prot · FV09108 · 1972-12-31 00:00:00 — Under denfortsatta behandlingen av de förslag som har lagts fram i betänkandet kanfrågan om den form av reklam och annonsering som här avser kommaatt prövas. Ang. s. k. sexklubbars verksamhet och reklam för pornografi Ang. s. k. sexklubbars verksamhet och reklam för pornografi HerrHYLTANDER (fp); Innan jag tackar justitieministern för svaret ochkommenterar det, kanske jag får efterhöra talmannens mening om hur det ställersig med tidsfaktorn för kommentarer när man sammankopplar två frågor till enoch det är samma frågeställare. Jag konstaterar att när det gäUde föregåendefrågor hade vederbörande tvä frågeställare var sin repHkrätt, och jag undrar omsamma tid tiUkommer mig. Efter att ha hört mig för litet grand på kansliet harjag dock avsett att begränsa mig till tiden för en fråga. Men det kan kanskevara angeläget att den formella frågestäUningen tas upp tiU behandhng i någotsammanhang. Jag ser att jag redan debiterats för dettapåpekande, men jag räknar med att de skall gå utanför den tid jag har tiUförfogande. Jag ber att fä tacka herr justitieministern för svaret påde här två frågorna. Det är betydligt mera positivt och ingående än det svarinom samma område som lämnades till , och det är jagtacksam för. Jag hoppas också - och tolkar svaret så - att vi kan vara överensom att den verksamhet det här gäller, där man för kaU ekonomisk vinningutnyttjat kvinnor på ett sätt som ofta leder till hårt beroende och socialmisär, är en icke önskvärd företeelse i vårt samhällsliv och därför börbekämpas och om möjligt undanröjas, ju förr dess bättre. Vad jag egentligen velat komma åt och vad mina frågorsyftar tUl att fästa uppmärksamheten på är de ekonomiska intressen som liggerbakom det mesta i den här hanteringen och de människor som i rent cynisktvinstsyfte utnyttjar andra människor. Detta kan tyvärr ibland vara ganska lättgenom den glorifiering "branschen" fått och de ganska stora ochsnabba skattefria pengar det gäller. När den utnyttjade kvinnan inte orkar varamed eller inte passar vederbörande "sexdirektör" längre slängs honofta nästan bokstavligt ut i rännstenen. I stor utsträckning synes dessasutenörer också syssla med annan olaglig verksamhet som langning av alkohol ochnarkotika. Kontakterna med den organiserade brottsligheten ofta kallad ABSvenska brott förefaUer vara intima. Jag anser det därför angeläget att manfrän regering och myndigheter kraftigt ingriper mot alla uttryck som dennaverksamhet tar sig och heUre ingriper preventivt än , sä att vi interätt vad det är finner att vi har en stark organiserad brottsmaffia även iSverige. Vad det gäller den fråga som ställdes tilljustitieministern synes bara det faktum att man riktar uppmärksamheten på dennaosmakliga reklam ofta kunna innebära vissa möjligheter till sanering. Hur voredet då om justitieministern prövade någon form av överläggningar med deaktuella tidningarna? Svaret pekar ju möjligen i en sädan riktning. Beträffande frågan till socialministern är vi tydligenockså där överens om att dessa kvinnor löper stor risk för såväl mentala som socialastörningar. Man idkar inte i längden ostraffat rovdrift med den värdefullamänskliga tUlgång som den ömsinta intima gemenskapen med en samlevnadspartnerinnebär. Trådarna för själslig påverkan och gemenskapskänsla går här betydligtdjupare än det rent sexualtekniska. De sociala insatser som här behövs torde behöva gäbetydligt djupare och få en mer engagerad mänsklig dimension än de sedvanliga.Frågan kvarstår därför: Vad villregeringen göra för att rädda de berörda kvinnorna ur den här situationen ochhindra nya från att komma in i den? Man kan ju också fråga sig, med enmedarbetare i Handels- och Sjöfarts-Tidning som i årrefererat bok i ämnet: Är tolerant mot sutenörer? Jaglåter frågan gå vidare. Och vad vUl göra för att komma åt ocheliminera kopplarna och djupast sett finansdirektörerna bakom den verksamhet vihär berört? k. sexklubbars verksamhet och reklam för pornografi När det gäller porrannonseringen