prot · FV09115 · 1972-12-31 00:00:00 — 1 detta betänkande behandladesmotionen 1972:913 av () vari yrkats att hos Kungl.Maj;t skulle anhålla om förslag tUl sådana ändringar i 5 kap. 1 § brottsbalkenoch 7 kap. 4 § tryckfrihetsförordningen att dessa även kom att omfattabestämmelser om ekonomiskt förtal. Utskottet hemställde att skulle avslå motionen1972:913. Reservation hade avgivits av fruKristensson (m) samt herrar (), (), i (c).Westberg i (fp). Polstam (c) och Schött (m), vilka ansett att utskottetbort hemställa, att i anledning avmotionen 1972:913 hos Kungl. Maj:l skulle anhålla om utredning samt förslagtill lagstiftning rörande s. k. ekonomiskt förtal. HerrERNULF (fp); Frågan om lagstiftning om skydd motekonomiskt förtal har länge varit aktuell. Med ekonomiskt förtal menar manförtal som riktar sig mot en fysisk eller juridisk person och som medförekonomiska skadeverkningar för honom men som inte innefattar angrepp mot hanspersonliga heder. Om det gör det, bhr det i stället fråga om förtal enligt devanliga ärekränkningsreglerna. Ansvar för ekonomiskt förtal I viss utsträckning kan också ekonomiskt förtal mot enenskild person och i vissa fall också mot ett kollektiv bestraffas enUgtvanliga ärekränkningsregler. Marknadsföringslagen ger även ett visst skydd motförtal från en näringsidkare mot en konkurrent. De som saknar skydd mot ekonomiskt förtal är därför ihuvudsak företag som drivs i bolagsform, vare sig det är fråga om stora företageller små företag med kanske ett par personer som driver rörelse. Ekonomisktförtal kan t. ex. innebära att man sprider rykten om ett företag att det är påobestånd och inte kan betala sina skulder. Resultatet kan då bli bl. a. attlångivarna slutar att lämna kredit, och viU det sig riktigt Ula, kan resultatetbli att företaget får gå i konkurs på grund av dessa uppgifter, som kanskesedan visar sig vara falska. Varken utskottsmajoriteten eller reservanterna förnekaregentligen behovet av lagstiftning om skydd mot ekonomiskt förtal. Majoritetenanser dock inte att det finns någon anledning att gör någonting i fråganutan hänvisar till att regeringen kan beräknas ägna "tillbörliguppmärksamhet" åt frågan, som man uttrycker sig. Men majoriteten kan intepeka på någon aktuell utredning som sysslar med frågan och inte heller på någotklart initiativ från regeringens sida. 1 det läget yrkar reservanterna attriksdagen skall hos regeringen begära utredning och förslag till lagstiftningangående ekonomiskt förtal. I detta sammanhang vill jag göra en personlig deklaration,som jag inte vet om övriga reservanter ställer sig bakom. Den står alltså baraför min egen räkning och innebär följande. Enligt min mening bör enlagstiftning om ekonomiskt förtal få en mera begränsad omfattning än denuvarande förtalsreglerna i ärekränkningskapitel, som aUtså rörangrepp på en människas personliga heder. Skälen till detta är två. För det första är behovet av skydd mot ekonomiskt förtaltrots allt i regel något mindre än skyddet för den personliga hedern. För detandra ingriper ett långtgående straffstadgande mot ekonomiskt förtal i yttrandefrihetenpå ett sätt som kan äventyra rimlig och nyttig nyhetsförmed-Ung och offenthgdebatt. Jag anser därför att ett straffstadgande mot ekonomiskt förtalåtminstone i huvudsak bör begränsas till medvetet falska uppgifter om ettföretags ekonomiska förhållanden. Jag har velat göra den deklarationen för att minreservation inte skall bU missförstådd, och med den förklaringen yrkar jag,herr talman, bifall till reservationen. Fröken (): Den motion som vi nu behandlar skulle jagviha räkna till vad jag kallar bis iter-motionerna. Det är nämligen rätt storlikhet mellan denna påskrift som man får på läkarreceptet och den underförståddapåskrift som finns på en hel del motioner: Går det inte igenom det ena året, såkommer man igen . Det är bara den skillnaden att medan bisiter-påskriften på läkarreceptet sparar patienten tid och kostnader, innebärdetta bis iter-förfarande när det gäller motioner