prot · FV0937 · 1972-12-31 00:00:00 — Jag hoppas att, när herr statsrådetså småningom skull prövu den frumställning som föreligger, den här debuttenändå inte skall ha försvårat möjlighetema för ett objektivt ställningstagandeutan att man skall kunna tänka om i förhållande till det beslut som futtudesnär mun lude fust kommunblocket. Det väsentligu är dock utt vi får en lösningsom ur alla synpunkter står sig . Jag hoppas utt herr stutsrådetär beredd utt anlägga de aspekterna och då också ta all möjlig hänsyn tillOrebornas framtid. På den sista punkten kan jag utan vidaregarantera i att den här debutten skull på intetsätt vägu vare sig till förmän eller till nackdel för någon speciell lösning.Det fall som hur unfört i sitt exempel kommer vi utt prövu på detsätt som jug hur un tytt helu tiden. Låt mig buru nämnu en suk, medun vi håller påoch exemplifierar, för att belysa konsekvenserna uv resonemung. Vi hurtyckt utt det vur ungeluget utt behållu för frumtiden så mångu 4* protokoll 1972. Ang. utbildningen vid Sköndalsinsti-tutet kommunersom det fanns förutsättning förenligt den nya kommunindel-ningsprincipen. Omman i det här aktuella fallet bryter bort en del av det nuvarandekommunblocket, är det risk för att man inte kan behållu den rest som blir kvarsom en självständig kommun. Det måste i dettu sammanhang bedömas som ganskaallvarligt för de kommuninvånare som bor i den andra delen av kommunen. Jag kan säga i att vi har haftmte sä fä kommunblock där en mindre del av kommunblocket har känt sigattraherad av att fä en sammanläggning med en attraktiv tätort som legat i denundru rUctningen, vurför mun gjort frumställningur till oss utt få den därsummunläggningen och direkt struntut i vad som skulle ske med resten avkommunblocket därest denna summunläggning kom till stånd. Vi hur då fått sägu oss att kommunsammanläggning i sådanasummunhung inte kun få vuru ett intresse för uteslutunde de invånare som käntsig uttraherude av den starkare tätorten, utan det måste också vuru ettintresse för resten uv invånurna i kommunblocket. Avsikten med reformen är juatt vi skall skapu sä likvärdiga möjligheter till en god och bra kommunulservice för ullu medborgure i våru frumtidu kommuner som vi över huvud tugetkun få. Därför tvingus vi utt ständigt föru resonemunget utt vi mäste tu hänsyntUl ullu inom ett block som beröres uv framställningar om en ändring ikommunindelningen. i Vikmunshyttun (c): Jug hoppus att den debatt som statsrådet ochjag fört här ändå skall hu gett synpunkter, skäl och motiv som kun finnus ochsom mun får tu hänsyn tUl vid en bedömning uv dessa frågor. Jug hoppus också att stutsrådet skull få möjlighet attverkligen tänka igenom de synpunkter som en liten glesbygdskommun "vidsidan om" har. Den känner sig i många sammanhang en aning jug uttryckermig ytterst försiktigt illu behundlud, inte minst med hänsyn till nedläggningenUV persontrufiken pä järnvägen. Vidure tur jug fustu på stutsrådets ord utt mun vid sinbedömning skull söku se allsidigt pä dennu frågu och tu hänsyn till ulluuspekter som finns dä mun gär utt uvgöru dettu ärende, som ändå skall utinom en ganska nära framtid. Jag beratt än en gäng fä tucku stutsrådet för det svur jag fått. Överläggningen var härmed slutud. §23 Ang. utbildningen vid Herr stutsrådet erhöU ordet för utt besvara herrWikströms (fp) framställda interpellution, nr 56, och anförde; hur frågut mig dels om jugdelur den värdering uv utbildningen vid , som kommit frum iskildu opinionsyttringar frän kyrkligt håll och i en skrivelse från Stockholmssocialdemokrutisku ungdomsdistrikt, dels om jug unser utt dennu utbildninggenom fortsutt stutsbidrag bör garunterus för i varie fall denärmaste fem åren. Vad den förstu frågun beträffur ser jag det faktum attSvenska diukonsällskupets sociulu utbildningsverksumhet åtnjuter stutsbidrugsom ett uttryck för utt stutsmakterna åtminstone tUls vidure godtagit den vidinstitutet meddelade utbildningen. Som svarpå den andra frågun vUl jag anföra föHande. Vid