vill jag erinra om de bestämmelser somvi har beträffande saluförande i tobaksaffärer och hknande och som gör detmöjligt att komma åt en anstötlig annonsering i skyltfönstren. Jag föreställermig att denna lagstiftning - den har ju kommit i tillämpning genom att detväckts åtal - bör vara en tankeställare för vederbörande inom tidningsvärlden,som tar in sådana annonser som förefaller många människor anstötliga. Vitittar just på detta, och vi viU väl något avvakta vad den nu igångsattadebatten kan leda till i fråga om självsanering. Beträffandesexklubbarna har vi ju fått reda på att man tUlämpat den lagstiftning somfinns, och det har visat sig att den ger möjligheter att åtala och få personerfäUda av det slag som här åsyftar. Innan det har visats att denlagstiftningen skulle vara otillräcklig kan jag för ögonbhcket inte se att detfinns anledning av överväga någon lagändring på detta speciella område. Hert HYLTANDER (fp): Denna fråga höri någon mån samman med de problem som justitieministern berörde i det tidigaresvaret till herrar och , men av tidsskäl och för atthålla mig inom mina frågors ram har jag inte velat kommentera den delen även omman genom åtgärder inom det ämnesområdet skulle kunna medverka tiU att de missförhållandensom jag påtalat rättas tUl. Jagunderstryker vad jag sade i min inledning till kommentaren, att jag finnersvaret positivt. Och hur svära dessa problem än är att lösa tror jag faktisktregeringen om med de möjligheter samhället och regeringen har - att kunnapresentera lösningar som snabbt och kanske också definitivt kan klara upp dem.Och om gnistan finns att åstadkomma detta - jag tyckte mig se htet av en sådanvilja i det positiva svaret sä hoppas jag att det tar sig uttryck i praktiskainsatser, inte bara i lagstiftningsfrågor. Med de kontakter och kanalerregeringen kan utnyttja har den ju möjligheter att göra en kraftfuU insats idessa sammanhang. Överläggningenvar härmed slutad. Om statliga bidrag till olönsam busstrafik § 7 Omstatliga bidrag till olönsam busstrafik Herr kommunikationsministernNORLING erhöll ordet för att besvara fröken () i kammarens protokollför intagna fråga, nr 248, och anförde: Fröken har frågat mig när jag avseratt för framlägga proposition angående nytt system för statligabidrag till olönsam busstrafik. har framlagt betänkandemed förslag till ändrat bussbidragssystem. Betänkandet har därefter remissbehandlats.Med hänsyn till den sena tidpunkten för avlämnandet av betänkandet är det intemöjligt att förelägga riksdags höstsession proposition i ämnet.Förslag i frågan kommer att avges års riksdags vårsession. FrökenHÖRLEN (fp); Jag tackar kommunikationsministern för svaretpä min fråga. År har ju denna sak förhalats. Är 1968, alltsåsamma är som bussutredningen tillsattes, begärde förslag ibidragsfrågan därpå, men något sådant lades inte fram. Förra åretbegärde förslag till , och ett sådant stäUdes också i utsikt istatsverkspropositionen. Men sägs det att vi inte heller fär någotförslag. har det gång på gång blivit uppenbart attkommunikationsservicen på landsbygden kommit i ett allt sämre läge. Bidragenhar visat sig helt otillräckliga. Klyftan mellan de av trafikföretagenredovisade underskotten och de utbetalade statsbidragen har ökat kraftigt. Såhar t. ex. 20 trafikföretag i mitt eget hemlän, , söktbidrag för underskott pä sammanlagt , medan det beviljadestatsbidraget uppgick till endast . Det säger sig självt attturindragningar och hnjenedläggelser följer en sådan utveckling i spåren. Detnaturliga hade varit att departementschefen i enlighet med sitt löfte istatsverkspropositionen lagt en proposition i ärendet till årets höstriksdag.Nu har vi fått veta att propositionen, i strid med givna löften, kommer försttill våren - om vi nu vägar tro att den kommer då. Situationen är onekligen oroande. Den är oroande för debussföretag som kämpar med övermäktiga ekonomiska problem, och den äroroande för kommunerna som i allt högre grad överhopas med bidragsansökningarfrån företag, som strävar att