrågan om avvägningenmellan teoretiskt och praktiskt i årskurs 9 i "kommit upp tillallvarlig diskussion först när Lgr 69 (Läroplan för )fastställts". Så förhåller det sig sannerligen inte. Både dåskolöverstyrelsens förslag till läroplansrevision remissbehandlades och d;,'hade förslaget uppe till beslut, föreslogs tillvalsalternativ av merapraktisk inriktning än de av och regeringen framlagda. Avpropositionen 1968 framgår, att ett stort antal även tungaremissinstanser var tveksamma, några t. o. m. direkt avstyrkande, beträffandemöjligheterna att med den föreslagna utformningen av högstadiet tillgodose des. k. praktiskt inriktade eleverna. Vi väntar fortfarande på ett beriktigande från statsrådetMobergs sida på den här punkten. skall det väl ändå komma. För vår del inom moderata samlingspartiet har vi frånbörjan tagit ställning mot överteoretisering av högstadium liksommot samma teoretisering av de tvååriga yrkestekniska linjerna inom gymnasieskolan.Problemen och oron har - det är att notera - flyttats upp ytterligare ett stegi skolhierarkin, något som man verkligen kan be utbildningsministern ochskolöverstyrelsens generaldirektör observera. En annan oro av samma storleksordning kommer till synes idebatten om små eller stora skolor. Fler talare än jag kommer att geuttryck åt denna oro. Problemen med stora skolor har observerats avmoderata samlingspartiet, långt innan de nuvarande opinionsyttringarna var förhanden. Mastodontskolor, som man ibland kallar dem, större och större, planerasnu senast uppe i , men också förmodligen på annat håll. Målsmän, eleveroch lärare är allvarligt oroade och går till försvar mot planerarnasgigantomani. Utredningen om skolans inre arbete, , skall penetrerafrågan om skolornas storlek och storlekens betydelse för elevvård, trivsel ochundervisning. Forskning på detta område finns inte i någon större utsträckning.Över huvud taget är ämnet inte särskilt lämpat för grundforskning ellerliknande. Det är erfarenheterna och upplevelserna som är helt utslagsgivande.Erfarenheterna, utländska såväl som inhemska, talar efter vad jag kan förståinte för stora skolor. En enkät inom 1971 visade, om jag intemissminner mig, på mycket dåliga erfarenheter av de stora skolorna. Givetvis är det av betydelse hur en skola är byggd, menstorlekens, kvantitetens, inflytande går inte att trolla bort mer än till enviss gräns, inte ens om man har den mest idealiska skolledning och enutomordentlig lärarkår. 1 har man svävat på målet i fråga omskolstorleken och inte velat ge kommuner som är ute på eller vill ut på ganskafarliga vägar några råd, trots att man inte kunnat undgå att känna till att deundersökningar och erfarenheter som finns i stort ger indikationer på att storaskolor är sämre än mindre ur trivsel- och miljösynpunkt. SÖ-chefen medger i den nyssnämnda intervjun iLärartidningen, att den mindre skolan har större förutsättningar att bli en braskola än den stora skolan, men han vägrar dock enständigt att utfärdaanvisningar om skolbyggnaderna som tar hänsyn till detta. Sådana anvisningarbör emellertid komma till stånd, och jag yrkar alltså bifall till reservationenA 1. Raka motsatsen till mastodontskolorna med dessasolägenheter är de enskilda skolorna eller, som de oftast något oegentligtkaUas, privatskolorna, vilkas existens hotas mer och mer, alltsedan utbildningsminister och efterlämnade som arv dels detta, dels detmisslyckade PUKAS. Den nuvarande utbildningsministern följer, som jagunderströk i remissdebatten, i stort sett mästaren. Påfallande är den iverutbildningsministern lägger för att avveckla de enskilda yrkesskolorna,missnöjd med tidsschema och inte unnande nedläggningshotadeskolor ens tillbörlig respittid. Så måste man läsa statsverkspropositionen. Anmärkningsvärd är också negativismen motMariannelundsskolan, Restenässkolan, , läroverk och vadde nu heter. attackerar utbildningsministerns partivänner i Stockholmde där existerande enskilda skolorna i fråga om det kommunala stödet. Jag skall inte närmare argumentera för skolor med enskildahuvudmän det kommer en annan moderat talare, , att göra - utanendast kort konstatera att om undervisning, godtagen avriksdagen, måste aktualiseras. Konventionen fastslår den formella rätten attvälja skola utanför det allmänna skolväsendet. Oavsett denna grundläggandeprincip helt naturiig synes det mig i ett demokratiskt samhälle - möjliggörenskilda skolor i vårt samhälle en tävlan eller om man så vill konkurrensmellan olika skolor .som gagnar hela undervisningsystemets ochundervisningsväsendets fortsatta utveckling. Så har skett tidigare, och detfinns ingen anledning tro att det skall bli annorlunda i fortsättningen. Men skall nu rätten att välja skola ha någon mening måsteden ju inte bara finnas på papperet. Den måste också vara reell, dvs. ges ettsådant stöd från det allmännas sida som garanterar att enskilda skolor kanexistera under sådana betingelser att elever och föräldrar, utan att ekonomiskaomständigheter lägger hinder i vägen, kan träffa ett fritt val. De enskildaskolorna måste ges arbetsvillkor ungefär likartade dem som gäller för detallmänna skolväsendet. Statsbidrag bör göras oberoende av huvudmannaskapet, ochkommunens skyldighet att bidraga till skolväsendet bör utsträckas till attgälla alla skolor som uppfyller kraven för