prot · FV0992 · 1972-12-31 00:00:00 — Försvarets fortsatta inriktning tn. Förhandlingarnaleddes till en början av herr förste vice talmannen. § 1 Försvarets fortsatta inriktning m. m. Fortsattes överläggningen angående försvarsutskottelsbetänkande nr Alltsedan diskussionerna i 1970 årsförsvarsutredning står det klart för de socialdemokratiska riksdagsmännen attvarje uppbromsning av försvarsutgiflerna i förhållande till tidigare försvarsbeslutmåste få sina konsekvenser. Och sådana får naturligtvis även denförsvarsutredning som ligger till grund för regeringens proposition nr 75. I pressdebatten har cirkulerat sifferuppgifter omalltifrån ett par tusen människor upp till 12 000, 13 000, 14 000 människor,som skulle mista sin sysselsättning beroende på detnya försvarsbeslut, som vi skall fatta. Jag skall fortsättningsvis, herrtalman, uppehålla mig kring dessa sysselsättningsfrågor och försöka alt bedömasåväl propositionen som utskottsmajoritetens syn på dessa frågor. Men eftersomdet under debatten förekommit en hel del diskussion omnettoprisindex och dess uppbyggnad, vill jag med anledning därav säga någraord. Om man först tittar på försvarets egna resurser,underhållsverkstäderna, så har inom arméförbandensverkstäder vidtagits olika åtgärder för att möta de kostnadsfördyringar somsuccessivt uppstår genom löne- och avtalsjusteringar men också genomomdisponering av tillgängliga medel. När vi diskuterar den nya försvarsplanering,som skall ligga till grund , är det helt naturiigt attockså denna får sina konsekvenser. Det blir ett färre antal förband och manskall växla ned brigaderna, vilket kommer att innebära ett minskat behov avunderhåll. Även det minskade antalet repetitionsövningar, utbildningstidensförkortning och färre modifieringar av äldre materiel kommer med allsannolikhet att medföra ganska stora förändringar för arméverkstäderna. Förbandsverkstäderna inom armén måste givetvis anpassasina resurser tUl de behov som krigsmakten i detta fall kommer att få. Hittillsgjorda beräkningar visar att kanske 600 å 700människor kommer att bli berörda. Samma förhållande gäller i fråga om marinensförband och dessas verkstadsresurser. Där är det visserligen inte fråga om 700människor utan 150, vUka kan komma i farozonen om Försvarets fortsatta inriktning m. in. Även om flygvapnet fåll ökade personalkostnader och andrakostnader, är situationen för detta kanske litet annoriunda än den är förarmén och marinen. Man har flera heltidsanställda människor, eftersomfredsorganisationen inom flygvapnet är mera lik den organisation vi skall ha ihändelse av ofred. Därför kan konsekvenserna för flygvapnet på kort sikt ivissa fall bedömas som allvarligare än för de andra båda försvarsgrenarna.Flygvapnet räknar med att man till nästa budgetår skall kunna lägga ned vissafloltiljverkstäder och ta bort ell par jaktdivisioner och . Dessutom räknar man med ell minskat flyglidsuttag på . Under senare lid har man också börjat laborera med alt förlängagällande tillsyns- och översynsintervaller. Man har vidtagit och kommer atlvidtaga rationaliseringar i vad avser den fasta bemanningen vidSTRIL-anläggningen. Som alla förstår får delta också till följd attunderhållsresurserna drastiskt skärs ned, kanske framför allt under de förstabudgetåren, dä det rör sig om 200 man 1972/73 respektive ytteriigare 2501973/74. Dessutom kan det innebära att vid förenade fabriksverken ungefär 400människor blir utan sysselsättning. Herr talman, jag är övertygad om all även om alla vill hatrygghet i sin anställning, har personalen inom flyget, armén och marinenförståelse för att man måste anpassa resurserna till de behov som kunderna, idetta fall militären, har på detta område. Jag tror därför inte attinskränkningarna kommer som någon chock för de anställda. Det är väl bara enbekräftelse på att den försvarssyn vi har ådagalagt kommer alt få vissakonsekvenser. Det som oroar - och jag vet att det oroar såväl ledningsom anställda - är att en alltför snabb reducering av personalstyrkan