prot · FV09145 · 1972-12-31 00:00:00 — Jag skall mot den bakgrunden i detta inlägg ta upp denindustrigren som dominerar i , näraligen skogsindustrin och dessfortsatta utbyggnad. Det finns ur den totala sarahällsekonorains synpunktanledning att närraare granska och få belyst den utveckling sora synes vara pågång inora denna industribransch. En påtaglig trend är att man i somav naturUga skäl domineras av skogsindustrin nu upplever hur den ena efterden andra av de gamla enheterna läggs ner. Det gäller framför allt de gamla raassafabrikerna.Saratidigt pågår och planeras betydande utbyggnader i raellersta och södraSverige. För raassa-och papperstillverkning innebär företagens utbyggnadsplaneri det närraaste en tredubbling av produktionen frara till 1980. En avförklaringarna till denna planerade utveckling är den snabbare tillväxten ochdärmed den större avverkningsökningen i . En annan är attmiljökraven på flera av enheterna utefter av företagen bedömssora för kostnadskrävande och av den anledningen inte längre lönsamma. Det äralldeles uppenbart att en sådan utveckling måste inge oro i skogslänen där raan- i varje fall enligt min bedömning ändå får räkna medskogsnäringen som basnäring. Skogsnäringen har i de län det här gäller långtstörre betydelse för sysselsättningen än vad den har i exempelvis södraSverige. Det har därför börjat höjas röster för att samhället måste gripa inoch styra skogsindustrins expansion i fortsättningen. a. har tidningen en artikel för sedan anfört att man bör bromsa utbyggnaden i södraSverige. I den artikeln anfördes bl. a. att "det är ett vitaltsamhällsintresse med tanke på sysselsättningen i att den befintligaskogsindustrin där tillförsäkras inte bara nuvarande, utan också en ökning avvirkestillförseln från överskotts-oraråden i så att vissexpansion kan tillåtas". Det här underströks för övrigt i går i ett uttalande avPappersindustriarbetarförbundets ordförande , där han geruttryck för sararaa raening. Han säger att det för sysselsättningen iskogsindustrin i är väsentUgt att raan ger ökade resurser, eftersoradenna industri spelar en större roll där än i . Ätt detta är både nödvändigt och fullt möjligt framgår avatt Mo & Dorasjö för sin stora och nybyggda sulfatfabrik i i daghavsbogserar en fjärdedel av sin råvaruförbrukning från , Regional utveckling och hushållning med mark och vatten Regional utveckling och hushållning med mark och vatten Det rör sig om 250 000 m av den totala årsförbrukningen somutgör 1 miljon m'. Det kan också i detta sararaanhang påpekas, att av dentotala årsförbrukningen i denna industri så havsbogseras två tredjedelar.Utöver bogseringen från så sker även bogsering från både Finlandoch . Företaget bedöraer att havsbogsering är kostnadsraässigt möjligfrån hela ostkusten. Till detta bör också fogas vad som sades i den rapport somi förra raånaden överläranades till industrirainistern av statens ochskogsnäringarnas saraarbetsgrupp. Man erinrar ora att även harraöjhgheter till en överavverkning av skog. Detta skulle verksarat bidragatill, säger raan i rapporten, att dämpa takten i avflyttningen från de renaskogsbygderna. Lägger man till detta vad länsstyrelserna i Norrlandslänenanfört i sina remissyttranden över den fysiska riksplanen om behovet av ettutvidgat statUgt stöd för en intensifierad skogsvård, så bör råvaruförsörjningenför en utökad skogsindustrien verksamhet vara möjUg i - synpunkter somockså delas i propositionen av inrikesrainistern. En annan och raycket viktig tillgång är den arbetskraftsom finns i den norrländska skogsindustrin. Det är en arbetskraft somgenom generationer skaffat sig ett kunnande och en erfarenhet av dennaprocessindustri som raåste vara av det allra största värde för dess framtidautveckling. Det finns således tUlgång tiU en väl utbUdad arbetskraft, och dåbör det också vara raöjligt att skaffa frara den erforderliga råvaran. Till detta kommer ytterUgare en viktig synpunkt. Det är uppenbara svårigheter när det gäller att utlokalisera ytterUgareindustriell