prot · FV0991 · 1972-12-31 00:00:00 — I reservationen 2 har vi pekat på de aUvarligakonsekvenser för det mUitära försvarets utveckling, framför allt på längresikt, som inträffar om propositionens förslag faststäUes av och omden förutsedda årliga omprövningen av utgiftsramarna inte leder tUlförbättringar. I dettasammanhang är det värt att som i Gäddvik nu har gjort notera de konsekvenser som överbefälhavaren anser ofrånkomliga om riksdagenbeslutar i enlighet med propositionen. Överbefälhavaren anger - som herrPetersson i Gäddvik också har påpekat - att inom armén kommer det totalaantalet brigader att gå ned till av nuvarande antal. Därvidkommer endast en fjärdedel av infanteribrigaderna att kunna bibehållas ochmoderniseras. Flygvapnets jaktdivisioner måste minskas med mer än hälften.Flygspaningen måste begränsas till vissa delar av omgivande havsområden.Kvalificerat luftvärn kommer att saknas inom delar av landet. Antalet ubåtarreduceras med , och överbefälhavaren anger att våra möjligheteratt bekämpa en invasion över havet därigenom går ned väsentligt. kommer av arméns lokalförsvarsförbandoch av marinens och flygvapnets förband inte att kunnarepetitionsutbildas. På ännu kommer åtta flygdivisioner, samtligaluftrobotförband av typ Blodhunden och vissa radarstationer att behöva tas urdrift . Allt detta kommer givetvis att innebära en försvagning, och detmedför också en minskning av den mUitära personalen. Den här återgivna, av överbefälhavaren beskrivnautvecklingen kommer också att påverka möjligheterna för oss att inom vårt landupprätthålla en kvalificerad försvarsmedelsindustri av tillräcklig omfattning.Det torde stå över all diskussion att det är önskvärt att vi kan bibehåUa dennaindustri inom landets gränser. Vi undviker därigenom med nödvändighet att idetta avseende bli beroende av utländska leverantörer; ett dylikt beroendeskulle kunna få negativa verkningar beträffande tilltron tUl vårneutralitetspolitik hos andra stater. Detta är också en aspekt som harunderstrukits i propositionen, vUket jag noterar. Om dagens försvarsbeslut blir i enlighet medpropositionens och utskottsmajoritetens förslag så innebär detta inte baraminskning av militär personal, utan det får betydande verkningar på den civilasidan på många platser i landet. Det är inte utan anledning man inför dettaförsvarsbeslut känner oro inom de berörda företagen, inom kommuner där dessaföretag är placerade och hos de enskilda människorna. Jag tillhör ett län dären av dessa industrier är belägen, och enligt vad jag erfarit harrepresentanter för denna industri och från den kommun där industrin är belägentill såväl regeringen som arbetsmarknadsmyndigheterna redan framfört sin oroinför den befarade utvecklingen. Av de uppgifter som vi fått i utskottet av försvaretsmaterielverk har det framgått att påverkan på sysselsättningen blir betydligtkraftigare än som angetts i propositionen. Detta gäller t. ex. förenadefabriksverken. , , och samt en rad avunderleverantörer till dessa företag. Man har angett att friställningar hotarredan under nästa budgetår och att verkningarna sedan kommer att öka. Här måste givetvis samhället träda in för att minskaverkningarna för de enskilda människorna, men vi skall vara medvetna om att detkan bli nog så besvärligt, inte minst om situationen på arbetsmarknaden ärdensamma som vi nu upplever. Och den minskade kostnad för samhället som ärbakgrunden till förslaget kanske under sådana förhållanden inte Försvarets fortsatta inriktning m. m. Försvarets fortsatta inriktning m. m. blir vadman tänkt sig. Från är vi medvetna om att den planeringsram somvi förordat inte kan avlägsna men väl mildra åtskilliga av dessa svårigheter,som utsikterna att upprätthålla ett balanserat djupförsvar ochtilltron till neutralitetspolitUcen förbättras. Detta försvarsbeslut och dettautskotLsbetänkande innehåller många komponenter. Jag har här berört en del.Andra företrädare för kommer att beröra andradelar. Med det anförda, herr talman, får jag yrka bifall tiU