att vi på nytt börjar mala iriksdagens kvarnar med allt vad det innebär av tidsspillan och kostnader föratt resultatet slutligen, inte oväntat, skall bli precis vad vi förutsåg: attdet var samma mjölpåse som skuUe komma ut ur kvarnen. har, såvitt jag har kunnat se, inte kunnatanföra någonting utöver det som anfördes i förra årets debatt, ochjustitieutskottet har tålmodigt ånyo redovisat både vad som har förevarit i denhär frågan tidigare och de slutsatser som utskottet kom fram till förra åretoch som godtogs av . Det har inte hänt någonting nytt , ochi den motion som föreUgger finns ingenting nytt utöver att man där harredovisat något av vad som är praxis i utländsk rätt. Men trots att manupprepar att det finns starka skäl för en utredning har man inte kommit mednågra konkreta exempel på varför det inte går att komma till rätta med de härolägenheterna med nuvarande lagbestämmelser. Vi har, när vi har behandlat frågan i utskottet,visserligen gemensamt sagt att det möjhgen kan förekomma fall, då det skullebehövas ett visst skydd, men majoriteten anser att vi inte har fått någrasådana konkreta exempel som gör det angeläget att begära en särskild utredningför den här frågans skull, utan vi förutsätter att man, när man så småningomföretar en förnyad översyn av ärekränkningsregeler, också kommeratt beakta de här problemen. Med åberopande av det sagda och vad utskottet har anfört bådei år och ber jag att få yrka bifall till utskottets förslag. Ansvar för ekonomiskt förtal Jag förstår väl att fröken intetycker om att den motion det här gäller återkommer, men om man anser en frågaangelägen och dessutom, som i detta fall, har funnit stöd av enhälligautredningar den ena efter den andra säger att det här finns ett behov avlagstiftning - är det rätt naturhgt att man väntar sig att regeringen vidtarnågon åtgärd. När den inte gör det, har oppositionen ingen annan väg än attkräva detta tills vårt krav äntligen blir tillgodosett - ty det bhr det förreller . Fröken frågade ocksåvarför det inte går att komma till rätta med problemen med nuvarandelagbestämmelser, och hon sade att jag inte talat om varför det inte går. Men,fröken , i utskottets recit har redovisats flera utredningar somförklarat att en lagstiftning behövs, och detta säger även dessa utredningarssocialdemokratiska ledamöter. Jag trodde därför att vi faktiskt var överens ombehovet av en lagstiftning, I varje fall finns behovet övertygande dokumenterati utskottsbetänkandets recit som också majoriteten har skrivit under. FrökenBERGEGREN (s): Det är väl alldeles riktigt att här harförekommit olika uppfattningar om behovet av en lagstiftning på det område dethär gäller, och vi har också utförligt redovisat detta både i förra årets och iårets utskottsbetänkande. Därutöver har emellertid inte framkommit någontingnytt. Även om det är många som säger att det kan finnas ett behov av enlagstiftning och att man är mer eller mindre övertygad om behovet av enlagstiftning i detta avseende, har jag ännu inte fått svar på frågan i vilkakonkreta fall man inte kan komma till rätta med problemen med hjälp av dennuvarande lagstiftningen. Så länge man inte kan peka på några verkligt storaolägenheter med de nuvarande bestämmelserna, kan Ansvar för ekonomiskt förtal jag inteinse att det finns ett behov av att sätta i gång en separat utredning, utan jaganser att vi bör avvakta ett lämpligt tillfälle för en utredning där ocksådessa problem får tas upp till prövning. Om fröken hade hört på mittanförande, hade hon funnit att jag faktiskt tog upp ett konkret exempel,nämhgen nät man sprider oriktiga uppgifter innebärande att ett företag är påobestånd, något som kan leda till att krediterna stoppas och att företaget gåri konkurs. Sedan kan det visa sig att uppgifterna är falska. Jag tycker attdetta fyller ett rimUgt anspråk på ett konkret exempel. Till slut vill jag bara citera vadkonsumentupplysningskommittén anför. Den understryker sitt uttalande, somåterges i utskottsbetänkandets, genom att