kan fåallvarliga följder, inte bara när det gäller sociala hänsyn till människorna,utan också med tanke på de mera kvalificerade vapensystemen. Vi har därför iförsvarsutskottets betänkande nr 17 ägnat detta problem en del synpunkter, somjag här något vill relatera. Man har ju inom försvaret möjligheter att disponera omfrån ett budgetår till ett annat medel som skall användas försysselsättnings-stimulerande åtgärder. Del sker som regel genom atl manlidigarelägger byggnadsarbeten eller inköper materiel tidigare än som ärplanerat för det militära försvaret. Myndigheterna har att beräkna ett visstbelopp som skall stå till förfogande för dessa sysselsättningsstimulerandeåtgärder. Under det gångna budgetåret har man använt åtskilligt flermiljoner än planerat för sys.selsättningsstimulerande ändamål. Dessa pengarkommer under detta och kommande budgetår atl återbetalas. Men såväl utskottet som regeringen har skrivit, att även idet kommande försvarsbeslutet medel måste avsättas för sådana åtgärder som jaghär nämnt. För /73 är disponibla inom delmilitära försvaret och 8 miljoner inom civilförsvaret. Jag är övertygad om att med denna form av beredskap, ochnaturiigtvis också genom andra åtgärder, så bör man kunna motverka attförändringar i efterfrågan på tjänster inom särskilt materiel- ochunderhällssektorn leder till alltför snabba förändringar av personalbehovet. Inom utskottet räknar vi dock med att det måste ske enanpassning av resurserna för materielunderhåll till de riktlinjer som skallbeslutas för det militära försvarets fortsatta organisation. De omställningarav produktionen för materielunderhåll m. m. som kan bli nödvändiga måste enligtutskottets mening ske på ett sådant sätt att man tillgodoser behovet avunderhållsresurser på både kort och lång sikt, särskilt för materiel iavancerade vapensystem. Vi har också velat slå fast i utskoltet, att om trotsallt minskningen av personalbehovet överstiger den naturliga avgången ochpensioneringar, så måste man vidtaga åtgärder för att snabbare kunna anpassabehovet till efterfrågan. En del av försvarets underhållsverkstäder sorterar numerainte direkt under försvarsdepartementet utan är anslutna till förenadefabriksverken och sorterar därmed under industridepartementet. Det är viktigtatt den personalgrupp som sorterar under försvarsdepartementet och den somsorterar under industridepartementet - de utför alltså samma tjänster åt sammakund men har olika huvudmän får likartad behandling för den händelseavskedanden måste komma till stånd. Jag har med intresse följt den pressdebatt som förts pådetta område och därvid kunnat konstalera att inrikes-, industri- ochförsvarsdepartementen är fullt införstådda med situationen och är beredda atteller redan har börjat vidta åtgärder för att klara av struktur- och sysselsättningsproblemen. Med detta vill utskottet fördel första ha sagt att detfinns möjligheter att i förskott använda avsysselsättningstimulerande medel. Vi vill betona att återbetalningennaturligtvis skall ske men när konjunkturerna ärsådana att man kan ta tillbaka förskottsbetalningen. Vi vill för det andra slåfast att dessa medel inte bara bör kunna utnyttjas för byggnation ochmaterielanskaffning utan även för underhållsinsatser i syfte att slippa förstora svängningar i antalet anställda. För det tredje vill vi ha sagt attförsvarets och de statliga verkstädernas personal bör få en likartadbehandling, om omställningarna leder till uppsägning eller dylikt. Men del är inte bara anställda inom försvaret som kommeratt bli tvungna att söka sig en annan sysselsättning. Försvarsindustrini sin helhet inklusive underleverantörer har omkring 48 000 man anställda iolika delar av landet i , i , i , i , i ,osv. Vissa sektorer av försvarsindustrin drabbas naturligtvis hårdare än andra.I en del fall kan det inte undvikas att minskningen av antalet arbetstillfäUeninte helt kan uppvägas av den naturliga avgången genom pensionering eller andraåtgärder. Reduktionerna av antalet arbetstillfällen totalt