prot · FV0933 · 1972-12-31 00:00:00 — har frågat mig om regeringenur beredd att skyndsamt uppta frågan tiU prövning om en övergång tilllågprislinje i syfte att hälla nere konsumentpriserna på Hvsmedel. De riktlinjer för den nuvarande jordbrukspolitiken somriksdagen fastställde innebar bl. a. att ett högprissystem för jordbmksproduktertiUs vidare skuUe behållas. Dåvarande departementschefen underströk dockangelägenheten av att frägan om möjligheterna att övergå tiU en lågprislinjeefter ånyo prövades. Jag vill också erinra om att högprislinjen i vissutsträckning modifieras genom att införselavgiftsmedel används i syfte attsänka priserna. riksdag beslutade om prisregleringen päjordbmkets produkter för budgetåren 1971/72-1973/74. Regeringen har inte tagitställning till de principer som skall tUlämpas för prissättningen efter dennaperiod. Om åtgärder för att hälla nere konsumentpriserna pålivsmedel (vpk): Jag tackarjordbmksministern för svaret pä min fråga. Som jag kunde ha anledning att förvänta mig var svaretnegativt. Jag vUl för min del utgå ifrån som rimligt att en familj med vanligainkomster skall kunna försörja sig när det gäller de mest grundläggande behovenutan socialbidrag. Mat är ett av flera grundläggande ting som vi alla måste haför att kunna leva. Är det då inte rimligt att vi aUa solidariskt håller enprisnivå på livsmedel, som gör att en näringsriktig kost blir tUlgänglig föralla? Jag är av den meningen att jordbruksavtalet gentemotjordbrukarna inte skall brytas, men det måste vara likgUtigt för jordbmkaren,om han får sina förbättringar via priserna eller via subventioner. I detnuvarande systemet finns redan nu inslag av subventioner, t. ex. stödet tilljordbruket i . SkuUe inte regeringen kunna gå in med sådana subventioner,som i första hand hindrar fortsatta prisstegringar på livsmedel underjordbmksavtalets kvarvarande löptid? Jag vill ställa två följdfrågor tUljordbmksministern: det helt omöjligt att gä in med subventioner föratt eliminera fortsatta prisstegringar på livsmedel under jordbmksavtaletskvarvarande löptid? Anser Ni det omöjligt att ta ut de härför erforderligamedlen av dem, som enligt finansministern visat prov pä en sä markant köpkraftunder senare tid? Som jag har framhållit kan det inte bliaktuellt att under löpande avtalsperiod förändra det prissystem som riksdagenenhälligt har antagit. Jag vill fästa uppmärksamheten pä en omständighet som harett stort intresse i det här sammanhanget. När vi förra gängen diskuteradefrågan om vilket prissystem vi skulle ha, var det många som menade att manskulle gå ifrån vårt nuvarande system och gå på den s. k. lågprislinjen. Menman accepterade av många skäl det nuvarande systemet. Man menade att vi ändå idet här landet genom hela vår socialpolitik gjort det möjligt för köpsvagagmpper att betala Uvmedel jag tänker på pensionärer och andra gmpper somgenom vår socialpolitik kan få ökad köpkraft. Om åtgärder för att hålla nere konsumentpriserna pålivsmedel Att här stå och säga att vi i detta land borde kunna hadet sä att man utan socialbidrag skall kunna köpa livsmedel och annat manoundgängligen behöver, är enligt min mening ett lättsinnigt resonemang. I vårpolitik ingår som ett stort inslag att vi för över köpkraft till köpsvagagmpper, och detta kan man gott kalla socialbidrag, eftersom det har medsocialpolitiken att göra. Folkpensioneringen, barnbidragen och allt detta hartillkommit just för att ge familjerna möjligheter att efterfråga produkter. För dagen ser jag ingen annan möjlighet än att vi stär förde avtal vi har träffat. Om vi i vår hand har mer pengur är jag ändå inte säkerpå att det är en riktig metod att sänka priserna på vissa varor. Den enligt minmening bästa metoden är att pumpa ut dessa pengar just till de grupper som ärköpsvaga och pä det sättet öka deras köpkraft. Det är en bättre metod än att säatt säga genomgående subventionera livsmedel. (vpk); Jag vill erinra om att kommunisterna redanär 1967 i en motion krävde ett lågprissystem för livsmedel. Men