verksamhet från storstadsområdena till . Detta gäller isynnerhet , sora nu inte anser sig tåla ytterhgareavtappningar i fråga ora industriell verksamhet. Låt oss därför också ur dennasynpunkt se på frågan om råvaruförsörjningen till den norrländskaskogsindustrin. Det finns vidare anledning att erinra om civUrainisternsklara uttalande i propositionen ora lokaliseringsprinciperna. Det heter där:"Lokalise-ringsplatserna skall helst ha god tillgång på de natur- ochtransportförutsättningar som behandlade industrityper kan behöva.LokaUserings-platserna skall så långt raöjUgt Ugga i anslutning till orarådensom redan är påverkade av behandlade typer av industri, och nyalokaUseringsplatser skall helt undvikas i områden som är särskilt värdefullafrän rekreations-och naturvårdssynpunkter," Denna raening har ocksåcivilutskottet ställt sig helt bakora. Man kan, herr talraan, peka på flera nu aktuellautbyggnadsplaner i södra och raellersta , sora står i direkt konfUktraed detta av mig citerade uttalande i propositionen. Det bör ocksåuppmärksararaas att skogsföretagen i södra och raellersta i medvetandeom en kommande skärpning av samhällets miljöpolitik på ett tidigt stadiura harförsökt inteckna de i raotsats till i raycket knappa vattentillgångarnai för att över huvud taget ha en möjlighet att expandera iframtiden. Låt raig också få anföra ytterUgare en synpunkt på de railjökravsora ställs på en del äldre anläggningar längs . Med all respektför behovet av åtgärder på detta oraråde vill jag säga att raan inte kan drivadessa frågor på ett sådant sätt, att sysselsättningen i känsUga oraråden hotas.De av oss som lever och verkar i dessa oraråden, där det luktat sulfit ochsulfat i raånga årtionden, föredrar nog den doften fraraför stillastående hjul.Det brukar sägas att när det luktar från raassafabrikerna, så luktar det pengaroch därraed sysselsättning. Slutsatsen av dessa raina funderingar blir således, attsamhället i högre grad än ridigare måste få ett avgörande inflytande påskogsindustrins fortsatta utbyggnad. Och eftersom desssa industrUnvesteringarär mycket kapitalkrävande, bör exerapelvis Investeringsbanken vid sin prövningav långivning till nya utbyggnader även ta raed dessa regionalpolitiskabedömningar. Men det förutsätter också att skogsägarna, både enskilda ochföretag, ser på dessa frågor ur ett vidare perspektiv än enbart den egnaregionens. För att vi skall kunna åstadkoraraa en bättre regional balans i vårtavlånga land, som det ofta talas så vackert om, krävs det nämligen enövergripande solidaritet mellan olika delar av landet. Jag vill därför tillsist, herr talraan, starkt understryka uttalandena från bådearbetsmarknadsstyrelsen och LO i remissyttrandena över den fysiska riksplanen,att när det gäller och dess kustland måste de ekonoraiskabedöraningarna ligga till grund för övervägandena vid val av industrinslokaliseringsplats. Det är en raening sora helt delats av civilministern ochsom även utskottet enhälligt anslutit sig till. Regional utveckling och hushållning med mark och vatten I detta anförande instärade herrar i (s) ochOlsson (s). HerrMATTSSON i (c): Mitt inlägg i denna debatt koramer attbehandla både civilutskottets och inrikesutskottets betänkanden i detta ärende.Jag skall börja med civilutskottets betänkande. Vad jag där vill ta upp ärnaturUgt nog den av mig tillsamraans raed i Lane-Herrestad väcktaraotionen ora ett industrioraråde vid . har ju i flera sararaanhang varit aktuellti riksdagsdebatterna dels pä grund av de speciellasvårigheter sora raan nu haft, dels på grund av den sedan lång tid tillbakavikande befolkningsutvecklingen som också raedfört sysselsättningsproblera.Det har funnits intressenter sora velat utnyttja de naturtillgångar sora finnsi den norra delen av alldeles intill gränsen rill . Dessaintressenter har velat utnyttja de speciella tillgångar som där finns i form avharanar, raark och recipienter. I den planeringsverksarahet sora har bedrivits förinhäratande av bakgrundsmaterialet rill den fysiska