prot · FV09132 · 1972-12-31 00:00:00 — Så enkel varhistorien. Vi riksdagsmän är ju faktiskt tiU för att ta upp enskildafall och försöka bedöma hur pass stora behoven är. Jag kan inte finna detoriktigt att jag tar upp detta speciella fall. Jag gör det därför attriksförsäkrings-anstalten sagt att vi i landet har fem eller sex sådana härfall där människor råkat i en alldeles speciellt besvärUgsituation. Det är inte bara fråga om att skall ha precis så mycketatt han kan klara sig, utan frågan gäller att han skulle kunna få en någotbättre tUlvaro på grund av alla de gångna årens besvärligheter och lidanden,vilka åsamkats då han som ung pojke inte hade någon försvarare.Detta är bakgrunden tUl att jag tagit upp denna fråga. Sedan säger min värderade vän och riksdagskollega det inte i detta fall är lägre inkomst än vissa låginkomsttagare blandriksdagsmän i denna kammare. Det är en viss skUlnad. En sådan riksdagsmankanske har tiUgångar att kunna leva på under tiden. En riksdagsman kanexempelvis vara småföretagare och måste ställa sig i den situationen, om hanskall deklarera på heder och samvete och efter de former som de svenska lagarnauppställer. Att göra en jämförelse där tycker jag i och för sig är ganskagenant om man kan det svenska skattesystemet och har viljan att följa det. Att allmänt göra en jämförelse med en låginkomsttagare somvarje år lever på existensminimum kan jag inte acceptera. Jag har ialla fall velat göra den här kommentaren och hoppas att kammarensledamöter ger det stöd som jag tycker att han så väl behöver. Överläggningen var härmed slutad. Propositioner gavs på bifall tilldels utskottets hemställan, dels reservationen av m. fl., ochförklarades den förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedanherr begärt votering upplästes och godkändes följandevoteringsproposition: Lokalisering av viss gymnasial utbildning m. rn. Den som vill att kammaren bifallersocialförsäkringsutskottets hemställan ibetänkandet nr 42 röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservationen av m. fl. Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåherr begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat: § 15 Lokalisering av viss gymnasial utbildning m. m. Föredrogs utbildningsutskottets betänkande nr 48 i anledning av morioner om lokalisering av viss gymnasial utbildning m. m. HerrLARSSON i (c); Frågan om lokalisering av ett gymnasium tillSimrishamn, som detta utskottsbetänkande avhandlar, har ju varit uppe tidigarehär i . Men innan jag kommer in på detta vill jag påpeka att de lokalamyndigheterna tidigare igen ställt sig negativa till en lokalisering av ettgymnasium rill orten. Förmodligen är det rädslan för ett vikandebefolkningsunderlag som har satt stopp för dessa planer för orten i fråga. Ennågot djärvare satsning i begynnelsen hade kanske kunnat innebära en medicinsom medverkat till att orten haft en gynnsammare lokaliseringsposition än vadden har , ty det är klart att det är en mycket negativ faktor att man intehar tillräcklig utbildningskvaUtet på en ort. Det är negativt förföretagsetablering, och det bidrager till fortsatt avtappning avbefolkningsunderlaget. har i den nya länsplanen klassats somregionalt tillväxtcentrum. Detta påminner också motionärerna om. Då ställer manfrågan: Vilka möjligheter finns ? Här vill jag hänvisa till det särskildayttrande som och jag har fogat vid utskottets betänkande. I dettahar vi bedömt ortens möjligheter till en bättre utbildningssituation pågymnasiesidan som ljusare än vad utskottet i sin helhet tydligen har velatskriva om. Vi har gjort det därför att den gymnasieorganisation vi Lokalisering av viss gymnasial utbildning m. m. har i dagser ut att bli gynnsammare för de mindre orterna. Men fårjag först göra en historisk återblick på denna punkt. Senast frågan om lokalisering av gymnasier till mindreorter behandlades var 1968. Då anförde statsutskottet: "som vi har är givetvis inte en gång för allagiven." Utskottet hänvisade till SÖ:s försöksverksamhet för orter somsaknade gymnasium. I det uttalandet låg i viss mån ett förebådande om behovetav en utredning. 