upprätthålla kommunikationsservicen iglesbygden. Och inte minst oroande är läget för den icke bilburna delen avlandsbygdsbefolkningen, pensionärer, handikappade m. fl., som alltmer isolerasfrån yttervärlden. Om det nu inte är tänkbart att regeringen kan hinna fåfram en proposition till årets riksdag, skulle inte kommunikationsministern härkunna tala om hur mycket bussbidragen kommer att ökas och om de nyabidragsreglerna kommer att utformas sä att de gäUer fr. o. m. kalenderåret1972? Det är inte möjligt att inom ramen för enenkel fråga gä in pä hela den problematik som hänger samman med bussbidrag ocholönsam trafik, trafikplanering och allt vad därtUl hör. Låt mig emeUertid som ett komplement tiU mitt första svarsäga att propositionen om ett nytt bussbidragssystem kommer att föreläggas 1973års riksdags vårsession. I avvaktan härpå har jag i tilläggsstat I /73 föreslagit ytterligare att utgå somersättning tUl trafikföretag för drift av icke lönsamma busslinjer. Det innebär en uppräkning av detta anslag med totalt 4,9miljoner kronor jämfört med föregående budgetär eller en ökning meUan de bådaåren med . Om statliga bidrag till olönsam busstrafik Fröken (); Jag är tacksam för den kompletterandeupplysning som jag fick här beträffande de ökade bidrag som tydligen kommerdessa bussföretag till del. skuUe jag vilja ställa en delfråga i sammanhangetsom gäller stödet ät den regionala busstrafiken. Enligt bussutredningensförslag skjuts realbehandlingen av denna fråga pä framtiden. Man förordar idagsläget endast en provisorisk lösning, baserad pä samma principer somnuvarande bidragsgivning. Med tanke pä den regionala trafikens omfattning hadedet varit synneriigen angeläget att klara riktlinjer för bidragsgivningenkunnat anvisas ocksä pä denna sektor. SJ anser denna del av bidragsgivningen såväsentlig, att den borde ha varit utredningens huvuduppgift. De som arbetar med den regionala trafikplaneringen i desshelhet skulle säkerligen ocksä vara tacksamma för ett besked på den härpunkten. Därför vUl jag ställa även denna fråga; När tror kommunikationsministernatt ett förslag om den regionala busstrafiken kan läggas fram? Det är otänkbart att jag skall stä ochtala om vad som kommer att återfinnas i den proposition som skall föreläggas1973 års riksdags vårsession rörande ett nytt bussbidragssystem. Det är ju därvi skall diskutera bl. a. bussbidragets storlek. Dessutom kommer i detsammanhanget de nya principerna för bussbidragets utbetalande att fädiskuteras. Det här är en mycket kompliceradmateria, som jag nämnde i min första replik. Jag vUl redan nu förutskicka attjust den omständigheten har gjort det för oss väsenthgt att inte tappa bortnågonting i det förberedande arbetet vid inhämtandet av remissutlåtanden osv.,bl. a. frän kommunförbund och andra instanser. Jag menar att den väntan som kanuppstå på ett nytt bussbidragssystem är helt förklarad avatt vi viU komma till med ett väl genomarbetat förslag. Överläggningen var härmed slutad. 2 protokoU 1972.Nr 108-110 Om bättre olycksfallsskydd vid järnvägar § 8 Ombättre olycksfallsskydd vid jämvägar Herr kommunikationsministernNORLING erhöU ordet för att besvara () i kammarens protokollför intagna fråga, nr 262, och anförde: har frågat mig, vUka åtgärderjag avser vidta för att förbättra skyddet utefter järnvägarna med hänsyn tillde inträffade olyckorna. Jag utgår i mitt svar från att herrStrömberg med "skyddet utefter järnvägarna" avser stängsel motjärnväg inom tätbebyggelse. har en viss ökning av antaletolyckor där personer blivit påkörda av järnvägsfordon ute på linjen kunnatkonstateras. Denna tendens är givetvis beklaglig. Ätt antalet olyckorökat sammanhänger med tätorternas expansion utefter järnvägar med allt snabbareoch tätare trafik, t. ex. i . Förstörda stängsel och allmänhetensbristande respekt för stängsel och varningsskyltar utgör sannohkt härvidbidragande orsaker tUl olyckorna. SJ gör självfallet vad som är möjligt för att reduceraantalet olyckor av det här slaget. Inspektioner och