prot · FV0933 · 1972-12-31 00:00:00 — Skulle vi återkomma en gång vart femteär eller sä? Om vi menar att kommunala folkomröstningar vore ett bramedel att fördjupa den kommunala demokratin, skall vi då, sedan socialdemokraternabegagnat sin röstmajoritet här i kammuren inte så mycket sinu urgument, fördet har de inga - lägga ner vår opinionsbUd-ning för kommunalafolkomröstningar? Vi driver år kruvet på offentliguutskottsutfrägningar. När jag böriade motionera om det vur det bara ett parledamöter i hela riksdugen som stod bukom det kravet. är det minst två uvpurtierna som gör det. Skall vi lägga ner opinionsbildningen under ett antal ärdärför att inte vill syssla med de frågorna i utskottet och häri kammaren? Jag kan försäkra att vi inte uppfattar arbetet päfördjupad demokrati riktigt pä det viset. SkaU vi få parti attacceptera de reformer som man avslår är efter är, dä måste vi ocksä bUdaopinion är efter är. Vi kommer att fortsätta att bilda opinion. i (s) kort genmäle: Eftersom antydde motsatsen villjag bara säga att jag i mitt arbete både som riksdagsman och inom partiet ärmycket upptagen av hur man skall kunna fördjupa och bredda demokratin. Jag äroerhört intresserad av de problem och även de förslag som har tagitupp. Visst skall vi diskutera dem, och det har vi ocksä gjort gång efter annan.Jag förmenar inte alls och hans parti - för att använda sammauttryckssätt som han gör - att komma igen med de här motionerna. Motionera påbara, även om ni vet svaren. Vad jag har sagt är att det tar förfärligt mycket tid ianspråk att vi diskuterar samma sak och för fram samma argument gång efterannan. Vi har inte fått utredningsresultatet men tvingas ändå tilldiskussioner. Det tar tid - tid som vi skulle kunna använda till bättre kontaktmed väljarna, till att läsa facklitteratur, till att sätta oss in iframtidsfrågorna. Det är bara dettu jag har sagt. Jag vet att kommer tillbaka, ochdä skall vi ta upp samma debatt igen. Men redovisa då också - som jag har gjortför mitt parti - vad det är som sker praktiskt på detta område inom !Berätta gärna mer i detalj, eftersom har valt exemplet, vad somhänder med de uppdrag som det folkpartistiska fastighetsborgurrädet övertogfrän en socialdemokrat och som var så förfärligt betungande och farliga fördemokratin. är ställd till svars. Svara om inte , sä dä! Jag hur en känslu uv att frågun om hurdemokratin skall kunna fördjupas hur förbigåtts. Jag kan i regel inte instämmamed . Jag vill inte heller instämma i vad han säger om riksdagenoch förändringarna här, inte heller i vad han säger om kommundelsråd ellerfolkomröstningar m. m. eftersom jag där har en helt annan mening än han. Mensjälva den sakfråga som har tagit upp är en för demokratin viktigfråga. En gång hade tjänstemännen i det här landet sådana arbets-och löneförhållanden att de kunde upprätthäUa mänga befattningar som gav demlön. De gick från det ena ämbetsverket till det andra för att visu sig. Men dehunn aldrig med att utföra nägot praktiskt urbete. Det är självklart att detinom alla partier finns ett mångsyssleri som vi inte har möjligheter attbemästra förrän vi får det kartlagt. Jag gär här inte in pä person, eftersomproblemet finns överallt. Jag har varit med i folkrörelserna under och haräven deltagit i åtskilligt politiskt arbete. Det är ett faktum att arbetet inomlandsting, kommun och riksdag numera är annorlunda och mer krävande än förr.Trots detta kan inget parti svära sig fritt ifrän att de viktigaste uppdragenkoncentreras till ett mycket litet antal människor, vilka därigenom innehar enmakt som är orimlig med hänsyn till deras bristande möjligheter att följa frågorna. Om man i en kommun har 40 eller 50 uppdrag och desslikessädana tunga uppdrag som kräver heltidsanställning, finns det inte någonmänniska som ensam kan fullgöra dem alla på ett riktigt sätt. Meningen medfolkvalda ombud var ju att vi skulle komma bort från de förhållanden, som vihade under äldre tider i hundratals