riksplaneringen har manemellerrid lanserat principen om de obrutna kustema, innebärande att ett partre värdefulla oraråden i landet skall bevaras från exploatering, och därraedhar det uppstått en intressekollision beträffande den aktuella kuststräckan.Den efterfrågan på att utnyttja naturtillgångar som vi hade i detta områdeväckte självfallet en förhoppning om att den negativa utveckling vi hade haftunder mycket skulle kunna förbytas i en positiv utveckling. harcivilministern i propositionen ändrat uttrycken. Jämför man den deklarationsom gjordes när beslutet om att öppna Regional utveckling och hushålliting med mark och vatten ettindustriområde vid fattades - då talades det nämUgen om att sparakustbandet från till Strörastad - så har raan nu i propositionen gjorten annan geografisk beskrivning: raan talar fortfarande om samma södra gräns,men det område som i första hand skall avsättas för naturvård och friluftsUvskall sträcka sig upp till norska gränsen. Moriveringen är att man inte villöppna nya industriområden, och man hänvisar till att de norska intressena harsagt sig vilja ha en annan förläggning av kraftverket. Detta är en flathet från de svenska myndigheterna gentemotde norska rayndigheternas intressen, eftersom de norska myndigheterna knappasthar vidtaigit några åtgärder alls för att kompensera oss. De har alldeles nyssbörjat raed lagstiftningsåtgärder för att över huvud taget komma tUl rätta medde föroreningar som har skett i detta område och som har förstört mycket aväven svenska värden för frUutslivets och naturvårdens räkning. har i västsvensk press funnits tvåartiklar, den ena om ett raffinaderi och den andra om ett atomkraftverk. Bäggekomraer att ligga inora den ring sora jag har åskådliggjort på den karta soraär bifogad den raotion jag inledningsvis närande. När det gäller dessa tre områden som jag speciellt harnärant har raan en klar geografisk avgränsning. Om antar ett beslutav den innebörden har man en kraftig styrning på planeringen inora koramunen,och det innebär att området i första hand skall planeras för fritid ochnaturvård. Även ora man har avfärdat diskussionen ora s. k. raUjöstörandeindustrier de sora finns i den speciella grupp som skall ha särskilttillstånd för etablering - vill jag se det så att även annan industriellverksamhet sora inte föranleder några immissioner i luft eller vatten kan varastörande, ora man lägger den i ett område som exklusivt har ansetts böra reserverasför naturvårdens och friluftslivets räkning. Vi har velat ha en större planeringsfrihet i detutvecklingsarbete som skall göras i den här gränsregionen. Den Ugger ianslutning till ett mycket expansivt industriområde. Vi måste räkna raed attkoraraunen blir en av dem som får arbeta med fastställd generalplan. Det bör dåvara möjligt att reservera en del av den norra delen av kommunen för industrieUverksamhet. Området uppfyller faktiskt också de trelokaliseringsförutsättningar som närans i propositionen och som utskottetciterar på s. 18 i sitt betänkande. Inom både och ochi den politiska debatten i länet och lokalt har alla partier uttryckt intresseför att tyngre industriell verksamhet lokaliseras till den norra länsdelen.Tyvärr raåste jag konstatera att bara två partier har fört upp detta icivilutskottet. Jag ber att få yrka bifall till reservationen 12 av herrGrebäck ra. Sedan skulle jag vilja säga några ord i anslutning tillinrikesutskottets betänkande. Hur ser på den regionalpolitiskamålsättningen, ortsstrukturen, befolkningsramarna har tidigare under debattenutvecklats av partiledningen och av övriga ledamöter iinrikesutskottet. Jag skall bara gå in på några av de åtgärder vi vill sätta inför att nå de regionalpoUtiska raålen, raen vill jag göra någrakoramentarer till den debatt som förevarit . Vi ser det sora helt nödvändigtatt raan har en klart uttalad regionalpolitisk raålsättning. Det är nödvändigtdärför att företag och organisationer av olUca slag, sora fattar beslut orainvesteringar och lokaliseringar, raåste veta att från