sett torde här bli av samma storleksordning som i fråga omde direkt anställda inom försvaret, dvs. verksamheten kommer att minska medomkring 2 500 arbetstillfällen. Detta om man enbart tar hänsyn till det svenskaförsvarets beställningar. I vilken mån möjligheterna att sälja materiel tillandra länder kommer att öka är omöjligt alt nu uttala sig om. Menenligt mitt sätt att se bör man kunna finna avsättning hos andra än det svenskaförsvaret när det gäller vissa defensiva försvarsmateriel. Försvarets fortsatta inriktning m. m. Försvarets fortsatta inriktning m. rn. Verksamheten vid vår flygindustri kommer att minska,och en del anställda kommer säkert att bli berörda av det. Här kan dockorsakerna till förändringen vara andra än minskade beställningar från detsvenska försvaret. Det ankommer inte på mig att gå in på frågan om dessaorsaker, men det är alltså inte bara svenska försvarets brist på ökade inköpsom kan få sådana konsekvenser. Problemen vid beror, enligt mitt sätt att se, bl.a. på den nedgång i sysselsättningen som har inträffat genom att stridsvagn Shar slutlevererats. I samband med att denna stridsvagn byggdes utökade man personalenvid mycket kraftigt. När nu ingen annan produktion står att få vare sigför export eller för den civila marknaden, är det ganska naturligt att man fåråtergå till den normala produktionskapaciteten för försvarsmateriel vid Bofors.Som jag tidigare sade omfattar naturligtvis detta stora och för människornaallvarliga problem, men jag är övertygad om att den uppsikt man nu har på deltaproblem inom såväl inrikes- som industri- och försvarsdepartementen kommer attleda till att de drastiska avskedanden och annat som myndigheter och tidningarhar talat om inte skall behöva ske, utan att antalet anställda skall kunnanedbringas i en takt som inte medför några sociala konsekvenser. En annan fråga som varit uppe till mycken diskussiongäller vilken form av priskompensation som försvaret skall ha. Låt mig, herrtalman, redogöra något för hur det har varit och kommer att bli enligtförslaget i den proposition som vi nu behandlar. Prisregleringen av försvarsutgifterna grundades under åren1959-1969 på ett särskilt försvarsindex. Från /70 har det dockskett en övergång till prisreglering med hjälp av neltoprisindex, NPI. För atttrots indexändringen bevara det ekonomiska innehållet i bl. 1968 årsförsvarsbeslut kombinerades övergången med vissa ramjusteringar, som innebaratt den beräknade genomsnittliga skillnaden under ett antal budgetår mellantidigare prisregleringstal och NPI kompenserades genom enreservationsmedelsförbrukning för budgetåren 1969/701971/72 på inte mindre än470 . Jag tror det finns anledning att här något beröra deöverväganden som legat till grund för föreskriften att planeringen skall utgåfrån att priskompensation fortsättningsvis kommer att utgå enligtnettoprisindex. Vid bestämmandet av den militära planeringsramen bedömsbl. a. den säkerhets- och försvarspolitiska situationen det har väl dagensdebatt klart visat. Man måste alltså ställa därav betingade krav på vårtförsvar. Men en annan viktig faktor är naturiigtvis det samhällsekonomiska ochstatsfinansiella läget hur stor del av de totala resurserna man anser kanavdelas till försvarsändamål. För att bedömningen av denna faktor inte skallbli oprecis och den genomförda avvägningen förändras ,bör enligt min mening prisregleringen av den militära ramen ske efter en metod.som så nära som möjligt ansluter tUl den allmänna prisutvecklingen i samhäUet.Denna uppfattning har också kommit tiU uttryck i bl. a. propositionen 1 år1969, där departementschefen säger att "konsumentprisindex har legatnärmast till hands, eftersom denna index efter viss rensning användsbeträffande pris- och lönestegringsåtagandena för övriga huvudtitlar. Med hänsyn till att huvuddelenav de varor som ingår i försvarets konsumtion är undantagna från indirekta skatter har det dock ansetts riktigare att i stället utnyttja nettoprisindex---- ." Genomförda undersökningar visar nämligen