prot · FV09123 · 1972-12-31 00:00:00 — Vad jag närmast var inne på var att det dock tar någramånader innan anståndsärendet har vandrat från den inkaUade tillvärnpliktsverket och vidare till värnpUktsnämnden, Då borde man frånvärnpliktsnämndens sida - jag vet inte om så sker men enligt uppgift skall detförekomma -ta kontakt med de kommunala myndigheterna, därför att de intyg somman fått från arbetsmarknadsmyndigheterna, t, ex. länsarbetsnämnden ocharbetsmarknadsstyrelsen, kanske i viss mån är inaktuella. Då bör man ta etttelefonsamtal och efterhöra hur det ligger tiU i det och det fallet. Hur klararden värnphktige av t. ex. skolskjutsarna om han blir inkallad? Hur kanskolskjutsarna hållas i gång inkallelsen pågår? Har man fåttnägon ersättare i den kommun det är fråga om? Ang. förläggningen av förråd för civilförsvaret fall, herrförsvarsminister, som jag pekat på. Man får inte enbart gå på handlingarna iärendet. Jag har en känsla av att man gör det. Om jag har fel är jag tacksamatt få detta konstaterat, och jag hoppas att denna debatt skall ha haft ettpositivt värde för den fortsatta bedömningen av sådana ärenden. Självklart måste man gå efter handlingarna. Idessa handlingar får ju nämnden reda på vad ohka myndigheter har sagt i frågaom tUlgång på arbetskraft osv. I det aktuella faUet hade kommunen ansett attdet fanns arbetskraft som skulle kunna överta uppgiften. Det har upplysts mig -och det har jag erinrat om - att värnphktsnämnden har på sig.Där måste behandhngen gå mycket snabbt. Nämnden har vid många tillfäUen tagitin nya uppgifter. Det sker oftast, som själv önskar, pertelefon, för man hinner inte på annat sätt. i Falköpmg (c): Jag ber om överseende för att jag förlängerdebatten. Det här aktuella fallet innebar att vederbörande värnpliktig fick åkafrän tUl . När han väl kommit dit blev han hemskickad efteren vecka. Överläggningen var härmed slutad. §24 Ang. förläggningen av förråd för civilförsvaret Herr försvarsministern erhöll ordet för attbesvara i (fp) framställdainterpellation, nr 1 72, och anförde: i har frågat mig ivilken omfattning förråden för civilförsvaret är inrymda i byggnader avseddaför skolor och ålderdomshem och i vilken omfattning förråden är förlagda tilltätorter. Han har vidare frågat om det kan förväntas att jag vidtar åtgärder såatt förråden flyttas från byggnader som inrymmer skolor och ålderdomshem samtfrån tätbebyggelse. Materiel som förvaras i utgörs ihuvudsak av metall-, textil-, läder- och plastmateriel. Materielen bedöms intevara särskUt explosions- eller brandfarlig. En mindre mängd acetylén och gasolförekommer liksom vapen och ammunition för bevakningsuppgifter. Acetylén ochgasol förvaras i härför föreskrivna behållare. Vapen med ammunition förvarasenligt de skärpta föreskrifter som gäller för förvaring av sådan utrustning. Avbetydelse för bedömningen av brand faran är att byggnader som används tiUskolor, ålderdomshem m. m. är underkastade regelbunden brandsyn av de lokalabrandmyndigheterna. Denna brandsyn omfattar också utrymmen som används förförvaring av civilförsvarsmateriel. Den alltövervägande delen av materielen förvaras i de ca 200 förråd förbasstationer som civilförsvaret skaU upprätta vid beredskap. Dessa förråd skaUi princip ligga utanför tätorterna. Sex av förråden inryms fortfarande ibyggnader som används till skolor, ålderdomshem eller bostäder. EnUgtförehggande planer kommer dock denna materiel att flyttas tUl merändamålsenliga förrådsställen. Utöver förråden för basstationer finns ett flertal mindreförråd där främst utrustning för civilförsvarets bevakningspolis förvaras.Dessa förråd är utspridda med hänsyn till bevakningsobjektens belägenhet och desärskilda krav som gäller för bevakningsenheternas mobilisering. På grund häravligger denna materiel delvis i tätorter och bl. a. i kommunala byggnader. Oftaanvänds då byggnadernas skyddsmm som erbjuder god brandsäkerhet. Sä är aUtidfallet när vapen och ammunition ingår i utrustningen. Härjämte förekommer attmindre mängder