är, nämligen att ett fätal tjänste-ochämbetsmän hade beslutanderätt men ingen tid och inga möjligheter attkomma i kontakt med allmänheten. Jag tyckte inte om vår partisekreterares anförande. Hanmäste ju kunna till ullu dessa problem. Det är självklart, att allapartisekreterare måste veta hur det ligger till i det pruktisku arbetet. Ätt tafrum en statistik som visar utt medeltalet uppdrag är 1,2 är ju rena dumheten.Där ingår kanske dessutom en del suppleanter i hästuttagningsnämnden, som detbrukade heta . Vi måste fördela de viktiga uppdragen i samhället på ettannat sätt, därför att allmänheten har rätt att kunna kommu i kontukt medde förtroendevalda. Man skall kunna resonera med dem, få hjälp av dem. Jag hari i mänga fall kunnat konstatera att ingen har tid med en enskUdmänniska, fastän man i ett samhälle och i en demokrati skall ta hänsyn justtill människorna. Därför tycker jag att Kungl. Maj;t bör göra en genomgångav fördelningen av olika uppdrag. Maj:t se till att Kartläggning av det politiska mångsyssleriet 2* protokoll 1972. Kartläggning av det politiska mångsyssleriet manfördelar det hela så, att inte alla viktiga uppdrag läggs på en och sammaperson som aldrig hinner fullgöra dem, därför att han mäste springa frånsammanträde till sammanträde. Dä hinner de förtroendevalda aldrig träffa varesig valmanskår eUer andra människor, som behöver hjälp, och man kan dä aldrigfullfölja ett ärende pä det sätt man önskar. Därför tycker jag verkligen attpartierna kunde enas om att försöka komma tUl rätta med det här problemet samtatt Kungl. Maj;t skulle kunna vara dem behjälpHg med en riktig kartläggning. Det är ju ur demokratisk synpunkt ytterligt viktigt i helavårt samhäUsarbete att människoma kan komma till tals med sina representanterbåde i och i andra organ. Denna fräga behöver verkligen ägnas meruppmärksamhet. Vi måste verkHgen lösa detta problem så att inte detavstånd som faktiskt finns mellan folk och valmanskår resulterar i attfolkets missnöje växer och tiU slut bhr en formlig klyfta. Ur demokratisksynpunkt är det en mycket viktig frågu. Vi skall akta oss för att råka ut församma sjukdom som fanns här i samhället , då tjänstemännen löptemellan olika ämbetsverk där de bara hade tid att visa sig men inte hann med attgöra något ordentligt arbete. Både utskottet och i sin helhet bordetänka pä den risk som här finns, även om vi själva är inblandade. Det fordrasen viss självrannsakan av oss alla. Vi vet väl överlag hur svårt det mångagånger kan vara för en vanlig människa att träffa de förtroendevalda som ärlika upptagna som heltidsanställda tjänste- och ämbetsmän. Det är verkligen ettallvarligt problem. Under detta anförande övertog fm andre vice talmannenledningen av kammarens förhandlingar. HerrDÄHLEN(fp); Jag hade inte tänkt delta i den här debatten, men det varett par inslag i i anförande som gör att jag tur tUlorda. Det gär inte att komma ifrän att vur mycketmissnöjd med att år återkommer med vissa krav. Han tyckteatt det talades för mycket i de här frågorna, även om han möjligen vänligt nogkunde tillåta att vi återkom med dem. Jag noterar att inte nöjdesig med att vice ordförande förde majoritetens talan.Hittills har själv hållit fyra anföranden i det här ärendet somhan tycker att det talas för mycket i. Men det har han ju rättighet att göra. Men det var även ett principiellt ifrågasättundeåtminstone i hans första anförande av det riktiga i att ett oppositionspartiåterkommer med krav som en majoritet har avslagit. Jag tycker det är märkligtatt han ifrågasätter det. Skulle liberalerna i börian av detta sekel ha upphörtmed att kräva allmän och lika rösträtt? Skulle , som ju förstagången valdes in på en liberal lista,/när han kommit in i omedelbartha slutat att kämpa för den allmänna rösträtten därför att det fannskonservativt folk då också som inte ville genomföra reformen? Nej, det tyckerherr naturiigtvis skulle vara en orimlig tanke. Själv hade jag nöjet att