riksdag framfördes motionsvägen krav pä attbidraget till successivt skulle avvecklas i takt med attutbildnings-kupuciteten vid sociulhögskolun i byggdes ut. uvstyrkte motionskruvet med hänvisning till den dä rådundebristen på personul med sociul utbUdning. De senuste årens kruftigu utbyggnuduv socionomutbildningen leder dock till utt bristen på personul med sådunutbildning snubbt minskur. Motiven för bidruget till kundärmed kommu att förlora i tyngd. Inom universitetskanslersämbetet pågår för närvarandeutredningsarbete rörande yrkesinriktade studiekurser inom här aktuelluämnesområden. utbUdningsutredning prövar vidare såväl socionomutbildningensinnehåll som dimensioneringen uv den högre utbUdningen inom den sociulusektorn. Frågun om fortsatt stutsbidrug tUl bör prövus isumbund med ställningstugandet till sistnämnda överväganden. HerrWIKSTRÖM (fp): I min interpeUation bad jag statsrådet tulu om hur hun värderade den utbUdning som ges vid ochhur hun såg på möjligheten att garunteru fortsutt statsbidrug för institutetför de närmuste åren. Jag vill nu tucku statsrådet för ett positivt svar. Detgladde mig mycket utt läsu den skrivelse som sänt in tillutbildnings-depurtementet och där man framförde utomordentligt sturku lovordtill den utbildning som ges vid . synes stutsrådet ställusig bukom denna positivu värdering, och det är naturiigtvis mycket glädjandeför institutet, dess huvudmän och mänga vänner. På den undru delen uv min interpellution svurur stutsrådetMoberg utt frägun om fortsutt stutsbidrug till bör prövas isamband med att regering och riksdag tar ställning till de förslug som U 68 kunförväntus uvlämna mot slutet uv detta år. Det mäste tolkas sä att institutetkan räknu med fortsuttu stutsbidrug i vurie full frum till 1974 eller 1975, dämun kun förmodu utt underlug föreligger från U 68 och remissinstunsernu för ettställningstugunde frän statsmakternas sida. kan alltså räkna med arbetsro tilldess, och för det värdefulla beskedet ber jug utt få tucku stutsrådet . Överiäggningen vur härmed slutud. den 9 murs 1972 Ang. praktikundervisningen i socionomutbildningen § 24 Ang. praktikundervisningen i socionomutbildningen Herr stutsrådet erhöU ordetför utt besvuru () den 10 februuri frumställdu interpellution,nr 41, och unförde; hur frågat mig dels om jaganser att 3 1 § studgun för sociulhögskoloma och tillämpningen av denna står igod överensstämmelse med beslut, dels om jag vill redogöru fördeåtgärder som vidtugits för utt öku tillgången på praktikplatser inom socionomutbildningen. Svaret på första fråga är ja. Jag skallmotivera mitt svar nägot. Jag vill erinra om att utbUdningsutskottet, vid sinbehandling av propositionen om social utbUdning och forskning, med hänvisningtill försöksverksumheten med vidgut tillträde tUl socionomutbUdningen påpekudeutt en betydunde undel uv de sökunde hur relutivt omfuttunde yrkeserfurenhet.Utskottet unsåg i likhet med vud jug själv unfört i propositionen detutomordendigt väsentligt utt personer med relutivt omfuttunde yrkeserfurenhetfrån skildu sumhällssektorer får tillgodoräknu sig denna erfarenhet inom deramar som angavs i propositionen som en del av den praktiska erfarenhet somfordras för socionomexamen. Utskottet förordude vidure en väsentlig ökning uvundelen intugnu med praktisk yrkeserfarenhet. Strävan borde vuru utt untuletstuderunde med yrkeserfurenhet blir sä stort att den ökning av antaletintagningsplatser som utskottet tidigare uttalat sig för kan genomföras.Utskottet framhöll vidare att de som inte har yrkeserfarenhet liksom hittillsbör få handledd praktik under två terminer. I anslutning tillutskottsbetänkandet har 31 § stadgan för socialhögskolorna utformats på så sättutt den handledda pruktiken omfuttur för dem som har förvärvatyrkeserfarenhet omfattande , medan av övriga studerandefordras tvä terminers handledd praktik. Mot bukgrund uv vud jug här unförtunser jug utt 31 § studgun för sociulhögskolornu står i god överensstämmelsemed riksdugens beslut. I propositionen