sarahällets sida finnsen klart uttalad raålsättning att ett område skall fortleva och expandera.Annars komraer koncentrationen, sora vi har upplevt den under de senastedecennierna, att rulla vidare av bara farten, och även sådant sora inte skullebehöva förläggas till stockningsområdena placeras där för säkerhets skull. Det är också helt nödvändigt att den regionalpolitiskamålsättning man bestäraraer sig för följs upp raed den offentUga sektornsinvesteringar i vad vi brukar kalla infrastruktur: komraunikationer, bostadsbyggandeosv. vi skall få möjligheter att nå det raål vi sätter upp för vårregionalpoUtik för att få balans är det nödvändigt raed en positiv raedverkanfrån näringsUvet vid dess beslut ora investeringar. Jag har haft ett intryck av att raan resonerat ungefärsora så, att det förhållandet att vi har pläderat för en starkare satsning påde områden som framför allt Uder brist på sysselsättning, och som Uder avbefolkningsutflyttningen, skulle betyda att vi inte hade anspråk på attnäringslivet skall vara rationellt och effektivt. Man tycks vidare resonera såatt effektiviteten skulle vara större i storstadsorarådena och i de störresamhällena. Det kan knappast vara ett riktigt påstående. Tvärtora finns detmänga och strålande exerapel på effektiva och rationellt bedrivna industriellaverksaraheter även ute på rena landsbygden. Varje företag, varje organisationhar planer på vilka åtgärder de skall vidtaga, vilken raålsättning de villförsöka nå upp till, och de försöker bedöraa sin situation i förhållande tillkonkurrenter osv. har vi sora medborgare i det här landet en storgemensara egendora i den offtenliga sektorns investeringar: vägar, skolor,social- och hälsovård osv. Därför tycker jag att det är ganska fantastiskt attraan i en debatt 1972 kan, sora en järaförelse och sora en kritik raot centernsförslag, ta upp den situation sora rådde i det här landet , dåraan hade överskott på folk. Det har gjorts både och underreraissdebatten. Man har frågat: Vad skulle ha inträffat ora vi skulle hatillämpat raetoden raed befolkningsramar då? är det väl tvärtom medhänvisning just till att vi har en offentlig sektor av en helt annan omfattningän man hade för ett hundratal år sedan nödvändigt att utnyttja dessaresurser. Vi kan knappast ha råd att i snabb takt skrota samhällskapital och isararaa snabba takt försöka bygga upp raotsvarande nya kapital på annat ställe.Förordar raan en fortsatt koncentration till storstäder och primära centramåste man också ta ansvaret för den yttersta konsekvensen av den politiken,nämligen att stora delar av landet koraraer att töraraas på folk. Det har korarait frara av debatten och avutskottsbetänkandet att skillnaden i uppfattning i stor utsträckning består iatt har en högre raålsättning än propositionen till vilken, utöver socialdemokraterna,folkpartister och moderater har anslutit sig. raålsättning är högrefraraför allt när det gäller skogslänen. När debatten komrait in på vilka åtgärder som skallvidtagas för att raan skall nå det uppsatta raålet finner raan att det är ensvaghet att vi Regional utveckUng och hushållning med mark och vatten Regional utveckling och hushållning med mark och vatten inte haråtgärdsförslagen färdiga. Propositionen hänvisar på åtskilliga ställen tillförslag sora skall läggas frara under vårriksdagen - dels naturligtvis fråninrUcesdeparteraentet, dels från ett antal andra departeraent, som behandlarfrågor av betydelse för den regionalpohtiska utvecklingen. Jag skall bara taupp några av de åtgärder som vi har föreslagit i vår raotion och sora det interåder enighet ora i utskottet. Jag vill nämna att på raånga av de punkter soraUar diskuterats har skrivningarna blivit sådana att vi inte ansett detnödvändigt att föra frara våra ståndpunkter i reservationer. En av de frågor där vi reserverat oss är användningen avskatteinstruraentet sora ett regionalpoUtiskt raedel. harsett på industrier som lokaliserats till olika delar av landet, framför alltinora stödområdet, och har därvid funnit