reparationer avstängselanordningarna sker med korta mellanrum. Jag kan också nämna attförhandhngar om uppsättande av stängsel på olika platser inomStorstockholmsområdet pågår mellan SJ och berörda kommuner. Hert (): Jag ber att få tacka statsrådet för svaret. Jag noterar med tillfredsställelse att statsrådet härvisar på två mycket positiva saker. Den ena är att SJ uppenbarligen nuverkligen försöker se efter de stängsel som finns och de varningsskyltar somredan är uppsatta. Den andra är meddelandet att man upptagit förhandlingar meden rad kommuner för att söka lösa denna fråga. Dessa uppgifter är angelägna. Tyvärr mäste jag medge att statsrådet har rätt när hansäger att det råder bristande respekt för varningsskyltar osv. Detta ärutomordentligt beklagligt, och vi måste på något sätt försöka komma tiU rättamed problemet. Det finns ju en lag om stängselskyldighet. Den är relativtgammal - och enligt denna gäUer stängselskyldighet för s. k. störrehemdjur, dvs. kor och hästar. Vi har ingen lag som på motsvarande sätt reglerarskyldigheten att hålla stängsel för att skydda människor. Är 1964 begärde en utredning därom, och dentillsattes enhgt de uppgifter jag fått från upplysningstjänst.De snälltåg som passerar igenom våra tätbebyggda områden går ju med en rasandehastighet. Människor som är på väg tiU och frän stationen måste ibland passeraspåret. Den enda varningen kan ibland utgöras av en klocka som ringer. Sådanafaror finns i , där vi har mänga pendlare på väg tiU ochfrån sina arbeten. De har ofta bråttom och är hetsade. Uppenbarligen är dettaen ganska olycklig situation som inte är särskUt trafiksäker. Dessutom har manpå många ställen dragit in tägklarerarna för att spara personal pä stationerna.Jag förstår de ekonomiska aspekterna, men bevakningen blir därigenom sämre.Statsrå- det pekarockså på de nya bostadsomräden som växer upp och där vi inte har något skyddför barnen mot järnvägarna. Även om statsrådet varit mycket positiv, skuUe jag viljaställa en fråga: Kommer den utredning som är i gäng att framlägga någotförslag och i sä fall när? Avser statsrådet att ta något ytterligare initiativför att klara de problem som föreligger? Primärt får väl kommunerna anses bäraansvaret för att områden som exploateras för bebyggelse vid behov avskärmasfrån exempelvis järnvägsområde. Som jag nämnde i mitt svar har frågor omuppsättande av stängsel pä ohka utsatta platser, där det kommunala ansvaretinte varit självklart, i regel kunnat lösas i samförstånd mellan SJ ochrespektive kommuner genom att man exempelvis delat på kostnaderna. Det är riktigt som säger att det finns enlag som reglerar stängselskyldighet för järnväg. Den är ganska gammal. Enligtdenna är järnvägsförvaltningen skyldig att under vissa förutsättningar häUastängsel utmed järnvägen tiU skydd - som det säges i den lagen -för betandeboskap. Frågan om utökad stängselskyldighet behandlades mycketriktigt av tredje lagutskottet i den gamla . Utskottet ansåg dä att enlaglig reglering borde ske med hänsyn dels till behovet av skydd, framför aUtför lekande barn inom tätbebyggt område, dels tiU den oklarhet som anses rådaom vem som i det specieUa fallet kan anses ansvarig för att bekosta stängsel. Med anledning av tredje lagutskottets utlåtande tillsattesmycket riktigt en utredning i frågan. Jag har tagit reda pä att den utredningenännu inte slutfört sitt arbete men att den beräknar bU klar . Om bättre olycksfallsskydd vid järnvägar HenSTRÖMBERG (fp): Frågan om kommunernas skyldighet att hällastängsel mot järnvägen när man bygger nya bostadsomräden är besvärlig. Somkommunalman i tror jag att den enda chansen att klara detta äratt fä in det redan frän början vid exploateringen. Här tror jag att statsrådethar en angelägen uppgift att få SJ att söka klara det redan frän början och takontakt med kommunerna. Frän sida har förts fram någrasynpunkter och jag vill gärna höra hur statsrådet ser på dem. Jag undrar om inte SJ borde göra en systematiskinventering av alla trafikfällor. Det kanske finns en