utrustning för utrymningsorganisationen, huvudsakhgenförläggnings- och sanitetsut-rustning, förvaras i kommunala byggnader itätorter. Inom civUförsvaret söker man fortlöpande att alltmerkoncentrera förråden tiU ett begränsat antal platser utanför tätorterna. Dennautveckling innebär att materiel efter hand flyttas från förråd som finns iskolor, ålderdomshem och andra kommunala byggnader. Utrustning som är avseddför bevakningsuppgifter kommer dock att också i fortsättningen förvaras i näraanslutning till bevakningsobjekten. Med hänsyn tUl de planer som finns förförrådsverksamheten anser jag att några särskilda åtgärder härutöver inte ärpåkallade. i (fp): Jag fär tacka försvarsministern för svaret påmin interpeUation. Bakgrunden är de eldsvådor som förekommit icivilförsvarsförråd, kanske framför allt den som uppstod i Smedsby i Åkersbergaden . Den var av betydande omfattning. Man har uppskattat värdetav det bmnna tUl , och bara det visar ju att detvar en omfattande eldsvåda. Man kan givetvis vara tacksam för att ingapersonskador uppstod. Man bUr självfaUet oroad över att sådant här inträffar,särskilt med tanke på att det i dessa förråd trots allt ofta förvaras materielsom är lättantändligt och i vissa sammanhang explosivt. Beträffande branden iÅkersberga har man ännu inte fått riktigt klart för sig vad som var orsaken tiUatt den blev så häftig. Även om försvarsministern anser att förråden är förlagdapå ett betryggande sätt får man naturligtvis räkna med att sådana här bränderkan uppstå. Man kan inte till gardera sig mot eldsvådor det äromöjUgt. Jag tror säkert att civUförsvaret tillsammans med kommunerna försökerfå fram hyggliga lokaler. .Men även om de lokala brandmyndigheterna besiktigarlokalerna och förråden, så kan det i förråd där läder- och plastmaterielförvaras tillsammans med acetylén-och gasoltuber, när olyckliga omständighetermedverkar, uppstå betydande och explosionsartade bränder. Har man en självupplevderfarenhet av en sådan brand, så vet man hur hastigt den kan uppstå och hursvårförklarlig den kan vara. Därför tycker jag att det är betänkligt att Ang. förläggningen av förråd för civilförsvaret Ang. förläggningen av förråd för civilförsvaret manfortfarande har förråd inrymda i byggnader som används som skolor ochålderdomshem och även i vanliga bostadsfastigheter. Försvarsministern säger nu att de här basstationernaenligt föreliggande planer skaU flyttas tUl mer ändamålsenliga förrädsställen.Det tycker jag självklart är riktigt. Men enligt vad jag erfarit placerasbasstationer i skolbyggnader som ännu ej är färdiga. Det tycker jag interiktigt stämmer överens med det interpellationssvar jag fått. Det är klart att man måste ifrågasätta lämpligheten av attcivilförsvarsförråd inryms i skolor och ålderdomshem. Erfarenheterna säger attjust sådana byggnader är mycket besvärliga när det inträffar bränder, framföraUt när förråden är inrymda i bottenvåningen eller käUaren då blockeras oftautgångarna. Vi har mycket tråkiga erfarenheter i andra sammanhang avlagerlokaler i skolor. Det har förorsakat tragedier. Av interpellationssvaret framgår inte i vilken omfattningförtådsloka-ler ligger i tätorterna. Jag hade frågat om detta. Det finns ca 200förråd för basstationer som civUförsvaret skall upprätta, sägerförsvarsministern i svaret. Av svaret framgår inte heUer när de förråd som fortfarandefinns i ålderdomshem kan beräknas bli flyttade. Det är ett självklart önskemålatt civUförsvarsförråden kommer bort från skolor och ålderdomshem. Jag hoppasatt försvarsministern trots allt vUl medverka härtiU. Även om acetylén ochgasol liksom annan materiel kan tyckas vara förvarade på ett betryggande sättflnns det risker för att det vid värmebUdning uppstår sprickor och att gasentränger ut, varvid det uppstår risker för explosioner med våldsamma eldsvådorsom följd. Jag delar i Örebrouppfattning att det inte är lämphgt att basstationer finns i sådana byggnadersom ålderdomshem och skolor. De uppgifter som jag fått av civilförsvaret