statsbidrag. Valfriheten ochkonsekvenserna därav bör utredas med sikte på att utforma sådana regler förstats- och kommunbidrag till driften av enskilda skolor att bidraget skallkunna utgå utan villkor om visst huvudmannaskap förutsatt givetvis att de avskolmyndigheterna uppställda kraven på undervisningen uppfylls. I utredningen bör slutligen också tas upp frågan om enskola med målsättning. Önskemålet om kristna skolor med etisk fostranpå grund, som framförs från många håll, ligger i linje med kravet påenskilda skolor över huvud. Jag yrkar alltså, fru talman, bifall till reservationen A2 som just kräver en sådan utredning. HerrELMSTEDT (c): började sitt anförande medatt ta upp ett resonemang kring den obalans mellan teoretisk och praktiskundervis- ning somvi har hamnat i när det gäller . Jag vill bara erinra om att vidutskottsbehandlingen av de ärenden som tas upp påpekades detta. Det stårockså i utskottsbetänkandet att utskottet "kommer i ett senare sammanhangatt behandla ett antal motioner som rör praktisk och teoretisk utbildning igrundskolan och gymnasieskolan, läroplansfrågor m. Från har vimotioner i detta ämne. Jag tycker det är angeläget att framhålla redan nu att vikommer att få tillfälle att här i kammaren diskutera detta i och för sigallvarliga problem . När det gäller de frågor som behandlas i detta betänkandeså har och tidigare en mängd motioner väckts som alla har ett gemensamt,nämligen en oro för utvecklingen i och framför allt på grundskolanshögstadium. Dessa utredningskrav ledde tiU tillsättandetav utredningen om skolans inre arbete, som förkortas . Det ligger kanskenära till hands att alla motioner på detta område, både kortare och längresyftande, hamnar hos en sådan utredning som har i uppdrag att lösapraktiskt taget alla problem i skolan. Det kommer att dröja åtskillig tid innanSIA blir färdig, och det medför att en del problem måste angripas och lösasdessförinnan. Vi har fått flera motioner, som i första hand tar uppproblemet med de alltför stora skolenheter som byggts upp på många håll ute ikommunerna. Detta förhållande diskuteras mycket, och vi har också i utskottethaft anledning att uppehålla oss rätt mycket vid detta. Jag menar för min delatt stora skolenheter för med sig stora problem och små skolenheter mindreproblem. Jag tycker att utskottets majoritet uttrycker sig alltför passivt närden på s. 4 skriver att man är medveten om "att det finns en oro blandallmänheten inför en utveckling mot stora skolanläggningar med mångaelever". Det kan inte vara obekant att de som sysslar med dessa frågorupplever detta som allvarligt. Utskottet säger visseriigen att det "ärmedvetet om att det finns en oro", men jag tycker att utskottet medledning av vad som ändå omvittnas från alla håll, där man sysslar med detta,borde ha tagit ställning på denna punkt och erkänt att det finns anledning tilloro. Det undviker man, och med en glidande formulering talar man om att man ärmedveten om att det finns de som upplever det på detta sätt. Jag tycker att det verkligen finns anledning för riksdagenatt se sanningen sådan den är och erkänna att de stora skolenheterna är enorsak till den oro och de bekymmer som finns runt om i våra skolor. Storaskolenheter för med sig anonymitet, oro, skolleda och bristande engagemang, föratt räkna upp några av de egenskaper som lättare kommer fram i ett störrekollektiv än i ett mindre. Vi vet också att man i föreningsliv och i andrasammanhang av liknande karaktär är mycket noga med att inte få alltför storagrupper, eftersom man vet att engagemanget bland de närvarande blir intensivareom grupperna inte är alltför stora. Detta gäller även här. Det finns i detavseendet ingen skillnad. Skolenheternas storlek har väsentlig betydelse förskolmiljön, och jag skulle vilja säga att de i många fall har direkt avgörandeinverkan. Visserligen kan skolbyggnadernas utformning något minska denna inver- kan, mendet grundläggande felet alltför stora enheter - kvarstår. Man kommer inteifrån det förhållandet att skolorna får karaktären av mastodontanläggningar,och vi har tyvärr fått allt fler av den arten . Jag nämnde att SlA:s arbete kommer att ta tid, och det ärväl något som ledamöterna i utredningen kan vitsorda med större säkerhet änjag, men vi vet av erfarenhet att utredningar brukar ta . Vi kanknappast räkna med att en utredning av denna karaktär, dvs. en utredning somhar att syssla med så pass besvärliga problem, i detta avseende skall skiljasig avsevärt från andra. I reservationen A 1 ställer man det kravet attskolöverstyrelsen skall utfärda rekommendationer beträffandeskolanläggningarnas storlek att tillämpas i avvaktan på SIA:s utredningsresultat,I annat fall kommer åtskilliga skolanläggningar, som drabbas av vikande elevunderlag,att försvinna vi väntar på utredningsresultatet. En återgång tillmindre enheter, om vi skulle få majoritet för ett sådant system, skulle i det lägetytterligare försvåras. Jag yrkarbifall till reservationen A 1. Låt mig sedan med några få ord beröra motionen 1103, somtar upp den här problematiken och som utskottet besvarar på s. 4 med atthänvisa till att har lagt fram förslag som syftar till'attgöra organisationsformerna för undervisningen på högstadiet bättre avpassadetill enheter i glesbygdsområdena. Jag tycker att det är ett bra förslag som harkommit fram.