prot · FV0942 · 1972-12-31 00:00:00 — Min bestämdu uppfuttning är utt vi kruftigt måste mstuupp polisen för utt kunnu kluru uv dennu och undru yttringar uv brottslighetsom vi inte kan tolerera. Det är viktigure än utt gräma sig över att en delradikulu ungdomur spruttlur omkring litet. Här gäller det verkligen enhuntering som inte fär inta en bred plats i ett samhälle, om det skall gå välpä läng sikt." Nå, vem vur det nu som höll dettu unförunde? Någru uv erskulle väl närmast tro att det var den dåvarande högerledaren eller i varjefall en representant för . Men så var inte fallet; talaren vur ensociuldemokrat, vår ärade här närvurunde riksdugskollegu vur engugerut. Det väckte hos mig och en del undra en förhoppning omutt inom vårt störstu parti sent omsider skulle komma till stånd ettnytänkunde, som skulle innebäru en omprövning i frågu om de resurser mun vurberedd utt ställa tUl förfogande i kampen mot brottsligheten. Vi nödgas konstuteru utt utvecklingen sedandecember 1968 inneburit ökud brottslighet. Nurkotikubrottsligheten hur blivitett ullt större problem, och det hur erinruts om utt vi i dugens tidningar hurkunnut läsu om utt regeringen dess bättre nu har reugerat däremot genom uttframlägga förslug om struffskärpning. Men, ärude kummurledamöter, det räckerinte att hota med hårda straff, även om värdet härav ej fär underskattas, utandet gäller också att ha tillräckligt många poliser för att risken för upptäcktskall varu så stor att den avskräcker från brott. Vi får emellertid förgävesväntu pä krufttug frän regeringens sidu när det gäller rejäl förstärkning uvpolisväsendet. Antulet oundgängligen nödvändigu nyu polistjänster, som uvlundets polischefer beräknas tUl 2 296 och av länsstyrelsernu tUl 2 039 hurredun UV prututs ned tUl 910. Vår regering nöjer sig dockinte med dennu prutning, utun sänker siffrun ändu ned till 200. Utskottsmujoriteten,dvs. utskottets sociuldemokruter och dess vpk-ure, säger sig anse "detytterst angeläget utt polisen har resurser för att med kruft mötubrottsutvecklingen och för utt i övrigt kunnu fullgöru sinu uppgifter".Mujoriteten anser utt regeringens förslug innebär en tillfredsställundeuwägning! Vi som efter kraftfullaanförande hoppades på en omprövning hos socialdemokruternu i polisfrågun känneross djupt besviknu. Med hänsyn tUl utomordentligu unförunde,som klurlägger främst moderutu sumlingspurtiets uppfuttning i frågu ompolisväsendet, skull jug futtu mig kort. Herrur och hur ocksåutvecklut synpunkter som jug i huvudsuk omfuttur. vill dockunderstryku utt majoritetspartiets politik är inhuman och obUlig mot många isumhället. Situutionen är den att många gamla känner stor otrygghet ochängslan; de känner oro för liv och egendom. Mänga unga riskerur utt blinurkomuner och lockus in på brottets bunu, då risken för upptäckt där är ringu. TUl slut vill även jug erinra om att vår poUs hur en svåruppgift. Ällu luglydiga medborgare bör därför känna det ungeläget att på alltsätt stödja polisen. Ett bättre förhåUunde meUan allmänhet och polis är mycketangeläget. Lät oss hoppas att den beslutude reformeringen av denlokala polisorganisationen skull bidra därtill. Jug vill ocksä instämmu i vud frumhöllbeträffunde värdet UV att polisen känner stöd från den högsta statsledningenssida; oftu hur sådant stöd saknats. Till slut ber jag att få yrka bifall tillreservationerna 4 och 5 av fm och mig. FrökenBERGEGREN (s): Utskottets ordförunde, fm ,börjude med att betona att vi inom utskottet säkerligen allu deludeuppfuttningen utt den sturku ökning som ägt rum i frågu om untulet unmäldubrottsbulksbrott är en företeelse som verkligen inger oro och utt vud somskiHer oss i utskottet meru är en bedömning av vUka prioriteringar man skullgöru för att kommu till rättu med problemen. Sedun skUs väl våru vägur rätt kruftigt. Det är välriktigt som sude att vi lätt blir immuna av utt fä stutistisktsiffermuteriul presenterut. bestyrkte kunske dettu i någon månjust med hjälp uv det siffermuteriul hon unförde. Antulet anmälda