prot · FV09120 · 1972-12-31 00:00:00 — Förhandlingarnaleddes tUl en början av fru andre vice talmannen. § 1 Justerades protokolletför den 10 innevarande månad. Ang. konsekvenserna för svenskt jordbruk av utvidgningenav EEC § 2 Ang. konsekvenserna för svenskt jordbruk avutvidgningen av EEC Herr jordbruksministern ordet för att besvara () i kammarens protokoll för intagna fråga, nr 318, och anförde: har frågat mig om jag är bereddatt mot bakgrunden av att jordbruket inte omfattas av innanriksdagen fattar beslut i anledning av propositionen 135 lämna en redogörelseför konsekvenserna för svenskt jordbruk av den förestående utvidgningen av EEC. 1 propositionen 1972 har lämnats en utföriigredogörelse för förhandlingarna med EEC på jordbruksområdet samt konsekvensernaför svenskt jordbruk av den förestående utvidgningen av EEC och konsekvensernaav att jordbruksprodukterna inte omfattas av frihandeln Sverige-EEC. Jag beratt få hänvisa till den redovisning som lämnats i propositionen. Jag vUl emellertid i detta sammanhang konstatera att enkonsekvens av att frihandeln inte omfattar jordbruksvaror är att vi även iframtiden kan föra en självständig jordbrukspolitik. Jag vill också erinra omatt avtalet innehåller en bestämmelse om att parterna skall söka utvecklahandeln med jordbruksvaror under hänsynstagande till sin jordbmkspolitik. Dennabestämmelse hoppas jag skall visa sig vara av värde för det fortsattasamarbetet på detta område. Jag ber att få tacka jordbmksministern försvaret på min fråga. Jag har också konstaterat att det i propositionen 135redogörs för de förhandlingar som har förevarit med EEC. Men jag åsyftar medmin fråga framför allt en redovisning från jordbruksministern om konsekvensernaav dessa förhandlingar. I det fallet är ju inte propositionen 135 särskiltuttömmande. Det är på det sättet att berörda parter, främst naturligtvisjordbrukarna, men även andra intressenter och folk i allmänhet skulle sättavärde på ett auktoritativt uttalande i denna fråga, en redovisning helt enkelt.Det gäller inte bara det faktum att i fråga om jordbruksprodukternainte berörs av avtalet med , utan också det förhåUandet att både ochEngland har blivit medlemmar av EEC, och det påverkar självfallet vår situationi sammanhanget. Jag vill inte påstå att det finns någon direkt oro, men en Ang. utlokaliseringen av statliga verk undranbland de berörda har man kunnat registrera. Sedan är jag till freds med det som jordbruksministernsäger i slutet på svaret där han erinrar om att vi skall kunna bedriva ensjälvständig jordbrukspolitik framöver. Det hoppas jag att vi skall kunna göra,men jag vill uttala att jag tror det skulle vara av värde om detlämnades en redovisning på ett eller annat sätt av de konsekvenser för den enskildejordbrukaren och näringen i dess helhet som kan förväntas i anledning avavtalet. Det är ju inte lätt att inom ramen för enenkel fråga ge sig in på någon ingående analys av de här problemen, men jagvill fästa uppmärksamheten på att det som finns-redovisat i propositionen ärganska omfattande och klarlägger rätt tydligt de tänkta konsekvenserna för detsvenska jordbruket. Jag hänvisar tUl bl. a. sidorna 45-49, där vi alltså harredovisat de konsekvenser som vi tror kan bli en följd av det här avtalet. Om studerar de där sidorna litet noggrannaretror jag att han bhr rätt nöjd. Jag har studerat dessa sidor. Men jag trordäremot inte att en bred allmänhet bland dem som är berörda läser s. 45-49 ipropositionen 135. Här ges dessutom inte tillräckligt besked. Inte minst av denanlednmgen anser jag att det kunde vara av värde om jordbmksministern i någotsammanhang, exempelvis i samband med behandlingen av propositionen 135, villelämna en utförUg redovisning av alla de konsekvenser som utvidgningen av EECmedför för svenskt jordbruk. Jag menar inte att detta skulle kunna göras pä denkorta stund vi nu har till förfogande, men en regeringsledamot har ju möjlighetatt välja lämplig tidpunkt och lämpligt tillfälle för en sådan redovisning, omhan finner