de reservationertill försvarsutskottets betänkande nr 17 där mitt namn finns upptaget. HerrENSKOG (fp): Vi har i vårt land varit vana vid att vivarit överens om att skall ha ett starkt försvar som stöd för vårneutralitetspolitik. Vi har också i stort sett varit överens om vårförsvarsorganisation, som varit så avpassad att den inte lämnat några medvetnaluckor i fråga om försvarseffekt i en stridsmiljö, där insats sker medkonventionella vapen. Vi har också tidigare i stort sett varit överens omkostnaderna för vårt försvar. Tyvärr har denna enighet inte kunnat uppnäs detta år,trots att vi från de båda mittenpartierna i vår gemensamma motion erbjödsamförståndslösningar på en måttligt högre nivå än den som angavs ipropositionen. Några möjligheter till överenskommelse i försvarsutskottetförelåg inte, eftersom socialdemokraterna inte kunde tänka sig att gå med pånågon förhöjning av anslagen för det närmaste budgetåret eller någon ökning avplaneringsramen förde närmaste fem åren. Jag beklagar detta, men felet är inte vårt. Följden har nubhvit att vi fått ett utskottsbetänkande med dels en majoritetsskrivning somkan röstas igenom med kommunisternas hjälp, dels reservationerpå ett antal viktiga punkter från de demokratiska oppositionspartiernasrepresentanter i utskottet. Majoriteten har i likhet med Kungl. Maj;tföreslagit planeringsramen till i det prisläge som råddefebruari 1971. För vår del föreslår vi i vår reservation att planeringsramenstegvis bör ökas till sammanlagt . En av anledningarna till differensen är attlöneutvecklingen blev en helt annan än man tänkt sig när man förbereddepropositionen. Det nu beräknade utfaUet har blivit en brist som beräknas tillmer än 1 000 mUjoner kronor , och man har inte räknat mednågon kompensation härför vare sig i propositionen eller i majoritetsutlåtandetfrån försvarsutskottet. Det är väl ingen som behöver sväva i tvivelsmål om attutfallet av den proposition som vi behandlar, propositionen 75, inte alls blirvad man hade tänkt sig när propositionen skrevs. Orsaken härtiU är främst attutfallet av lönerörelse medförde betydligt högre kostnader än vad manhade räknat med. De som man räknade med blev ju i stället betydligtmera, och i vissa faU ännu mer. När det gäller underhåll avmateriel o. d. rör det sig om ända . Eftersom lönerna måste betalas ut och man inte kan vidtaså kraftiga rationaliseringsåtgärder att de motsvarar de höjda lönerna, såmåste man spara på annat, och då blir det främst på materielsidan sombesparingarna kommer att göras. kommer antalet försvarsanställda attminska enligt de fömtsättningar för rationaliseringar som harredovisats. Detta räcker dock inte långt med de utgiftsramar som harangivits. Man måste vidta åtskilligt större besparingar, och detta får som sagtkonsekvenser på materielanskaffningssidan men också inom försvaretsorganisation som helhet. Vi har i vår reservation anfört som angeläget att detmilitära försvaret även fortsättningsvis skall vara ett balanserat djupförsvar,innebärande bl. a. att avvägningsprogrammet ubåtar och attackflyg ej ges lägreprioritet än övriga program innehållande stridskrafter. Vidare har vi anförtatt en viss ökning av materielanskaffningen i förhållande till Kungl. Maj:tsförslag bör ske som besparingar skall eftersträvas inomfredsorganisationen. Beträffande minskning av personal, främst inomförvaltningsorganisationen, delar vi departementschefens uppfattning. Det skulle bli mycket allvarliga konsekvenser för detmilitära försvarets utveckling, speciellt på , om propositionenfastställes av i oförändrat skick och om den förutsedda årliga omprövningenav utgiftsramarna inte leder till förbättringar. Genom för det förstaotillräcklig priskompensation och för det andra faktiska kostnadsökningar förförbättrade förmåner samt för det tredje som följd av att avtal intekompenseras i full omfattning blir det reella utfallet inte oväsentligt lägreän den ram som förutsattes i minskningsnivå M 4 i försvarsutredningens betänkande en nivå som utredningen