tyderpå att det bara är ett fåtal av de 200 basstationerna som är belägna i sådanabyggnader. Av detta fåtal - sex av 200 finns några i , HaUands ochNorrbottens län. Men enligt våra planer, som är beroende av civilförsvaretskostnadsram, skall vi försöka koncentrera dessa basstationer utanförtätorterna. Men detta tar sin tid. För att ta det bmnna förrådet i Åkersbergasom exempel var det meningen att en ny förrådsbyggnad enhgt denna plan skulleha stått färdig 1974 eller 1975. Undan för undan förbättras alltsåstandarden på dessa förråd. Men sedan har vi ju också de förråd som ingår i vårbevakningsberedskap. De måste vara placerade på sådant sätt att personalenefter kan vara på plats för att hämta ut sin utrustning och kunnafungera. Vi kommer inte ifrån att dessa förråd måste finnas i tätortema.Förråden är små och innehåller för det mesta ingenting annat än uniformer. Hurman skall få dessa förråd spridda utanför tätorterna förstår jag inte, därföratt de måste, som jag säger i interpellationssvaret, finnas i närheten avbevakningsobjekten. Kommunerna skall peka ut lokaler för detta ändamål och iprincip kanske också ställa dem helt gratis till förfogande. Så sker väl inte civilförsvaret betalar nog hyra för lokalerna - men oftast är det offenthgalokaler och källamtrymmen i dessa som används. Vi får nog när det gällerutrymnings- och bevakningsmateriel räkna med att i stort sett håUa fast vid denlinjen. De stora basförråden däremot bör ligga utanför tätorterna och bör ha sågoda förrådslokaler som vi har råd med. i (fp): Jag är från län. Jag har undersöktmitt hemlän jämte och fått en kanske något mörkare bild avförhållandena än de i verkligheten är. Men självklart är frågan allvariig.Även om vi har kostnadsramar, får de dock inte vara avgörande. Vad jag framförallt varit ute efter är att man skall utrymma skolor och ålderdomshem frånförråd. Det är jag väldigt angelägen om, för kritiken blev våldsam motmyndigheterna efter bränder i skolor inom mitt hemlän. Det har varit mycketsvårt att försvara sig efteråt och att motivera varför utrymning inte skett.Därför får man spränga kostnadsramarna, om bättre lokaler finns. Visst måste vi tillåta att förråd med den utrustning sommanskapet behöver tUlgång till inom får ligga kvar inomtätbebyggt område, men självklart i begränsad omfattning. Som jag tidigare sadetUl försvarsministern kan man inte hundraprocentigt täcka in aUa risker. Justålderdomshem och skolor bör man dock möjligt få utrymda. Ang. förbättring av arbetsmarknadsstatistiken Överläggningenvar härmed slutad. Herr inrikesministern ordet för att besvara () framställdainterpellation, nr 189, och anförde: har frågat dels om jag anseratt den nuvarande arbetsmarknadsstatistiken är till fyllest när det gäller attge en för utformningen av arbetsmarknadspolitiken tUlräckUgt klar bild av dearbetssökandes önskemål och krav, dels om jag är beredd att medverka tUl att denuvarande bristerna i fråga om arbetslöshetsstatistiken möjligtminskas. Uppgifter om arbetslöshet och sysselsättning insamlasvarje månad dels genom arbetskraftsundersökningar,dels genom arbetsförmedlingarnas rapporter till arbetsmarknadsstyrelsen.Arbetskraftsundersökningarna ger uppgifter om bl. a. de arbetssökandesyrkestillhörighet och önskemål om deltidsarbete. Arbetsförmedlingsstatistikenger uppgifter om de enskilda arbetssökandena, bl. a. ålder, kön samt kassa- ochyrkestillhörighet. gör härutöver med vissa mellanrumsärskilda undersökningar av arbetslöshetens struktur och orsaker, t. ex. i vadmån de arbetssökande är ortsbundna, om särskUda krav ställs på arbetstidenslängd, relationen mellan utbildningsnivå och arbetslöshet m. m.; Dessutom görs regionala och lokala undersökningar av den typ som Ang. förbättring av arbetsmarknadsstatistiken Jag kan som exempel nämna atl man gjort en undersökning iKronobergs län avseende arbetslösa kvinnor, varvid de arbetssökandes önskemålredovisas. arbetar just nu med att utveckla den härtypen av särskUda undersökningar. Även tar genom