prot · FV0961 · 1972-12-31 00:00:00 — Utskottsmajoriteten är medvetenom den här problematiken och finner "det väsentligt att intagningen tillden tvååriga avslutande utbUdningen ökas och sålunda prioriteras viduniversitetskanslerns fördelning av kursanslaget". Det är i och för sig ett tacknämligt uttalande men inteenligt vår uppfattning tillräckligt förpliktande. Vad innebär begreppet"ökas" utan någon antydan om kvantiletsbestämning? Vi reservanterfrån moderat håll menar att de som genomgått den treåriga grundutbUdningenenligt nu gällande utbildningsgång bör garanteras möjlighet att, om de så ön,skar,genomgå den Ivååriga avslutande utbildningen fram till självständig psykolog.Om grund- och avslutningsutbildningen med hänsyn till kursanslagen ochhandledarresurserna - del är dock förmodligen inte så ont om handledare som manvelat påskina inte kan ske i ett sammanhang, bör systemet med s. k.återkommande utbildning tillgripas. Universitetskanslern bör kunna ge sådanaprioriteringar att garantin uppfylls om också med någon tidsutdräkt. Samhällets behov av psykologisk kunskap är uppenbar ochökas mer öch mer, som det är lika uppenbart att teknologiska ochekonomiska insatser i samhället inte ensamma löser vissa av dagens problem.Kostnaderna för psykologutbildningen får nog ändå bedömas som relativtblygsamma. Sätts psykologisk kunskap in i rätt tid i förebyggande syfte, kankanske t. o. m. samhällsekonomiska besparingar göras. Jag har begärt ordet därför att jag inte ärtill freds med utbildningsutskottets betänkande på denna punkt. HerrKÄLLSTAD (fp): Jag har begärt ordet därför atl jag inte ärtill freds med ulbildningsutskottels betänkande på denna punkt. Tillsammans med bl. a. har jag väckt motionen1119, som jag inte anser har blivit så tillgodosedd som jag hade önskat.Visserligen framhåller utskottet att intagningen till psykologutbildningenskall ökas och prioriteras vid universitetskanslersämbetets fördelning avkursanslaget samt att detta kommer att medföra en viss förskjutning irelationen mellan utbildade psykologer och biträdande psykologer, innebärandeen ökning av kategorin utbildade psykologer. Det kommer fortsättningsvis attbetyda att man konserverar en uppdelning i två kategorier psykologer, och det blir praktiskt taget omöjligt för de flesta treårsutbildade att fortsättamed den tvååriga påbyggnadsutbildningen på grund av den spärr som infördes fasta studiegångar vid de filosofiska fakulteterna,vilket innebar mera målinriktade studier. tillsattes genomuniversitelskanslersämbetets försorg utredningarna TIG och . TIG betyderutredningen om tillämpningsmoment i den grundläggande utbildningen för blivandepsykologer - alltså treårs-utbildningen. betyder utredningen ompsykologutbUdningen efter grundexamen. Denna senare utredning skulle utformainnehållet för fiärde och femte året i den psykologutbildning som redan harpåbörjats av flera hundra studenter. Ytterligare 1 200 studenter hann, såvitt jag vet, påbörjasina studier innan den sistnämnda utredningen, utredningen om psykologutbUdningenefter grundexamen, lade fram sitt förslag . Enligt detta förslagskall av de studenter som påböriat sin psykologutbildning spärrasut studier. Det blir fortfarande tal om två kategorierpsykologer: biträdande och självständiga. Efter vad jag förstår talar kvalitetsmässiga skäl för enfemårig psykologutbildning, i första hand i varie fall. En endast treårigutbildning är otillräcklig för att ge en någorlunda bred kompetens såsompsykolog. Såvitt mig är bekant nöjer man sig inte i något annat land med mindreän fem års utbildning. 