om sociul utbildning och forskningförordude jug utt man vid bedömningen uv fuUgjort praktikarbete bör varagenerös i fräga om avgränsningen uv de områden, inom vilku den pruktiskuerfarenheten bör ha inhämtats. Utskottet ansåg - som jag nämnt atterfurenhet frän skilda sumhällssektorer bör få tillgodoräknas inom de ramar somangavs i propositionen. Den enda begränsning som angavs i propositionen var atturbete i isolerade miHöer och urbete på arbetsplatser med mycket litet antalanställdu torde vuru mindre lämput som pruktik för blivunde socialurbeture. för socionomutbildning utfärdude unvis-ningurnu föHer heltriksdugsbeslutet. I nämndens informutionsmuteriul rekommenderus sökunde som förförstu gången går ut i yrkesurbete att om möjligt väHu sociult ellerförvultningsinriktut urbete. Vid urvulet blund de sökunde tillmätsyrkeserfurenhet från s. k. socionomyrken och näraliggande områden störrebetydelse än annan yrkeserfarenhet. Som en föHd av dessa åtgärder har enrelativt stor andel av dem som antagits en på detta sätt kvalificerad praktik. (Då banderoller uppvisades på läktaren anförde herrTALMANNEN: Det är ej tillätet att störa kammurens överläggningur meddemonstrutioner eUer undru meningsyttringar.) Som svar pä andrafråga vill jag frumhållu föHunde. , som tillkomden 1 juU 1971 genom ombildning uv , huri fleru uvseenden fått ställning som centrul myndighet för socialhögskolorna. 1instruktionen ålades nämnden, som en föHd bl. a. av utskottets uttalande,särskilt ansvaret för anskaffningen av pruktikplutser. Härigenom kun unskuffningenuv praktUcplatser samordnas och regionala skillnader i tillgången på platserutjämnas effektivare . Bland åtgärder för att underlätta anskaffningen avpruktikplutser, som vidtugits sedun stutsmukternu fattade beslut om fördubblinguv intug-ningskupuciteten vid sociulhögskolornu, kun jug nämnu föHunde. /71 inrättudes tio nyu konsulenttjänstervid högsko-lornu. Det innebur en mer än 50-procentig ökning uv untulet dänsteruvseddu bl. u. för unskuffning uv pruktikplutser. tUlkulludes den s. k.pruktikcentrumkommittén. Jag hoppas utt det skull bli möjligt utt senure ,när kommitténs förslug föreligger, futtu beslut om utvidgning uv untuletpruktikcentru. Dettu bör leda till ett begränsat tillskott av praktikplatseroch en väsentlig höjning av praktikens kvalitet på de platser som inordnas ipraktikcentru. Jag vill erinru om utt för innevurunde budgetår medel hurunvisuts bl. a. under unslugen tUl värdinstitutioner under sociulstyrelsen ochkriminulvårds-styrelsen för täckande av vissa kostnader i samband medinrättande uv pruktikplutser för studerunde vid sociulhögskolornu. Inom nämnden för socionomutbildning förbereder man förnärvarunde särskilda åtgärder som syftar till att eliminera ojämnheter mellanterminerna i behovet av pruktikplutser som ur en föHd uv omläggningen avutbildningen. Jag vill slutligen erinra om att den av statsmakternuförru året beslutude ökningen uv untulet intugningsplatser vidsocialhögskolorna först nästa läsår leder till ett ökat behov avpraktikplatser. Ang. praktikundervisningen i socionomutbildningen Jag vill meddela, att om oordningpå nytt uppstår på läktaren kommer jag att förordna om sumtliga åhöraresavlägsnunde. HerrWIKSTRÖM (fp); Först ett tack till stutsrådet för detutförligu svuret! Frågun om praktikinslugen i socionomutbUdningen håller påutt bli något UV en föHetong här i riksdugen. Det hänger naturligtvis sammanmed att man på regeringshåll kommit att sä hårt koppla samman frägan om enutbyggnud uv socionomutbildningen med en nedskärning uv den hundleddustudiepruktiken. Vi vur väl mångu som trodde utt frågun vur uvförd från dugordningenför ett tug i och med den kompromiss som uppnåddes i utbildningsutskottet . Men som frumgår uv interpella- tionenfinns det tyvärr anledning att återkomma. Det finns inledningsvis skäl att erinra om bukgrunden tillden situution som vi befinner oss i . 