brottsbalksbrott visar en mycket kraftigökning; nära nog en fördubbling hur ägt rum. Dettu kun ju vura oroande. Sedanmåste man dela upp brotten på de olika brottskategorierna. Den ojämförligtstörstu mängden brott fuller i den kategori som vi betraktar som mindreallvariig. Även om stöld och inbrottsstölder i och för sig är allvarligaförseelser, ser vi med betydligt större oro på de grövre brottstyper somförekommer; mord och rån - väpnade rån, bankrån, postrån osv. Här unförde ett stutistiskt muteriul, somi och för sig är fullt korrekt. Hon redovisude de procentuellu ökningurna närdet gäller dessa brottskategorier. 1 jämförelse med det övervägunde untaletbrott rör det sig här om ett fåtal brott, även om vurje brott är ett brott förmycket. När vi räknur i procent kommer vi upp till en våldsumökning uv untulet rån - jug tror utt sude . I helariket hade vi en ökning av antalet rån med användande av skjutvapen från 155tiU 210 mellun 1970 och 1971. Det vur ju en mycket kruftig ökning. I Stockholmrörde det sig om en ökning från 63 till 69. Antulet bunkrån i helu riket ökudefrån 1970 till 1971. Antulet postrån ökude i helu riket från 31 år1970 till 1971. Butiksrånen hur också ökut. Under januari-december 1970anmäldes i hela riket 74 sådunu brott mot 90 under motsvurunde period 1971.Omräknut i procent blir dettu mycket kruftigu ökningar. Antuletfull är ändå inte så förfärligt stort. När mun lyssnade till fru Torsdagen den 16 mars-1972 Kristenssonsmycket mörka skUdring av rättstillståndet i , fick mun ändå en visionuv utt bunkrånen vur en duglig företeelse och utt flertulet uv våru butiksägurei city sitter inom lås och bom för utt de inte vågar släppu in unnut än kändukunder. Jug tycker nog utt detta inte riktigt svarar mot den uppfattning visjälva hur när vi gär ut i det dugligu livet. Även om vi ser mångu mörku sidornere på , skull vi akta oss för att tro att detta är något som ärrepresentativt för dugens sumhälle och dugens ungdom. Vi skull dessutom uktuoss för utt tro utt vurie ungdom som ser ut som skrudad i en djurhud frånstenåldern också är en potentiell brottsling. Det ur riktigt att brottsligheten gått aUt längre ned i ungdoms-kudrurnu,och det är en företeelse som vi hur anledning utt se allvarligt på. Kanske ärden värre än den som nämnde; hun sude utt det ullvurliguste idugens läge vur den orguniserude utländsku ligabrottsligheten. Det förefallerändå som om majoriteten av brotten här i landet begås av svenska medborgure.När det gäller den utbreddu ungdomsbrottsligheten kunske vi kun hoppus på uttmångu uv de här ungdomurnu hyggur tUl sig. Ett faktum är utt månguuv de brott som förr pusserude ounmäldu i dug bhr polisunmälda och föremål församhällets åtgärder. Därmed kanske man också grundlagt vägen mot en fortsattkriminalitet för vissa ungdomar. Kanske hade de aldrig blivit brottslingur, ominte påföHden hade kommit. Det är en teori som åtminstone många människor hur.Vi vet ullu utt flertulet uv vuxnu befolkning i livetbegått en lugstridig hundling. Men de flestu människor hyggur till sig. Attsomligu människor sedun fortsätter pä brottets bunu är en gunska intressuntföreteelse. Jag tycker att i ulltför grälla färger harmålat en bUd av dugens tillstånd, även om vi hur uniedning utt se ullvurligt påsituutionen. skull jag gärnu medge utt vi i och för sig säkeriigenskulle ha varit glada om vi hude kunnut unslå medel till en ytterligureförstärkning uv vår polismakt. Jag tror säkert att det behövs. Men vi sitter juinte i justitieutskottet enburt för utt tu hänsyn till den del uv detoffentliga livet som polisverksamheten utgör. Vi måste sätta in polisens behovav ökade resuiser i det stora sammanhanget, och då blir vi nuturligtvis tvungnuutt medge utt också undru sektorer i sumhällslivet behöver förstärkningur, ochi då mun måste göru prutningur måste prutningurnu även drubbu en sådunhär orgunisution. Moderuta sumlingspurtiet hur ju i sin reservution pruktiskttuget till velut tUlmötesgå äskanden, och fruKristensson frumhöll utt vi nuturligtvis