tilläggsfrågor isamband med arbetskraftsundersökningarna in uppgifter om de arbetssökandesyrkes-önskemål. Sådana uppgifter från oktobemndersökningen bearbetas just nu avstatistiska centralbyrån. Maj:t uppdragit åt centralbyrånatt på grundval av arbetskraftsundersökningarna analyseraförändringar rörande kategoritillhörighet och förplanera en fördjupadundersökning som även innefattar besöksintervjuer. Den utveckling av arbetslöshetsstatistiken sominterpellanten efterlyser pågår alltså. HerrLINDBERG (s): Jag ber att få tacka inrikesministern försvaret på min interpeUation. Som jag tolkar svaret är det tämligen positivt. Jag haringen anledning att vara missnöjd, men på några punkter vill jag få svaretytterligare förtydUgat. För att göra helhetsbilden klar och för att interiskera att bli missförstådd av eventuella läsare av protokollet anser jag mignödsakad att i någon rnån upprepa de motiv som jag framfört i interpellationen.Jag skall försöka fatta mig kort. Vi har på den svenska arbetsmarknaden fler människorsysselsatta än . Trots detta ger emellertid statistiken beskedom att vi har fler arbetssökande än på mycket . De höga talen för antaletarbetslösa måste ses i perspektiv av våra stora ambitioner när det gäller attbereda nya grupper möjlighet att komma ut i förvärvsarbete. Samhälletsmedverkan och insatser har härvidlag uppenbarligen givit effekt. Jag vUl därmed ha sagt att det mot bakgrund av statistikenöver antalet arbetssökande är oriktigt att hävda att vi har fler arbetslösa . Den dolda arbetslösheten och undersysselsättningen måsterimligtvis ha minskat i och med att fler människor har beretts förvärvsarbete.En riktigare terminologi måste enligt min mening vara att vi har flerarbetssökande . Bakom dagens arbetslöshetssiffror döljer sig sannolikt jag skulle t. o. m. vilja säga på gränsen till visshet ett helt annorlundaarbetsutbud från de arbetssökande än bakom motsvarande siffror för bara ett antalår sedan. Mycket tyder på att dagens utbud är mera differentierat och försettmed starkare förbehåll från de arbetssökandes sida. Medan man tidigare kort ochgott sökte ett arbete, begär man arbete av ett visst slag. Som stöd fördetta påstående vill jag framhålla att vi kan finna många exempel på att t. ex.industrin inom en region söker arbetskraft, men trots att man i samma regionkan redovisa en relativt stor arbetslöshet är det svårt att få tag i deneftersökta arbetskraften. Kontakter med arbetsförmedlingar runt om i landet gerockså vid handen att en del av de arbetssökande vid förmedlingarna efterfrågarkvällsarbete, deltidsarbete eller arbete av en karaktär som inte står att erhåUa ien begränsad region. Andra åter är utslagna i sitt tidigare arbete på grund avålder eller av andra skäl, vilket från mera allmänna synpunkter gör demsvårplacerade på arbetsmarknaden. Detta förhållande skuUe i och för sig krävaett eget kapitel, men eftersom den frågan kommer att aktualiseras i ett annatsammanhang skall jag inte vidare beröra det . Antalet arbetssökande kvinnor har ökat och utgör irunt tal en tredjedel av antalet arbetssökande. Kvinnorna söker av traditionofta helt andra typer av arbete än manliga arbetssökande. Gifta kvinnor är oftamycket hårdare bundna lokalt, men även tidsmässigt, än männen. Därför bhr derasarbetsutbud betydligt mera begränsat och deras krav svårare att tUlgodose. Att vi nu har en besvärande ungdomsarbetslöshet ärbeklagligt men inte svårförklarligt. Den snabbt utbyggda yrkes- ochgymnasieskolan och den högre utbUdningen har bromsat upp flödetav ungdomar tUl arbetsmarknaden. När de nu i en stridare ström lämnarutbUdningsinstitutionema uppstår lätt, i synnerhet under lågkonjunktur,stockningar på arbetsmarknaden. Det är aUtså delvis en helt ny situation som har uppstått.SjälvfaUet kräver denna nya situation sin beredskap och helt nya former avåtgärder än de konventioneUa, om man vUl lösa de nya problemen. Men för attkunna hålla en god beredskap och för att kunna sätta in rätt slag av åtgärderbör man också ha