1 och tar utbildningen sex och , ochi är utbildningstiden faktiskt ännu längre. De flesta av de psykologer som arbetar upplever ocksåsin utbildning såsom otillräcklig. Därför vidareutbildar de sig på egen hand.Lärarna anser sig inte kunna utbilda psykologer på mindre än . Så gottsom alla remissinstanser anser att femårsutbildningen behövs. Mot den ekonomiska motivering som har anförts för en spärrvill jag säga, att den besparing som man tror sig göra genom en spärr nog ärganska illusorisk eftersom biträdande psykologer ändå måste vidareutbilda sig,vilket ju kostar samhället stora summor genom bidrag, förlorad arbetstid ochannat. beslöt universiletskanslersämbetet atten spärr skulle införas före i psykologutbildningen. Denleder till att studerande utan fullständig psykologutbildning släpps ut påarbetsmarknaden med ganska små möjligheter att få tjänster, vilket inte ärvidare hållbart. Den redan nu hårda spärren vid antagningen tillpsykologutbUdningen kommer alltså alt kompletteras med en spärr . Den treåriga utbildningen är heller inte tillräcklig,vilket jag redan har antytt. Den blir begränsad och individcentrerad. Den tarinte hänsyn till moment som gäller profylax, kommunikation och rådgivning samtbehandling av grupper och organisationer, något som självfallet skall ingå ipsykologens kunskaper. En spärr mitt i utbildningen, som medför att flertaletinte får möjligheter att fullfölja sina studier, ger också stora negativa konsekvenserför studierna på grundnivån. Ett särskilt inlag av lämplig storleksordningborde dä kunna ske vid studiernas början, och psykologutbildningen borde blifemårig och enhetlig. Det råderi dag storl behov av självständiga psykologljänster inom gamlaarbetsområden - det gäller t. ex. klinisk psykologi, skol- och arbetspsykologi men också inom nya områden, t. ex. åldringsvård, sjukvård, kriminalvård,barnstugeverksamhet och omsorgsvård, såsom det betonas i bl. a.socialstyrelsens och remissvar på utredningen ompsykologutbildningen efter grundexamen. Jag skulle, herr talman, kunnat yrka bifall till dengemensamma c- och fp-motionen 1119 av och mig och ytterligare någraledamöter, men jag skall inte göra det, på grund av behandlingen av ärendet iutskottet och de reservationer som föreligger av och fruSundberg, reservationerna 1 och 2 a. Jag viU deklarera att jag kommer atl röstaför dessa båda reservationer, och jag yrkar också bifall tUl dem. HerrBERNDTSON i (vpk): När det stod klart atl en stor del av dem sompåbörjat psykologutbildning inte skulle kunna fullfölja den femårigautbildningen utan få gå ut som biträdande psykologer, upplevdesdelta av många studenter som ell svek. En hård spärr hade passerats vidintagningen - ytterligare en skulle de sedan passera för all nå psykologexamen. Jag hade tillfälle att med statsrådetMoberg diskutera den situation de studerande hamnat i Av den debatten framgickatt regeringen inle var beredd att vidta några åtgärder för att lösa delproblemet. Med anledning av ett par motioner har utbildningsutskottetprövat frågan om psykologutbildningen. Tyvärr har utskottsmajoriteten stannatvid den föga förpliktande formuleringen, alt man, som det heter, finner det"väsentligt att intagningen till denna utbildning ökas" och alt dettakommer att innebära "en viss förskjutning i relationen mellan utbildadepsykologer och biträdande psykologer innebärande en ökning av den förrakategorin", I sak kan man anse atl formuleringarna är etl erkännandeav det riktiga i de studerandes krav, men det är ändå en ganska mager kost sombjuds, "Innebärande en ökning" säger utskottet - men i vilkenstorleksordning? Därom sägs ingenting. Utskottet ger egentligen inget svar tillalla dem som står inför risken att inte få fullfölja den femårigautbildningen. Vanligtvis brukar man hänvisa lill remissinstanserna närdet gäller ställningstaganden i utskott och i riksdag. I det nu aktuellaärendet är det ett faktum att ett betydande antal remissinstanser menar attpsykologutbildningens dimensionering bör regleras vid ett tidigare skede änefter grundläggande studier. Flera remissinstanser förordar för övrigten sammanhållen femårig utbildning. Därtill har önskemål om en samlad översynav psykologutbildningen framförts. 