att företag som har lokaUserats medhjälp av investeringsfonder och hknande har blivit till stor glädje förrespektive bygder. De har haft möjUghet att bygga upp reserver förinvesteringar, de har produkten färdig, de har marknadsorganisationen klar ochde har haft raöjUghet att koraplettera sysselsättningen i de orter de koraraittiU. Orterna har haft tillgång tUl arbetskraft och en sarahällsorganisation sominte varit fullt utnyttjad. Vi har funnit det angeläget att på nytt fraraföraatt vi anser att skatteinstrumentet bör användas i regionalpolitiskt syfte. Densocialdemokratiska utskottsraajoriteten har raed hänvisning till tidigare riksdagsbeslutavvisat det kravet. Vi har därför fogat reservationen 10 vidutskottsbetänkandet. Av delvis sarama karaktär är reservationen 11, där vi harmenat att även speciellt kreditmarknadsutryrarae bör tas i anspråk för attraedverka i det regionalpolitiska arbetet. Av liknande karaktär är också reservationen 15 beträffandeanvändande av generella raedel inora lokaliseringspolitiken, t. ex. varierandeAP-avgift och utjäranande avgifter eller taxor. Beträffande vissa synpunkter sora vi har fört frara hardet blivit raajoritetsskrivningar i inrikesutskottet. Det gäller t. ex. fråganom utlokalisering av statUg verksamhet. Där konstaterar vi att utöver den etappsora är beslutad raen ännu inte fått arbetsraarknadspolitisk effekt, eftersomden inte helt har hunnit genomföras, och den etapp sora planeras, är detangeläget att nytillkommande verksarahet alltid prövas raed hänsyn tillraöjligheten av utlokalisering. Även raöjligheten att överföra arbetsuppgifterfrån statlig nivå tUl länsnivå bör prövas. Vi ansluter oss till propositionens resonemang omnödvändigheten av att även fortsättningsvis ha en gränsdragning förstödorarådena. Utskottet preciserar detta med en karta och en geografiskuppräkning sora något avviker från propositionens förslag, I sin uppräkning avvilka områden det gäller nämner propositionen inte de oraråden sora ligger iGötaland; där närans bara stödorarådena i och , Utskottetsskrivning och den karta sora bifogats visar klart vilka gränser sora gäller fördet inre och det allmänna stödområdet. Vi har funnit anledning att också reservera ossbeträffande lokaliseringsstödets orafattning och kompensation för speciellakostnader det är reservationen 16. Vidare har vi fogat reservationen 17 vidbetänkandet. Den handlar om förbättring och utbyggnad av koraraunikationernai enUghetmed vårt krav på ett decentrahserat samhälle. För fullständighetens skull viU jag också nämnareservationen 20, i vUken vi har givit tUl känna våra synpunkter påtransportstödet och stödet till trafiken på . Slutligen vUl jag understryka ett par saker som jag tyckerär bra i propositionen i avsnittet angående åtgärderna. På några ställen talasom nödvändigheten av att statlig och landstingskommunal verksarahet medverkar iden regionalpolitiska inriktning som rUcsdagen kommer att fastlägga. Problemethar tidigare berörts . Jag tror det är väldigt angeläget att dennainstäUning genomsyrar de statliga ämbetsverken och att man också på lokal nivå,i landstingssaramanhang, tar hänsyn tUl regionalpolitiska önskemål. Jag vill också understryka vad som sägs i propositionenora bostadsplaneringen. Det har ju varit föremål för stark kritik från vårsida att man haft systemet med garanterade ramar för de oraråden sora har varitklart expansiva och i behov av ett stort bostadsbyggande. Man talar nu ipropositionen ora att systemet inte fungerat raeningsfullt och att raan räknarmed en annan fördelningsform för framtiden, och att tUl detta skall manåterkoraraa i proposirion I 973. Jag vill sluta raed att yrka bifaU tiUreservationerna 3, 4, 5, 9, 10, 11, 15, 16, 17 och 20 vid inrikesutskottetsbetänkande. Regional utveckling och hushållning med mark och vatten HerrCARLSTRÖM(fp): Jag har i raotionen nr 1808 yrkat attSölvesborg och Olofströra i ges beteckningen regionala centra istället för den i propositionen föreslagna beteckningen koraraunala centra. Eftersora