kunskaper om vad som ligger bakom de redovisade siffrorna. Inrikesministern har också i svaret redogjort för denstatistik som förs på arbetsförmedhngarna och i . Hansäger att man med vissa mellanmm gör särskilda undersökningar avarbetslöshetens struktur och orsaker, t. ex. i vad mån de arbetssökande ärortsbundna, om särskUda krav ställs på arbetstidens längd, relationen mellanutbildningsnivå och arbetslöshet. Dessutom görs regionala och lokala undersökningar. Jag var medveten om dessa undersökningar när jag ställdefrågorna i min interpellation, men såvitt jag har kunnat förstå av de kontakterjag har haft med folk i länsarbetsnämnden och på arbetsförmedlingarna sker intei någon större utsträckning nägon central bearbetning av detta material. Vadjag har velat åstadkomma med min fråga är undersökningar humvida det inte ärskäl att insamla allt det material som redan finns lokalt för en centralbearbetning för att därmed skaffa ett bättre kunskapsunderlag om vad som dväljsbakom de redovisade siffrorna. Inrikesministern säger också att arbetsmarknadsstyrelsenjust nu arbetar med att utveckla den här typen av särskilda undersökningar. Jagskulle vilja ställa en direkt följdfråga: Innebär det att man nu inomarbetsmarknadsstyrelsen är i färd med att undersöka huruvida man skall görasådana centrala bearbetningar av materialet som jag har antytt? Inrikesministern tar också upp frågan om statistiskacentralbyrån och de undersökningar som görs där. Låt mig i det sammanhangetsäga att jag aUtid har stäUt mig frågande till statistiska centralbyrånsarbetsmarknadsstatistik i vad avser redovisningen av antalet arbetslösa. Denkontinuerliga redovisningen av utvecklingen när det gäller antal yrkesarbetandesom går Ang. förbättring av arbetsmarknadsstatistiken Ang. förbättring av arbetsmarknadsstatistiken ut påarbetsmarknaden anser jag vara ytterst värdefull, men att vi skulle behöva tvåstatistiska redovisningar över antalet arbetslösa tycker jag verkar en aningöverambitiöst, i synnerhet som centralbyråns statistik fluktuerar aUtför mycketmånad för månad för att man helt skall kunna tro på dess tillförlitlighet. Jag frågar mig också varför man har gjort denåldersklassindelning som gäller, nämligen från 16 till . På det viset harman flera årsklasser pensionärer med i arbetslöshetsstatistiken och vad detfyller för syften har jag svårt att förstå. Jag är klart medveten om att manvarken kan eller bör försöka förhindra centralbyrån att föra denna statistik.Dessa överväganden får göras inom centralbyrån. Jag ifrågasätter om inte skullekunna ge oss mera hjälp genom en fördjupad analys av den redan befintligastatistiken. Som framgår av statsrådets svar har Kungl. Maj:t uppdragit åtcentralbyrån att på gmndval av arbetskraftsundersökningarna under år 1972analysera förändringar rörande kategoritillhörighet och förplanera en fördjupadundersökning som även innefattar besöksintervjuer. Det är bra. Men för migreser sig en fråga, som jag viU vidarebefordra till inrikesministern: detmöjligt att åstadkomma ett fördjupat samarbete mellan statistiska centralbyrånoch så att vi kunde få en arbetslöshetsstatistik somvore mer upplysande än de kalla siffror som redovisas? En annan fråga som reser sig i det sammanhanget gällerstatistiken över antalet lediga platser. förekommer ju oftast attföretagen anställer folk utan att anlita arbetsförmedUngarna. Jag vet attfrågan om en obligatorisk arbetsförmedling är ett mycket känsligt kapitel, ochjag skaU därför inte ta upp någon diskussion om den frågan . Men det finnsju ett mellansteg även i det fallet. Jag tror att det skulle vara av mycketstort värde ur planeringssynpunkt, om kunde fåredovisnmgar över de anställningar som företagen behöver göra. Därför vUl jagfråga, om det inte finns skäl att överväga, huruvida man inte borde införa enanmälningsskyldighet åtminstone för företag som har en viss storlek. Jag tror att det skulle vara mycket värdefullt att hasådana uppgifter om vad företagen behöver, framför allt när man skall