1 en reservation till utskottets betänkande har jagerinrat härom. Jag menar vidare att konsekvenserna otUlräckligt klarlagts avatt antalet biträdande psykologer kommer atl bli så stort i förhållande tUlantalet psykologer med femårig utbildning. Det finnsflera faktorer som bör undersökas, dels hur denna fördelning mellanbiträdande och färdigutbUdade psykologer inverkar pä de områden därpsykologerna skall verka, dels hur sysselsättningsläget blir för det storaantalet biträdande psykologer. Någon genomtänkt ståndpunkt i fråga om dessabägge kategorier av psykologer förefaller inte finnas. majoritet anför också attutredningsarbete pågår i U 68 och menar att psykologutbildningens framlidaorganisation senare kommer att bli föremål för prövning. Så mycket orimligare är det då att följa UKÄ:s förslag omden snäva dimensioneringen av PEG-utbUdningen innan delta utredningsarbete ärslutfört. I reservationen har jag därför hävdat att i avvaktan på ensamlad översyn av psykologutbildningen intagningen till PEG-utbildningen ökas,så att de som påbörjat eller nu genomgått treårig utbildning har möjlighet attfullfölja UtbUdningen till självständig psykolog. Förutsättningen för att öka intagningen i sådan omfattningär givetvis att denna utbildning prioriteras vid fördelningen av anvisade medelmen också att särskilda åtgärder vidtages för att lösa handledarfrågan. Resursskäl har anförts som motiv för den föreslagnadimensioneringen av PEG-utbildningen. Men när man talar om resurser måste manha både plus- och minuskonto. Man kan inte bara tala om vad utbildningen kostarsamhället utan att också ta med vad som för samhället kan besparas på andraområden, där psykologerna skall verka. Varje enskilt fall som kan räddas vägersäkert upp utbildningskostnaderna för åtskilliga psykologer. Jag tror heller inte man kan nöja sig med nuvarande antalpsykologtjänster som mätare på behovet. En rad nya onuåden tillkommer, därvälutbildade psykologers insatser behövs. Alltför ofta möter vi dennabegränsade syn på samhällsinsatser, utan anknytning till den helhetsbild somerfordras för sammanhanget. En samlad översyn av psykologutbildningen, med beaktandeav utbildningens innehåll och dimensionering, arbetsmarknadsfrågorna liksomarbetsuppgifterna är sålunda befogad. I avvaktan på en sådan översyn börintagningen till PEG-utbildningen ökas, så att de som genomgått ellerpåböriat den treåriga utbildningen beredes möjlighet att fullfölja utbUdningentill självständig psykolog. Jag beratl få yrka bifall till reservationen 2 b. På psykologernas arbetsmarknad finns, somherr Nordstrandh redan har sagt, dels biträdande psykologer, delssjälvständiga psykologer. Det vanliga är att man först skaffar siggrundutbildningen och går ut på arbetsmarknaden som biträdande psykolog. Denutbildningen får man genom att försöka komma in på utbildningslinje 4 a vid filo.sofisk fakuUet, och den linjen är spärrad. Ville man sedan gå vidare och fä möjlighetatt arbeta som självständig psykolog, fick man tidigare gå in iforskarutbUdningen och skaffa en licentiatexamen. Men i och med att riksdagen1969 avskaffade licentiatexamen genom den reform som då skedde avforskarutbildningen blev det aktuellt att också reformera psykologutbildningen,dvs. utbildningen efter grundexamen. Ett förslag finns nu om delta. attutbildningen av psykologer förblir oförändrad. Man får alltså delsen treårigutbildning för biträdande psykologer och en därpå följande tvåårig utbildningför blivande självständiga psykologer. kräver man här en femårig sammanhållenpsykologutbildning. I sitt betänkande säger utskottet all vi i och för sig harförståelse för de önskemål som i olika sammanhang förts fram om ensammanhängande psykologutbildning. Men vi kan i den här debatten inte heltbortse från den yrkesstruktur som finns pä den här sektorn. Dessutom harutskottet klart sagt att U 68 inom sitt utredningsarbete bl. a. ägnarvårdområdet speciell uppmärksamhet. En eventuell förändring av psykologutbildningenbör alltså, som utskottels majoritet ser del, anstå tills en prövning av U 68:s hela arbete har skett. Vi har allt.sä inte helt avvisat den frågan utanställer den . Utskottet har också ägnat mycket ingående diskussioner åtavvägningen mellan det antal elever