inte fann anledning att närmare behandla. Härigenomhar en helt ny avvägningssituation uppstått. Inga studier har gjorts, och ingaplaner finns utarbetade för en så låg ekonomisk ram. Långtstörre reduceringar av framför allt arméns krigsorganisation är nödvändiga änsom förutsatts i långsiktsplaneringen, och en betydande nedgång ioperativ styrka blir nödvändig och måste inledas redan under den härprogramplaneperioden, som omfattar åren 1972 1977. Man frågar sig också med oro vad som blir följden av denfördubblade löneskatten, som enligt alla tecken kominer att drabba oss somföljd av det beslut socialdemokraterna med hjälp av vpk kommer att rösta igenomi morgon. Även denna pålaga kommer att drabba försvaret. Blir det någonkompensation för dessa även av författarna till propositionen helt oförutseddautgifter, eller skall de också betalas genom ännu större nedskärningar? Hurstort belopp kommer löneskatten atl röra sig om för försvarets del? Vad blir det för följd av de nödtvungnabegränsningar som måste vidtas om propositionen antas? Vi har här hört av debåda föregående talarna, som refererade till överbefälhavarens uttalande, atlbegränsningarna kommer att medföra kraftiga reduceringar. Jag vill här angenågra av dem. Vi har också anfört dem i vår reservation. Inom armén kommer dettotala antalet brigader att nedgå till av nuvarande antal.Därvid kommer endast en fjärdedel av infanteribrigaderna att kunna bibehållasoch moderniseras, flygvapnets Försvarets fortsatta inriktning m. m. Försvarets fortsatta inriktning m. m. jaktdivisionermåste minskas med mer än hälften, flygspaningen måste begränsas till vissadelar av omgivande havsområden, kvalificerat luftvärn kommer att saknas inomdelar av landet, antalet ubåtar reduceras med osv. Allt dettamedför att vi kommer att skaffa mindre materiel än vi har gjort tidigare. Hur påverkas då vår försvarsindustri? Ja, vi får räkna medatt det blir en minskning av de anställda på 7 000-8 000 personer, enligtuppgifter som har anförts från och från industrihåll, någotlägre enligt försvarsministerns uppgifter. Den direkta försvarsindustrindrabbas med en minskning av 5 0006 000 personer och underleverantörerna medkanske ett par tusen. I tUlverkningsledet kommer underleverantörerna attdrabbas först, eftersom det är de som ofta används i rent kapacitetsutjämnandesyfte. Underleverantörerna har ju betydligt svårare att skaffaersättningsarbete i branschen än övrig industri har. Det blir ett mycket stortproblem för vår industri att klara av den omställning det här är fråga om. Dethar framförts att det är önskvärt att man får på sig för dennaomställning. Ingen kunde ju räkna med att nedskärningen skulle bli så kraftigsom den nu har redovisats. Detta gör att industrin får det mycket svårt attsysselsätta sin personal, allra helst som vi är inne i en period med storarbetslöshet redan förut och man har svårt att få avsättning för sinaprodukter. Ett bifall till vår reservation skulle medföra 'fick en total organisation av vårt försvar som visserligen är mindre än denvi har men dock avsevärt bättre än den som föresläs från majoritetens sida. Ochdessutom fick industrin andrum för den nedskärning som även med vårt förslagmåste vidtas. För industrin betyder kontinuiteten i en verksamhetmycket. Man kan inte göra tvära omkastningar. Man måste ha en viss volym attarbeta med för att få så bra resultat som möjligt. Svenskt försvar har varitrespekterat i världen - och det har ökat trovärdigheten i vårneutralitetspolitik inte minst på grund av dess moderna utrustning, som tillstor del har skapats inom . Det är givet att skall vår försvarsindustri kunna arbetavidare, så måste den bygga på att kunna leverera tUl . Kan den inteleverera till , blir det svårt atl sälja till andra länder. En nedbantning av försvarsbeställningarna kostar ocksåpengar, inte minst därför att utvecklingskostnader hksom andra fasta kostnadermåste betalas, och det medför ett höjt styckepris. Ett flygplan eller en kanoneller ett fartyg kostar olika