1 en reservation av centerpartisterna, en folkpartist och ensocialdemokrat i utskottet pekade vi också på bl. a. möjligheten att inrättagymnasiefilialer. Vad har då hänt ? , som i mångafall får uppbära stark kritik för byråkrati och stel formalism med rätt ellerorätt kan , tycker jag, gärna få inregistrera beröm för ett initiativ.Man har redovisat en utredning om en plan för den fortsatta organisationen avgymnasieskolan här i landet. Denna organisationsplan öppnar en möjlighet tilldecentralisering av gymnasieutbildningen och ger förmodligen samhällen avSimrishamns karaktär förnyat hopp för utvecklingen av studiemöjligheterna påorten. Jag vill konstatera, herr talman, att både reservationenfrån 1968 och fempartimotionen , trots att de inte har vunnit gehör iriksdagen, uppenbariigen haft en viss betydelse för frågans vidareförandeframåt. Dagens läge är nämligen det att den omtalade , som i sinhelhet är fogad till utskottsbetänkandet, tar upp tre huvudalternativ och ävensiar om ett fjärde alternativ i en sådan organisation. I denna organisationskulle de mindre orterna få en chans till gymnasieutbildning. Den modell somjag vill uppehålla mig vid är den särskilda samordnade gymnasieskola somutredningen bygger på och som skulle innefatta elva linjer. 1 detta alternativskulle man kunna nöja sig med ett underlag bestående av en årskull på 30016-åringar. Och därtill kan komma det fjärde alternativet med ett utbyte avredan befintliga specialkurser mot linjer, vilket skuUe innebära att man får hamindre än elva linjer. Vidare är det enligt mitt förmenande tänkbart att ettvisst lärarutbyte med ett angränsande större gymnasium kan komma till stånd. Jag tycker därför att både SÖ, sora lagt fram dettaförslag, och utskottet som tagit fasta på det är tack värda, även om motionenär avstyrkt. De specialkurser som finns i skulle alltså kunna gemöjlighet till en linjeorganiserad utbUdning som sedan kan byggas på med andralinjer. Vi har som sagt, herr talman, i vårt särskilda yttrandevelat markera att orter av karaktär bör ha en bättrechans att få en mera aktiv undervisning på gymnasiets område. FruSUNDBERG (m): För många från vårt lands verkliga glesbygderkan det kanske synas övermaga när man talar om glesbygder i . De problemsora följer med en ogynnsam befolkningsutveckling är emellertid desamma vilketområde man än diskuterar. Vår regionalpolitik syftar i grunden till att fä en någotså när jämn fördelning av service, så att man inte genora uppenbarafelsatsningar bidrartill att påskynda utvecklingen i en icke önskad riktning. Inte minst ärutbildningsfrågorna av mycket stor betydelse. Vi kan skryta med att kanske 90procent av dagens 16-åringar går vidare till gymnasial utbildning, ochtendensen pekar mot att det procenttalet koraraer att överskridas. Men dessa 90procent är inte geografiskt jämnt fördelade. På orter med tillgång tillgymnasial utbildning av varierande slag går en mycket hög procentandel av16-åringarna vidare till gymnasieskolan. Men på andra orter, där avståndet tillgymnasiala skolor är långt, är motsvarande procenttal ofta betydligt lägre. Problemet kan reduceras till ett enda: Vilket är attföredra fullständiga konventionella gymnasieskolor med alla eller i varjefall en stor del av tillgängliga linjer, eller mindre gymnasieskolor med ett begränsatutbildningsutbud men geografiskt tillgängliga för de fiesta? Vi har kanske i samband med införandet av det nyagymnasiet satsat alltför hårt på fullständighet i utbildningsutbudet, och jagvill instämma i erkännande av det glädjande i attskolöverstyrelsen har tagit initiativ till att se över möjligheterna attförbättra gymnasieutbildningen i glesbygden. Denna fråga har ocksåuppmärksammats av utredningen i glesbygd. Simrisharan är, som väl framgick , ett område som ärlitet för litet för att kunna ha en