prot · FV0987 · 1972-12-31 00:00:00 — Det är naturligtvisett led i strävan att göra mellanölet svårtillgängligt, men vi har ändå inteansett oss kunna tillstyrka motionen. För min del vill jag gärna understrykaatt jag förutsätter att kommunerna ändå förhåller sig så restriktiva i dettaavseende som omständigheterna medger. I en reservation behandlas frågan om vartinformationsanslaget på skall gå. Från visst håll hävdas attbeloppet skall gå till CAN, men propositionen föreslår ungdomsrådet.Kulturutskottet har uttalat sig för detta, och vi ansluter oss helt och hållettill vad kulturutskottet har sagt på den punkten. Vi menar att detta är ettungdomsproblem, och vi tror att ungdomen själv kan bäst tala med och få kontaktmed ungdomen. För min del har jag klart för mig att ungdomsrådet bör fåanslaget, men det skall givetvis vara en god kontakt med CAN och man skallsköta denna fråga på ett förståndigt sätt. Då vi reservanter inte anser oss kunna rekommendera ettförbud utan kännedom om dess alla konsekvenser och då alkoholpolitiska utredningensnart väntas framlägga sitt betänkande, som bör ge oss större möjlighet attbedöma frågan i dess stora alkoholpolitiska sammanhang. 4* protokoll 1972. och dåinte ens majoritetens förslag med hänsyn till finansieringsfrågan kan i sinhelhet bedömas förrän tidigast vid höstriksdagen, yrkar jag bifall till de avmig m. fl. framställda reservationerna 1 och 3 i skatteutskottets betänkande nr30. Herr tredje vice talmannen, somunder detta anförande övertog ledningen av kammarens förhandhngar, tillkännagavatt anslag utfärdats om sammanträdets fortsättande . i Trobro (m): Då vi nu behandlar detta betänkande, vill jagförst erinra om att spritkonsumtionen har förändrats såatt man kan skönja en övergång till alkoholsvagare drycker, vilket ligger ilinje med vad tidigare uttalat sig för. Vi har en utredning somfortfarande sysslar med dessa problem, och då kan det väl knappast vara riktigtatt bryta ut mellanölet ur sitt alkoholpolitiska sammanhang och genomföra ensärlagstiftning genom att införa förbud för detsamma eller ge det karaktären avrusdryck, vilket skulle innebära ungefär samma sak. Det går inte att göra någon säker prognos för konsumtionsutvecklingen,om Systembolaget skulle kunna överta försäljningen av mellanölet. Det ståremellertid klart att en stor del av försäljningen då kommer att falla bort,vilket i sin tur leder till att tillverkningen går ned med därav följandearbetslöshet för dem som är anställda i produktionen. Om systembolaget skallkunna överta försäljningen, måste stora summor läggas ned på grund av ökatlokalbehov. Stora förluster kommer att drabba detaljhandeln, vars lokalerdimensionerats för denna försäljning och där vinsten på mellanölsförsäljningeningår i lönsamhetskalkylen. Detta kan, såsom vi ser det, komma att leda tilldelvis ökade livsmedelskostnader. Skattebortfallet kan bli ganska stort och kan röra sig kring400500 . Om detta skall kompenseras genom nya skatter på övrigadrycker, blir det avsevärda prishöjningar. Vår alkoholbeskattning befinner sigredan nu på en sådan nivå, att väsentliga skärpningar kan medföra konsekvensersom motverkar både de nykterhetspolitiska och statsfinansiella strävandena. Dekan leda till ökad hembränning, smugg-hng, langning, missbruk av teknisk spritoch narkotikamissbruk. Man bör inte gå emot en bred opinion som vill ha kvarmellanölet. Departementschefen har uttalat att han med hänsyn tillremissyttrandena tvekade att ta upp mellanölsfrågan med förtur, eftersomåtskilliga grupper, som tidigare fann mellanölsfrågan oroande, numera inte villförorda några förhastade åtgärder och kraven numera främst kommer frånnykterhetsrörelsen, som var motståndare till mellanölets införande. Det är intetroligt att ett förbud mot mellanöl har en starkare förankring i den allmännaopinionen. Förbud brukar över huvud taget inte lösa några problem. Den i propositionen föreslagna 18-årsgränsen bör vara tillfyllest för att hindra de yngre tonåringarna att skaffa