vi skulle intebara kunnu motverka prishöjningur utan också få en ordentlig sänkning avlivsmedelspriserna om momsen på livsmedel, som kommunisternahar föreslagit, togs bort. Det har upprepade gånger sagts från regeringshåll attdetta inte gär därför att det skulle minska statsinkomsterna medkanske . Jag bestrider inte att det kan förhälla sig så,men jag bestrider att det skulle leda tUl totala skattehöjningar. Vi har i motionen 54 till årets riksdag påvisat till vilkaområden skattetrycket skuUe överflyttas. Innebörden av värt förslag är bara enomfördelning av skatt till låginkomsttagarnas fördel på bekostnad av dem somhar större bärkraft och, som det ocksä omtalats, har större köpkraft. Flera andra länder i tillämpar ett system meddifferentierad moms med ett lägre uttag på Hvsviktiga varor som t. ex.livsmedel. Kan dessa länder klara administrationen av ett sådant system börocksä vi kunna göra det. Även om frågoma om lågprislinje pälivsmedel och borttagande av momsen pä livsmedlen inte bifalls , så kommer demed säkerhet tillbaka med förnyad styrka. Kravet att livets nödtorftprismässigt skall vara tillgängligt för alla har en bred och kommer att fä enullt bredare förankring hos folket. Vi diskuterade ju i går sä ingående frågan ommomsens roll och betydelse att jag inte nu skall fördjupa mig sä mycket i ämnetutan bara säga följande. Det är riktigt att man på sina häll i världen hardifferentierad moms och att man så att säga har haft vissa sociala funderingarnär man har fastställt momsen. Men det gäller att komma ihåg att anledningentill att vi har tagit ut enhetlig moms och senast höjde den vur uteslutunde föratt kunna använda pengurna tUl social ufiämning, för att kunna ge ökad köpkraftåt dem som bäst behövde det. Vi tar ut moms på alla livsmedel och de pengardetta har inbringat har vi delat ut i form av förhöjda folkpensioner, höjdabambidrag och bättre familjebostadsbidrag. Det är en bättre metod än att ha envarierunde moms. Överiäggningen vur härmed slutad. På förslug UV herr talmannen beslötkammaren att återstående på dagens föredragningslista upptagna frågor skullebesvaras efter behandlingen av pä föredragningslistan upptagnautskottsbetänkanden. Åndrade regler för valbarhet till fastighetsnämnd ochbyggnadsnämnd § 11 Föredrogs och hänvisades Kungl. Maj:tsproposition nr 14 till utbildningsutskottet. § 12 Ändrade reer för valbarhet till fastighetsnämnd och byggnadsnämnd Föredrogs betänkande nr 5 ianledning av motion angående ändrade regler för valbarhet till fastighetsnämndoch byggnadsnämnd. Den motion som föranlett detta betänkajide ärju en gammal kär bekant. Den har avslagits är trots att riksdagensjustitieombudsman i sin ämbetsberättelse och civilministern som svar päen enkel fråga sumt under en följd UV år hurfördömt det system som florerur ute i våru kommuner, dvs. utt personer som harekonomiska intressen i byggnadsverksamheten sitter som ledamöter ibyggnadsnämnder och fastighetsnämnder. har ullu dessa tre auktoriteterslagit sig till ro i den fulsku föreställningen att detta system inteförekommer särskilt rikligt. Men det är som sagt en falsk föreställning. hade jag statistik med mig som jag fått fränriksdagens upplysningstjänst och som visade att det i sä gott som alla kommunerhär i landet sitter människor med ekonomiska intressen i de ärenden sombehandlas i de nämnder där de har förtroendeuppdrag. I den stad som jag bästkänner till är det aUdeles särskilt illa. Där ser det ut som om man valdemänniskor just pä gmnd av att de har sädana intressen. Det är ju precismotsatsen till vad bl. a. justitieombudsman uppmanat tUl. Man kan säga att denna motion och det ärtillfredsställande - har bHvit bifallen, dock icke genom konstitutionsutskottetutan genom den nya förvaltningslag som vi fått fr. o. m. ochsom medfört att jävsreglerna blivit ytterligt stränga. Det borde innebära, ochjag hoppas att det skaU komma att innebära, att byggfolket i dessa nämndermåste tåga ut. Det heter förtroendemän, och om förtroendet kan sättas i