som skall tas in för grundutbildningen ochdet antal som sedan även skall erhålla den tvååriga påbyggnaden. Vi är klartmedvetna om behovet av självständiga psykologer, och vi ger också på denpunkten till känna atl vi vill se en förskjutning mellan utbildade psykologeroch biträdande psykologer till de förras fördel för alt i det här skedet kommatill rätta med problematiken. Med detta, herr talman, ber jag att få yrka bifaU tiUutskollets hemställan. () kort genmäle: U 68, , kan knappast åberopas medfull evidens då den utredningen framför allt sysslar med studieorganisatoriskaproblem och inte primärt befattar sig med olika utbildningslinjers innehåll.Den huvudvärken får beställaren av en utbildningslinje dras med. Vad U 68 kan åstadkomma, , ligger dessutom, somjag inledningsvis framhöll i mitt förra anförande, alltför långt fram i tiden.Det är knappast försvarligt att vänta så länge med förändringar till detbättre. Till slut vill jag än en gångunderstryka, att den garanti - om man nu kan kalla det så som utskottet villge de studerande som genomgått den treåriga utbildningen att kunna fortsättamed den tvååriga påbyggnadsutbildningen är synnerligen otillfredsställande ochmager. Vad betyder ordet "ökas" när utskottet talar om att något ökadet antal som får genomgå den tvååriga avslutande utbildningen? Det kan betydaatt detta antal ökas mycket, men det kan också och del finns det välanledning att frukta betyda att antalet ökas litet, knappast något. Man kanändå säga att en ökning ägt rum. Utskottet har enligt min mening varit alltförsnålt emot de studerande som vill fullfölja sin utbildning till självständigapsykologer. Vår reservation 2 a tillgodoser på elt mycket bättre ocheffektivare sätt de studerandes berättigade önskemål. HerrKÄLLSTAD (fp) kort genmäle: nöjer sig med en viss förskjutning i relationen mellan utbildade psykologer och biträdandepsykologer, och del skulleinnebära en ökning för kategorin utbildade psykologer. Men en sådanförskjutning i relationen löser ju inte problemet för de studerande som harbörjat sin psykologutbildning i god tro alt den skulle kunna fullföljas med attomfatta 3 + , alltså en femårig utbildning, och som genomuniversitetskanslersämbetets beslut kommit i en spärrsituation. Antalet sökande lill psykologlinjen 4 a var 2 180 . Men , när , alltså arbetsgruppen för psykologutbildningefter grundexamen, hade publicerat sitt förslag, var antalet nere i hade siffran sjunkit till 440. I fanns det t. o. m.fler platser än sökande enligt vad jag har fått veta. Att våga sig på en utbildning med en osäker framtid, t.ex. en med spärrar mitt i utbildningen, kräver av de studerande en social ochekonomisk trygghet som många av dem saknar. En sädan spärr skulle också öka densociala snedrekryteringen, menar jag. På PUKAS:s linje för psykologutbildningen finns ju redanen spärr, nämligen en inträdesspärr, och det är rimligt att man dunensionerarutbildningen så, att man inte i utbildningen genom att som sker förebara resursskälinför ytterligare en spärr som utestänger av studenternafrån fortsatt utbildning. Det kan inte vara en riktig och rimUg lösning. Jagvidhåller min deklaration och mitt yrkande. HerrBERNDTSON i (vpk) kort genmäle: Jag anser nog att det är riktigare attåberopa U 68 som stöd för min reservation än som stöd för UKÄ;s förslag. Vilkablir konsekvenserna man avvaktar och väntar på Ll 68 :s förslag?Ökar man inte skevheten i fördelning mellan de båda kategorierna ? Redan begreppet biträdande psykolog som har använts i dehär sammanhangen anger att det finns eller borde finnas vissa begränsningar iarbetsuppgifterna. Men får de biträdande psykologerna ulan alt ha denutbildning de borde ha fuUgöra arbetsuppgifter som egentligen förutsätterfärdigulbildade psykologer. Detta är naturligtvis inte tillfredsställande,vilket också de studerande har påpekat i den aktuella debatten. Jag vill än en gång understryka behovet av psykologer inomolika områden, det må gälla kriminalvård, ungdomsvärd, barnavård, familjebyråereller