kursivera det. Kommittén uttalarföljande: "Kommittén vill emellertid betona vikten av attkonsumentupplysningsaspekten beaktas vid en totallösning av problemetekonomiskt förtal" - och sedan kommer det som är viktigt - "vilketutgör en lagstiftningsfråga som det är angeläget att bringa till enpositiv lösning." FrökenBERGEGREN (s): Jag konstaterar att vad anförinte är ett konkret exempel utan ett tänkt exempel. Jag har efterlyst i vad månman har kommit underfund med att det i ett konkret fall icke har varit möjligtatl komma till rätta med problemen med hjälp av nuvarande lagstiftning. Även jag har undertecknat reservationen, ochjag kan kanske, stå till tjänst med ett praktiskt exempel hurotillfredsställande den nuvarande lagstiftningen fungerar. Jag har här i min hand en promemoria från riksdagensupplysnings-fiänst som gäller fakta kring anmälan till konsumentombudsmannen avBofors tandkräm . Detta år anmälde en f. d. anställd vid en avBofors framställd tandkräm till konsumentombudsmannen. Anmälan riktade sigfrämst mot de små plastkulor som ingick som en beståndsdel i tandkrämen och somanmälaren menade var hälsovådliga. ansåg sig emellertidinte kompetent att bedöma detta utan hänsköt frågan till socialstyrelsen.Socialstyrelsen lät då utreda ärendet, vilket tog några månader i anspråk.Utredningen föranledde emellertid ingen åtgärd från sida.Följaktligen ingrep då inte heller konsumentombudsmannen. På menar man att anmälan tillkonsumentombudsmannen orsakade företaget en avsevärd ekonomisk skada. Man lätockså företagets jurister undersöka om det fanns någon möjlighet att vidtarättshga åtgärder med anledning av det ekonomiska förtal man ansåg hadeförelegat. Man fann dock inga eller i alla fall mycket små möjligheter att nåframgång vid en rättslig prövning, varför den aldrig kom till stånd. Sakenansågs därmed från sida vara utagerad. Jag tycker detta praktiska exempel visar hurotillfredsställande lagstiftningen är. Överiäggningen var härmed slutad. Propositioner gavs på bifall tilldels utskottets hemställan, dels reservationen av m. fl., ochförklarades den förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedanherr begärt votering upplästes och godkändes följandevoteringsproposition: Den som vUl att kammaren bifallerjustitieutskottets hemställan i betänkandetnr 21 röstarja, den det ejviU röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservationen av fm m. fl. Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåherr Schött begärde rösträkning verkstäUdes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat: § 14 Föredrogs justitieutskottets betänkande nr 22 i anledning av motion om inrättande av disciplinnämnder för bestraffningav fiänstefel. Utskottets hemstäUan bifölls. Lantbrukares krigsplacering och repetitionsutbildning § 15Lantbrukares krigsplacering och repetitionsutbildning Föredrogs försvarsutskottetsbetänkande nr 20 med anledning av motioner om lantbmkares krigsplacering ochrepetitionsutbildning. Genom att väcka en motion om förändring avreglerna så alt lantbrukare kan få möjlighet att fullgörarepelitionsfiänstgöring inom hemvärnet har jag velat bidraga till en lösning påett för många människor stort problem. Som jag påpekat i motionen inträffar repetitionsövningarofta under för lantbruket bråda perioder, exempelvis vid sådd och skörd. Det ärdärför ofta förenat med stora svårigheter för lantbrukarna att fullgöratjänstgöringen . För de lantbrukare som ägnar sig åtanimalieproduktion är det, eftersom dessa företag oftast är enmansföre-lag,praktiskt taget omöjligt att av året lämna sitt företag. Jaghar här ett färskt exempel på att en person har gjort framställning om anstånd,men framställningen har avslagits av vederbörande myndighet. Som jag ser detskulle man genom att göra det möjligt för dessa lantbrukare att fullgöra sinrepetitionstjänstgöring inom Lantbrukares krigsplacering och repetitionsutbildning hemvärnetväsentligt reducera de svårigheter som uppstår. Att få uppskov är inte sålätt; särskilt