frägaeller rubbas, bör dessa förtroendemän avgå. Det har glädjande nog ocksåförekommit i vissa kommuner. Jag kan som exempel Åndrade regler för valbarhet till fastighetsnämnd ochbyggnadsnämnd nämnaLandskrona och , där ordförande med anledning av den nyaförvaltningslagen har lämnat sina uppdrag. Det är ytterst glädjande och manartill efterföljd. Eftersom antagit denna nya förvaltningslag, bordeåtminstone de riksdagsmän som är kommunalt engagerade och det är många setill att riian efterlever den nya lagen, dess anda och mening, och sanerar idessa nämnder. Det skall väl ändå vara så, herr talman, attförtroendemännen skall ha intresse för de frågor som behandlas, icke i defrågor som behandlas. Det är en viktig distinktion som bör hållas i helgd. åberopar vid sitt avstyrkande avmotionen just den nya förvaltningslagen. Det har jag ingenting att invända emot jag tycker det är helt riktigt. Därför har jag heUer inget annat yrkande änvad utskottet föreslagit. i Luttra (c): Eftersom inte ställde någotyrkande om bifall till motionen, kan jag fattu mig mycket kort. Detta med förvaltningslagen borde motionären egentligen haobserverat, innan han väckte sin motion, men har ju motioner överett mycket brett register, och man får väl ha förståelse för att han inteobserverat detta. Denna motion har varit uppe tidigare. Denavvisades då av . Anledningen var att utskottet och menadeatt handlingsfriheten för kommunerna vid val av förtroendemän är ett viktigtled i den kommunala självstyrelsen, som man inte utan starka skäl bör göranågra inskränkningar i. Givetvis har partigrupperna här ett stort ansvar. Nuhar man utöver dessa skäl sagt att det finns ännu mindre anledning att gåmotionären till mötes, eftersom vi har förvaltningslagen och enligt den andrajävsregler gäller än de som finns i kommunallagen. Dessa strängare jävsregler skall som också utskotteterinrar om tUlämpas pä den specialreglerade förvaltningen, och dit hörbyggnadsnämnden. Däremot hör fastighetsnämnden, i den män det finns sädan ikommunerna, inte till specialförvaltningen. Där gäller kommunallagensjävsregler. Jag har emellertid mycket svårt att föreställa mig hur man skullekunna föreskriva särskilda valbarhetsbestämmelser just för denna nämnd, som hörtill den oreglerade kommunala förvaltningen. Jag yrkar bifaU tUl utskottetsförslag. Jug kun håUa med herrLarsson i Luttra om att min motion kanske var onödig i är, eftersom det kommiten ny förvaltningslag. Jag finner det dock ytterligt tillfredsställande attutskottet avslagit motionen just med åberopande av denna nya förvaltningslag.Detta kommer jag och många andra, som vill ha en sanering pä detta område, attkunna åberopa och använda som tillhygge i den debatt som troligen och tyvärrkommer att bli nödvändig i en del kommuner. HerrHERNELIUS (m): Tillåt mig bara uttrycka den förhoppningen att de nya bestämmelsernaockså kommer att beaktus inom kommunalförvultning-arna vid valen och eHest. Somherr påpekar har detta skett i några fall men jag är övertygad om attdet i många faU inte varit så. Sedan vill jag bara göra den reflexionen att det närkonstitutionsutskottet tidigare avstyrkt motionerna i denna fräga icke harvarit fråga om ett avstyrkande i egentlig mening utan att det har skett underhänvisning till justitieombudsmannens uttalande, som dock i praktiken tyvärricke har beaktats. Överiäggningen vur härmed slutad. Utskottets hemställan bifölls. § 13 Genomförandet av kommunblocksrefomien Föredrogs konstitutionsutskottetsbetänkande nr 6 i anledning av motion angående genomförandet avkommunblocksreformen. fattade beslutet att kommunblocksreformenskulle vara slutförd . Beslutet var inte enhälligt. Helaoppositionen i utskottet anförde i en gemensam reservation avvikande mening,och beslutet fattades efter voteringar i båda kamrarna i påHelgeandsholmen. Jag vill påminna om att det i det beslut som riksdagen1962 fattade om en översyn av rikets indelning i primärkommuner ingick att enframtida sammanläggning skuUe ske frivilligt och i den takt som