sig tillgång tillmellanölet. APU har framhållit behovet av att man ser till att gällandebestämmelser efterlevs, att en effektiv kontroll sker och attöverträdelser beivras. Departementschefen har helt anslutit sig till dessa förslag, och jag Nr 87 förmodar att APU kommer att ägna särskild uppmärksamhet åt detta Torsdagenden problem i sitt fortsatta arbete. har en mängd propagandalitteratur över- ---------- lämnats åtoss, och däri framhålles de svåra verkningar som mellanölet ellanol har påungdomen. Det är högst beklagligt om så är fallet, men det kan inte vara någonstor procent som hemfaller åt detta missbruk. Det stora flertalet av våraungdomar är skötsamma och skall inte stämplas därför att ett fåtal misskötersig. Jag tror på införandet av 18-årsgränsen och att detta beslut följs upp medupplysning och propaganda, vartill har föreslagits . Dennapropaganda bör bl. a. inrikta sig på ungdomens sociala, kulturella ochfritidspolitiska tillvaro. Med dessa ord ber jag få yrka bifall tillreservationen 1, som är undertecknad av m. fl. När mellanölet kom var några avmotiveringarna att man skulle tillskapa en dryck som skulle försäljas ilivsmedelshandeln och att det skulle vara én måltidsdryck av sådan kvalitet attkonsumenterna blev tillfredsställda ur smaksynpunkt. Men det anfördes ocksånykterhetspolitiska skäl. Genom att försäljningen skulle ske ilivsmedelshandeln, menade man, skulle konsumenterna hålla sig borta frånförsäljningsställena för starkare drycker. Man menade också att den påbörjadeövergången från starkare till svagare drycker skulle sätta fart. Det anfördesatt man, genom att flytta alkoholgränsen för rusdrycker några tiondels procentuppåt till 3,6 viktprocent, skulle få en gynnsam nykterhetspolitisk effekt -hur ologiskt detta resonemang än kunde vara. Mellanölets försäljningsframgång infriade helt de högtställda förväntningarna hos bryggerinäringen och handeln, men huruvida dennaförsäljningsframgång var ett utslag av det nya ölets smaksensationer eller avden ohämmade reklamkampanjen är en fråga som är svår att besvara. Vi vet dockatt senare utförda prover, som företagits bland konsumenter för utrönande avhur smaken på öl med olika alkoholhalter verkar, har resulterat i att enbartexperterna kunnat säga vilket öl som var vilket, om etiketterna saknades. Vivet också att mellanölet introducerades med en våldsam reklam och propaganda som därefter har följts upp som drog sådana kostnader att de 5miljoner kronor som finansministern nu föreslår som moteld närmast verkar somen droppe i havet. Om orsakerna till mellanölets försäljningsframgångarsåledes kan diskuteras, är det emellertid helt klart att detta öls tillskyndare totalt felbedömde den nykterhetspolitiska effekten. På detta område har utvecklingen blivit just den som de varnande rösterna förutsade. Det blev ingen övergång från starkare drycker till svagare utan precis tvärtom. Spritkonsumtionen ligger i stort sett stilla på den höga nivån, och jag återkommer härtill . Men har starkölsförsäljningen ökat till . Och starkölet har en procentsats av 4,5 medan mellanölet har 3,6. Det är alltså en uppgång till starkare drycker. alkoholsvagavanliga pilsnern, som har en alkoholhalt av -alltså 0,8 procentlägre än mellanölet - har kommit i kläm och nästan blivit helt utslagen. före mellanölsreformen såldes här ilandet pilsner och 1971 var summan . Närdet gäller lättöl har man noterat en försäljningsframgång,men om man gör en jämförelse med finner man att försäljningen ligger påungefär båda åren. har emellertid dentotala ölkonsumtionen i liter räknat dessutom gått upp med genomatt mellanölet säljs i så stor skala, eller närmare bestämt 314 miljoner liter.Den totala alkoholkonsumtionen i landet om man räknar alla sortersalkoholhaltiga drycker och räknar per invånare har sedan 1964stigit , eller alkohol per invånare. Ochdet är mellanölets förtjänst! Jag nämnde tidigare att spritkonsumtionen undermellanölstiden stått stilla, och detta har av ölets vänner tolkats som