1969 föreslog U 68 utt untuletutbildnings-plutser vid socialhögskolorna skulle fördubblas . Förutt möjliggöra detta föreslogs en nedskärning uv studiepruktiken fräntolv till fem månuder. Försluget möttes av en skur av protester inte baru frände studerunde och derus lärure utun också från de kommuner, ämbetsverk, orgunisutioneretc. som truditionellt tur emot de färdigut-bildude socionomernu. När riksdugen1970 uttulude sig fören utbyggnud av socionomutbildningen såg man sig därförocksä föranlåten att uttala, att en utgångspunkt för detta ställningstugundevurit utt mun bör undviku vurje åtgärd som innebär en försämring uvutbildningen. Det konkretu förslug tiU utbyggnud uv socionomutbildningensom föreludes riksdag innebur i frågu om pruktiken uvsevärdaförändringur i förhållunde till gällunde studieordning. En uv de två hundleddupruktikperiodernu om vurdera fem månuder föreslogs ersutt uv en ullmänyrkespraktik av motsvarande längd, fullgjord före utbildningens påbörjande.Att hävda att denna förändring inte skulle påverka utbildningens kvalitet varnaturligtvis ohållbart. Ett utbildningsmoment med klur och direktyrkesförberedunde kuruktär kun inte ersättus med ett moment uv ullmäntorienterande karaktär utan att detta påverkar slutresultatet. Även om en aUmänyrkeslivsorientering kun vuru värdefull, inte minst för dem som kommer direktfrän teoretisku studier i gymnasiet, skulle konsekvensemu av den föreslagnaförändringen naturligtvis hu blivit utt de studerunde kommit ut i sin nyayrkessituation sämre förberedda . I riksdugen mötte försluget ett betydunde motstånd.Sumtligu opposi-tionspurtier och enstaka ledamöter av regeringspartiet restekrav på ett bibehållande tills vidure uv den gällunde studieordningen. Attgenomföra en förändring uv tviveluktigt värde sumtidigt som U 68 förbereder enmer omfuttunde förändring uv socionomutbildningen uppfuttudes som fögumeningsfullt. För regeringen hotude ett voteringsnederlug. I den situutionenvar man villig att gä kritikerna till mötes, och inom utbildningsutskottetkunde vi efter länga diskussioner nå en kompromiss, som ett enhälligt utskottställde sig bukom. Vi hudetre utgångspunkter för vårt ställningstagande: Socionomutbildningenbör byggas ut i den takt som föreslagits. Man bör undvikuvurje åtgärd som innebär eller som kun innebäru en försämring uvsocionomutbildningen. Studieordningenvid socialhögskolorna bör i avvuktun på U 68:s förslag i möjligaste månbibehållas oförändrad. Mot den här bakgrunden fann utskottet det önskvärt attmodifiera gällande intagningsordning så att bättre garantier skapades för attden önskude intugningskupuciteten kunde förverkligus inom rimlig tid. För uttnedbringu untalet erforderligu pruktikplutser skulle personer med tidigureyrkeserfurenhet beredus möjlighet utt tillgodoräknu sig dennu erfurenhet som endel uv den pruktik som fordrus för socionomexumen. Någon ytterligure förändringuv studieorgunisutionen skulle inte ske. Detta var grundvalen för helu den kompromiss som uppnåddes i utbildningsut- skottet.Studieordningen skulle bibehållus oförändrud. Men utskottet öppnude enmöjlighet för dem som hude tidigure yrkeserfurenhet utt få tillgodoräknu sigdenna. Det är därför med en viss förvåning som man tar del av denändrade stadgan för socialhögskolorna. Här är bUden en helt unnun. Med någrarusku penndrug hur de unsvurigu i utbUdningsdepurtementet vänt upp och ned påriksdagsbeslutet. De två hundleddu praktikperioderna har plötsligt blivit baraen. Endast för dem som saknar tidigare yrkeserfarenhet hålls möjligheten tUltvå handledda praktikperioder öppen. Det som enligt utbildningsutskottet skuUevara huvudregel har plötsligt blivit undantag och vice versa. Konsekvenserna av den här som jag menar felaktigatolkningen av riksdagsbeslutet framgår klart när man studerar hur den nyastadgan tillämpats. med utgångspunkt ipropositionen fastställt att "såsom en handledd studiepraktikperiod iprincip tillgodoräkna all yrkeserfurenhet som är uv minst 10 månuders längd ochvilken ej hur inhämtuts genom urbete i isolerude mUjöer eller urbete påurbetsplatser