den nödvändig. Jag anser att det är nödvändigt att en sådanredovisning lämnas, och jag hoppas att jordbruksministern anser detsamma. Överläggningen var härmed slutad. § 3 Ang. utlokaliseringen av statliga verk Herr finansministern erhöllordet för att besvara () framställdainterpellation, nr 140, och anförde: har frågat mig om jag är bereddatt fuUfölja den andra etappen av utlokaliseringen av statliga verk. Delegationen för lokalisering av slallig verksamhet avgavsin slutrapport . Remissbehandlingen av rapporten harjust avslutats och regeringen har därför ännu inte tagit ställning tillenskildheterna i delegationens förslag. Det är emellertid regeringens avsUct atttill vårriksdag redovisa förslag till ytterligare omlokaliseringar avstatlig verksamhet med utgångspunkt i delegationens förslag. Jag ber att fä tacka finansministern för svaret på minmterpellation. har en kraftig befolkningstillväxtskett i storstadsområdena. Koncentrationen tUl dessa har fått inånga nackdelardär men i glesbygderna har befolkningen minskat, och det har blivit betydligtfärre människor ute i skogslänen. Jag vill försäkra att nackdelarna där är ännustörre. uttalade ju 1969 att storstädernas tillväxtborde dämpas. Alla partier var då överens om detta, och vissa åtgärder harvidtagits. En av de viktigare frågorna i detta avseende är utlokaliseringen avstatliga verk. Den första utlokaliseringsetappen berörde 7 000 arbetsplatseroch den beslutades . har förberett en andrautlokaliseringsetapp, som gäller 4 000 arbetsplatser. De utlokaliserade verkenfår stor betydelse för de regioner som står som mottagare och kan leda tiU enbättre balans på arbetsmarknaden genom att de lokala arbetsmarknadernakompletteras med arbetstUlfällen inom förvaltningssektorn. Det blir en brakombination. Då folkmängd i viss mån stagnerat, har vissapolitiska partiers företrädare här i staden irriterats över denna utflyttning.Detta har föranlett mänga funderingar och har också givit anledning till mininterpellation. Stagnationen i torde dock enligt min mening mer varaen fråga som sammanhänger med konjunkturnedgången, och jag tror fördenskull inte behöver vara så särskilt ängslig på det hållet. Betydligt allvarligare och svårare är situationen förskogslänen, och till dem hör bl. Jag skall som exempel anföranågra synpunkter som gäller detta län. I etapp 1 skulle till oss utlokaliseras625 anställda och 485 anställda i etapp 2, nämligen till försvarets civilförvaltning285 och till 200. Vi är givetvis glada och tacksamma fördetta. I behövs kraftfulla regionalpolitiska insatser.Befolkningsminskningen har uppgått till 6 400 personer eller 2,2procent. Endast fyra län har haft en starkare befolkningsminskning.Arbetslösheten har dessutom varit mycket stor. De utlokaliserade statliga verken skulle förläggas tillKarlstad, och man har där goda möjligheter att ta emot verken. Planering meddenna inriktning har också förekommit på olika nivåer. Erfarenhetsmässigt är boendefrågan ganska viktig för demsom skall flytta. Men i det här fallet finns många valmöjligheter, bl. a. föregnahem i vacker och god miljö. Arbetstillfällena för medföljande familjemedlemmarär också en viktig fråga, men i finns ju länets hela statliga ochlandstingskommunala förvaltning, centralsjukhus, universitetsfilial,lärarhögskola m. m., och då bör väl sådana saker kunna ordnas.Kommunikationerna är också goda. Planeringen i det här området har varit inställd på attutlokaliseringen av de statliga verken skulle ske i minst den omfattning somställts i utsikt, Ang. utlokaliseringen av statliga verk Ang. utlokaliseringen av statliga verk och vibetraktar detta som ett löfte. Om utlokaliseringen nu förhindras eller går åtannat håll, minskas naturligtvis länets möjligheter. Fria företagare har satsati enlighet med den här planeringen och räknat med att utflyttningen skullekomma tiU stånd. Med hänsyn till den planeringen och de övriga insatsernamåste enligt min mening utlokaliseringen fullföljas. I den framlagda propositionen om regionalpolitikensägs