framgång. Samma argument har använts av dem som fogat reservationer vidutskottsbetänkandet. Man kan först konstatera att anspråken inte är särskiltstora. Reservanterna är nöjda med att man lyckats stabilisera spritkonsumtionenoch dess skadeverkningar på den höga nivå där den låg genom attskapa en annan sorts alkoholkonsumtion med de nya problem den har medfört. Meninte ens denna klena tröst är självklar. Det är klart att man kan säga: Om intemellanölet funnits så skulle svaga grupper ha hittat något annatberusningsmedel såsom sprit, narkotika, sniffning eller annat, och då ärmellanölet att föredra. Men det finns inte ett spår av bevis för ett sådantantagande. Det bevismaterial som finns är inte stort men det pekar i klartmotsatt riktning. Man kan nämligen på ganska säkra grunder anta att tillmellanölets synder skall läggas att det troligen blivit inkörsporten till ännuvärre saker, att det har blivit en tillvänjningsdryck. Bästa beviset härför äratt man kan konstatera att det är just som mellanölet har funnitsi livsmedelshandeln som missbruket av andra gifter, inklusive sniffning, harbrett ut sig mest. Det tycker jag är det mest slående beviset. Beträffande stagnationen i spritkonsumtionen kan barakonstateras att den visade ungefär samma utveckling också före mellanölstiden.De tio mellanölsfria åren efter den stora alkoholrevolutionen har visat precissamma utveckling, och försäljningskurvorna kan på intet sätt kopplas samman medförsäljningskurvorna för öl. Däremot kan ett klart samband spåras mellanspritförsäljningen och vinkonsumtionen. Nya systembolaget har alltsedan mitten av 19S0-taletdrivit sin propaganda för vin, och konsumtionen därav har under den tidentredubblats med stark accent på . Man torde alltså kunna sägaatt Systembolaget haft en viss framgång med sin reklam, även om dennaturligtvis har kommit i skymundan för de framgångar som ölhanteringen harhaft i sin skrupelfria reklam för sin dryck. Men utgångspunkterna ochavsikterna har ju också varit helt olika. Systembolaget har haft att utanvinstintressen styra konsumtionen efter de riktlinjer som beslutat,medan ölnäringens målsättning har varit att säljaså mycket som möjligt, att tjäna så mycket pengar som möjligt utan hänsyn tillverkningarna. Det låter nästan som ett hån när en bryggeridirektör i radiotalar om att om det blir ändringar i sättet att försälja mellanöl, måsteriksdagen och samhället ta ansvaret, enkannerligen då för sysselsättningen.Min fråga blir: Vilket ansvar har direktören tagit för de skador som hansnäring orsakat? I en informationsskrift som utsänt tillriksdagens ledamöter talas om att ölskatten räcker till så och så många tusenvårdplatser, men naturligt nog nämns inte ett ord om det behov av nyavårdplatser som just den näringen skapat. har uttrycktsin oro över alkoholkonsumtionens utveckling och mellanölets andel däri. HerrBrandt har själv såsom ordförande undertecknat det senaste betänkandet frånskatteutskottet med detta innehåll. här ytterligareunderstrukit den oro han känner. Alkoholpolitiska utredningen har enhälligt,om jag inte minns fel - konstaterat samma sak. Personligen har jag inte stortannorlunda bedömningar än APU, men när det gäller åtgärder för att råda bot pådet onda skiljer sig bedömningarna. Man fick nästan det intrycket att APU ladefram ett förslag med små marginella ändringar av dagens system bara för att pånågot sätt ge ett förslag till åtgärder som kunde hålla den lugn.Förslaget innebär lagstadgad 18-årsgräns och försäljning endast över disk.Ingen av de föreslagna åtgärderna var särskilt omfattande, men finansministernplockade ändå bort hälften och föreslog bara 18-årsgränsen. Utskottsmajoritetenmenar att detta förslag innebär så små förändringar att det närmast är attbetrakta som ett slag i luften och med mycket små verkningar mot det missbruksom alla har konstaterat föreligger. Förslagets största svaghet ligger i attlagen om 18-årsgräns inte effektivt kan efterlevas. Svagheten nr 2 är attsnabbköpskassörskor och affärsbiträden skall agera som lagens hantlangare. Detär inte så lätt när det kolliderar såväl med kundens som affärsinnehavarensintressen. 