får förutsättu utt rikspolisstyrelsennär den gjort de här äskundenu verkligen företugit en sumvetsgrunn prövning, såutt det inte är någru förslug i det blå som den kommer med. Men detta är juinte något utmärkande för enbart utun naturligtvis för ulluvåru unsvurigu verk som hur att presentera sina önskemål och sina behov införfastställandet av årets budget. Alla har fått lov utt vidkännus gunsku hårdaprutningar. I så måtto är naturligtvis de reservanter som står bakomreservutionen 3 mera realistiska. De har nöjt sig med att yrka på ytterligare300 poliser jämfört med moderata sumlingspurtiets yrkunde på 710. att herrErnulf i sin plädering på sätt och vis gav svaret på varför utskottsmäjoriteteninte heller har unsett sig kunnu tillmötesgå detta önskemål. gjordenämligen en ganska bred exposé över vad som behöver göras inom allu undrusektorer uv sumhäUslivet, om vi pä bred basis skall kunna angripa de problemsom kriminaliteten utgör. måste ju medge utt ullu de här åtgärdernukommer utt kostu pengur och utt det kommer utt tu tid. Om vi uUför hårt skulleprioriteru den lokulu polisorgunisutionens verksamhet, blir det nödvändigt uttgöra indrugningur på annat håll och försumma möjligheterna utt byggu ett värn motden tUltagunde kriminuHteten genom utt på ett tidigt stadium försöka att vridude ungus utveckling i rätt riktning. De resurser vi sutsur på utt skupu enbättre samhällsmiHö, där människorna växer upp tUl mera hurmonisku medborgure,är säkerligen bättre unvändu pengar än att alltför ensidigt satsa på polisensresurser. Jag lyssnade på som mycket kraftigt ochpatetiskt sade att det inte räcker med baru härda struff för utt komma tUlrätta med en sådan företeelse som narkomanin, och sedan tillade han, som detenda remedium han hade, att därtUl behövs också flera poliser. Det hade varitroligt om hade medgivit att vi också måste sätta in stora resurserpå undru områden i samhället, om vi skall kunna komma tUl rätta med dettaproblem. Det är inte stor idé att rusta upp tUl en polisstat där vinaturligtvis rätt kraftigt kan trycka ned den aktuella kriminaliteten eUerflytta över den til! andra områden, om vi inte vidtar åtgärder, såatt vi inte får en ny tUlväxt av potentieUa lagbrytare. Det är där som jugtycker att det brister i samhällssynen hos reservunternu. Vi får lov att taansvaret för utvecklingen över hela linjen och då kun vi inte sittu och stirruensidigt på de resurser som poHsverksumheten behöver. hude förru året tUlfälle utt på näruhåll studeru hur polisens verksumhet är orguniserud här i och fickväl en gunsku klur inblick i de mycket svåru uppgifter polisen hur utthundläggu. Vi mutude på det sättet in för oss självu en gunsku ingående kunskupom en viktig sektor i sumhällslivet. Men risken med en sädan speciulkunskap äratt mun gärnu vUl prioriteru denna sektor frumför uUu undru som mun inte hurliku ingående kännedom om, och jug är rädd för utt reservanterna delvis hargått i den fällan. Både och jug tror herrErnulf berörde det också tog upp de speciellu problem som den tUltugundenurkotikufurun utgör. Jug skull inte närmare gå in på det därför att vi kommerju utt få en ytterligure debutt på dennu punkt längre frum när vi skull taställning tUl den proposition som hur lagts . Jug skuUe dock viHubemötu , som påpekade att vi fick en nedgång i kriminaliteten 1969genom utt poHsen sutte in speciellu åtgärder för utt bekämpanarkotikasmugglingen, och som biprodukt fick vi då också en minskning uvegendomsbrott m. m. Men, säger , sedun steg brottsligheten igen, ochpolisen hur kommit dll kortu i kampen mot narkotikusmugglingen på grund uvbristande resurser. Jug vUl inte förneku att mun kanske skulle ha kunnat nåbättre resultat med ytterligare resurser, men vi skull nog inte förbise detfuktum heUer att när det gäller nurkotikasmugglingenså för vi en ganska ojämn kamp mot mycket förslugnu krafter som när de funniten väg ofrumkomlig snurt finner nya vägar, och det tar sin tid innun polisenlyckas avslöja de nyu metodernu. Dettu kan vi också