konventionell gymnasieskola. Dessutom harbefolkningsutvecklingen inte varit så positiv att man från början vågat aktivtarbeta för att få till stånd en sådan skola. har det emellertid skett enförändring, framkallad dels av ökad efterfrågan bland befintlig ungdom pågymnasial utbildning, dels av att man har märkt att tillgång till en utbildningbidrar till att vända befolkningsutvecklingen i en mera gynnsam riktning. De studerande i har till Ystadsgymnasium. Det finns orter där avståndet närmar sig . Det harnaturligtvis till följd att de som verkligen vill satsa på sin utbildning i deflesta fall bor inackorderade i gyninasieorten. De möjligheter till förbättringar som bör betraktas somrealistiska skall enligt vår uppfattning också underlätta för att fägymnasiet utbyggt. Hur detta skall ske har vi inte velat yttra oss ora. Jag kanbara säga som min uppfattning att de alternativa förslag som skolöverstyrelsenhar visat på utgör ett utomordentligt underlag för den framtida bedömningen. Lokalisering av viss gymnasial utbildning m. m. HerrHENMARK (fp): Så fort man talar om sydöstra kommerraan osökt att tänka på de speciella förhållandena i den regionen, och liksoraman ibland talar om projekt av tvärvetenskaplig natur tror jag att man måstetala om projekt av tvärpolitisk natur då det gäller att lokalisera olika anordningartill sydöstra . Den landsdelen har nämligen genomgått enstrukturförändring som är alldeles säregen. Sydöstra är en utpräglad lantbruksbygd. Än ären större del av befolkningen där jordbrukare än i de flesta andra delar avvärt land. Där fanns redan förut ett välskött, intensivt jordbruk. Så komjordbrukets rationalisering, och en hel del brukningsenheter försvann. Lokalisering av viss gymnasial utbildning m. m. Denmänskliga arbetskraften byttes ut mot maskiner, och det blev arbetslöshet. Detblev en annan struktur över hela den delen av landskapet, ochstrukturförändringen pågår aUtjämt. I och med denna förändring borde man havidtagit förberedelser för att skapa ett annat näringsliv i området, men dethar man inte gjort. Man har så att säga inte skapat fundamenten till ett nyttnäringsliv. Om man skall lokalisera industri till ett område måste detexempelvis finnas ordentliga vägar, och det måste finnas en ordentligutbildningsstandard, sä att folk vill flytta dit. Det finns ingen företagaresom vill lokalisera ett företag till en ort där inte dessa två saker äravklarade - kommunikationssystem och undervisningssystem. Till detta har kommit att för en sådan här bygdutbildningen - som i övrigt har haft en mycket glädjande utveckling under desenaste årtiondena faktiskt har glesats ut genom de senaste reformerna. Jagtänker närmast på gymnasiereformen, som gör att den tidigare yrkesutbildningenintegreras med gymnasiet, och de linjer som är gymnasielinjer skall läggas pågymnasieorter. fanns det väl fungerande yrkesskolor både i Tomelillaoch i . Det finns alltjämt kvar vissa kurser, men det ärspecialkurser - och vi vet att dessa inte ger en elev sammautvecklingsmöjligheter som gymnasiekurserna. Eleven kan inte frän enspecialkurs gå exempelvis till en högre utbildning, men från en gymnasial linje även om den är tvåårig kan han med vissa kompletteringar gå tillhögskoleutbildning. Jag har velat säga detta därför att jag anser att det ärnödvändigt att bedöma den här frågan så att säga tvärpolitiskt; man bör intebara ta med själva utbildningen som sådan i bedömningen utan även annat, sominverkar härvidlag. Jag förstår så väl att utbUdningsutskottet måste se på dethela ur rent utbildningsteknisk synpunkt, men vi som inte är engagerade iutskottet kanske ser frågan även ur andra synpunkter. Som sade är den i vår motion föreslagnautredningen något som kan göras just för att vända trenden när det gällerbefolkningsutvecklingen. Om en ort får goda utbildningsmöjligheter kan manräkna med att ungdomarna stannar kvar, åtminstone till dess utbildningen ärfärdig. Och har ungdomarna fått en god utbildning