kommunernasjälva bestämde. Det har senare visat sig att socialdemokraterna inte harmotsvarat detta löfte om frivillighet utan att de alltmer gått ifrån detta. Mankan t. o. m. säga att de numera talar mera maktspråk än annat slags språk idetta sammanhang och att det mer och mer blir fråga om en tvångslag. Vi imoderata samlingspartiet och går emot denna ordning, och ävenfolkpartiet stöder vår friviUiglinje. När jag väckte motionen 804 i detta ärendegjorde jag det av tvä skäl: dels för att föreslå att tidpunkten för reformensslutförande skuUe utsträckas till utgången av 1976, dels för att motionenskulle utgöra en påminnelse om de möjligheter som står regeringen till buds atti särskilda fall medge att sammanläggning inte alls behöver komma tiU ståndeller att sammanläggningen kunde träda i kraft även /74. Utskottet hemstäUer nu att motionen avslås, men man gördet faktiskt med en hovsam hänvisning tiH möjligheterna till en mjukarebehandling. TiU beslutet har ledamötema i moderata samlingspartiet,och fogat ett särskUt yttrande, som ger utskottetsgemensamma uttalande mera tyngd och som är ett uttryck för en allvarligt menaduppfattning. Jag vill citera följande ur det särskUda yttrandet: "Vi vUl emellertid understryka, att det är angeläget att föreliggande dispensmöjligheterutnyttjas generöst." Med detta har jag fått tillfälle att murkeraen önskan frän många kommunalmän runt om i lundet som fortfurunde och kanskeännu mer beklagar det beslut som fattade 1969. Och så hoppasjag, herr talman, att berörda personer i kanslihuset tar del av denopinionsyttring som gör beträffande kommunsammanläggningarna. i (s); Det särskilda yttrande som har fogats tillutskottets betänkunde befruktar jag som en del av denna frågas historia. Närärendet behandlades , fanns det, som erinrats om, delade meningar. Deborgerliga motsatte sig regeringens förslag. Jag uppfattar nu det särskildayttrandet på det sättet att mun 1972 vill markera att man 1969 infogen annanståndpunkt än majoriteten inom utskottet. Emellertid har alla inom kommit tUlsamma slutsats. Ett enigt utskott avstyrker ' motion. Bakomdetta ligger det förhållandet att planeringen nu förts så långt att det är heltomöjligt att avbryta den. Verksamheten i de kommuner som inte gått samman medandra är inriktad pä en sammanläggning den . Eftersom fäste uppmärksumheten på demöjligheter tUl undantag som finns, viU jag helt enkelt citera vad utskottetanförde : "De skäl, som i propositionen utvecklats för vissa avstegfrän frivillighetsprincipen, är enligt utskottets mening övertygande. Vid sinbedömning av förslaget har utskottet fäst avseende vid att detta innefattarvissa undantagsbestämmelser. För det första skall länsstyrel-sema kunnaföreslå, att en sammanläggning skall helt utgå ur indelningsplanen, om det kanallvarligt ifrågasättas om den bör genomföras ens 1974. För det andra skallregeringen även utan sådant förslag frän sida kunna, omspeciella omständigheter föreligger, underiäta att förordna omindelningsändring ens /74. Dessa undantagsregler kan enligtutskottets mening innebära ett lämpligt mätt av uppmjukning uv den i principgällande sluttidpunkten för kommunindelningsreformens genomförande." För min del vill jag tillfoga utt jug fortfurundebetraktar detta, som utskottet uttalade , som det lämpliga mättet avuppmjukning. Frän dessa utgångpunkter verkar det något egendomligt, närherr Wennerfors säger att man mer och mer börjar tala maktspråk. Beslutetfattades , och mig veteriigt har det inte fattats nägra beslut idet här ärendet, utan man är i kommunerna inriktad pä att genomföra det. Det ärockså tveksamt, om man här skall tala om dispensmöjligheter. Här har ställtsupp vissa villkor, under vilka en sammanläggning kan uppskjutas. Det talas omspeciella omständigheter. Jag tror att det är klokt, om vi i fortsättningenanvänder detta uttryck, därför att dä vet vi vad det ligger i det. Med detta,herr talman, yrkar jag bifaU till utskottets hemställan. HerrLARSSON i Luttra (c): i har redanerinrat om att i