prot · FV0933 · 1972-12-31 00:00:00 — Jag tycker det är orätt mot en ansvarsmedveten yrkeskäratt lämna den utan den nödvändiga utmstningen. Genom rationaliseringsåtgärderav ohka slag har också sjukvårdsstrukturen förändrats, så att de i allmänhetinte som tidigare fär arbeta tillsammans med eller under ledning av nägonkvalificerad kollega. Vad tror statsrådet patienterna säger om de blir medvetnaom att sjukvärden på det här sättet blir kvalitativt försämrad? Är de upplystaom att de i stor utsträckning är utlämnade tUl sädana som ännu inte fåttnödvändiga kvalifikationer för sina uppgifter? När statsrådet i svaret talar om utökningen avvidareutbildningen heter det att det emellertid inte visat sig möjligt att nådet åsyftade resultatet. Jag frågar varför. Varför kunde man inte nå det? Vadvar det som fattades? Och vad har man gjort åt det? Var det just påläkarmedverkan som det strandade? Och skall man fortsätta att ha en utbildning,som betraktas som oundgängligen nödvändig, baserad pä extraknäck från en itiden redan mycket pressad kär, nämligen läkarna? Tänk om ingen läkare allsvill extruknäcka! Det är ingen ovanlig inställning när människor nu har böriattänka på både vad fritiden är värd och vad marginalskatter är. för någonting.Kommer då hela utbildningen att klappa ihop? Är det, herr statsråd, verkHgenvettigt att ha utbUdningen på ett sä här viktigt område så lösligt gmndad? Det vore, herr talman, av stort värde omutbildningsministern nu ville komma in på ämnet och beröra just dessa centralafrågor. Jag anser att det första svar som är lämnattUl i allra högsta grad berör den frågu som ställt. Men jag skall gärna återkomma i min replik och ytterligare utveckladetta svar. a. om det är rimligt att manförHtar sig på att läkare som det här gäller skall extraknäcka. Det är en frågasom naturligtvis kan diskuteras. Vi har ju valt ett system därläkarna har spelat en viktig roll i denna del av utbUdningen. Vad samhället dåkanske förväntar sig är att om en yrkesgrupp vill upphöra med detta slag avinsatser, skall man ge samhället en rimlig chans tUl omställning. FruNettelbrandt och jag är nämligen säkert överens om att om vi skall låta enannan yrkesgrupp överta dessa uppgifter, är det rimligt att ge denna grupp enchans till adekvat utbildning. I detta avseende var vi tydligen alldelesöverens. Jag beklagar alltså i och för sig att läkarna inte haransett sig kunna delta i denna utbildning på det sätt som de hargjort, men det är rimhgen inte något som departementet kan lastas för. Som orsak tUl att de inte vUl delta i dennavärdyrkesutbildning pä det sätt som tidigare skett har angetts att det nyaavtalet om reglerad arbetstid skulle hindra dem från att åta sig undervisningunder skoltid. Vidare avvaktas avtalsförhandlingar som pågårangående läkamas arvoden. Den andra punkten jag skuUe vilja kommentera är påståendetom att detta bara skulle gälla gymnasieskolan. Jag vill understryka att detäven rör sjuksköterskeskoloma. frågade också om det rådde nägon skUlnadmellan vad har talat om, nämligen påbyggnadsutbildning, ochdet uttryck som vi har använt, nämligen fortbildning. Av praktiska skäl har vifrän departementet lagt utbUdningen under fortbildningsanslaget. Till slut skulle jag, herr talman, rent allmänt viHaunderstryka att för att en avlastning avundervisningsuppgifter från läkarna till lärare i vårdyrken skaU kunna skeanordnar en viss fortbildning av sådana lärare. ladesfram förslag till ämnesmässig påbyggnadsutbildning för vissa lärare inomvårdområdet, som jag påpekade. Påbyggnadsutbildningen enligtskolöverstyrelsens förslag skulle i första hand omfatta ämnena anatomi,fysiologi och medicinsk mikrobiologi. planeras Hknandepåbyggnadsutbildning även i bl. a. farmakologi och kUnisk kemi. Med anledningdärav har Kungl. Maj:t i årets statsverksproposition tillstyrkt attfortbildning för ifrågavarande lärare anordnas under /73 inomområdena anatomi, fysiologi och mikrobiologi. Denna utbUdning kommer att kostasammanlagt . Det är klart att det kan sägas att utbildningen ärbegränsad, och anspråk, såvitt jag förstår, ligger högre änvi kanske kan klara av. Men jag vill ändå hävda att samhället iden situationen som vi har hamnat i gjort en Ang. vidareutbildningen av sjuksköterskor Ang. vidareutbildningen av sjuksköterskor När det skall ske sådana här förändringar,tycker jag att vi har rätt att ställa