med mycket litet antul unstäUda". nästan vurje form uvtidigure yrkesverksumhet gör det omöjligt för den studerunde utt bli deluktiguv en undru prukdkperiod, även om han eller hon skulle önska det. 1 många fall upplevs det naturligtvis som en fördel förden studerande att kunna förkorta utbildningstiden genom att få tUlgodoräknatidigare yrkeserfarenhet som en fullgjord praktikperiod. Men alla upplever detinte på det sättet. krävde 178 ny inskrivna elever vid socialhögskolani rätt att väHa mellan en eller tvä handledda praktikperioder. Sammakrav har framförts frän lärurrädet vid sociuUiögskolan i . Och om jaginte är fel underrättad, föreligger ett antal ansökningar från enskildastuderande om att trots tidigare yrkeserfarenhet fä genomgå tväpraktikperioder. Det är inte svårt att hitta orsaker till att det förhållersig på det här viset. Ätt gå miste om ett utbUdningsmoment som är direktyrkesförbe-redande kun upplevus som en nuckdel i en situution med hurdnundekonkurrens på urbetsmurknuden. Den yrkeserfurenhet som mun hur kan upplevas somotillräcklig för kommunde yrkesuppgifter. Vissu typer uv pruktikplutser är ireuliteten inte tUlgängligu för dem som inte tidigure genomgått enpruktikperiod. Och med en pruktikperiod kun det viktigu momentet sociulmetodik, som utgör den teoretisku grundvulen för yrkesverksamheten, läsas förstefter fuUgjord praktik. Mot den här bakgrunden är det svårt att finna atttillämpningen av beslut i praktikfrägan stär i "godöverensstämmelse" med detta. Vi ville öppna en möjlighet för dem som hudeyrkeserfurenhet utt tillgodoräknu sig dennu och inte helt uvstängu dem frånvurie möjlighet till två pruktikperioder om det funns skäl härför. Entillämpning som skull ligga i linje med intentionerna bakom riksdagsbeslutetbör därför ges en unnun utformning. Ett ulternutiv är utt mun bereder personermed tidigare yrkeserfarenhet tillfälle att efter prövning i t. ex. nämnden försocionomutbildning genomgå två praktikperioder. Den andra vägen är att begränsuden typ av yrkeserfarenhet som kan tillgodoräknas i direkta Ang. praktikundervisningen i socionomutbildningen Ang. praktikundervisningen i socionomutbildningen socionomyrkenoch därmed närbesläktade yrken. TUl slut vill jag lägga ett par mer principiellasynpunkter på den här frågun. Vulet 1970 medförde ett nytt purlumenturisktläge. Socialdemokraterna förlorade sin tidigare majoritetsställning. Plötsligtbefann man sig i en situation där mun vur hänvisad till stöd från andra partierför att få igenom sina förslug. I de flestu full har man fått detta stöd genomatt kommunisterna tagit på sig rollen som stödparti. Men vi kunändå noteru ett antul frågor där riksdagsmujoriteten hur gått emot regeringen.SocionomutbUdningen är bura ett sådant exempel. Och som vi såg i går kommer visäkert att även under det här riksdagsåret få vara med om ett untul frågor därregeringen tvingus tu konsekvenserna av sin minoritetsställning. I densituutionen är det uv stort intresse att se efter hur regeringen verkställerett beslut som i sak har gått den emot. Ett statsråd som lidit nederiag i har i principtre handlingsalternativ tUl sitt förfogande. En väg, som använts flitigare iandra länder än hos oss, är att vederbörande statsråd avgår och därmed heltfrånsäger sig ansvaret för verkställigheten av beslutet. Om han väHer att sittakvar är den naturligaste lösningen att försöka verkställa beslutet i så näraöverensstämmelse som möjligt med intentioner. Men han har också entredje möjlighet. Han kan samla sina medarbetare omkring sig och fråga: Hurskall vi nu göra för att gå runt riksdagsbeslutet och få kvar så mycket sommöjUgt av vårt eget förslag? Den senare linjen är tyvärr den som regeringen förnärvarande tycks praktisera. Det är i och för sig förståeligt att ett såratstatsråd vill utnyttja de möjligheter som står till hans förfogunde för uttdriva igenom sin egen viHu. Men är det en linje som är förenlig med godpurlumenturisk pruxis? Om mun inte kan acceptera folkrepresentationens