skriva vår första motion omenkammarriksdag . Det fanns en stabU konservativmajoritet som var emot motionen. Vi fick återkomma innanförfattningsutredningen tillsattes och även efteråt. Det är ju helt orimHgt i folkrepresentationen skulle avstå från att framföra krav omframför aUt demokratins arbetsformer i det här landet. Jag kan försäkra herrAndersson att trots att är missnöjd och tycker att det talas förmycket kommer vi att ta fram dessa saker. Demokratin behöver ständigtförbättras och förnyas. Och var är platsen att diskutera dessa saker om inte iSveriges riksdag? får förlåta, vi återkommer så mycket vi vUl! Vidgning av den statliga lönegarantin vid konkurs Överläggningen var härmed slutad. Propositioner gavs på bifall tiUdels utskottets hemställan, dels reservationen av herrar och iÄkersberga, och förklarades den förra propositionen vara med övervägande jabesvarad. Sedan begärt votering upplästes och godkändes följandevoteringsproposition: Den som viU att kammaren bifaller konstitutionsutskottetshemställan i betänkandetnr 7 röstar ja, den det ejvUl röstar nej. Vinner nej har kammaren bifallit reservationen av herrarAhlmark och Vid omröstnmg genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåherr begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat: § 15 Föredrogs skatteutskottets betänkande nr 2 ianledning av Kungl. Maj:ts proposition 1972:9 med förslag till lag medsärskilda bestämmelser om insättning pä skogskonto. Utskottets hemställan bifölls. § 16 Vidgning av den statliga lönegarantin vid konkurs Föredrogs lagutskottets betänkande nr 3 i anledning avmotioner om vidgning av den statliga lönegarantin vid konkurs. HerrLEVIN (fp): Motionen 317, signerad av mig och , syftartill beslut om en utredning av möjligheterna att utvidga den s.k. Vidgning av den statliga lönegarantin vid konkurs lönegarantinvid konkurs tiU att omfatta även underleverantörers fordringar till den del deär hänförliga till utlägg för lön åt anställda, dvs. införande av en nyförmånsrätt, något som man i och för sig skall vara mycket försiktig med. Förslaget emanerar frän SHIO;s remissyttrande, medanledning av vUket departementschefen sade, att en utvidgning av denstatliga garantin ej kunde ske utan den utredning som vi nu begär. I sittutlåtande nr 79 konstaterude första lagutskottet , utt utskottet deladeuppfattningen att visst fog kunde finnas för önskemålet om skydd också UVsåduna underleverantörers fordringar som är i fråga. Emellertid ansåg förstalagutskottet att underlag, som man uttryckte sig, knappast förelåg för attbegära den utredning som vore erforderlig för frågans bedömning. Vid riksdag framhöll lugutskottet utt det intefanns anledning att frångå första lagutskottets ståndpunkt, som alltså innebardels att kravet nog kunde vara berättigat, dels att underlag för en begäran omutredning saknades. Efter en fyllig redogörelse för gällande rätt och fråganstidigare behandling, som upptar sex sidor, anmäler utskottet nu pä generösträknat tre rader att ingen omständighet inträffat, som ger anledning till ettfrängående av förra årets negativa ståndpunkt, och yrkar förty avslag påmotionen. Jag ber, fru talman, å motionärernas vägnar att iskuggan av alla de stora och nya tankar som presenterats tidigare under dagensdebatt helt ödmjukt få uttrycka en respektfull beundran för den fantasi,logik och konsekvens som utmärker lagutskottets betänkande nr 3. HerrWIKLUND i (fp): Det är naturligtvis inte sä att ett utskottsuvstyrkande av en motion i och för sig leder till samma ställningstagande avutskottet, om ett motionsyrkande av samma innehall ställs året därpå och kanskeett följande år. Nägon blind automatik av det slaget förekommer inte heller i dettaärende, där motionsyrkande om utredning rörande viss utvidgning av den statligalönegarantin ställts , först dä lönegarantilagen behandlades avriksdagen 1970, därefter och . Det var , som herrLevin erinrade om, första lagutskottet och och