gäller detta för vissa specialutbildade värnpliktiga. Utskottet har avstyrkt motionen under hänvisning dels tillmöjligheterna att få anstånd med fullgörandet av repetitionsövningen, delstill den pågående försöksverksamheten med avbytare för lantbrukare. Utskottetanser också att hemvärnets karaktär av frivillig organisation skulle läggahinder i vägen för den förändring jag här har föreslagit. Hemvärnet är dock endel av armén och stär under de militära lagarna. Eftersom det förslag jagframlagt innebär att möjligheter skulle finnas för lantbrukare som så önskaratt fullgöra sin tjänstgöring inom hemvärnet som ett alternativ till andraformer av repetitionsövningar, kan jag inte förstå att ett sådan arrangemang skulleta bort något av hemvärnets frivUligkarak-tär, FrivUligheten kan för restengöra vederbörande mera positiva tUl uppgiften. 1 vad gäller möjligheterna att få anstånd medrepetitionstjänstgöringen jag har redan nämnt något om det - måsle jag sägaatt det sannerligen inte är sä väl beställt som utskottet i viss män vill låtapåskina. Det händer tyvärr alltför ofta att orimliga situationer med ekonomisktkännbara konsekvenser uppstår för de lantbrukare som vägras anstånd. Det avbytarsystem som utskottet hänvisar till kanvisserligen komma att få en betydelse i detta sammanhang; dethoppas vi åtminstone. Men i dagens läge är det inte så utbyggt att det kananses utgöra någon tillfredsställande lösning på problemet. Jag anser - även omutskottet har avstyrkt motionen att denna fråga är av sådan betydelse att denkräver en tillfredsställande lösning och det . Jag tänker inte nu framställa något yrkande, men jagförutsätter att myndigheterna, intill dess något annat system har beslutats,kommer att vara mycket generösa med anståndsgivningen till här berördayrkesgrupp. Det kan inte vara i landets intresse att, som ofta nu sker, skapastora problem för den relativt fåtaUga yrkesgrupp som det här gäller. Jag harsom sagt, herr talman, inte något yrkande. I detta anförande instämde herrar , iBäckmora och i (samtliga c). HerrLEUCHOVIUS (m): Inte heller jag har begärt ordet för att fåtUIfälle att yrka bifall tUl den fyrpartimotion, som jag står som första namnpå. Jag kommer således inte att ställa något yrkande, utan jag har begärt ordetför att i första hand få anlägga några synpunkter på den blockorganisation somutskottet har refererat till och som i mycket stor utsträckning också hör ihopmed det ärende som vi nu debatterar. Men först vill jag göra några korta kommentarer tillutskottets behandling av motion nr 955. I stort sett kan jag väl instämma i desynpunkter som har redogjort för. Det specialiserademoderna jordbruket är i mycket stor omfattning ett enmansjord-bruk medhögt automatiserad maskinutrustning. Det är i stor utsträckning omöjligt attunder av 18 eller , som repetionsöv- ningarna iregel uppgår till, få tag på någon kompetent ersättare i den inkalladejordbmkarens ställe. Jag tycker mig kunna dra den slutsatsen av utskottetsbetänkande att man inom utskottet har insett de besvärliga problem som uppstårdå dessa ensambmkare blir inkallade till repetionsövningar, mänga gånger långtfrän hemorten. I betänkandet sägs bl. a. att den pågående strukturomvandlingensbetydelse för folkförsörjningen på olika områden måste uppmärksammas. Vidarehänvisar utskottet till värnpliktsutredning och påpekar att denpågående planeringen inom det mihtära försvaret kan komma att leda till attantalet lokalt bundna markstridsför-band ökar. Jag har således tolkat utskottets skrivning som ganskapositivt till motionens yrkanden. Att man sedan inte tillstyrkt dem är enganska vanlig företelse, som vi känner tUl här i kammaren. Så vill jag komma med några reflexioner och synpunkterkring blockorganisationen. har i sitt betänkande nr 20, detvi nu diskuterar, i stort sett hänvisat till blockorganisationen inomjordbruket. Utskottet nämner bl. a. att denna varit föremål för översynoch att Kungl. Maj:t har utfärdat nya bestämmelser, som trädde i kraft den 