beslut,känner de parlamentariska spelreglerna buru en lösning. Det är inte min uppgift att som enskiltstatsråd i ett sådunt här summunhang föra den principiella diskussion som herrWikström i slutet av sitt inlägg tog upp om det sätt varpå enminoritetsregering ugerur. Det är undru som bör föru den. Men lät mig buru konstuteru, , utt i den härfrågun om socionomutbildningens utformning är Er tolkning uv den politiskuinnebörden i riksdagsbeslutet inte oomstridd. Om det nu hude vurit så, herrWikström, att foUcpartiet verkligen känt att man i socionomutbUd-ningsfråganhade orsakat regeringen ett nederlag, varför utnytdade inte ellerherr partUedare tUlfället vid behandlingen i av denna frågaatt markera sin stora vinst? Ni hade kunnat räkna med ganska stora rubriker ivissa tidningar, om ni hade kunnat få en sädan tolkning till stånd när riksdagentog ställning. Men ni sade inte ett ord! Och enligt vad jag kommer ihåg användeinte den borgerliga pressen beslutet som underiag för utt konstuteru hur svugregeringen vur då. Upptukten verkude lovunde, , men slutet blevkunske inte riktigt vad ni hude räknat med. beslut på denna punktvur - och kommer jug in pä sukligu sidun, herr tulmun - en kompromissi verklig mening. Regeringsförsluget innebur utt ullu studerande vidsociulhögskolornu skulle hu dels pruktik före untugningen, dels handleddpraktik . Mot detta stod i motioner frumfört förslug med yrkandeom oförändrade fordringar, dvs. att ullu elever, ouvsett vud de hude gjortinnun de böriade sin socionomutbildning, skulle gä igenom två handleddapraktikterminer. Kompromissen i utskottet och riksdugens beslut innebur,med den tolkning som regeringen ger den att mun i stället för två ulternutiv-regeringens och motionärernus - väHer en mellunlinje. Man vill möjliggörudels en studiegång med tvä hundleddu pruktikterminer - där gör alltsåkompromissen oppositionsförslaget till sitt , dels en studiegång vid vilkenminst tio månaders vitsordad praktik skall ersätta den ena handledda praktikterminen;det är liktydigt med regeringens förslag. Jag kan inte se annat än att detta är en mycket enkel ochnäru till hunds liggunde tolkning uv den verkligu innebörden av en kompromiss.Ty vad vore det eHest fråga om? Ja, om man ger förslaget en annan tolkning, såskulle det vara ett regeringsnederlag. Men då återkommer jag till frägan varförinte företrädare i kammade hem den vinsten, om ni dengängen ansåg utt det fanns en sådan. Vi tolkade er tystnad så, att ni lojaltaccepterade kompromissen. Låt mig sedan med anledning av första delenav anförande göra ett par påpekanden. För det första varremissbehandlingen av förslaget frän U 68 inte sä entydig tUl sin innebörd somherr påstod i sitt anförande. Remissinstanserna delade sig i tvåläger, precis som de politiska purtiernu till en böriun gjorde. På regeringensrenodlude linje, som vur densummu som utredningens, stod vid remissbehundlingentvä så tungu remissinstunser som Lundsorgunisu-tionen ochurbetsmurknadsstyrelsen om jag nu inte missminner mig. Den allmänna bilden uvremissbehundlingen vur en uppdelning i två läger; det bör tilläggus meduniedning uv historieskrivning. För det andra tycker jag att jag i mitt svur pä interpellutionenhur klurt ungivit utt riksdugen när det gäller praktiken entydigt slöt uppkring propositionen. I utskottsutlätandet finns det på den punkten en ' uttrycklig hänvisning till vud jug uttulat i propositionen. Det förefaller mig därför märkligt att nu isitt inlägg hävdar att den tolkning som gjorts av nämnden försocionomutbildning även pä den punkten skulle varu den rakt motsatta den somutskottet avsett i sin skrivning. Lus utskottsutlätundet ordugrunt, ! Ang. praktikundervisningen i socionomutbildningen HerrBERNDTSON i (vpk): parlamentariska betraktelserliksom hans utnämnande av vpk till ett stödparti skall jag förbigå; de ärointressanta för sakdebatten i denna fräga och i synnerhet försocionomutbildningen. Lät mig i stället gä in pä frågeställningen omutbildningsutskottets och beslut.