18-årsgränsen kommer således troligen aldrig att effektivt kunnaupprätthållas, liksom man kan befara att langningen från livsmedelsbutiken blirnästa stora problem. Då således varken APU:s majoritet eller finansministernkunnat anvisa någon väg att lösa svårigheterna har utskottet tvingats angripamellanölsproblematiken från andra utgångspunkter. Som jag i början av mitt anförande antydde, fanns inte destora ölungdomsproblemen , då vi hade ett öl i livsmedelsbutikerna meden alkoholhalt av . Det kan naturligtvis inte med säkerhetsägas att allt skall återgå till denna relativa problemfrihet om man återgårtill det alkoholsvaga ölet, men de största förutsättningar finns i alla fallatt vi skall få ett bättre sakernas tillstånd. Utskottsmajoriteten har därför anslutit sig till denuppfattning som APU-ledamöterna företräder liksom demotionärer som velat klassificera mellanölet som rusdryck så att det därmedendast får försäljas i systembutikerna. Med undantag för anserdock utskottsmajoriteten att man får sätta tilltro till systembolagetsbedömning att man inte kan ombesörja försäljningen i den omfattning Nr 87 som sker i hvsmedelshandeln.För att därför minska efterfrågan Torsdaeen den föreslår utskottet, att den särskilda skatteklassen för mellanölslopas och 25 mai1972 " skatteförhållandet därmedblir detsamma som rådde 1964. ---------- :--------- Reservanterna i utskottet harmobiliserat en del skäl för att mellanölet ävenfortsättningsvis bör distribueras på samma sätt som . Ett av skälen årav mycket pessimistisk art, nämligen att ungdomen måste ha berusningskällor ochatt den därför kommer att söka ersättningsmedel för mellanölet som är värre.Jag har tidigare i mitt anförande talat om hur illa det påståendet stämmeröverens med verkligheten. Så anför reservanterna statsfinansiella skäl och säger attskattebortfallet blir inemot . Men de bryr sig inte om atti sak bemöta utskottsmajoriteten, som ju ändå i sin skrivning anvisat på vilketsätt skattebortfallet skall kompenseras. Man polemiserar i stället mot denytterligare förbättring av samhällsekonomin i följd av minskade kostnader förpolis och sociala ändamål som beräknas kunna bli följden men somutskottsmajoriteten inte har för avsikt att räkna in i skattetäckningen. Förövrigt är det mig veterligt första gången som ett utskott har rekommenderatriksdagen att anta ett uttalande som motiverar en stor alkoholkonsumtion medstatsfinansiella skäl. När reservanterna räknat med inemot iskattebortfall, så har de inte bara räknat dagens hela skatteintäkt påmellanölet utan de har också räknat in den föreslagna höjningen från den 1januari , vartill man också måste lägga en viss konsumtionsökning föratt komma upp till de 500 miljonerna. Men det märkvärdigaste av allt är attreservanterna tydligen räknar med att de som dricker mellanöl ifortsättningen skall dricka vattenledningsvatten. Vore det så enkelt att lösaalkoholproblemet, så är utskottsreservanterna att gratulera. Majoriteten har en annan uppfattning.Mellanölskonsumenterna kommer väl i huvudsak att lämna den drycken det skallinte bli något förbud på den men kanske den inte ens blir intressant förbryggerierna att tillverka i fortsättningen och gå över till någon annandryck, och pilsner kommer väl att återta sin förlorade terräng.Konsumtionsförändringarna för starköl och lättöl blir inte så stora och jämnarväl troligen ut varandra i stort sett. Då skatten på A-ölet är per literoch på B-ölet, dvs. säga mellanölet, och per liter, uppstår ettskattebortfall. Konsumtionen av mellanöl uppgick till , vilket innebär att skattebortfallet blir och inte500 . Om summan slås ut på den samlade ölkonsumtionen, blirkanske pilsnern dyrare per flaska än den är , vartill kommer attförslaget till nya skatter från den höjer priset på pilsnermed ytterligare per flaska utöver propositionsförslaget. Utskottet anser dock