att utlokaliseringen skaU fullföljas. Detta uttalande är liksomfinans-mmisterns svar positivt. En delegation har arbetat med frågan, ochfinansmmistern säger att regeringen inte tagit ställning till enskildheterna idelegationens förslag. Regeringens avsikt är att till vårriksdagen 1973redovisa förslag tiU ytterligare omlokalisering av statlig verksamhet. Här får jag uttala som min bestämda uppfattning att utlokaliseringenbör fullföljas och så långt möjligt tUl de tilltänkta platserna. Jag hoppas attfmansministern arbetar vidare på den linjen. I den förhoppningen tackar jag änen gång för svaret. När fattade sitt beslutom utlokaliseringens första etapp, var det enligt min mening pä bristfälligagrunder. Inga egentliga kostnadsberäkningar hade gjorts, och inte heller hademan beräknat eventuella effektivitetsförluster vid en utflyttning. När detgäller personalen kan sägas att den bildligt talat kördes över. Vi vet sedan enundersökning att då, ännu efter utflyttningsbeslutet, över tvåtredjedelar inte ville flytta med. Jag försökte i en interpellation intresserafinansministern för att presentera en uppskattning av vad den redan beslutadeutlokaliseringen skulle kosta. Men finansministern ville inte gå in på detta.Han yttrade bl. a. att de kostnaderna "går först att beräkna efter utflyttningen,och den ligger relativt långt fram i tiden". Det var enligt mitt sätt attse ett märkligt uttalande av landets finansminister. Större planering avframtida utgifter i anledning av redan fattade beslut kunde man vänta sig avfinansdepartementet. När nu delegationen för utlokalisering av statligverksamhet presenterade sitt förslag till etapp 2, fanns det i alla fall endel kostnadsberäkningar, inte helt,täckande men trots allt bättre än när detgällde etapp 1. Man räknade med ca 100 miljoner i direkta flyttningskostnader-25 000 kronor per person och dessutom en kostnadsökning påca 15 miljoner för dubbelbemanning, ökade tele- och resekostnader etc.När det gäller lokaler sade man att där var det fråga om investeringar på ca400 miljoner, men de skulle inte belasta kalkylen, eftersom i annat faUnyetableringar ändå måste ske i . I den här kalkylen saknades omskolningskostnader för demsom inte ville följa med, det saknades kostnader för rekrytering till de tommaplatserna och det saknades en bedömning av de effektivitetsförluster man kanvänta sig. Det saknades över huvud taget en samhälFsekonomisk beräkning avvilka effekter en sådan här utflyttning totalt skulle ge. Vid presentationen avetapp 2 fick man klart för sig att de ansvariga jag räknar med attfinansdepartementet där har haft en del att säga till om underutredningen i viss män hade retirerat från de ursprungliga planerna.Delegationen hade undersökt förvaltningar med sammantaget 30 000 anslällda menstannat för inte mer än 4 000 personer att flytta ul. Kritiken hade tydligentagit en del. Räknar man ihop alla kostnader för etapp 1 och etapp 2, omvi nu antar att delegationens förslag skulle gå igenom, får man kostnader somvida överstiger även om man tar hänsyn till att vissnybyggnation ändå måste ske i . I etapp 1 finns, inomparentes, åtskUliga myndigheter som sitter i lokaler som är tämUgen nya, och ennybyggnation där måste absolut bedömas som obehövlig. Det är alltså, herr finansminister och , endyr operation att utlokalisera statlig verksamhet. Dessutom drabbas, det vetvi, tusentals familjer som av olika skäl kanske främst åldersskäl inte villslitas upp frän en boplats där de bott . Vidare vill jag starkt betvivla effekten regionalpolitisktav en utlokalisering av det här slaget. Man kan dessutom befara encentralisering till departementen i anledning av utflyttningen. Det vore,enligt mitt sätt att se, bättre att flytta ut vissa funktioner, och vi väntarväl alla med spänning på det förslag länsberedningen kommer attlägga fram till uppgiftsfördelning mellan stat och kommun. Det vore vettigareatt decentralisera vissa nu centrala beslutsfunktioner till regionala organ.Det vore över huvud taget bättre att