mycket, beroende på hur stor serie som kommer atttillverkas. En omstäUning av en industri till annan produktion kommer ocksåatt medföra stora kostnader. De resurser som vi har i. vår svenska försvarsindustri medförnämlig teknisk utrustning, med skickliga konstruktörer, med finalaboratorier och med en kunnig arbetarstam, som är inriktad just på denna typav verksamhet, där det krävs stor kunnighet och noggrannhet, skaU vi vara räddaom. Det är inte lätt att hitta nya uppgifter för dessa industrier och deras personal.Skulle det bli så, att vi nu tvingas skära ned denna verksamhet högst avsevärtoch friställa en del av den personal som är anställd vid dessa mycket högtkvalificerade industrier, kommer många av de bästabland de anställda atl flytta tUl andra industrier, kanske tiU andra länder.Och skulle vi - vilket förbjude - bli tvungna att än en gång rusta upp, tardet kanske ett årtionde att bygga upp en industri av den omfattning som vi hari dag. Det är alltså mycket stora ekonomiska och tekniska värden som står påspel, om vi i oförändrat skick bifaller den proposition som vi här behandlaroch om man inte snabbt tar igen den skada som kan bli följdenav beslutet. Är del bättre alt anslå något hundratal miljoner till AMSför att sysselsätta den del av dem som måste friställas och som inte kan få nyanställning vid en friställning än att anslå motsvarande pengardirekt till försvaret? Det skulle medföra såväl ökad sysselsättning som ettbättre försvar - ett försvar som i ökad utsträckning skulle inge respekt förvår ställning som alliansfri stat i fred och neutral stat i krig. Frågan om civilförsvaret behandlas i entreparlireservation, i vilken vi föreslår ett något högre anslag för detnärmaste budgetåret liksom en ökad ram för femårsperioden. Det förhöjdaanslaget skulle medge en fortsatt uppbyggnad av civilförsvaret, och det skulleockså medge en anskaffning av ett högre antal skyddsmasker än vad som rymsinom Kungl, Maj:ts förslag. Då civilförsvarets möjligheter att skyddabefolkningen för krigsskador är av väsentlig betydelse, inte minst frånpsykologisk synpunkt, för den fortsatta verksamheten i landet under krigstid,är det mycket angeläget alt civilförsvaret ges de resurser som blir följden avett bifall till. Vi har i utskottet också haft tillfälle att studeraverkningarna av olika pris- och lönekompensationssystem inom del militäraförsvaret. Det har framförts i olika sammanhang att det under 1960-talettillämpade systemet hade svagheten alt inte tillräckligt stimuleraansträngningarna till kostnadsnedpressningar. Vi kan instämma i det, Ä andrasidan är den nuvarande metoden, den s. k. nettoprisindexmetoden, inte bra. Denleder till alltför osäkert underlag för en långsiktig planering. Det kan t. ex.inte vara en rimlig uppgift för försvarets myndiglieter att försöka uppskattaden inflationsgrad som olika slag av ekonomisk politik kan komma att medföraoch söka att göra erforderliga reser\"ationer inom tilldelade ramar föratt möta väntade påfrestningar. Det vore en rimligare utgångspunkt, om manbeträffande personalkostnadssidan uppställde krav på en viss årligrationaliseringseffekt och därefter, med fränräknande av de konsekvenser ettsådant krav har, skulle lämna full kompensation för personalkostnadsslegringar. En annan utgångspukt kan vara att lägga åtminstone en delav kostnaderna för ökade värnpliktförmåner utanför ramarna. Eftersomnettoprisindex synes slå särskilt ogynnsamt på materielsidan, kan en tredjeutgångspunkt vara att beräkna kompensation i detta avseende på basis avnuvarande nettoprisindex men med ett visst begränsat tillägg för materiel ochtjänster. Vi föreslår därför i vår reservation att Kungl. Maj;t skall föreläggariksdagen förslag till n>tt löne- och priskompensalions-system alt gällafrån /74. Det är alltså inte tal om att det blir en fullkompensation för prisstegringar m. m., men det är ett förslag som bättre tarhänsyn till de verkliga förhållandena än del system som används . Försvarets fortsatta inriktning m. m. Försvarets