lagutskottet somavstyrkt motionsyrkandena. Jag vill till säga utt mun i detta sammanhangkanske bör erinra sig att som lagutskottet gjorde lönegarantilagen varit i kraft och att erfarenheterna avdess tillämpning därför är relativt begränsade. Det är dock en omständighet sombör tUlmätas viss betydelse. har givetvis även sökt så objektivt sommöjligt bedöma den här frägan, även om denna bedömning sedan redovisats i kortaordalag. Liksom tidigare första lagutskottet och och för övrigt ävendepartementschefen är lagutskottet inte främmande för att det kan finnas behovuv en utvidgning av lönegarantin vid konkurs till att omfatta ävenunderentreprenör och hans anställda såvitt avser vad dessa tillförtkonkursboet genom arbete. Liksom första lagutskottet har lagutskottet förraåret och aUtså inte varit likgiltigt för den här frägan utan bejakat attvisst fog kan finnas för lönegarantins utvidgning enligt motionärernas önskan. Ä undra sidan, fru talman, medför en sädan utvidgningökade kostnader. Dessutom - och det kanske är det viktigaste - komplicerasfrågan av rättstekniska skäl, eftersom lönegarantin anknutits till förmånsrättslagensbestämmelser. Lönegarantin omfattar nu löne- och pensionsfordringar som enligtförmånsrättslagen har förmånsrätt i en konkurs. Sädan förmänsrätt finns inteför närvarande för t. ex. löner till anstäHda hos underleverantörer. Någon omständighet har inte framkommit, anser vi därför,som väger upp dessa motiv och som kan förmå utskottet att inta en annanståndpunkt än . Jag yrkarbifull till utskottets hemställan. Överläggningenvar härmed slutad. Utskottets hemställan bifölls. lagutskottets betänkande nr 4 i anledning av motionangående besvärsrätten i mål om utmätning och försvarsutskottets betänkande nr 1 med anledning avmotioner om värnpliktsförmäner. Kammaren biföll vad utskotten i dessa betänkandenhemställt. Tjänstgöring i internationellt biståndsarbete somalternativ till värnpliktstjänstgöring och vapenfri tjänst § 18 Tjänstgöring i internationellt biståndsarbete somalternativ till värnpliktstjänstgöring och vapenfri tjänst Föredrogs försvarsutskottetsbetänkande nr 2 med anledning av motion om tjänstgöring i internationelltbiståndsarbete som alternativ till värnpliktstjänstgöring och vapenfri tjänst. I detta betänkande behandladesmotionen 1972:185 av m. fl. (fp), vari yrkats att hosKungl. Maj:t hemställde om förslag angående tjänstgöring i internationeUtbiståndsarbete som alternativ tUl värnpliktstjänstgöring och vapenfri tjänst ienlighet med vad som anförts i motionen. Utskottethemställde att skulle avslå motionen 1972:185. HerrWIKSTRÖM (fp); Jag vill förbereda kammarens ledamöter på attjag i anslutning till detta betänkande från försvarsutskottet kommer att ställaett yrkande, nämligen att i anledning av motion 185 hos Kungl.Maj:t hemställer om förslag angående tjänstgöring i internationellt Tjänstgöring i internationellt biståndsarbete somalternativ till värnpliktstjänstgöring och vapenfri tjänst biståndsarbetesom alternativ tUl värnpliktstjänstgöring och vapenfri tjänst. Det är som denna fråga aktualiseras iriksdagen. Kravet att tjänstgöring i internationeUt biståndsarbete - för demsom efter prövning befinnes lämpliga och inom av statsmakterna fastställdakvotramar skaU kunna vara alternativ till värnpliktstjänstgöring och vapenfritjänst är ett gammalt önskemål från folkrörelsehåll, främst mängaungdomsorganisationer. Liknande system finns på många häU i vill dock inte acceptera detta och anför i är liksom i fjolatt utvecklingsländerna enbart skuHe efterfråga kvalificerad biståndspersonalmed god skolunderbyggnad och lång yrkeserfarenhet. Det är förvisso riktigt att sädan kvalificeradbiständspersonal efterfrågas i utvecklingsländerna, men det finns också behovav en mellan-kategori av arbetare. Jag har själv sett många sädana i aktivtarbete, t. ex. som brunnsborrare i eHer bUmekaniker i . Det är härinte fråga om experter av den typ SIDA brukar sända ut utan