anspråk på att man får en vissövergångstid. Fru andre vice talmannen (): Utbildningsministern säger att svaret i aUrahögsta grad berör de frågor som jag har ställt. Ja, jag viU naturhgtvis medgeatt det berör dem på det sättet att det dock är fråga om sjukvården, ochsåledes är svaret inte helt vid sidan om ämnet. Jag måste säga attutbildningsministern i den här repUken upprepade just en utläggning kring defrågor som det inte handlar om; men jag tycker att det är rätt väsentligt attvi gör en klar boskillnad mellan den vidareutbildning av sjuksköterskor som deär tvungna att få för att klara sitt arbete och den grundutbUdning av dem somär en helt annan sak. Jag är alldeles säker på att statsrådet noga har studeratjust den här skrivelsen från SÖ som jag har med mig. Där finns upptagna just deolika nivåer på utbUdning som det är fråga om, och såvitt jag harkunnat hittafinns ingenting skrivet om att den breddning över de andra lärarkategorier somstatsrådet nu talar om rör just nivå 3 - nivå 3 är bl. a. vidareutbUdningen försjuksköterskor och sjukskötare. Det är inte det skrivelsen gäller. Statsrådet säger att man måste ge samhället en rimligchans. Ja, det är alldeles självklart, men om man nu har haft den härutbildningen ordnad genom medverkan av personer som varit intresserade för denoch de inte längre vill ställa upp - och inte har några skyldigheter att göradet -måste man väl ändå konstmktivt tänka i nya banor: Hur skaU man få tillstånd en lösning som i aUa faU klarar den här frågan? Jag undrar om statsrådet vill ge mig svar på frågan om detär riktigt uppfattat av mig - jag är i varie faU inte ensam om att ha uppfattatdet hela på det sättet - att den här breddningen, som uppnås genom att man pålärarpersonal med sjuksköterskeutbUdning i botten lägger över nya uppgifter somläkarna tidigare hade, rör just gymnasieskolan och gmndutbildningen, men att förvidareutbUdningen kravet står kvar att det skall vara läkares medverkan. Jagtror att det vore värdefullt om statsrådet mycket kort och koncist besvaradefrågan: Är det ostridigt mellan oss att det för vidareutbildningens delfortfarande krävs och skall krävas läkares medverkan? Vi kanske då kundekoncentrera oss till just den frägan, för den blir inte på minsta sätt löstgenom att man exempelvis i gymnasieskolan avlastar läkarna genom att breddaundervis-nmgen för den övriga lärarpersonalens del. Hur herr statsrådet inte tänkt sig möjligheten att munskulle kunna ha särskilda tjänster för den här typen av utbildning? Om läkarnanu inte vill ta något extrajobb och såvitt jag förstår har de inteskyldigheter till det , är det inte då anledning att tänka i nya banor för attlösa problemet? Jag tycker att det är alldeles självklart att samhället skallha den rimliga chans som stutsrådet talade om. Men om nu samhället skall hadenna chans och om man skaH avvakta den tid som behövs för att lösa dessafrågor skaH man väl inte, som herr statsrådet här gör, vifta bort problemet,utan man skall väl i stället börja fundera på vad man skall göra åt det. Jagtycker att det vore värdefullt att få några synpunkter från statsrådet på justden punkten. Jag räknar med att vi skall kunna utnyttjaläkarna i utbUdningen i fortsättningen, men jag har förstått att vi när detgäller en del av utbildningsuppgifterna förmodligen får ompröva denorganisation vi hittiUs har använt oss av. Det kan möjligen medföra att man påde områden där man inte hur en negutiv inställning tUl en medverkun kan användadem, t. o. m. i något större utsträckning . Vi är i inställda på att vi mästeskapa en annan organisation för utbildningsuppgifterna än den vi har . Jagtror vi mäste realistiskt inse detta och därmed försöka fä fram nya kategorierav lärare som är beredda att äta sig dessa undervisningsuppgifter. Om det skaUorganiseras i form av särskilda tjänster och vilka dänster det i så fall kanbli fråga om kan jag efter så här självfallet inte ta ställning tiU , men viHeinriktningen har jag velat meddela här. Till slut, herr talman, vill jag nog ändå bestrida att vihar viftat bort problemet. Det är ju så, att har kommit inmed en framställnmg. Den framställningen har blivit vederbörligen behandlad idepartementet, och i stor utsträckning har de framställda önskemålen blivituppfyllda. Ang. vidareutbildningen av sjuksköterskor Fru andrevice talmannen (): Jag tackar statsrådet för att vi