del trafikfäUor som manmed mycket enkla medel kunde klara. Vidare undrar jag om det skuUe vara möjligt att få AMS-medel- t. ex. i en situation som den vi har - för att sätta i gång med vissaskyddsarbeten. Om man har gjort den inventering jag talade om , kunde manha förberett arbeten så att man skulle kunna sätta i gång i en situation påarbetsmarknaden där det är önskvärt med ökad sysselsättning. Slutligen skuUe jag önska att man hade något eUer liknande pä SJ, aUtså en grupp som ryckte utoch Ang. pendeltrafiken på Nynäshamnsbanan kontroUerade,om man fick anledning att tro att det fanns nägon trafikfälla. Dä skuUe manomedelbart kunna korrigera de brister som eventuellt kom fram. Jag skullevilja höra statsrådets syn pä detta. Jag utgår som självklart ifrån att statensjärnvägar ständigt och jämt är intresserade av att både upptäcka och råda botpä trafikfällor av den art som och jag diskuterar . Jag vill inte kommentera den andra frågan om möjligheternaatt vidta speciellt snabba åtgärder i den arbetskraftssituation vi har . JagvUl ändock tiUägga att det finns en samarbetsgrupp mellan trafiksäkerhetsverket,och . Den är inte ny, den har funnits , ochden får över budgeten ett anslag - jag vUl minnas det rör sig om ca 6mUjoner kronor för att göra vad som är möjhgt inom den ekonomiskatiUdelningen för att successivt förbättra trafiksäkerheten bl. a. i vägkorsningaroch på andra ställen där det kan vara nödvändigt att av och till förbättrasäkerheten. Överläggningen var härmed slutad. §9 Ang. pendeltrafiken på Nynäshamnsbanan Herr kommunikationsministern erhöll ordet för attbesvara () i kammarens protokoll för intagnafråga, nr 268, och anförde: har frägat mig om jag vUlredovisa min uppfattning om SJ:s medansvar för lösandet av frågan ompendeltrafiken på Nynäshamnsbanan. Förhandhngarna om SJ;s medverkan i pendeltrafiken påNynäshamnsbanan är enligt uppgift inte avslutade. Jag anser mig under sädanaförhållanden inte böra göra några uttalanden i frågan. Jag ber att fä tacka statsrådet för svaret på minfråga. Bakgrunden till att jag ställde den är de uppgifter somstått i pressen om att pendeltrafiken till är i fara. Detta harsjälvfallet skapat stor oro bland medborgarna ute i . säger statsrådet i sitt svar att förhandlingarfortfarande pågår. Det är ju gott och väl. Vi vet att förhandlarna kommit framtill ett förslag till avtal, och att godkänt detsamma den 11september 1972 vid sitt landstingsmöte. Man väntade bara på underskrift frånSJ. Tydligen har då "tilläggsdirektiv", om jag färkalla det så, införts frän SJ:s sida inför slutförhandlingarna. För oss som bor utefter bandelen Stockholm-Nynäshamnförefaller det litet märkligt att man i förhandlingarna för in stationer päbandelen och dä närmare bestämt stationer inom Jag ansluter mig helt till den skrivelse som landstingetsänt till styrelsen för statens jämvägar, daterad , och jagciterar: "Något sakligt samband mellan trafikeringen på Nynäshamnshn-jenoch frågan om inrättande av pendeltägstationen vid föreliggerinte. Tvärtom har det vid tidigare förhandlingstiUfälle () frånchefen för klart markerats att frågan om lokaltrafiken på sträckanVästerhaningeNynäshamn med dess anslutning tiU pendeltrafikenVästerhaninge-Kungsängen kan lösas separat, dvs. utan kopphng till andra frågorrörande lokaltrafiken pä SJ-nätet inom ." Den omständigheten att avtalet ej undertecknats omgåendekommer tydhgen också att innebära att starten av trafiken med pendeltåg tillVästerhaninge bhr ytterligare försenad. är enligt regionplanen en av de orter där tungindustri kommer att fä etableras. Därför är det för oss ytterst angeläget attfrågan om den spårbundna trafiken löses pä ett för regionen tUlfredsställandesätt. Vi är alltså djupt oroade för denna frågas vidare utveckhng. Ang. pendeltrafiken på Nynäshamnsbanan Enligt en överenskommelse 1966 meUan SJ ochdåvarande KSL bedriver SJ för SL:s räkning lokaltrafik bl. a. på linjenKungsängen-StockholmVästerhaninge. Ursprungligen räknade man med att den s. k.stomtrafiken skulle