att detföreligger ett klart samband mellan metoden att prisreglera försvarsutgifternaoch utformningen av prisklausulerna i de beställningskontrakt försvaret harmed olika leverantörer. En prisreglering enligt nettoprisindex kan därförförväntas öka möjligheterna för de upphandlande myndigheterna att förhandla sigtill kontraktsformer, som innebär kraftigare incitament för leverantören tillproduktivitetshöjande åtgärder och därmed också billigare tillverkning.Sådana kontraktsformer måste, enligt mitt sätt att se det, ha en vissinflationsdämpande effekt. Det är emellertid fullt klart att en prisregleringsmetod,som är anpassad till den allmänna prisutvecklingen i samhället, inte är heltrepresentativ för försvarsutgifternas prisutveckling. Om man väljer en sådanmetod för att behålla gjord avvägning avförsvarsutgifterna till samhällsekonomin, kan därför stadgan i försvaretsinterna planering förloras. Det är fördenskull nödvändigt att reserver planerasin för att möta en oförmånlig prisutveckling på området. För detta ändamål harför kommande budgetår avsatts för försvaret och 8,8miljoner kronor för civilförsvaret. Det har, herr talman, florerat olika uppgifter om hurmycket försvaret egentligen får i kompensation. Om jag inte missminner mig sadenågon av dagens talare att man skall jämföra priserna under perioden 1960-1970med den verkliga utvecklingen. I stället för de försvaret då skulleha haft i kompensation har enligt materielverkets utredning nettoprisindexgivit kompensation för mellan av prisrörelserna. utredning har vägt samman ett index somavses spegla den genomsnittliga prisutvecklingen på försvaretsmaterielanskaffning, sådan den tar sig uttryck i förändringarna i de prisindexsom reglerar de större materielkontrakten, bl. a. med . Det så framtagnaindexet har jämförts med det nettoprisindex som försvaret har att arbeta efter. Jag vill emellertid påstå att detta är en missvisandejämförelse. Skälet härtill är främst att de produktivitetsvinster somtillverkarna naturligtvis gör under produktionens gång reducerar deraskostnader men inte kommer till uttryck i de prisförändringar som registreras idet material som materialverkets index är framtaget ur. Det är alltså heltgodtyckligt att välja ut en viss del av försvarets förbrukning och sedan hävda,att man på detta område blir underkompenserad. Vi måste ha klart för oss attmaterielanskaffningen endast tar i anspråk en tredjedel av de samladeförsvarsutgifterna. Vid produktionen av försvarsmateriel inom industrinuppkommer, som jag tidigare sade, produktivitetsvinster. För försvaret bördärför användas en prisregleringsmetod, som ökar förutsättningarna för attdessa vinster inte hamnar i försvarsmaterielindustrin utan kommer försvaret ochdet allmänna till del. äger en produktivitetsstegring rum iförsvarsmyndigheternas verksamhet. Man bör välja en metod för en prisreglering,som främjar en snabb sådan produktivitetstillväxt. Måndagen den 29 maj-1972 Försvarets fortsatta inriktning m. rn. Försvarets fortsatta inriktning m. m. man inteenligt mitt sätt att se genom att välja en metod som ger vad överbefälhavarenm. brukar kalla "full" priskompensation dvs. kompensation förprisförändringarna på just de produktionsfaktorer som utnyttjas. Jag tror inte heller att det skulle vara möjligt att medbestämdhet uttala sig om ett index ger "full" priskompensation ellerej. Mot bakgrund av historiska serier på det här området tror jag dock man kanhävda atl en metod för priskompensation är mer generös, mer förmånlig än enannan metod, det kan vi väl alla vara överens om. Men det kan naturiigtvis inte uteslutas att ettnettoprisindex på kort sikt ger något mindre gynnsam utdelning än t. ex.försvarsprisindex. Det var därför som man beslöt alt man skulle ha ettavlösningsbelopp på . Detverkar emellertid som om oppositionen helt har glömt bort att dessa 110miljoner i priskompensation redan är inräknade i den ram som både vi och desjälva har förordat. Men man kan inte först lägga in vissa avlösningsbeloppinom ramen