behålla de institutioner vi har iStockholm men alltså decentralisera vissa delfunktioner. Dessutom, , har envikande befolkningskurva, och detta är ett problem för ochför de kringliggande randkommunerna. Tillväxtkurvan - som alltså har brutits av- ser inte egna kommunalpolitiker som enbart beroende avkonjunkturen, utan man kan märka tydhga tecken pä att det finns en trend iriktning mot minskad befolkning, oavsett konjunkturläget. När vi tar del av remissvaren beträffande etapp 2, finnervi att de är övervägande negativa till en utflyttning. Den uppfattningen finnssåväl hos de berörda myndigheterna som hos olika intresseorganisationer. Mantalar om svårigheterna för kommunerna att ta emot de statliga myndigheterna,man talar om problemen med personalen. På den punkten fick vi enbelysning av vilka problem man har; invandrarverket konstaterar att man redannu, alltså efter delegationens förslag, har förlorat av sin högt kvalificerade personal, och man befarar att förloraytterligare personal. Vi vet också, efter undersökningar som gjorts påbeställning av delegationen, att kommunerna själva uppskattar att möjligheternaatt bereda sysselsättning för make/maka till dem som berörs är begränsade. ' För att ytterligare tala om Stockholmsproblemen kantilläggas att kommunalskatten naturligtvis kommer att få en knäck nedåt av ensådan här utflyttning. Och det är inte bara några fä det rörsig om, utan skulle det i rUcsdagen fattas beslut om utflyttning av alla demyndigheter som föreslagits, kommer kommunalskattebortfallet uppskattningsvisatt röra sig om . Man kanalltså fråga sig om alla de pengar som utflyttningsförslagen Ang. utlokaliseringen av statliga verk Ang. utlokaliseringen av statliga verk och denredan beslutade utflyttningen kommer att kosta samhället mte skulle ha kunnatanvändas på annat sätt, så att de finge en bättre regionalpolitisk effekt. Mankan fråga sig hur mänga värmlänningar för att referera till län som kommer att få sysselsättning i anledning av en utlokaliseringtill exempelvis . Det är naturligtvis, fru talman, inte aktuellt att fattanågot beslut , men jag kan inte underlåta att ställa ett par frågor, delstill , dels till finansministern: Hur kan kräva enfullföljning , innan vi har sett en total sammanställning av remissvaren,innan vi vet något exakt om kostnadssidan, innan vi mer noggrant än förragången - har bedömt riskerna för centralisering och innan vi mer ingående harpenetrerat möjligheterna att decentralisera vissa funktioner och inte flytta uthela verk? Och hur kan , även om han säger att regeringen inte tagitställning till enskildheterna, ändå hävda att regeringen, pä grund avdelegationens förslag, kommer att lägga fram en proposition i vår? HertULLSTEN (fp): motiverade sin fråga tiU finansministern medatt det finns politiker i som har kritiserat utflyttningen och somhar sagt ett ganska kategoriskt nej till den andra etappen. Det finns politikerfrån alla partier utom som tycker att de bör slå vakt om derasintressen som bor i den här valkretsen. Men jag kan försäkra attdetta ingalunda är något huvudmotiv; inte heUer är den vikandebefolkningsutvecklingen i , som nämnde mera direkt,något huvudmotiv. Jag tror precis som att den i mycket storutsträckning beror pä konjunkturfenomen, och i den mån den har andra orsakerkan vi nog stå ut med den. Det är helt andra skäl som gör att vi har vänt oss motutlokaliseringen. får tro mig eller inte, men de skälen har - huroriginellt det än är att anföra sådana skäl i debatten - med ekonomi, rationellförvaltning och hänsyn till de anställda att göra. Skälen är framför allt tre. Det första skälet gäller just kostnaderna. Detta är enmycket dyr lokaliseringspolltisk insats hur dyr vet vi inte. Det visste viingenting alls om när den första etappen beslutades, och det är risk för att viinte kommer att veta sä särskilt mycket mer nu heller eftersom finansministerntycks ha gjort det till en dygd att inte redovisa några kostnader. Anledningarnatill det kan ju t. ex. vara att kostnaderna