att pilsnern inte ensam bör svara förden ökade skattebördan, utan att relationen till andra drycker bör beaktas. Därför beställer man hos Kungl. Maj:t ett skatteförslag till höstriksdagens början, i vilket lämpliga avvägningar bör göras. För den mellanölskonsument som övergår till alkoholsvagare dryck innebär det ändå en besparing, då det utöver skatten också är en annan liten prisskillnad mellan pilsner och '' mellanöl. Och det kan ifrågasättasom han känner någon smakskillnad. Ett annat märkligt argument som reservanterna användersig av är Nr 87 sysselsättningen. Detta argument förutsätter också att mellanöls- Torsdaeen den konsumenten skall övergå tillvattenledningsvatten. Åtgången av arbets- 95 mai 1972 kraft kannämligen inte variera särskilt mycket om drycken som tillverkas ------ har 8 tiondels procent lägre alkoholhalt. Samma sak kan sägas om "" utrymmenai livsmedelshandeln och att ökade priser på andra varor skulle bli följden ommellanölet kom bort. Annars måste reservanterna mena att handeln har passat påoch tagit litet extra avans just på mellanölet. Det skulle i så fall vara ettpraktexempel på hur det enskilda vinstbegäret nu har slagit sin rot ialkoholhandeln. Jag tycker det verkar som argumentnöd om man måste användamänniskors naturliga oro för sysselsättningen för att bevara kvar en dryck somi sin legitima användning så lätt kan ersättas av en annan och som när denanvänds ansvarslöst skapar stora problem. Den enda sysselsättning som jag kan se blir lidande vid enklassificering av mellanölet som rusdryck är den som ordningsmakten, socialarbetareoch försäkringsfolk har. Jag trodde verkligen det var en behaglig gärningom man kunde begränsa dessa människors arbetsuppgifter. Men är det bara frågaom att skapa sysselsättning oberoende av vad som åstadkommes så har jagnaturligtvis fel. Den andra frågan som berörs i propositionen ochutskottsbetänkandet är viktig, men inte på samma sätt, och det är ettvärdefullt komplement till själva lagstiftningen. Jag menar härupplysningskampanjen. Som jag förut sagt, ser jag upplysningskampanjen som enmoteld till de försäljningsansträngningar som görs från öl- ochalkoholnäringarna och även från illegala källor. Det kan tyckas attutskottsförslaget undanröjer det största behovet av en upplysningskampanj, menså är ingalunda fallet. Det finns tillräckligt mycket farliga drycker ochdroger ändå som mer än väl motiverar att pengar anslås tUl den föreslagnakampanjen. Utskottsmajoriteten delar propositionens förslag, attfolkrörelserna och föreningslivet bör vara de som svarar för att kampanjenförs ut till allmänheten och speciellt till ungdomen, men man anser detangeläget att pengarna används till en upplysningskampanj om alkoholen ochnarkotikans verkningar och inte till ett allmänt föreningsstöd och att detheller inte blir en kampanj som huvudsakligen arbetar med att beskriva alla debrister som det svenska samhället är behäftat med. Även reservanterna harju för övrigt konstaterat att den ökande alkoholkonsumtionen snarare är ettutslag av stigande levnadsstandard än tvärtom. finns en halvstatlig organisation vars namnnumera är () tillvilken organisation utöver praktiskt taget hela Folkrörelsesverigeär anslutet. Denna organisation har haft upplysningsfrågorna som sinhuvuduppgift, och man har blivit specialist på detta område. Det förefallerdärför majoriteten i utskottet mest naturiigt att CAN är den riktiga instansennär det gäller fördelningen av kampanjens medel och att dess erfarenhet betydermer än statens ungdomsråds något större kontaktytor mot ungdomen. Jag har medvetet inte gått in på några mer eller mindre säkra 111 En undersökning som inte har officiell prägel och inte ärkontrollerad kan styras mer eller mindre. APU har hänvisat till någon medofficiell prägel, och jag vill endast nämna att den undersökning som gjorts vidskolor, sociala myndigheter och hos polisen entydigt pekar åt ett håll,nämligen ökade besvärligheter med mellanölet, och för övrigt tror jag att detför