och därefter i debatten hävda att, eftersom detinte blir full kompensation, skall regeringen på tilläggsstat begäraytterligare medel. Jag tror att de som satt med i försvarsulredningen har klartför sig att sker en påspädning med respektive 40, 40och , alltså med sammanlagt 110 miljoner, och att det liggerinräknat i den ram som vi socialdemokrater förordar. Försvaret är en stor sektor inom samhällsekonomin. Det tari anspråk av de samlade resurserna i landet. Inom en så storsektor som utnyttjar flera olika produktionsfaktorer arbetskraft, maskineroch utrustning måste del vara möjligt att låta produktionsfaktorer med enrelativt sett långsammare prisutveckling, alltså maskiner och byggnader, i alltstörre utsträckning ersätta andra faktorer som har en snabb prisutveckling.såsom arbetskraft. Med relativ prisutveckling avses prisutvecklingen på vissanyttigheter i förhållande till den genomsnittliga, allmänna prisutvecklingen. Jag tror, herr talman, att denna form av nettoprisindexkan både vara och är en stimulans åt myndigheterna, den är som jag sadeinflations-hämmande, och den gör att försvaret kan tillgodogöra sig deproduktivitetsökningar som förekommer inom såväl krigsmaterielindustrin sominom försvarets egna anläggningar. Låt mig , herr talman, bara yrka bifall tillförsvarsutskottets hemställan i dess belänkande nr 1972. HerrGERNANDT (c); Jag avser att tala för de reservationer som berörcivilförsvaret. Det är inte med avsikt att vilja debattera i frågan utan meraför att ge till känna några orsaker till reservationerna i det här ärendet. Civilförsvarets organisation och verksamhet är inte såsärskilt väl kända bland allmänheten. Det ligger frestande nära att säga kan få nästan samma uppfattning beträffande socialdemokraternas kännedom omcivilförsvarets organisation och verksamhet, detta sagt mot bakgrunden av deförhållandevis hårda nedskärningarna av anslag, organisationens personalomfattningoch utbildning av manskap som propositionen föreslår. Men den del av allmänheten, särskilt kvinnorna, somuppfattar civilförsvaret som ett angelägel befolkningsskydd förefaller ändå haett stort intresse för att detta befolkningsskydd skall fungera effektivt. Mantycks vara särskilt angelägen om att skyddsanordningar, som man själv kan kommaatt behöva utnyttja, skall finnas tillgängliga och fungera oklanderiigt. Hiträknas då larmanordningar, skyddsrum, skyddsmasker och olikahjälporganisationer. Med all respekt fördel militära försvaret -som enskilda juinte kan påverka är det dock de personliga skyddsanordningarna som inger dennärmast upplevda trygghetskänslan för många medborgare. Delta gäller inte minsti händelse av krigshandlingar utanför vårt lands gränser. Propositionens inriktning av civilförsvaret innebär - iförhållande lill egen programplan sämre möjligheterför statsmakterna att utåt hävda den svenska befolkningens motståndsförmåga ihot- och krissituationer. Detta gäller inte minst om man kan befara hot omanvändning av ABC-stridsmedel, trots de diskuterade avtalen. Bristen på skyddsmasker bl. a. andningsskydd för småbarn - samt ett eventuellt sämre ABC-skydd i olika typer av skyddsrum ochdessutom otillräckliga undsältningsresurser kan möjligen av en angripare kommaatt utnyttjas genom hot om insättande av just de stridsmedel mot vilka vår beredskapär sämst. Tröskeleffekten för ett hot riktat mot vårt land blir därigenom iviss mån nedsatt. ProposUionens förslag innebär alltså en ganska kraftignedskärning av tidigare verksamhet inom civilförsvaret. Utbildningen avpersonal samt anskaffningen av materiel och anläggningar måste starkt begränsasi förhållande tUl tidigare. Förutom en begränsning av krigsorganisationensnumerär och därigenom av uthålligheten medför detta allvarliga konsekvenserfrämst för civUförsvarets beredskap. Befolkningsskyddet blir därigenom ensvagare länk i det totalförsvar som snabbt skall kunna höja beredskapen ochutveckla full styrka samt vara i vid mening uthålligt. Att enligt propositionen begränsa organisationensomfattning