avläsu i den våg uv beslugsom med jämnu mellanrum rupporterus i våru tidningar. Vi är i utskottet ganska väl medvetna om attdet har prututs gunska hårt på de äskunden som gjorts från polisens sidu, mendettu måste ses mot bukgrunden uv det budgetläge vi befinner oss i. Deprutningur, som andra verk och andra sektorer av samhället får finna sig i,måste naturligtvis också drabba polisorganisationen. Det får väl ändå inteförtigas - medguv ju också det - utt det hur skett enupprustning inom polisväsendet även om enligt dettu är klurtotillräckligt. Men när, som frumhöll, vi sedun polisenförstutligudes hur fått ett tUlskott på över 3 000 nya dänster, så innebärdet - även om mun tur hänsyn till urbetstidsförkortningen - en inte oväsentligförstärkning uv poUsväsendet. DärtiU skull läggus utt mun genom utt inrättu endel dänster som uvlustur polisens mtinurbete hur åstudkommit större effektivitethos vude enskild polismun. Dessutom hur vi kunske en poliskår som är förseddmed den bastu tänkburu tekniska utrustning. I jämförelse med bl. u. våru nordisku grannländer hur vi iSverige inte bara en numerärt bättre stäUd pohskår utan också en poliskår sommed sinu teknisku och undru resurser ger oss uniedning utt kännu oss stoltu. Vi är väl medvetnu om de oerhörda svårigheter polisen huri sitt urbete, men vi måste nuturligtvis här som pä ullu undru håll ställukruvet utt mun med utnytdundet uv de resurser som för tillfället ärtillgängliga och med störstu möjligu rutionuliseringur försöker göru det bastumöjligu i en svår situution. Vi hur i dugens läge inte unnut utt göru än uttkonstutera utt det ekonomisku utrymmet inte finns för ytterligare anslag pådenna punkt. Jag beralltså att få yrka bifall tUl utskottets förslag. HerrERNULF (fp) kort genmäle: Som motivering för utskottets mycketrestriktiva hållning tUl frägun om nyu resurser för polisen åberopudeutskottets vice ordförunde fröken bl. u. min uppräkning uv olikusumhällsomräden, där behov föreligger uv insutser för utt förebyggu ochmotverka brottslighet. Det är klurt utt dessu insutser kostur pengur, menbrottsligheten vållar så storu rent ekonomiska skador att jug tror att munredun från ekonomisku synpunkter kun sägu utt sådunu ökude insutser skulle varuberättigude och gunska snart betulu sig. Vidare skulle självfallet mångamänskliga lidanden minska, om brottsligheten kunde bringas ned. En åtgärd i linje med folkpurtiets önskun utt nå ettmänskligure sumhälle, en önskan som ullu människor väl delur, är utt skupu ettsumhälle där mun kun levu i fred med övrigu samhällsmedlemmar och inte behövariskera våldsbrott och undru övergrepp. Att försöku nå dettu mål är väl ändå enuppgift för oss ullu. Jug brukur iblund skämtsumt sägu utt det, om vi ludebrottslighetens bekämpunde inom finunsdepurtementet, kunske skulle görus en ekonomisk kulkyl, som visude att man från regeringshållborde varu vUlig utt sutsu meru än vud mun nu gör för att förebygga ochmotverku brottsligheten. Fm () kort genmäle: När jug lyssnude till fröken fickjug ett tug en känslu uv utt hon kunske ville tu tillbuku en del uv det somutskottet ändå unsåg, nämligen utt det är ytterst ungeläget utt polisen hurresurser för utt med kraft möta brottsutvecklingen och för att i övrigt kunnafullgöra sinu uppgifter. Fröken försökte skönmålu läget onödigtmycket, och mun fick ingen känslu uv utt hon verkligen står för den uppfuttningsom ändå kommit till uttryck, nämligen utt vi tycker utt utvecklingen ärorounde. Fröken säger utt de grova brotten i alla fallutgör ett fåtal. Ja, det vore väl verkligen illa om de skulle vara ett flertal.Fröken sude vidure utt t. ex. untulet bunkrån vur Utet. Men polisenbedömer det åtminstone så ullvurligt att mun hur vurit tvungen utt ordnu med ensärskUd bevukning för banklokuler för utt mötu väpnude rånförsök. Jag tyckerför min del att det faktiskt är furligure utt nonchuleru den ökundekriminuliteten än utt målu en ulltför mörk bUd, om det nu är det jug gjort migskyldig tUl. Fröken förde ett resonemung om utt det kunskevur