kammarledamöternas ställningstagande räcker med de personliga iakttagelserman själv gjort. Det har pratats i denna fråga som om den enbart skulledrivas av landets nykterhetsrörelse. Det är att överskatta denna rörelsesslagkraft. Mellanölet har blivit ett socialt problem för alla grupper. Låt migavslutningsvis åberopa ett citat från en känd man som använde fören liten tid sedan och som lod: "Här är ickejude eller grek, här är icketrål eller fri, här är icke man och kvinna." Låt mig själv fortsätta: Härär inte fråga om nykterist mot ölkonsument utan här är en fråga om hur vi allaskall gemensamt göra vårt samhälle så bra som möjligt, och ingen kommer ifrånsitt ansvar. Det är ytterst fråga om solidaritet olika grupper emellan. Denstarke skall hjälpa den svage, och här gäller det om den konsument som användermellanölet utan att det uppstår några problem är beredd att avstå därifråneller att få litet extra besvär för att skaffa det och dänned hjälpa den svagesom inte orkar klara sig lika bra. Kan vi för övrigt med någon styrka angripaden nedbusning som vi är överens om pågår, skrika på polis och kraftåtgärder, omvi i alla livsmedelsbutiker tillhandahåller en av de viktigasteförutsättningarna för denna s. k, nedbusning? är utskottsmajoriteten inte så optimistisk ellerskall jag säga blåögd att den tror att försvinner bara mellanölet frånlivsmedelshandeln så är alla problem lösta. Men man tror att det finns enväsentligt mycket större chans att förhållandena skall bli bättre. Och detsämsta man kan göra för att lösa ett problem är att inte göra någonting elleratt göra vad som ligger närmast därintill, och det är det som reservanternasförslag innebär. Jag ber med det sagda att få yrka bifall tillskatteutskottets förslag i dess betänkande nr 30. 1 delta anförande instämde , herrar ochStadling, fröken , herrar i , , Lundbergoch i , i samt (samtliga s). HerrBRANDT (s) kort genmäle: Alla har väl vid det här laget tagitställning i denna fråga, och jag hade därför inte tänkt polemisera särskiltmycket. Jag skulle i mitt anförande nöja mig med att tala om hur vi ser pådenna fråga. Men kanske skall jag ändå tillåta mig att säga några ord medanledning av vad yttrade. Jag vill ytterligare betona att det nu kommer vittnesbördfrån många talare om de svåra problem som sammanhänger med mellanölet, och jagsade inledningsvis att vi känner till detta lika bra. Jag påverkas alltså intepersonligen av dessa vittnesbörd, utan frågan är vilka resultat man uppnår med deåtgärder man vill genomföra. raljerade med minskningen av den totalaalkoholkonsumtionen. Jag vill framhålla att det förhållandet, att den totalakonsumtionen av maltdrycker har sjunkit , väl ändå är värt att notera.Nykteristerna, som tar så allvarligt på denna fråga, skall alltså inte försökatrolla bort den omständigheten att det har blivit en stagnation i alkoholkonsumtionsulvecklingen.Det måste väl för er vara värt att notera i nästan högre grad än för dem sominte är nykterister. Jag tillät mig uttala min tillfredsställelse över att detnu förhoppningsvis är slut på den oavbratna stegringen. Det måste väl ändå varanågot att notera utan att man fördenskull säger att allting är bra, men vifortsätter efter denna linje. sade vidare beträffande de 500 miljonernaatt detta var första gången man i en alkoholpolitisk debatt i hademotiverat en stor alkoholförtäring med statsfinansiella skäl. Men skillnaden idetta fall är ju att man nu inte diskuterar åtgärder mot alkoholkonsumtionen t.ex. i form av prishöjningar utan att utskottsmajoriteten föreslår en åtgärd,som medför ett underskott på ca . Vi måste väl ändå försökata reda på hur man skall klara detta. Man kan inte blunda för det, och det görju inte heller utskottet, som för övrigt vill ha en höjning över hela linjen. Jag kan vidare slå fast att jag inte fick något besked omkonsekvenserna av ett förbud. Vi vet ingenting om vilka verkningar ettmellanölsförbud medför. Vi har ingen aning om detta, eftersom det inte finnsnågon sådan analys.