utföras som pendeltrafik med motorvagnsenheter fr. o. m.tidtabellsskiftet . Enligt vad jag inhämtat bör trafiken på densydöstra pendeln kunna komma i gång . SJ och dåvarande KSL har också träffat en överenskommelseom trafikering av sträckan . Överenskommelsen gällerfram till den tidpunkt dä pendeltrafiken startar på sträckan . Parterna kan dock komma överens om att ta upp nya diskussionerom trafiken , om förhållandena sä påkallar. Statens järnvägars medansvar förlösandet av frågan om pendeltrafiken på Nynäshamnsbanan regleras sålunda genomavtal som träffats eller kan komma att träffas mellan berörda parter. Somframgår av mitt svar kommer parterna att träffas ochytterligare diskutera utformningen av ifrågavarande trafik. Det är av den anledningenjag i mitt svar inte har ansett mig böra göra några uttalanden. Men jag villändå sluta med att säga, att mot bakgrunden av de olika uppfattningar somkommit till uttryck i pressen har jag för avsikt att möjligt hosstyrelsen för ta reda pä den nuvarande förhandlingssituationen. FruBERGANDER (s); Jag ber att få tacka för de kompletterande upplysningarna.Det är känt att man pä grundval av Hörjelöverenskommelsen av är 1964 med detavtal som ingår där har klarat andra delar inom länet. Vi i hoppas päett avtal för Nynäshamnsdelen hknande avtalet Om åtgärder för att göra järnvägsvagnar och bussar merhandikappvänliga SödertäljeSödraSödertälje C och . Vi anser att det är analogaförhållanden. Jag tackarför det ytterhgare besked som statsrådet gav om att ta l/nntakt mp.d . "itvrftl.spn för 5T Överläggningen var härmed slutad. § 10 Om åtgärder för att göra järnvägsvagnar och bussarmer handikappvänliga Herr kommunikationsministernNORLING erhöll ordet för att besvara i (c) ikammarens protokoU för intagna fråga, nr 270, och anförde: har frägat mig om jag ärberedd medverka tUl att, vid byggandet av nya järnvägsvagnar och bussar,trappavsatserna konstrueras så att handikappade och gamla får lättare att stigaav och på och att i övrigt dessa transportmedel bhr mera handikappinriktade. Dessa och liknande spörsmål är föremål för myndigheternasuppmärksamhet. En särskild arbetsgrupp med företrädare för och handikapporganisationernahåller pä att sammanställa önskemål frän olika handikappgrupper för attunderlätta deras SJ-resor. Gruppen studerar vUka tekniska åtgärder på vagnar,bussar och stationer, som skulle erfordras härför och vad detta kan tänkaskosta. Det är fråga om ett omfattande arbete med många tekniska problem, vUkaännu inte är slutligt kartlagda. Hert i (c): Låt mig allra först tackakommunikationsministern för de upplysningar som han lämnat i svaret pä minenkla fråga. Min fråga gällde trappavsatserna till såväl järnvägsvagnarsom bussar. Avsatserna är så konstruerade att speciellt dehandikappade och äldre har stora svårigheter att stiga på och av dessatransportmedel. De höga trappavsatserna innebär bl. a. stora risker för den på-och avstigande passageraren. Olyckor har inträffat, som ger belägg för de storarisker som föreligger med de höga trappavsatserna. Det är därför angeläget attåtgärder vidtas i det här berörda avseendet. Äv kostnadsskäl kan man inte begära att SJ;s vagn- ochbusspark omkonstrueras pä en gång med hänsyn tiU de handikappades och de gamlasnedsatta rörelseförmåga. Dock bör åtgärder vidtas i syfte att underlätta av-och påstigning för den resande allmänheten pä ifrågavarande transportmedel.Ätgärderna behöver i och för sig kanske inte innebära alltför stora kostnader.Men framför allt gäller att vagnar och bussar vid nytillverkning börkonstrueras med hänsyn till de speciella problemen för de handikappade ochandra med nedsatt rörelseförmåga, med andra ord så att transportmedlet i frågablir mera handikappinriktat. Jag konstaterar att statsrådet i sitt svar nämner att SJhar en särskild arbetsgrupp med företrädare även för handikapporganisationerna,där önskemål som de handikappade har anledning att framföra i större ellermindre utsträckning tas upp till beaktande. Överläggningen var härmed slutad.