där finns det säkert också -på grund av denna landsdels utomordentligt fina och vackra natur och företrädeni övrigt - anledning att tro att företag skulle kunna lokaliseras dit. Detta är synnerligen väsentligt just , därför att Skånepä något sätt håller på att välta. Det är en väldig koncentration till denvästra sidan. Där är det ont om mark, och de som arbetar där får åka långasträckor från sina bostäder till arbetet. Det skulle vara ett väldigt miljöplusför hela om man finge en litet bättre avvägning, och jag tror att detvore alldeles utomordentligt om just - sydöstra - blev platsenför att tillgodose sådana intressen. Det betänkande som utskottet avgivit är synnerligenpositivt skrivet. Utskottet har framhållit att SÖ redan vidtagit vissaåtgärder, som på något sätt öppnar dörren litet på glänt. Och i det yttrandesom och i fogat till betänkandet har desökt vidga den springan ytterligare. Jag hoppas att de lyckas. på deraslinje, och jag har inget särskilt yrkande. Om kommunalmännen i möjligen i ett tidigare skedevarit negativa känner jag inte till - jag kommer inte ihåg så långt tillbaka,höll jag på att säga, men jag borde väl komma ihåg Uka långt tillbaka som herrLarsson i . Jag har tidigare inte varit så insatt i dessa ärenden,men jag har följt de debatter som förekommit . Vid tvåtillfällen har framstötar gjorts om att få grunda en gymnasieskola inom dettaområde. förnimraer man en sådan intensitet och energi som då man hörkommunalmännen i föra fram sina synpunkter just på nödvändigheten attfå en gymnasieskola. Jag har varit där och kan betyga att det finns en sällsamtåga i dem. Det är som om de regionalpolitiska aspekterna är en livsfråga fördem. Jag tror att det vore samhällsekonomiskt riktigt att satsapå . Om sydöstra i stället alltmer avfolkas får samhället satsamycket mer pengar, och ändå kan det bli svårt att återge bygden den standardsom den har haft. Vi bör vara generösa mot på detta liksom på andraområden för att kunna vända trenden sä att befolkningsutvecklingen blirgynnsam. Denna landsända har många värden att bjuda som jag tror att vårt land,och inte minst , behöver. Lokalisering av viss gymnasial utbildning m. m. HerrMÅRTENSSON (s): Ett enhälligt utskott står bakom det yttrandesom utbildningsutskottet har avgivit i anledning av en motion omgymnasie-frågan i . I de inlägg som gjorts har inte heller någotannat yrkande ställts. Det skulle kanske därför inte finnas så stor anledning attfrån utskottets sida gå upp i denna debatt, men jag har ändå ansett mig börasäga någonting, inte minst därför att det rör sig om en gymnasiefråga på ettlokalt plan som jag känner väl till. Låt mig först erinra ora vad utskottet anför, nämligen att1964 års riksdag fastställde vissa principer för gymnasieskolan. Jag tar uppdetta därför att det utgör underlag för vårt ställningstagande beträffandegymnasieskolan i sydöstra . Vilka principer fastslogs då 1964 ochbekräftades 1968? Jo, det var bl. a. att man på varje ort medgymnasieutbildning skulle kunna erbjuda ett flertal studievägar inomgymnasieskolan och att varje skolenhet bör kunna erbjuda ett allsidigt val avstudievägar. Det var den situationen vi hade framför oss. I sydöstra hade vi inte tillräckligt elevunderlagför att på två orter kunna erbjuda ett fullvärdigt gymnasium med olikautbildningsmöjligheter. Vi hade också att ta hänsyn till hurbefolkningsunderlaget utvecklas på olika orter om elevunderlagetkunde väntas bli vikande skulle hänsyn tas också till det. Mot denna bakgrund kom vi fram till att det var bättre atti varje fall i första omgången satsa på ett gymnasium som kunde erbjuda ett såallsidigt val av studievägar som raöjligt. Den uppfattningen delades också aveleverna där nere. Innan vi på socialderaokratiskt håll tog ställning gjorde vinämUgen en enkät bland dem, och de sade att de hellre ville ha ett fullvärdigtgymnasium, även om det innebar vissa besvärligheter med kommunikationer ellerinkvartering på gymnasieorten. Givetvisansåg