fortsatta inriktning m. m. Med hänsyn tUl att jag vet att andrarepresentanter för kommer atl behandla de utrikespolitiskaaspekterna och en del andra viktiga frågor skall jag inte diskutera dem i dethär anförandet. Jag yrkar bifall till reservationerna 1, 2, 4, 5, 7, 14 och 15. i (s); Vårt behov av dramatik och önskan att iblandfä lyfta oss över vardagstrivialiteterna gör att vi gärna vill se vissa beslutsom avgörande och kanske tUl och med som historiska. Sådana värderingar avdagens försvarsbeslut och främst av dess långsikt.sverkan har skymtats iförhandskommentarerna till det väntade beslutet. , vars uppgift har varit alt granska detdirekta beslutsunderiaget och på grundval av detta formulera förslag tillriksdagens ställningslagande, vill inte bara se sin delaktighet utan ocksårUcsdagsbeslutet som ett odramatiskt och naturligt led i en pågående process.Världen är minsann inte alltigenom fredlig, men en strävan till avspänning ärmärkbar och tydlig. Det gäller , överenskommelsen om och WillyBrandts östpolitik men också världen i övrigt. Den nya öppningen mellan Pekingoch som föregicks av inträde i FN, SALT-förhandlingarna somväl har banal vägen för mellan och ledare ombegränsning av kärnvapen och nedrustningsförhandlingarna i , som kanantas ha haft sin roll i sammanhanget, redovisar tillsammans en strävan tillfredliga lösningar av mellanfolkliga problem och en trend mot avspänning i väridenoch kanske främst i . Det kan naturiigtvis invändas att resultat i form avdirekt nedrustning ännu låter vänta på sig, men just trenden är dock påtaglig.En fördubbling av stormaktsstyrkorna i upp till hälften av de nuvarandevore sannolikt fariigare för vår säkerhet än rådande läge, där man i varic fallsöker begränsa upprustningen och kanske av kostnadspressen kan antas blitvingad till reella nedrustningsåtgärder. Att i delta läge avslå från attåtminstone visa vilja att delta i rustningsbegränsningar skulle sannoliktsnarare ha utlöst förvåning än skördat beröm för klokhet. Inom vår inhemskaopinion torde det vara flera som tycker att de steg som tagits avförsvarsulredningen, regeringen och försvarsutskottet är för försikliga än somreser invändningar syftande tUl större försvarssalsning. Mot den bakgrunden ärdet synnerligen angeläget atl motivera del starka försvar som regeringen ochsocialdemokratiska försvarspolitiker anser att vårt land bör ha. Målet är fred.Medlet är alliansfrihet siktande till neutralitet i krig. Som stöd för dettabehöver vi ett försvar starkt nog att eftertryckligt avråda dem från företagmot vårt land som kan vara frestade atl söka uppnå de sekundära fördelar somkan vara atl vinna därmed vid krig i vår omvärld mellan supermakter. Dettaförsvar, som inte bara är och inte bara skall vara militärt, skall också haresurser atl ställa till l''N;s förfogande för fredsbevarande insatser ioroliga delar av världen. För att uppfylla dessa syften föreslås mellan en halvoch en miljard mera till försvarsändamål för nästa budgetår än för innevarande.Som anvisning för en långsikligare planering för närmaste femårsperiod föreslåsinte . Enligt överbefälhavarens bibehållandeberäkningar är dettainte tUlräckligt. De borgerliga partierna söker sig enligt en tvågradig skalafram i den riktningen, men inte ens grad når upp tUl vad ÖB kallaren bibehållande nivå. Detta förhållande ser måhända de, som anser ettsmåslalsförsvar som mer eller mindre meningslöst, som en förstärkning avgrunden för sitt tvivel. Det finns därför anledning att fastslå att en intealltför hopplöst belägen småstats totala försvarssiluation inte är meningslös.Som försvarsdebatt framhöll, innebär detför en aggressiv stormakt en avgörande skillnad om det bara blir fråga om attordna transporterna till det oförsvarade land som det vill ockupera eller omman måste gå tUl öppet krig. Det är denna medvetenhet hos bl. a. Wigforss som ocksåkommer oss att avvisa tanken på ett civilmotstånd som alternativ till ettväpnat försvar. Som ett komplement och som en redovisning av en