liku bra för många ungdomar att polisen inte fick tag på dem, eftersom dethänder att ungdomur begår en tUlfällighetsförbrytelse men sedan "hyggurtill sig", som fröken sude. Ju, jag tror att det ligger en del idet, men det som är verkligt illu ur ju utt det i dugens läge är tillåtet attmångu ungdomur begår upprepude och ullt grövre brott utun utt något händer, ochdet kun snubbt ledu tUl en fixering i kriminuHtet som verkligen är inhumun. Nej, jug vUl inte hu en polisstut. Jug vet förresten intevud ordet "polisstut" innebär. Men det som jug menur är viktigt ärutt vi fär en respekt för lug och ordning i vårt lund. Min fråga tUl justitieministern kvarstår. Han har intetagit till orda ännu, och jag kan därför inte rikta någon kritik mot honom, föratt jag inte fått något svar, men jag räknur med utt få höru hurjustitieministern ser på den filosofi som jug här företräder, dvs. den utt manskuU upprätthålla respekten för lug och ordning. HerrSCHÖTT (m) kort genmäle: Till fröken vill jag säga attingen, inte ens jag, är så naiv att han tror att vi bUr av med all brottslighetenbart genom att skaffa mer poliser. Jag tycker att det vore närmast enförolämpning mot kammarens ledamöter att framföra en sådan tanke. börvi alla ha klart för oss att det på kort sikt betyder ofantligt mycket att manhar tUlräckligt med pohs, vilket gör att brottslingar riskerur utt bliupptäcktu. Det vur uv tidsskäl som jug inte närmure utvecklade tankegången ochnämnde, att naturligtvis också mycket annat måste komma tiU - andra talare harhär nämnt vad exempelvis hem och skola har att betyda. Sedun tulus det om ekonomi, och det hur vi ull uniedningutt göru i dessu tider. Men när mun från sociuldemokrutiskt håU pekur på dettuvUl jug erinruom utt intresset för utt förstärku polisen inte vur särskUt stort blundsociuldemokruternu när det ekonomisku läget vur bättre än det är . Nej, vudsom erfordrus hos vårt störstu purti ur en sinnesförändring i dennu fråga. Detär den jug efterlyser hos fröken m. fl. Där är det ständigt nu dettuöverslätunde; Det är inte så furligt, det är inte så furiigt! Och så tulet om polisstut, utt ständigt utmåla oss inommoderata samhngspartiet som de som vUl åstadkomma en polisstat. Jag känner igendet från vulrörelsen . Det är liku ovederhäftigt i dug som då. Fröken () kort genmäle: Jug är glud utt jug gav tillfälleatt något nyansera vad han sade. Han uttryckte sig nog litet väl kortfattat,när hun sade utt det inte räcker med hårdu struff, utun det måste också vurufleru poliser. Sedun sade ingenting mer om den sektorn, och detverkade kanske litet oroande. TUl vill jag sägu utt jug bödude med utttala om utt jug hur samma uppfattning som övriga ledamöter i utskottet om attsituutionen i och för sig är orounde. Men jug unknöt till vud om risken för att vi blir immuna, om man presenterur alltför mångu siffror och, tillude jug, om man målar i alltför grälla färger. Verkligheten ärtUlräckligt allvarlig, så vi behöver inte överdriva. Vad utskottet har uttalat sig om,nämligen att det i och för sig är nödvändigt att ge poHsen tillräckligaresurser för att den skall kunna utföra sin verksamhet, är väl fuUkomligtsjälvklart. Men vi har ändå att ta hänsyn tUl dagens ekonomiska situation, ochdet hälper inte att göra som och säga att om vi kan minskakriminaliteten så skulle det bli så och så storu ekonomiska vinster församhället. Frågun är ju hur vi skull bära oss åt. Vi kan inte ensidigt satsa påpoHsorganisutionen, utan det måste sättus in åtgärder på en bredure front. Detpåpekude själv, men då måste han dru konsekvensernu uv det och intekomma med överbud på en enda sektor i samhäUet. Det är ju glädjande utt så mångu talare harframhållit utt kumpen mot brottsligheten, sumhäUets åtgärder för utt minsku denbrottslighet som förekommer, är något som spänner över helu sumhället och uttdet måste tUl åtgärder på mångu sumhällsomräden, kruftigu åtgärder. Som frökenBergegren redun sugt råder ingu delude meningur om det förhällundet utt brottslighetenär en så allvariig