1juli . Den tidigare blockorganisationen som tillkom genom beslut den 29juni 1951, upphörde att gälla. Dessa kommentarer från utskottets sida är helt riktiga.Det egendomliga - och enligt min mening ganska anmärkningsvärda är att detnu har gått något mer än sedan de nya bestämmelserna trätt ikraft, men ännu har inte några som helst funktionärer utsetts för att sätta igång denna blockorganisation och för att leda den i fortsättningen. Enligtbestämmelserna skall det finnas en riksblockledare, en länsblock-ledare i varjelän och en överblockledare från varje överblock, som i stort sett är en kommunsområde; dessutom skaU det finnas en blockledare i varje arbetsblock. I samtligafall skall dessa blockchefer ha en ersättare. Ingen av dessa funktionärer har ännu blivit utsedd. Det ärsåledes en organisation endast på papperet och kanske knappast det. I detnuvarande läget kan den varken fyUa sin beredskapsfunktion eller vara tiU någonhjälp för inkallade värnpliktiga. De tidigare överblockledarna har upphört attfungera, och några nya har ännu inte utsetts. En överblockledare har bl. a.haft till uppgift under fredstid - och så kommer det också att bli enligt denya bestämmelserna - att vara behjälplig med intyg om anstånd och ledighet närsådana anses behövliga. Det är således sämre ställt än det varit under desenaste 20 åren för dessa lantbmkare som blir inkaUade. Jag StäUde en enkel fråga till chefen förjordbruksdepartementet under vårriksdagen, och jag fick ett mycketkort svar, som egentligen endast mnehöll konstaterandet att beslutet kommer attmeddelas . Jag har begärt ordet bara för att framhållavikten av att denna nya blockorganisation i funktion, att personal påolika nivåer utses och att medel ställs till förfogande sä att dennaorganisation kan fungera. I årets statsverksproposition anvisas endast 75 000kronor till denna blockorganisation, och dessa medel är otillräckliga för attorganisationen skall kunna fungera. Lantbrukares krigsplacering och repetitionsutbildning Lantbrukares krigsplacering och repetitionsutbildning Det hade också varit synnerligen värdefuUt om man på någotsätt kunnat koppla in avbytarverksamheten i denna blockorganisation. Då hademan, åtminstone enligt min bedömning, kunnat få en betydelsefull och viktiguppgift för blocken under fredstid, värdefull också underberedskapsförhållanden. När man i utskottets betänkande hänvisat tilldenna blockorganisation så har jag bara velat anföra dessa synpunkter påfrågan. Jag har inget yrkande att ställa. i Gäddvik (m): Med anledning av inläggen från herrarFågelsbo och Leuchovius skulle jag först av aUt vilja påminna om att en enigparlamentarisk försvarsutredning så sent som har anfört: "Totalförsvaretbör vara så uppbyggt och organiserat att det är en hela folkets angelägenhet.Enligt utredningens mening förverkligas detta mål bäst genom att det militäraförsvaret - som även kommer att dominera våraförsvarsansträngningar och kostnaderna för dessa - byggs på den allmännavärnpliktens grund." Jag tror man bör ha detta i minnet när man av skilda skälvill göra inskränkningar i skyldigheten att fullgöra värnplikt där den bedömsha största nyttan för totalförsvaret. I det militära försvaret krigsplaceras värnpliktiga iförband eller lokalförband främst beroende på ålder. Några särskilda principerför krigsplacering av värnpliktiga jordbrukare torde inte kunna införas utanbetydande nackdelar. Det är möjligt att värnpliktsutredning kanmedföra i viss mån ändrade förutsättningar. Vi har också i utskottsbetänkandeterinrat om att denna värnpliktsutredning skall göra en bedömning avutbildningsmål och uppgifter för stationära lokalförsvarsförband och därtillöverväga bl. a. om den nuvarande tiden för utnyttjande av de värnpliktiga ikrigsorganisationen bör varieras mellan olika typer av förband i olika delar avlandet. Av inlägg, där han inte ställde någotyrkande, kan jag förstå att han instämmer i och är medveten om att här finnsproblem. Det framgår för resten också av förhandsreferat i