ytterstuthållig motståndsvilja kan däremot beredskap till vapenlöst motstånd varavärdefull. Bakom regeringens av utskottsmajoriteten tillstyrktaförslag till årsbudget och långsiktsplanering av försvaret ligger studier avden internationella politiska miljön, perspektivplanering ochprogramplanering . Detta grundläggande studie- och planeringsarbetehar gett försvarsutredning det grundmaterial på vilket den har grundatsin uppfattning om supermakternas strävan att begränsa sina militära engagemangför att få ökade möjligheter att satsa bl. a. på den inre sociala ochekonomiska utvecklingen. Naturligtvis är bedömande instanser medvetna om risker föratt konflikter i andra delar av världen, där det är allt annat än lugnt ochstabilt, skall sprida sig till . Men riskerna därför bedöms avförsvarsutredningen vara väsentligt mindre än tidigare . Så länge krig inte kan uteslutas i vårt närområde är detdock motiverat med ett försvar som övertygar omvärlden om vårneutralitetspolitiks trovärdighet. Främst måste vårt totalförsvar organiserasså att en motståndare måste vara medveten om att det tar för honom attnå sitt syfte. Vi kan alltså inte organisera vårt försvar så att såmycket satsas på ett hårt yttre skal att vi inte har resurser nog att erbjudaett segt försvar om skalet skulle genombrytas. Den meningsriktning som jagföreträder ser det med begränsade resurser klokare med en motsatt planering.Att vid planeringen inte ta hänsyn till att resurserna är begränsade, är atttänka bort verkligheten. Det är bara i krig eller vid uppenbar krigsfara somden ekonomiska aspekten helt får underordna sig. En realistisk planeringsnivå är tUl fördel även frånfackmannasyn-punkt. En mycket framträdande hög militär har ju i ett parartiklar gett uttryck för den uppfattningen att det är bättre att planera inomen ram som har fömtsättningar att hålla än att få lägga ned intelligens ochmöda på att utarbeta planer som det senare inte ges möjligheter att uppfylla. Jag skall i fortsättningen knyta resonemangen till dereservationer som är bifogade utskottets betänkande. Allra först vill jag ägnanågra ord åt ett par synpunkter i vpk-motionerna. Dessa bygger påfolkförsvarstanken. Försvarets fortsatta inriktning m. m. Försvarets fortsatta inriktning m. m. Det finnerjag i princip tilltalande. Men man kommer igen med den underligaföreställningen att det skaU vara möjligt att genom ett beslut veckorna förekommande budgetår i ett slag minska anslaget tUl det militära försvaret med 2miljarder kronor. I ett debattinlägg här i för litet mer än ett årsedan tror jag mig vattentätt ha bevisat alt en sådan nedrustningstakt är heltomöjlig. Förslaget är i delta avseende ett tomt demonstrationsförslag.Utskottet anser i övrigt det förslag som skisseras av vpk vara otillräckligtför våra säkerhetspolitiska mål. Vpk yrkar även avslag på utvecklandet av . Påden punkten har flera känt stark tvekan men efter grundliga överväganden kommitfram till att detta är det förmånligaste av tänkbara alternativ för ettjaktflyg . Andra flygplanstyper som vi nu har är ävenefter vidareutveckling otillräckliga för sina uppgifter, och köp utifrån ellerlicenstillverkning ökar kostnaderna och minskar oberoendet. Vid punkten 1 i utskottsbetänkandet, som handlar om detmilitära försvarets fortsatta inriktning, har de borgerliga partiernas företrädareen gemensam reservation, i vilken de kräver atl Kungl. Maj:t skall analyseraföljderna av ett beslut som anknyter till de lägre kostnadsramarna och redovisakonsekvenserna riksdag. En läsare som inte känner reservanternaskvalifikationer skulle av detta förledas tro att de inte har förståttplaneringssystemet. En sådan underskattning av motparten är utskottsmajoritetenhelt främmande för, varför vi bara kan se reservationen som en allmänmarkering av att de borgerliga är missnöjda med en inslyrning som kan minskaförsvarskostnaderna. Den redovisning man begär kommer vid den årliga rullningenav programplanen. I detta system ligger en strävan tUl långsiktighandhngsfrihet.