sakfrågan föreligger här ett enhälligt utskottsbetänkande. MentiU detta har fogats ett särskilt yttrande som redogör för frågans bakgrund.Däri erinras om att en stor minoritet i motsatte sigtvängslagstift-ningen. Man befarade att övergängen frän ett frivilligt systemtill ett tvängssystem skulle skapa onödiga svårigheter, mindre hänsyn skulletas till de olika kommunernas synpunkter i skilda avseenden osv. Man kan nu säga att det inte saknas negativa erfarenheterinom de nya kommunema på vissa håll. Svårigheterna kan givetvis bli större inomde kommuner som återstår. Vi vet att det finns ett antal som bestämtmotsätter sig en sammanläggning eller vUl att den skull ske på annat sätt. Manfår inte heller bortse från att det kan finnas goda skäl för deras ståndpunkteri vissa fall. ' motion går ut på att den beslutadekommunindelningen skall vara genomförd senast vid utgången av istället för vid utgången av som riksdagsbeslutet avser. Det återstår tUls indelningen i huvudsak skall varu genomförd. I destora flertalet block är utredningarna inför sammanläggningarna genomfördaeller pågår. Det finns ett antal block där förhållandena är särskiltkompHcerade. I samband med riksdagsbeslutet företogs en viss uppmjukningsom innebar, att regeringen har möjlighet att i särskilda fall medge attsammanläggningen inte alls skull kommu till stånd eller att den skall träda ikraft först . Ett bifall till motionen skulle i självaverket inte medföra nägra nya möjligheter, om regeringen utnyttjar demöjhgheter som den redan har. Jag har inget annat yrkande, herr talman, än om bifalltill utskottets hemställan. i (s) kort genmäle; i Luttraanvände ett uttryck som överraskade mig. Det var visserligen försiktigtformulerat, men man kunde av det fä det intrycket att de sammanläggningar somägt mm var något äventyrliga. i Luttra förklarade att det intesaknas negativa erfarenheter av sammanläggningarna. Självklart kan man ta framen och annan sådan erfarenhet, men jag tror att i Luttra delar minuppfattning att det gått förvånansvärt bra med dessa kommunsummunläggningar,och jag tror att det kan vara nyttigt att även detta säges från dennatalarstol. HerrWENNERFORS (m) kort genmäle; Det har gått förvånansvärt bra, säger herrJohansson i , och efter mitt anförande undrade han: Varför taladeherr Wennerfors om maktspråk? Han säger att man i kommunerna är inställd pä attsammanlägga och att man är i gång med förberedelsearbetet. Ja, iTrollhättan, orsaken till att jag talar om maktspråk är att jag känner tUllitet hur många kommunalmän ser på denna sak, och jag är övertygad om att i själv är rätt medvetenom detta och dessutom medveten om att orsaken till att det inte hörs mera fråndessa kommunalmän är att man helt enkelt gett upp inför maktutövandet. i Äkersberga (fp): Det finns anledning understryka det som herrLarsson i Luttra påpekude, nämligen att det är mycket sannoHkt att det är debesvärligaste sammanläggningarna som återstår. Det som ävenriksdagsmajoriteten betonade 1969 om dispensmöjligheterna är alltså någontingsom verkligen mäste bH en realitet. De verkligt svåra fallen kanske vi aHtsåhar framför oss. Det finns tecken som tyder på detta. När vi tittar pä erfarenheterna av sammanläggningarna kanvi konstatera att de enskilda människoma alltså inte barakommunalpoli-tUterna utan de enskUda människorna - inte alltid uppleverutvecklingen som positiv. Inkörningssvårigheterna är betydande. När exempelvisStockholms läns tidigare minsta kommun, , med omkring 800 invånaresammanlades med de övriga kommunerna i Norrtäljeblocket tiU en kommun med nära40 000 invånare inträffade någonting som de enskUda människorna upplevde som enväsentlig förändring i den kommunala självstyrelsens funktion. Avståndet mellanden enskUda människan och förtroendemännen ökade kraftigt. De beslut somgenomförs i den stora kommunen bhr med naturnödvändighet standardiserade, debUr generella lösningar som gäller hela storkommunen. Detta upplever man som imånga faU negativa förändringar, och det gäUer pä mänga