nu börjar kommain på mera konkreta ting. Jag tycker det var värdefullt att få åtminstone detuttalandet, att man här måste skapa en annan organisation än den vi har ,och jag tycker det vore värdefullt att något få ta del av de tankegångar somjag förstår finns utvecklade inom departementet på den punkten. Det fannsingenting i den riktningen i det interpellationssvar som jag här hade att utgåifrån. Sedan säger utbUdningsministern att han utgår från att viskall kunna utnyttja läkarna i fortsättningen. Jag viU nog understryka attdetta, "att vi skall kunna utnyttja" inte är detsamma som ettuttalande av statsrådet att han är av samma mening som iskrivelsen, att det för vissa kategorier och just den typ av utbildning somjag har berört är nödvändigt med läkurnus medverkun. Då är det inte barafråga om hur problemet skall kunna lösas, utan då blir det en deklaration på denna punkt inte skall göra någon förändring, och då måste frågan lösaspå ett eller annat sätt. Statsrådet sade här tidigare att man inte har kommitöverens vid de förhandhngar som har ägt mm. Dem ämnar jag självfallet inte pånägot sätt gå in på. Men har man vid de förhandlingarna haft ettorganisationsunderlag att utgå från? Såvitt jag förstod av statsrådets senasteinlägg var tankegångarna kring dennu nya organisation som kunde bli nödvändigmycket outvecklade; i varje fall ville inte stutsrådet beröra någontingav dem. Jag tror, herr talman, att det är nödvändigt att utgå frånsom en realitet att man inom denna gmpp, liksom i de flesta andra grupper isamhället, har blivit medveten om vad tiden är värd och vad nominellalöneökningar är värda och att detta påverkar människor i deras handlande. Omregeringen blundar för sådana realistiska ting, tror jag inte Nr 33 att man inom rimlig tid kanförvänta sig de nya lösningar som kanske Torsdagenden måste tUl för att i en sådansituation klara de här frågorna. Överläggningen var härmed slutad. § 46 Interpellation nr 78 om prissänkning på flyglinjematill Ordet lämnades på begäran till i Stenkyrka (c), som yttrade: Planeringen av åtgärder på dettrafikpolitiska området måste ske i nära kontakt med samhällsplaneringen istort och samordnas med lokaliserings- och regionalpolitiken. I dessasammanhang kommer säkerligen flyget att få en allt större betydelse. SärskUtgäller detta på de långa sträckoma men också speciellt för . Det voremotiverat att befolkning, som saknar alternativa resemöjligheter iform av järnvägs- eUer landsvägsförbindelser för sina förbindelser med övrigadelar av landet, komme i åtnjutande av tjänster frän ett folkflyg varmed allaskulle ha ekonomiska möjligheter att resa. Prispolitiken kommer därmed iblickfältet. hos luftfartsverket gjort framställningom höjning av flygtaxorna med genomsnittligt har luftfartsverketlämnat sitt medgivande härtUl så tUl vida att i stäUet för en procentangivenhöjning varje flygsträcka prismässigt fick höjas med , dock medundantag för vissa s. k. lokala korta sträckor, där höjningen begränsades tUl 5kronor. Här angivna höjningar avser enkelresepriser och trädde i kraft den 7febmari. Genom luftfartsverkets omkonstruktion av Linjeflygsförslag till prishöjningar har vissa flygsträckor drabbats härdare än andra.Taxorna, Hksom de statliga avgifterna, är redan tidigare utformade så attkUometerpriset sjunker med stigande avstånd. Den nu genomförda prishöjningeninnebär en ytterligare markering av denna prisstruktur. Ur regionalpolitisksynpunkt, med speciell tanke på , bör det inte riktas anmärkningar emotdenna princip, men dess tillämpning får givetvis inte bli tUl nackdelför en sädan region som , vilken brottas med i stort sett samma problemsom Norrlandslänen. Detta är emellertid vad som inträffar. Taxesättningen för del per kilometer räknat varredan förut bland de högsta i landet. TUl detta bidrar konstruktionen av destatliga avgifterna, som genomsnittligt uppgår tUl avbiljettpriserna men för VisbyHnjema uppgår tUl . Visbylinjerna drabbas nu särskUt hårt genom en ytterligarehöjning av priserna, varierande mellan . En av anledningarna till att de senaste prishöjningarna slår så hårt är att 12-kronorshöjningen lagts ovanpå det rabatterade priset. Andelen rabatterade resor på Visbylinjerna är osedvanligt högt - av antalet försålda biHetter, Detta är i sin tur beroende av att avsaknaden av alternativa resemöjligheter skapar ett behov som