snarare omfredskärsarbetare, och vi vet att det finns stort behov av sädana i en radutvecklingsländer. Varför skall ett system som är möjligt i andra länder iEuropa vara otänkbart i ? Utskottet anför också att man bör avvakta erfarenheternaav den nya biständs- och katastrofutbildningen och dess effekter i olikaavseenden, innan man på allvar prövar den tanke som förs fram i motionen.Tyvärr fick den utredning som låg bakom den nu aktuella bistånds- ochkatastrofutbildningen enligt sina direktiv inte behandla den fråga som motionenaktualiserar, men en av experterna i utredningen förordade i en reservation ettsystem av det slag som vi motionärer nu har rekommenderat. Mångaremissinstanser understödde tanken liksom en rad tidningar. Den avgörande frågan är naturligtvis huruvida man kantänka sig att acceptera ett undantag frän kravet pä värnpliktstjänstgöringeller vapenfri tjänst i för tjänstgöring i internationelltbiståndsarbete. Även om utskottet inte anför någon principiell grundsyn,förmodar jag att det är detta som ytterst ligger bakom avstyrkandet. Det är dåbara att notera att motionärerna och säkert mänga andra riksdagsledamöter meddem på denna punkt har en avvikande uppfattning. Vi tror att de krav som förs fram i motionen kommer uttväxa sig starkare. Det vore dock klokt att redan nu hos regeringen hemställa omen snabbutredning av dessa frågor och ett förslag till en kommande riksdag. Jag ber att få yrka bifall till mitt yrkande och skullesätta värde på om det sedan lästes upp i sin helhet inför voteringen. Jag hadetrott att det skulle ha delats ut i kammaren, men hoppas nu att hela klämmenskall läsas upp i anslutning till den votering som jag kommer att begära, frutalman. I detta anförande instämde herrar i ,i och Wirmark (samtliga fp). HerrWIKLUND i (fp): Jag skulle vilja helt kort beröra ett avargumenten mot u-lundstjänst som ulternativ till värnpliktstjänstgöringrespektive vapenfritjänst som anfördes av försvarsutskottet - detåberopas av utskottet även och berördes aHdeles av . efterfrågar, säger man, bara kvalificeradbiståndspersonal med god skolunderbyggnad och lång yrkeserfarenhet. Sådanameriter har inte ungdom i värnpliktsåldern hunnit skaffa sig. Men, fm talman, samma problem har "man lyckats lösaför de värnpliktiga som får den realiserade bistånds- ochkatastrofutbUd-ningen enligt beslut. Har en till sådan utbUdningantagen värnpliktig inte erforderliga yrkeskunskaper inom ett visst område, fårhun först den inledande utbildningen , men sedan får hanmöjlighet att skaffa sig yrkeskunskaper innan han genomgår denallmänna och längre bistånds- och katastrofutbildningen. Han får alltså uppskovmed fortsättningen av bistånds- och katastrofutbildningen. Ett liknande uppskovsförfarande skulle kunna tillämpas ifråga om sökande till alternativtjänstgöring i u-land, om sådan tjänstgöringprincipiellt accepterades av . Vi pekade på uppskov som en given utvägtill det här föreliggande problemets lösning i vår motion . Nog är det väl en god sak och ett rimligt krav att gemöjlighet till meningsfulla insatser i ett u-land för dem som inte finner detmeningsfullt med värnpliktstjänstgöring liksom för dem som är vapenfria ochvill göra en mera meningsfull insats än den civUa tjänst som ålägges dem. Enligt min och mina medmotionärers mening är det alltså engod sak som utskottet åter här avvisat. Tjänstgöring i internationellt biståndsarbete somalternativ till värnpliktstjänstgöring och vapenfri tjänst HerrPETERSSON i Gäddvik (m): Som herrar och i Stockholmerinrat om är detta en fråga där det finns bestämt delade meningar som inteheller följer partigränserna. påminde om att detta är tredje året i radsom denna fråga är uppe. Det är ocksä den tredje debatten somriksdagen har just i vad gäller frägan om utredning rörande tjänstgöring iinternationellt biståndsarbete som alternativ till värnpliktstjänstgöring ochvapenfri tjänst. Bäde i är och har ett enhälligt försvarsutskottyrkat avslag på det ställda utredningskravet. i påpekar att det finns vissamöjligheter med den nu föreslagna utbildningen att få kommu igen sedan manskaffat sig en viss utbildning. Det är ett av skälen till att vi i dettabetänkande skrivit att enligt vår mening bör erfarenheterna från dennakvalificerade utbildning avvuktus innan den nu begärda utredningen verkställs.