planeraen viss utbUdning - jag tänker då i första hand på arbetsmarknadsutbUdning. Detskulle naturiigtvis i hög grad underlätta arbetet för den planerandemyndigheten, om man hade ett klarare begrepp över vilken typ av arbetskraft somföretagen efterfrågar . Därför skulle jag slutligen till inrikesministern viljaställa frågan om han är beredd att pröva tanken på en anmälningsskyldighet förföretag över en viss storlek när det gäller behovet av att anställaarbetskraft. HerrOLSSON i (s): Låt mig bara i korthet anlägga någrasynpunkter på den fråga som interpeUanten här berört, synpunkter som väl istort sett överensstämmer med . Det står väl klart för de flesta att kravet på enförbättring av arbetsmarknadsstatistiken är befogat, och det är givetvis medtillfreds- ställelseman konstaterar att en utveckling pågår, enligt vad som framgår avinrikesministerns interpeUationssvar. Det råder, som jag ser det, en förbistring på dethär området, som gör att det är svårt att få ett riktigt grepp översysselsättningssituationen. Det finns, som också framgår av svaret, intemindre än tre olika typer av undersökningar. Av dessa tre undersökningar är arbetsförmedlingarnasrapporter till den som allmänheten närmast kommer i kontaktmed, detta genom att massmedia lämnar rapporter översysselsättningssituationen. Den statistiken, som upprättas på arbetsförmedhngarna,upptar antalet anmälda arbetslösa och antalet obesatta platser. Däremot lämnasinga upplysningar om hur många som har arbete eUer som har fått arbete eftersenast presenterade månadsräkning. Detta ger, som jag ser det, en skev bild av helaarbetssituationen. Jag tycker att det är helt enkelt oegentligt att vi skall haen statistik som kallas för arbetslöshetsstatistik. Den borde rimligtvis varaen sysselsättningsstatistik för att kunna spegla den verkliga situationen.Därmed har jag inte sagt att vi på något sätt skall försöka skyla över densituation som råder med förhåUandevis hög arbetslöshet. Men vi bör ändå, anserjag, sträva efter en vettigare redovisning än den som sker. En övergång från arbetslöshetsstatistik tiUsysselsättningsstatistik skuUe också ge substans åt statistiken, som såsomden nu är utformad - är ofullständig i och med att massmedia i mitten av varjemånad enbart redovisar att ett antal människor är arbetslösa. Vi skulle allavara betjänta av en fylhgare och rättvisare månadsredovisning än densom nu sker. Därför tycker jag att tiden borde vara mogen för att övergå tiUsysselsättningsstatistik. Det är väl heUer inte uteslutet att en fylligare och enmera innehållsrik statistik också skulle ha haft ett värde inför det fältarbetesom den nya inventeringskommittén nu skall genomföra inom byggbranschen. Med de anförda synpunkterna har jag främstsyftat tiU att i likhet med peka på det som också jag uppfattarsom brister i vår nuvarande arbetsmarknadsstatistik. Ang. förbättring av arbetsmarknadsstatistiken Jag kan i långa stycken instämma i vad herrLindberg sade. Det är riktigt att de siffror som redovisas inte alltid sägerallt om rådande förhållanden. Man skulle önska att bilden kunde görasfylligare. Som jag haft anledning påpeka i annat sammanhang talar man om dearbetslösa och om dem som söker arbete, men det finns ytterligare en gruppmänniskor som kallas latenta arbetssökande. Och som framhöll gruppen gått ned mycket väsentligt , medan däremotden grupp som är mera aktiviserad när det gäller att gå ut i arbetslivet harökat. Det är ju en glädjande utveckling. Vidare har det framhållits att det är en brist att vi itidningarna inte får reda på sysselsättningsgraden. Den saken har ocksåuppmärksammats. I senaste redovisning har man sålundavinnlagt sig om att ge pressen mycket utförliga uppgifter, och man har mycket 6 protokoll 1972. Ang. förbättring av arbetsmarknadsstatistiken centraltpresenterat sysselsättningssiffrorna i det meddelande som gått ut därifrån. Manhar uppgivit och det är naturligtvis lika viktigt som övriga uppgifter - hurmånga människor som är yrkesverksamma i vårt land.