vi inte och det tycker jag är mycket väsentligt att Lokalisering av viss gymnasial utbildning m. m. föra frami det här sammanhanget, eftersom det föreligger ett särskilt yttrande - attgymnasiefrågan i sydöstra därmed var löst; jag vill göra kammarenuppmärksam på att det rör sig om sydöstra , som vi betraktarsom en enhet. Vi var fullt på det klara med att vad det gällde i fortsättningenvar att arbeta för det som snuddade vid, nämligen att skapabättre sysselsättningsmöjligheter. I själva verket är det förutsättningen fören ytterligare gymnasieutbildning i . Det är en övertro att raanenbart genom att ordna bättre utbildning drar dit folk. Det måste också finnassysselsättning, och det måste finnas kommunikationer, som raycketriktigt har poängterat. Det är detta som vi har pekat på. är situationen litet annorlunda. Skolöverstyrelsenhåller nu - på Kungl. Maj:ts uppdrag - på att undersöka om man kan få fram ensärskild organisationsmodell för gymnasieskolorna i regioner eller på orter medett underlag av 300 å 400 16-åringar. Utskottet hänvisar i sitt yttrande tilldetta. Vi förutsätter att därmed även kommer med i bilden.Situationen är alltså litet annorlunda , och det bör naturligtvisövervägas hur man skall kunna ordna upp det hela i fortsättningen. Förlåt att jag tar litet tid i anspråk, menlåt mig säga att man nog inte skall måla läget i sydöstra i såmörka färger som man kanske i vissa fall vill göra. Det finns tecken på enuppåtgående trend. Sysselsättningsmöjligheterna har ökat, bl. a. genomstatsmakternas ingripande. Det ser alltså ljusare ut nu i den sydöstra delen avSkåne. Även om elevunderlaget är vikande, vägar jag göra gällandemed de erfarenheter jag har, att ungdomar nu i större utsträckning än tidigareflyttar till sydöstra , och det kan bero på att de anser attsysselsättningsmöjligheterna ökar där. Vi är överens, men jag har ändå velat göraden här deklarationen från det parti jag representerar i anledning av detsärskilda yttrandet. Vi har inte ansett att något särskilt yttrande har varitbehövligt, eftersom vi redan har varit verksamma inom det här området iåtskilliga år. Med det anförda ber jag, herr talman, att få yrka bifalltill utskottets hemställan. HerrLARSSON i (c): Jag skall fatta mig mycket kort. Det varegentligen två anledningar till att jag nu begärde en replik. tog upp frågan om yrkesskolornas indragandetill gymnasieorten. Vi har faktiskt i den allra sista delen av utskottsbetänkandetsagt; "Utskottet vill i detta sammanhang erinra om att statsmakterna år1968 slagit fast att gymnasial utbildning utanför orter med treårig linje avgymnaiseskolan bör kunna bibehållas så länge det finns en tillfredsställandeelevtillströmning och ett klart avnämarintresse för utbildningen". Jagtycker att del är betydelsefullt att utskottet i sin skrivning gör dettapåpekande. Sedan har jag inte så mycket att tillägga till herrMårtenssons redogörelse här. Jag vill bara konstatera att den stämmer rätt välöverens med vårtsärskilda yttrande. Det allra sista han sade att det är en uppåtgående trendi östra styrker oss ännu mer i tanken att vi bör kunna inrätta en bättregymnasieutbildning. Till både och får jagsäga att trots att detta särskilda yttrande avgivits av ledamöter somhärstamraar från västra är vi angelägna om att få en regional planeringsom är väl balanserad och som skall tillgodose i dess helhet. Det är enolycka att, som uttryckte det, håller på att kantra åtväster, och ännu värre blir det kanske när vi får klar. Vi skallväl hjälpas åt att ge österleningarna litet bättre möjligheter. Jag tycker atten av de detaljer i detta pussel som det är rätt nödvändigt att tänka på ärutbildningen. Lokalisering av viss gymnasial utbildning m. m. som jag närande att den nyagymnasieformen drar in yrkesutbildningen sade jag, tror jag, attspecialkurserna alltjämt kan behållas på tidigare platser. Såvitt jag vet kaninte hela linjer förläggas vid de gamla yrkesskolorna. Sedan vill jag också