sak i dagens samhälle att det måste sättas in storuunsträngningur på mångu områden. Men uppfuttningurnu kunske skiHer sig litet grund, när vikommer in på diskussionen om polisunslagen. Jag tänker särskUt på dendiskussion som ofta förekommer om brottslighetens utveckling. Det är egentligensynd att den diskussionen skall behövu förus utun utt vi hur säkert underlagför den. och jug hur tidigure diskuterut den här suken. Jugbmkur inte göra det, men undru unvänder gärnu polisens stutistik över unmäldubrott som utgångspunkt för att utläsu förändringur i brottsligheten. Men ärligttulut är den stutistiken inte någon bra mätare därvidlag.Fru brukar själv framhålla utt mångu brott uldrig blir unmäldu. Durfinns ett mörkertul, och redun det gör utt de svängningur som kun ske ipolisstutistiken kunske inte ulls hur någon grund i den verkligubrottslighetens utveckling. Vud jug vill sägu med dettu är egentligen buru utt i denmån vi vill unvändu dennu statistik måste vi göru det med störstu försiktighetoch tu dessu hänsyn. Men det är nu en suk för sig. Det betyder inte på någotsätt ett underskuttunde uv den brottslighet som förekommer eller vud vi kunläsu ut UV de förluster som sumhället gör till föHd uv brottsligheten. Men vimåste åtminstone försöku vetu vud vi luborerur med för sorts siffror. Jag skallinte gå in på dessa frågor därför att jug instämmer med vud fröken sugt om de ullmännu synpunkternu på bekämpunde UV brottslighet. Jugskull försöku hållu mig till de frågor som ställts tUl mig. Den första frågan berörde det förhåUundet utt det tidvisinte finns möjligheter för polisen utt ägnu tillräcklig uppmärksumhet åt ullubrottsunmälningur som sker och utt det då beklugligtvis iblund kun inträffu uttvissu preskriptionstider inträder. I det summunhunget kun sägus att det ärnaturligt utt polisen sätter in sinu resurser pä de allvarligaste brotten. Detkan man också utläsa i att det finns en direkt omvänd proportion mellan antaletuppklarade brott och brottens svårighetsgrad med lägre uppklaringsprocent förbrott som inte betraktas lika allvarHga som andra brott. Detta är en situation som naturligtvis ärotillfredsstäUande och som man inom polisen söker komma tUl rätta med genomökad effektivisering och plunering uv urbetet. berörde också i detta sammanhangnurkotikufrågornu och kom in på kriminulvårdens roU. Där vUl jug erinru om uttjug redun i höstus i ett unförande som bl. u. uppmärksummudes i SvenskaDugbludet med livligu instämmunden frumhöll hur viktigt det är utt mun i denmoderna kriminalvården håller isär de ansträngningar som mun gör för utt minskuåterfallsbrottsligheten blund den storu mängden uv de intugnu på unstulterna åena sidan och synpunkter på såduna brottslingar som kan betruktus som farliguoch som sysslur med nurkotikusmuggling och narkotikalungning å den undra. Detfinns inga delade meningar i fråga om nödvändigheten att på den punkten harestriktiva åtgärder. Fm citerude också rikspolisstyrelsensyttrunde i petitun, och jug vill svuru, liksom jag hur svurut tidigure, uttvurje umbitiös verkschef naturligtvis vUl söku få så storu unslag som möjligt. Jag tycker dock att det i detta sammanhang kun vura skälatt inte buru unföru det vittnesbördet. Jug erkänner gärnu att man harbesvärligheter och bekymmer när det gäller , även om de kanskeinte är så ullvurligu och så oftu förekommunde som det iblund påstås. Eftersomman åberopat vad JO sade i ett beslut där han tog upp frågan omordningssituationen i och hävdade att den skulle ha förvärratsalltmer och att man kunde tala om ett terrorvälde i citykvarteren, bör deterinras om att justitieombudsmannen också återgav vad chefen förordningsavdelningen i sagt, och han bör om någon känna till det. Detstår så här: "Chefen för ordningsavdel- ningen harmed bestämdhet hävdat att, ehum cityområdet såsom känt erbjuder problem i frågaom ordningen, något förvärrat ordningsläge ej förelåg. Påståendet om påtagligaeftergifter för ett ökat våld torde åtminstone i vad avsåg polisens agerandesakna berättigande."