faktiskt är så avskräckande att desom är ivriga anhängare av den här utlokaliseringen skulle hesitera om de fickse räkningen. Vi som på egen hand försökt bedöma de beräkningar som finns har ivarje fall dragit den slutsatsen att mycket rationellare insatser kan göras iregionalpolitiskt syfte, om pengarna används till något annat än till attflytta omkring kontor i landet. Det andra skälet är att aUt talar för att om man i störreomfattning flyttar ut de centrala ämbetsverken från får man enorationell administration. Man har kunnat visa från fall till fall hur enutlokalisering strider mot allt förnuft när det gäller att ordna en rationellförvaltning. statensprovningsanstalt, som vi diskuterade , är paradexemplet på detta. Vadman häller pä att göra är att flytta 500 människor från lill Boråsför att där om ett par är göra dem arbetslösa. Underlaget för hela verksamhetenfinns nämligen i och inte i . Det här är ett av de värsta, mendet finns flera flagranta exempel. Det tredje skälet liU att vi säger nej är att denna åtgärddrabbar de anställda och gör det kanske brutalare än mycket annat som händeri landet och som medför att folk måste flytta. Det är brutalt därför attstatsmakterna helt medvetet satsar på utflyttningen. Det innebär att mantvingar människor att flytta som är rotade i den här staden. De som bor härupplever sin hembygd lika mycket som de människor gör som bor på andra håU ilandet. De har sin familj här, de kanske har en villa här, de har släktingarhär, de har fritidshus i närheten. Det känns inte särskilt trevligt att i40-50-årsåldern bara ge sig i väg till en annan stad. Det kanske handlar ommakar som båda har arbete. Om då den ena maken skall flytta ut med sitt verk,vUka garantier finns det för att den andra maken får ett arbete på den platsdit verket flyttar? Jag vet inte om det finns något överskott på t.ex. kvinnlig arbetskraft i jag skulle knappast tro att det gör det.Likadant är det i många av de städer dit verken skall utlokaliseras. Det är inte så att man generellt vill säga att de somarbetar inom statlig eUer annan förvaltning inte kan acceptera att de iblandmåste flytta, men det är en sak. En annan sak är att man tvingar till enflyttning som är helt oförutsedd när anställningen tas, och det är vad somhåller på att ske här. Dessutom utan att det finns några starka skäl för att vidtasädana åtgärder. TCO har gjort ett ganska fränt uttalande, därman motsätter sig hela tanken på en andra etapp och menar att vi i varje fallförst bör avvakta erfarenheterna från den första etappen. Jag tycker också, fru talman, att skullelugna sig till dess att vi har fält de här erfarenheterna och åtminstone intekräva att den mycket ofullständiga och mycket hårt kritiserade rapport som nuföreligger skall obesedd läggas till grund för ett riksdagsbeslut. Ett sådantriksdagsbeslut skulle leda till en ny utlokalisering, som kommer alt varaprecis lika dåligt underbyggd som den förra. Ang. utlokaliseringen av statliga verk I detta anförande instämde i (fp). frågade mig om den andra etappenav utlokaliseringen skulle fullföljas, och jag har svarat å egna ochregeringens vägnar att det är regeringens mening att fullfölja den. Det kommer såledesett förslag , och därför finner jag det något egendomligt att här föra något slags sakdebatt i ärendet. Herrar och får väl argumentera när vi harutskottets betänkande i anledning av Kungl. Maj:ts proposition på riksdagensbord och framställa sina avslagsyrkanden dä, och jag får väl också argumenteravid det tillfället. Sedan har vi bara att lägga avgörandet i sköteoch acceptera det, åt vUket håll det än går. .Att föra sakdebatten anserjag vara rätt meningslöst. Ang.utlokaliseringen av statliga verk HerrJONASSON (c): säger att det var på bristfälliga grunderriksdagen fattade utlokaliseringsbeslutet ; det förelåg inga kostnadsberäkningar.Nej, , de kanske inte var så fullständiga, men det fanns ett stortbehov av en dämpning av tillväxten här i och det fanns ett stortbehov av sysselsättning och befolkningsförändringar