annat. Det tillkommer ständigt nya områden. Jag tror också att man skalltänka på sådana förhållanden som att exempelvis elevunderlaget för enskolpsykolog är alltför stort. Del behövs alltså förstärkningar även pådet området. Jag är medveten om och det sägs också i reservationen att särskilda åtgärder behövs för handledarfrågan. Den frågan är naturligtvisaktuell även med utskottets skrivning om ökad intagning tUl denna utbildning,innebärande ökning av antalet utbildade psykologer i förhållande tillbiträdande psykologer, som man säger, såvida man menar någon väsentligförändring med sin skrivning. Visst är det väl en förskjutning i relationenmellan de båda kategorierna, även om det är fråga om en eller annan på varjekursort. Men så blygsam kan väl ändå inte utskottsmajoriteten vara. () kort genmäle: Utskottets majoritet har ansett att det ärväsentligt att avvakta U 68 för att se vad denna utredning kommer att sägabeträffande vårdsektorn. Det finns all anledning att få en helhetssyn påutbildningen just inom dessa områden och att kanske också knyta an till andrautbildningar pä vårdområdet. frågade vidare vad som menas med atl ökarelationerna mellan de båda kategorierna psykologer. Ja, det är dessa problemsom utskottet har resonerat om, nämligen frågan om resurser och möjligheternaalt få fram handledare. Men vi säger frän utskottet klart ifrån att vi vill haen förändring i relationerna mellan de båda grupperna lill de självständigapsykologernas fördel, eftersom vi är medvetna om alt det föreligger ett behovav just denna grupp av personer och att vi också kan vänta ökade krav på detområdet. Ingen kan emellertid säga exakt hur många som behövs i den enaeller den andra gruppen. Till , som hävdar att många i god tro harbörjat den aktuella psykologutbildningen i föreställningen att man skulle få enfemårig utbildning, vill jag säga att det ändå vid utbildningens början hargivits information om att det kommer att ske en prövning efter genomgången grundutbildning. den 19 aprU 1972 () kort genmäle: Vi kan väl alla vara överens om attförhållandena inom psykologutbildningen inte är tillfredsställande. Enligt minmening skulle man få vänta för länge, om man avvaktade en förändring till detbättre lill följd av de förslag U 68 kunde tänkas komma att framlägga på dettaområde. Ingenting av vad U 68 kan tänkas föreslå kan vara i funktion isinnevärlden förrän långt in . säger mycket riktigt att utskottet vUl ha enförändring i relationerna mellan de treårs- och femårsutbildade, men jagefterlyser fortfarande storleken på den förändring som utskottet önskar få tillstånd. Man har inte angivit den minsta bestämning, och vill somtalesman för utskottet inle ens göra elt tillägg såsom "betydandeförändring" eller något dylikt. HerrBERNDTSON i (vpk) kort genmäle: Herr talman! säger altingen kan säga hur många som behövs av den ena eller den andra kategorin.Men är det inte just vad UKÄ i sitt förslag i praktiken gör med dendimensionering av utbildningen som där förekommer? Vad jag finner säotillfredsställande är att man dels talar om behovet av utredning, dels sedanvidtar sådana åtgärder som begränsar den fortsatta utbildningen. Det är ocksådet jag har vänt mig emot i min reservation. HerrRICHARDSON (fp); Jag hade inte tänkt begära ordet i denna debatt,men jag viU ändock såsom denna har utvecklat sig göra några enkla konstateranden. Jag vill då allra först notera att det finns en relativtfast yrkesstruktur inom detta område . Vi har, som sagtsav flera talare, tvä yrkeskategorier med olika omfattande utbildning och förövrigt med olika lönesättning, som korresponderar mot dessa skillnader. Detta måste vi ha klart för oss och inte glömma bort underresonemangets gång. Om vi talar om psykologutbUdning, skall vi inte tala omutbildning av biträdande psykologer. Och när vi talar om arbetsuppgifterna,skall vi också hålla isär de här tvä yrkeskategorierna. Yrkesstruk turen kanavläsas på olika sätt, och den är för övrigt i praktiken sanktionerad avSveriges . Denna fackliga organisation utfärdar behörighetsbevisför de båda kategorierna. utfärdades behörighetsbevis för 37psykologer och för 346 biträdande psykologer, för 63 psykologer och503 biträdande psykologer. Om man tittar på tjänsterna, finner man motsvarandeförhållanden. gjorde en undersökning av antaletpsykologtjänster och biträdande psykologtjänster och kom fram tillatt det fanns 440 heltidsanställningar för biträdande psykologer och 267 förpsykologer. Detta är alltså ett faktum som vi inte utan vidare kan komma ifrån. Man kan fråga sig vad som skulle bli konsekvenserna, omman nu utan vidare förändrade den här strukturen och avskaffade de biträdandepsykologerna. Det är självfallet svårt att avgöra det. Ett är dock säkert. Detskulle ingalunda bli så att tjänsterna som biträdande psykologer helt plötsligtskulle förvandlas till psykologtjänster. Man kan ganska säkert utgå ifrån attflertalet förblir tjänster av det slag som de nu är eller omvandlas tilltjänster för personal pä samma utbildningsnivå men med en annan inriktning, t.ex. kuratorer med socionomutbildning. Det är därför svårt att förslå hurSveriges tror sig kunna gynna den praktiska psykologin i vårtland genom att avskaffa utbildningen till biträdande psykologer. Det bästa som kan göras, som jag ser det och somutskottets majoritet ser det, är att de båda utbildningsvägarna stabiliserassåsom TIG- och PEG-utredningarna har föreslagit samt att såsom utskottet ocksåföreslagit det sker en viss förskjutning i relationerna mellan antaletstuderande på de båda linjerna, sä att antalet psykologer blir relativt settstörre. Om detta pä bör leda till en avgörande förändring avarbetsmarknaden pä det här området är det för tidigt att yttra sig om. Så slutligen några synpunkter på spärrfrägan.Utgångspunkten är ju den att spärr är nödvändigt av flera skäl. Det har inteifrågasatts av någon. En annan utgångspunkt är självfallet den att alla spärrarleder till olyckliga konsekvenser för dem som inte kan passera spärrarna.Frågan är i stället: Var skall spärren sättas in? Representanter för har uppenbarligensvävat en smula på målet. De har för och centerpartietsutbildningsdelegationer förklarat att det inte skulle vara lämpligt att ta instudenter på två skilda villkor till grundutbildning, linje 4 a, och det finns två skäl atl inte göra en kategoriklyvning från början. Del ena skäletär att det rimligtvis är svårare att göra urvalet till den högre utbildningenefter gymnasieskolan. Vi måste få ett bättre urval om det sker efter den Det andra skälet är all det skulle uppslå en för destuderande ganska otrevlig situation, om bland dem som går utbildningslinje 4 a vissa är intagna pä den högre utbildningsgången och vet att de skall få utbildning fram tillpsykologexamen, medan deras kamrater är intagna på den treåriga som leder tillbiträdande psykologexamen. Den grundläggande undervisningen skall ju varagemensam. Det var just detta argument som representanterna förPsykologförbundet framförde i diskussionen med oss. Jag kan inte finna annal än atl den lösning som nupresenteras av utskottet är den bästa eller, om man så vill, denminst dåliga, och jag ber att få yrka bifall till utskottets hemställan. () kort genmäle: Jag vUl bara helt kort konstatera atl herrRichardsons resonemang om avskaffande av tjänsterna som biträdande psykologinte har relevans i vad gäller reservationen 1. Vi räknar där med två typer avutbildning och alltså även två typer av tjänster. Låt mig börja med alt konstalera alt herrRichardson i del anförande han nu höll gjorde avsteg från önskemålen i motionen119. Där begärde nämligen och att aUa studerande sompåbörjat femårig psykologutbUdning skall få fuUfölja den och att inga spärrarskaU få förekomma i den femåriga psykologutbildningen. Jag begärde ordet för atl i någon mån bemötavad sade, nämligen att man får en treårig och en tvåårigpåbyggnads-utbildning och att information har givits de studerande om attspärrar skulle komma. Psykologerna studerar beteendevetenskap.