uttala min glädje över vad herrMårtensson anförde här. Jag tyckte det var tongångar som visar att även frånden sidan sett är ni öppna för en bättre, lyckligare utveckling av det områdesom vi talar om. Det går en trend igenom hela vårt utbildningsväsen, kanske på bekostnad av valfriheten skall söka få något mindre enheter närdet gäller både gymnasiet och andra skolformer. Det är väl ändå en utopi attvar och en skall kunna få välja precis det han vill. Jag frågade en gång, då enrepresentant från var med, hur det går exempelvis på etthögstadium. Man bygger ut ett högstadium efter en viss modell, och raan kaninte precis anpassa det efter hur eleverna vill ha det. Det fria val sora fannsi begynnelsen är borta. Jag tror att det är bra, även om man skulle få en någotbristande valfrihet, att få ett högstadium på nära håll. Jag såg just i någrapapper som jag har här att det 1968/69 var över 100 elever från Simrisharan ochKivik som måste inackorderas i . Det vore ju lyckligt om raan sluppe undandet. Jag har inte mycketatt tillägga. Om möjligtvis har den uppfattningen att vi nu påvårt håll har börjat intressera oss för sydöstra så är det fel. Det varju från vårt häll som det togs initiativ och organiserades en verksamhet somtog sikte på hela sydöstra därför att vi bedömde och det har visat sigvara alldeles riktigt - att skulle man nå resultat där nere sä måste man gåöver länsgränsen och räkna in ett område som hade ungefär samma struktur ochsamma problem. Men vi är naturligtvis väldigt tacksamma för allt stöd kring denverksamheten som vi kan få. Överläggningenvar härmed slutad. Utskottets hemställan bifölls. Vissa jakt frågor rn. § 16Föredrogs jordbruksutskottets betänkande nr 59 i anledning av motion om vidgatmedinflytande i vissa ärenden enhgt miljölagstiftningen. Utskottets hemställan bifölls. § 17 Vissa jaktfrågor m. m. Föredrogs jordbruksutskottetsbetänkande nr 60 i anledning av motioner angående vissa jaktfrågor m. ra. 1 detta betänkande behandlades motionerna 1972:95 av ra. (fp) vari hemställts attriksdagen hos Kungl. Maj:t skulle anhålla om förslag till en skärpning avbrottspåföljderna vid boplundring, 1972:363 av i Ljungm. (m) vari hemställts att hos Kungl. Maj;t skulle anhålla om utredningoch förslag syftande till att även i samband med olaga jakt använt motorfordonförklarades förverkat, 1972:1241 av i (fp), 1972:1280 av iÅkersberga m. fl. (fp) vari hemställts att hos Kungl. Maj:t skulleanhålla om förslag till sådan ändring i jaktlagstiftningen att transportmedelsom användes vid illegal jakt kunde förklaras förverkat samt att gavKungl. Maj:t till känna vad som anförts i motionen om inrättandet i varje länav expertgrupp mot illegal jakt samt 1972:1307 av ra. (fp). Utskottet hemställde att skulle 1. lämna motionen1972:95 utan åtgärd, 2. i anledning avmotionen 1972:363 samt motionen 1972:1280, yrkandet i första att-satsen, somsin mening ge Kungl. Maj:t till känna vad utskottet anfört beträffande fråganom förverkande av transportmedel vid olaga jakt, ra. 3. lämna motionen1972:1241 utan åtgärd, 4. lämna motionen1972:1280, yrkandet i sista att-satsen, utan åtgärd samt 5. lämna motionen 1972:1307 utanåtgärd. Reservation hade avgivits av () och herrStrömberg (fp), vilka ansett att utskottet under 1 bort heraställa, att med bifall till motionen 1972:95 hos Kungl.Maj:t skulle anhålla om förslag till skärpning av brottspåföljderna vidboplundring. HerrWIRTEN (fp): Jag kan förstå om kammarens ledamöter tyckeratt den fråga som tas upp i reservationen till jordbruksutskottets betänkandenr 60 inte tillhör de mest betydelsefulla lagstiftningsfrågorna. Reservationenhandlar dock om en del av den levande djurvärld som finns i vår underbara naturoch som är utsatt för ett starkt utrotningshot. Flera av våra mest stolta ochvackra fågelarter kan genom boplundring på ägg eller ungar och ora intemotåtgärder sätts in och lyckas inom något eller förtecknas på denallt längre listan över utdöda djurarter.