häll i landet. Detta ärnaturhgtvis i viss utsträckning inkörningssvårigheter men de upplevs ändå somväsentliga av de enskilda människorna. Kommunindelningsreformen borde ha kombinerats medsärskilda åtgärder för att vidmakthålla och utveckla den kommunala demokratin.Jag vill peka på en lång rad förslag tUl åtgärder som av olika skäl harskjutits framåt i tiden eUer som helt har avvisats: kommundelsråd, rådgivandekommunala folkomröstningar, spridning av de kommunala förtroendeuppdragen, ökadöppenhet i den kommunala verksamheten, bättre information till aUmänheten ochförtroendemännen, bättre arbetsmöjligheter för förtroendemän ochpartiorganisutioner. Ju, det är några av de förslag som vi har aktualiseratfrän folkpartihäll och fortfarande driver. Vi anser det nödvändigt att mankombinerar kommunsammanläggningarna med positiva åtgärder för att förstärka denkommunala demokratin. Det råder ingen tvekan om att i vissa hänseendenförsvagas den kommunala demokratin, åtminstone temporärt, i samband medkommunsammanläggningarna. Det gäller att slå vakt om den kommunala självstyrelsenoch dess förankring hos de enskilda människoma, och detta i ett läge närövertygelsen rent generellt om stordriftsfördelarna i samhället alltmerundergrävs av praktiska erfarenheter. Detta gäUer alltså generellt, men det kanockså få sin tUlämpning inom den kommunulu sektorn. Vi skall ha klart för ossatt det är administrativt lättare att slå ihop kommuner än att dela upp alltförstora kommuner i mindre kommuner, även om den senare lösningen sannolikt skullekunna vara ett verksamt bidrag för att fördjupaoch förstärka den kommunala demokratin. De alltför stora kommunema, de som imänga faU finns , uppvisar mycket speciella problem när detgäller den kommunala självstyrelsens funktion problem som man inte hittar ide mindre och medelstora kommunerna. Men, som sagt, det är lättare att slå ihopän att dela upp. Det gör att man måste iaktta stor försiktighet så att man integör något som sedan inte kan ändras tillbaka, om det visar sig vara felaktigt.Det gäller alltså att kombinera reformer av detta slag med åtgärder somkompenserar de negativa effekter som väl ingen förnekar. Kartläggning av det politiska mångsyssleriet Överläggningen var härmed slutad. Utskottets hemstäUan bifölls. § 14 Kartläggning av det politiska mångsyssleriet Föredrogs konstitutionsutskottetsbetänkande nr 7 i anledning av motion om kartläggning av det politiskamångsyssleriet. 1 detta betänkande behandladesmotionen 1972:49 av (), vari yrkats att hos Kungl.Maj;t hemställde om att en kompletterande kartläggning, sammanstäUning ochanalys gjordes av mångsyssleriets omfattning och verkningar i svensk politik. Utskottet hemställde att skulle avslå motionen1972:49. Reservation hade avgivits av herrarAhlmark (fp) och i Äkersberga (fp), vUka ansett att utskottet borthemställa, att med bifall till motionen 1972:49 hos Kungl.Maj;t skulle anhålla om att en kompletterande kartläggning, sammanställning ochanalys gjordes av mångsyssleriets omfattning och verkningar i svensk politik. En del politiker älskar att missuppfatta vad kritiken motmångsyssleriet gär ut pä. De tar inte upp de sukskäl som unförs. Och de finner att det mesta är bra som det är. Lät mig slå fast vad arbete mot det politiskamångsyssleriet inte handlar om. Det innebär inte att allting är bra i denliberala rörelsen, att vi saknar mångsysslare. Tvärtom är problemet medmänniskor som tar på sig eller lastas pä för många uppdrag ett problem för allapartier. Den politiker som vUl göra gällande att hans eller hennes parti redanhar löst problemet är en hycklare. Vi känner alla till fall där för mycket makthar koncentrerats på för få personer. Vårt arbete i mot mångsyssleriet betyder inteheller att vi vill lagstifta mot mångsysslare. Tvärtom har vi gång pä gäng sagtifrän att en kartläggning och analys av de frågeställningar vi fört fram skulleunderlätta för partierna att själva bättra sig. Den skulle sätta press på Kartläggning av det poU tiska mångsyssleriet