en dagstidning iVästmanland av vad han sagt här. Med anledning av vad sade vill jag hänvisatill att vi i utskottets betänkande har anfört att blockorganisationen är föremålför översyn och att man också håller på att få fram nya anvisningar för denregionala planeringen. Jag vill uttrycka förhoppningen att detta arbete snarastblir fullföljt, även på regional nivå. Därmed yrkar jag bifall till ett enigt försvarsutskottshemställan. HerrLEUCHOVIUS (m): Bara för att undvika missförstånd vill jagtillägga att det inte varit motionärernas mening och inte heller begärts, attlantbrukarna skulle komma i en gynnad position när det gäller att fullgöra sinamilitära skyldigheter. Vad vi begärt är endast att man skulle ta hänsyn till despeciella förhållanden som lantbrukarna imånga fall arbetar under, när de ärensamma på sina gårdar, och försöka få till stånd en förändrad NrllS tjänstgöring för dessa grupper - inte att de skall komma ifrån sina den skyldigheter. Överläggningenvar härmed slutad. Utskottets hemställan bifölls. § 16 Föredrogs betänkande: Nr 21 med anledning av motion om förbättring avbefälsläget inom försvaret. Nr 36 i anledning av motion om intagningsbestämmelser förvårdyrkesutbildning Nr 37 ianledning av motion angående utbUdningen inom dataområdet. Kammaren biföU vad utskotten i dessa betänkandenhemställt. § 17 Stödundervisning i simning Föredrogs utbUdningsutskottetsbetänkande nr 38 i anledning av motion om stödundervisning i simning. I detta betänkande behandladesmotionen 1972:82 av herrar i (fp) och i (fp) vari hemställts att som sin mening gav Kungl. Maj;t tUl kännavad i motionen anförts om stödundervisning i simning. Utskottethemställde att skulle avslå motionen 1972:82. Reservation hade avgivits av herrar () ochNordstrandh (m), () samt (), som ansett attutskottet bort hemstäUa, att i anledning'av motionen 1972:82 som sinmening gav Kungl. Maj;t tUl känna vad reservanterna anfört om stödundervisningi simning i . i Röstänga (fp); Trafikdöden är ett skrämmande begrepp, och viär alla medvetna om hur många offer den skördar och varje månad.Drunkningsdöden däremot talar man litet för sällan om, trots att också den ärskrämmande och vissa skördar fler offer än vadtrafikdöden gör. 1 motionen 1972 har vi motionärer visat pä en del avförra årets skrämmande drunkningsstatistik, och av vad som framkommittorde antalet drunkningsolyckor bli ungefär lika stort som . Fram t. o.m september hade 285 personer drunknat, och av dessa hade 65 drunknat i sambandmed badning. Särskilt oroande är att det allfiämt finns så många unga människormed i denna statistik - unga människor som ju enligt skolans målsättning skuUevara simkunniga, unga människor som borde vara förtrogna med bad och medsimning och som egentligen inte skulle ha drunknat. Drunkningsdöden har naturligtvis många orsaker. Den kanbero på alkoholförtäring i samband med bad, onödig djärvhet i båtar, bristandesjövana, brister i fråga om stängsel osv. Men oavsett detta är det alldelesklart att många - alltför många - drunkningsolyckor beror på att folk heltenkelt inte kan simma. Vi måste alltså göra någonting för att minska dessatragiska och ofta onödiga olyckor, och en åtgärd borde vara att vi försöktelära flera människor simma. Alla kan vi naturligtvis inte nå, men vår ambitionborde vara att åtminstone lära våra skolungdomar att simma. Gör vi det kommerdrunkningsstatistiken att ändras betydligt . Vi har en läroplan i som sätter upp mål försimkunnig-heten i de olika årskurserna - mål som i sig själva icke är särskiltmärkliga men som inte nås i den utsträckning de borde nås. Sanningen är den attdet finns för många elever i våra grundskolor som aldrig lär sig simma, och detär det som vi motionärer vUl råda bot på. Vi föreslår att de skolelever som avnågon anledning inte har lärt sig simma, som undervisningsplanen föreskriver,skall få extra undervisning liksom de elever som inte klarar ämnenamatematik eller svenska kan få kontinuerlig eller tillfällig hjälp på enläsklinik.