tiU det bättre ute iskogslänen. Det är alltid svårt när folk skall flytta, men här i Stockholmfinns det alternativ. Det finns inte i skogslänen. menar alt det blir en dyr operation - vadkostar det inte att flytta? Ja, vad kostar det inte att flytta de människor sommåste lämna skogslänen i brist på arbete? säger att han betvivlar effekten avutlokaliseringen. Det gör vi inte i , för får vi 1 110 nyaarbetstillfällen måste det vara en fördel. Jag förstår inte hur han kanresonera på det viset. Vidare anser att han kan bevisa att folk somflyttas ut inte trivs; det här är en trivselfråga. Men del är väl ändå mångasom gärna vUl flytta - bostadsförhållandena har ju en rätt stor inverkan i dethär fallet. Många kommer givetvis att stanna kvar och få annan sysselsättning.Herr förstår inte hur jag kan kräva en fullföljning avutlokaliseringen. Är det så märkligt, , eftersom man har inriktatplaneringen på detta och eftersom det ändå ger en hel del arbetstUlfällen somnu saknas? drar upp tre orsaker, och först kommerkostnadsskälen. Han säger att man inte vet vad utlokaliseringen kostar. En sakvet vi väl, nämligen att en utbyggnad av med hänsyn tiU den koncentrationsom råder kostar åtskilligt. Och att driften av en sådan koncentrerad stad ärofantligt dyr, det skaU vi ha klart för oss. Det andra skälet, menar , var att det skullebli orationeUt att flytta ut de centrala verken. Men det är väl enorganisationsfråga som man i så fall måste ordna, och det är det somutredningen har sysselsatt sig med efter vad jag kan förstå. För det tredje säger att detla drabbat deanslällda hårt. Det förstår jag, men som jag sade är det mänga som villflytta, och dä är inte bekymren så stora. Här i finns det mångaalternativ i dessa avseenden för människorna. Det är en fördel som inteskogslänen har. Skogslänens arbetslösa inbyggare måste utan vidare flytta eftersomdet inte finns några andra alternativ. När Stockholmspolitiker av och får den allra minsta lilla motgång, då irriterar detta i hög grad. Menvilka problem har vi inte ute i länen? Jag skulle önska att ni haft möjlighetatt i någon mån få kontakt med dessa; i den kalla verkligheten skulle ni inteha uttryckt er på det här sättet. TiU sist säger att borde halugnat sig. Ja, , hur var det? Det borde politikerna här i Stockholmha kunnat göra också det var ni som började bråka. HerrWIJKMAN (m): håller tydligen med om attgmnderna var bristfälliga när vi tog det första beslutet. Men han säger att detfanns ett så stort behov i samhället av att dämpa tillväxten istorstadsregionerna och skapa ny sysselsättning i skogslänen att beslutet varmotiverat. Jag häller helt med om att det är en vettig strävan och den trorjag att vi har inom aUa partier att dämpa tillväxten här i . Inteminst vi som bor här permanent vet att vi har problem som i hög grad ärorsakade av att det finns för många människor i denna trånga region. Därom ärvi aUtså överens, men sedan skiljer sig bedömningarna, och jag betvivlar starktatt det via den här utlokaliseringen kommer att skapas nya sysselsättningar fördem som och är arbetslösa i skogslänen. Om man resonerar som , måste man utgå ifrånatt staten skall nyrekrytera en mycket stor andel av dessa 1 100 arbetsplatsersom skall flyttas till . Annars blir del ju inget direktsysselsättningstillskott; då är det bara kontoret och människorna som flyttardit. För det andra vet vi att det trots allt inte gäller precis sammakategorier: de som har den sämsta ställningen på arbetsmarknaden och desom berörs av utflyttningen. Problemen ligger ju delvis på olika nivåer. Sedan säger : Det är klart att det kostarnågonting för dem som måste flytta, men vad har det inte kostat för demänniskor i skogslänen som har måst flytta? Jag beklagar livligt alla detusentals för att inte säga tiotusentals människor som mot sin vilja har måstflytta från skogslänen och Norrlandslänen i avsaknad av arbete. Men jag tyckerinte att man uppväger deras lidanden och deras problem genom att skapa nyahdanden för andra kategorier människor.