tUl att motsvara nuvarande uppbyggnadsnivå innebär inte att man barakan avbryta arbetet här. Det nuvarande uppbyggnadsläget, som motsvarar 8590procent av planerad organisation, uppvisar nämligen stora variationer på lokalnivå vad gäller både personal och materiel. Man kan alltså inte reduceraorganisationen genom att göra hall där man befinner sig . Organisationenmåste för respektive orter anpassas till den lokala hotsituationen, dvs.närheten till militära mål, belägenheten inom invasionsområden m. m. UtbUdningsmässigt kvarstår därför ett omfattandeuppbyggnadsbehov. Beträffande utbildningen av manskap bör framhållas att förnärvarande av manskapet inte utbildas, bl. a. av besparingsskäl.Dessa har bedömts kunna utnyttjas utan utbildning medan de måste ha utbildning för alt kunna klara sina uppgifter. säger departementschefen på s. 289 i propositionen -utan att fackmässigt ange tekniska skäl eller några speciellapersonalkategorier Försvarets fortsatta inriktning m. m. Försvarets fortsatta inriktning m. m. att 50procent av manskapet inte skall utbUdas i fredstid. Det ankommer dånaturligtvis på att utreda var i organisationen som denbristen gör minsta skadan - om jag får uttrycka del så. Civilförsvarspersonalen har vanligen speciella uppgifter,för vilka det krävs förmåga att hantera viss materiel, och för detta fordrassärskild utbildning och helst även någon vana. Men inte ens de återkommandeövningarna kan den outbildade personalen delta i, då den inte känner till varesig materielen eller dess användning i organisationen. Det måste verkligen,herr talman, anses vara otillfredsställande, om man med en pliktlag, som jucivilförsvarslagen är, tar i anspråk enskilda medborgare för enkrigsorganisation utan att ha givit dem tillfälle att i fredstid förbereda sigför sin krigsuppgift. De har inte sett materielen, de har inte sett någon avsina kamrater, och de vet inte hur deras tjänstgöring skall gå till. Detinnebär aUtså ett mycket ogynnsamt förhållande att avcivilförsvarsmanskapel aldrig har varit inkallade över huvud taget. Det förtjänar också att ha i åtanke att civilförsvaretskall mobilisera utan att ha någon slampersonal - för del har man ju inte. Demobiliserande skall ju mobilisera sig själva, enhgt civilförsvarets rutin. Manbör nog därför inte genom ett riksdagsbeslut låsa sig för den 50-procentigautbUdningen utan i stäUet avvakta den organisationsform och det verkningssättsom civilförsvarets nya verksamhetsinriktning leder tiU. Att fullfölja den påbörjade och pågående utbUdningsgångenunder de närmast följande åren uppges inte dra sä särskilt höga kostnader. Instruktöreroch utbildningsanordningar för det ändamålet finns ju i organisationen.Eftersom utbUdningen i huvudsak är av allmänpraktisk karaktär, kan man nog medlitet god vUja påstå att det är en meningsfylld och i viss mån samhällsnyttigutbUdning, även för fredsförhållanden, som civilförsvaret ger.Utbildningsprogrammet torde kunna inrymmas i den anslagsram som reservanternaföreträder. Det gäller ju härvid en ganska, blygsam ökning av den ekonomiskaramen. En annan utbildningsfråga är självskyddsutbildning avallmänheten. Härtill säger departementschefen i propositionen följande jagläser på s. 25 i försvarsutskottets betänkande: "Likaså börsjälvskyddsutbUdning av allmänheten för att stärka det individuella skyddetfortgå som fastän anpassad till den syn på framtida krigs karaktär somframgår av det föregående." Men anser att pengarnaenligt propositionen inte räcker till sådan utbUdning utan måste användas förannat ändamål. I stället skulle man då förlita sig på snabbutbildning genommassmedia, om situationen blir kritisk. Vi anser dock att självskyddsutbildningi nuvarande form bör ges resurser att kunna fortsätta. På samma uppslag i försvarsutskottets betänkande kan läsasatt försvarsutredningen har uttalat att det är osäkert om förvarning kan gesföre flyganfall. Det är vidare enligt departementschefens mening ofrånkomligtatt dra vissa konsekvenser av detta uttalande.