Även den nyu utbildningen sker inom ramen för värnpliktstjänstgöringen och denvapenfria tjänsten och utgör grund för krigsplacering inom total-försvuret. Detär en ordning som utskottet vill hålla fast vid. Vi vill inte för närvaranderevidera värnpliktssystemet. Att det är otänkbart i Tjänstgöriitg i internationellt biståndsarbete somalternativ till värnpliktstjänstgöring och vapenfri tjänst att godtatjänstgöring i internationellt utvecklingssamarbete som alternativ tillvärnplikt när det förekommer i en rad andra europeiska länder beror just på attdet inte ryms inom ramarna för det nuvarande värnpliktssystemet. Målet för denna utbildning är att skapa en reserv förrekrytering av personal för utvecklingssamarbete och katastrofhjälp, och vi veti dag inte hur stor efterfrågan blir i de tänkta mottagarländerna på dem somgenomgått den beslutade utbUdningen. 1 fjol använde vi mycket tid för att sätta oss in i dessafrågor. Vi hade ocksä föredragningar frän SIDA. Det var särskUt från det hålletsom man framhöll att den biständspersonal som mottagarländerna framför allteftertraktade var personal med god skolunderbyggnad och läng yrkeserfarenhet. Jag vill bara kort och gott konstatera att ett enhälligtutskott uttalat att det anser utt de skäl som låg till grund för förra åretsbeslut alltjämt är bärande och att erfarenheterna av den nya utbildningen ochdess effekter i olika avseenden bör avvaktas. Jag yrkarbifaU till utskottets hemställan. HerrWIKLUND i (fp); Jag vill bara be om en precisering av herrPetersson i Gäddvik på en enda punkt. Han säger att man bör avvaktaerfarenheterna av bistånds- och katastrofutbildningen innan man tar ställningtill utredningsyrkandet om u-landstjänst som alternativ till värnpliktstjänstgöring.Detta uttalande tycks mig innebära att utskottet positivt övervägt denna frågaoch att möjligheten att detta skall acceptera motionsyrkandet längre fram inteär utesluten. Det skulle vara av stort intresse" att höra om herrPetersson i Gäddvik vill bekräfta att sä är fallet. i Gäddvik (m); Min mening är att vi skall avvaktaerfarenheterna av den nya utbildningen och se vilken efterfrågan det blir påden personal som får dennu utbildning innun vi tillsätter en utredning. Överläggningen var härmed slutad. Propositioner gavs pä bifall tilldels utskottets hemställan, dels ett av under överläggningenframställt yrkande i anslutning till motionen nr 185, och förklarades den förrapropositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan begärtvotering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Den som vUl att kammaren bifaller försvarsutskottets hemställan i betänkandet nr 2 röstur ja, den det ei vUlröstar nej. Vinner nejhar kummuren bifaUit ett av under överläggningen framställtyrkande. Vid omröstning genom uppresning förklarades flertalet avkammarens ledamöterha röstat för ja-propositionen. Då begärde rösträkningverkställdes votering med omröstningsapparat. Denna omröstning gav följanderesultat: Information rörande vapenfri tiänst § 19 Information rörande vapenfri tjänst Föredrogs försvarsutskottets betänkande nr 3 med anledning av motion om informution rörunde vapenfri tjänst. FruÄSBRINK (s): Man talar med mycketstor iver om behovet av aUsidig information i vårt samhälle.Konsumentinformation är med rätta ett värdeord just . Det må förlåtas mig omjag mot den bakgrunden har svårt att förstå försvarsutskottets misstänksamhetmot värdet av en ökad information till dem som ansöker om vapenfri tjänst, eninformation som skulle tjäna till att såvitt möjligt undvika onödig irritationi en redan känslig situation.