inrikesutskottet vid sin behandUng av motionenbeslutat avstyrka densamraa ser jag raig nödsakad ta några rainuter avkararaarens tid i anspråk för att försöka övertyga ora oriktigheten i ifrågavarandebeslut. Utskottet kan ursäkta sig raed att raan yrkat avslag på alla degentemot propositionen föreslagna ändringarna på ett undantag när, nämUgenSkellefteås upphöjelse tUl prunärt centrum, och raan har inte velat, eller pägrund av tidsbrist inte kunnat, gä i detaljgranskning av förefintliga motioner. Utskottet säger klart ifrån att man uppfattatpropositionen så, att den är i stort baserad på länsstyrelsernas förslag,varför man knappast haft anledning frångå propositionens etikett på de oUkaorterna. Det må vara hur som helst med detta, men när det gäller Blekingestämraer det inte alls. har i sitt yttrande sagt att hela länetkan betraktas sora ett storstadsalternativ, detta raed tanke på att arealen ilänet knappast är större än . Länet har näst efterstorstadslänen den största befolkningstätheten i landet med 52 invånare perkvadratkilometer och komraer enligt beräkningarna i Länsplanering att ha 168 400 invånare. Är 1970 var invånarantalet ca 154000. Av befolkningen var omkring 140 000bosatta i det stadslandskap som utbildats längs länets riks- och länsvägar. Detär således inte så märkvärdigt att ansett hela länet vara ettstorstadsalternativ. 1 propositionen har angivits exempel på vilka funktioneroch serviceinrättningar som bör finnas i de ohka orterna med hänsyn till den Regional utveckling och hushållning med mark och vatten klassificeringsom gjorts i propositionen. Jag kan vitsorda att både och Olofströraväl fyller de krav som uppställts för regionala centra. Således har en kraftigt expanderandevarvsindustri, vars anställda rekryteras både från och från . Detfinns en hamn över vilken AB Olofströmsverken tar in ca 110 000ton plåt. på Skånesidan har genom tillbyggnad ökat sinproduktion av pappersmassa till . har nyligenstartat sin fabrik i för papper . AB Iföverken i , också beläget i , tar in ca leror , och oljor tar man in över hamnen i en myckenhet av ca100 . Detta var något om varvet och hamnen. Givetvis finns det mångaandra industrier och serviceinrättningar av skilda slag: varuhus, apotek,banker, systembolag, advokatkontor, tingsrätt, lagerhus m. ra. I tUl Regionalpolitiskt handUngsprograra,proposition 111, sägs att en orafattande inflyttning skett i underåren 1968-1970 och att sysselsättningsutvecklingen har varit positiv underperioden 19641969, detta trots att yrkesverksarahetsgraden för gifta kvinnorär låg. Beträffande inkorastnivän sägs det i handlingarna att den förSölvesborg har en hög placering bland föreslagna kommuncentra. Så koramer jag över till Olofströra. Olofströra är en avde snabbast expanderande industriorterna i landet. AB Volvo-Olofströrasverken sättersin prägel på sarahället, och det företaget har beträffande arbetskraften ettinfluensoraråde på ca 5 mU. Nämnas må att företaget är en av länsstörsta arbetsgivare. Enligt bilaga 1 till Regionala handungsprogrammet,proposition 111, hör Olofströra till de av landets kommunblock sorahade den mest positiva folkmängdsutvecklingen . harenligt samma källa den yngsta befolkningen bland kommuncentra, och ca 60procent av totala antalet sysselsatta finns inom industrin. Jag är emellertidtveksam om riktigheten i de nämnda handlingarna beträffande påståendet attOlofström helt saknar fjärrförbindelser med tåg. Man har tydligen gåtthändelserna Utet i förväg och räknat raed att järnvägen Sölvesborg-Olofström-Älrahultskulle vara nedlagd när propositionen offentliggjordes, men så är det inte. Vihar fortfarande järnväg till och därraed förbindelse med stambanan. Jag nämnde att jag anser att även fyller de avdepartementschefen uppställda kraven för s. k. regionalt centrum. Jag villgärna exempUfiera detta mitt påstående. Influensområdet beträffande arbetskraftenhar jag redan närant. Jag vill bara koraplettera med påpekandet att omfattandependling förekoraraer även från delar av .