konstituerar ett bredare underlag av resenärer än i andra 138 delar av landet. uppgick det totala antalet ankommande ochavresande passagerare på tiU 228 218, vilket utgör en väsentligdel av Linjeflygs totala passagerarbefordran, som för hela riket uppgick tiU ca800 000 resenärer. Detta styrker vikten av att inte flygets utveckling hämmasför del genom en olycklig prispolitik, I stället för ökade pålagor avolika slag måste vägar sökas för att främja utveckHng, om inte en nyutflyttningsvåg skall drabba regionen med obotliga skador som följd. Den nedsättning av passageraravgifterna pä färjelinjemasom möjliggjorts genom beslut om transportstöd till kanberäknas medföra en reduktion av dessa tUl förmån med ca 1 mUjonkronor. Denna summa skall jämföras med den fördyring av flygpriserna som nuinträffar och som kan uppskattas till ca 2,5 miHoner kronor. Mot bakgmnd av det anförda anhåller jag om kammarenstiUstånd att till herr kommunikationsministern fä ställa följande frågor: Är statsrådet beredd medverka tUl åtgärder ikostnadssänkande syfte för flygtrafiken till och från ? Avser statsrådet att vidtaga åtgärder för omprövning avLinjeflygs nya taxesättning på VisbyHnjema? Denna anhållan bordlades. §47 Interpellation nr 79 ang, informationen om kemiska preparat iindustriproduktionen Ordetlämnades på begäran till HerrBENGTSSON i (c), som yttrade: Den tekniska utvecklingen ställer aUt störrekrav på komplicerade hjälpmedel för att få de olika funktionerna i produktionsapparatenatt fungera. Detta gäller inte minst olika kemiska preparat, som med alltmerkomplicerad sammansättning nu används inom näringslivet. Olika former avallergier, eksem m, m, förekommer. De har i mänga fall sitt ursprung i denkemiska substans, som människoma -ovetande om dess konsekvenser kommer ikontakt med. Olika ämnen som i sig inte är farliga kan i kombination med andraämnen få skadeverkande effekt. Någon tiUfredsstäUande deklaration av vad som ingår i deämnen som används i industriproduktionen finns inte. Inte hellerredovisas pä ett nöjaktigt sätt de skadeeffekter som kan uppkomma vidanvändning. För företagen visar det sig vara mycket svårt att få fram riktigaupplysningar från tiUverkarna av preparaten, då dessa anser sig ha ett behov avatt skydda sina varor gentemot konkurrentema. Svårigheten att få fram relevantinformation har i mänga, mänga fall sin orsak i kommersiella intressen. Den rådande situationen är otillfredsställande urarbetsmiHö- och arbetsskyddssynpunkt. För den anställde är det en storotrygghetsfaktor och hälsorisk att inte ha information om de ämnen somanvänds i Nr 33------------- arbetsprocessen. Företagen haringen möjlighet att bemästra de problem den "-" uppkommer då man inte har informationom det exakta innehållet, ---- måste därför anses vara viktigtatt dessa förhållanden regleras, -------------------- --- Med hänvisning till det anfördaanhåUer jag om kammarens tiUstånd att tiUherr sociulministem få ställa följande fråga; Är statsrådet beredd vidta åtgärder för att få tUl stånd en tiUfredsställandedeklaration av det kemiska innehållet i de preparat som Denna unhållan bordlades. § 48 Interpellation nr 80 om åtgärder för att förhindra oskäliga hyreshöjningar Ordet lämnades på begäran till HerrLUNDBERG (s), som yttrade; RUcsdagen beslutade att förlängahyresregleringslagens giltighetstid. Emellertid beslutades ändringari lagen, varigenom bl, a, det direkta besittningsskyddet för lokaler efter den30 bortfaUer, Detta förhållande har medfört att redan nu förberedelservidtagits bland fastighetsägarna för att möjliggöra hyreshöjningar för sådanalokaler. Dessa hyreshöjningar kan med ledning av vunna erfarenheterkomma att röra sig om betydande belopp. De farhågor, som jag uttalade i sambandmed ärendets behandling i , har visat sig ingalunda vara överdrivna.Sålunda har det i fråga om lokaler i exempelvis centrala områdenrört sig om hyreshöjningar på uppemot 400 ä , vilka visserligen ärföremål för underhandlingar, men där hyresgästerna på grund av sin ställrungpraktiskt taget ställs utan valmöjlighet. De begärda hyreshöjningarna är avsådan storleksordning att de synes tangera ockergränsen. Jag utgår ifrån attdessa förhållanden bör vara för herr justitieministern i stort sett kända ochäven i viss mån föremål för ohka prövning och överväganden. Dä de redan utgående hyrorna generellt sett torde täckadriftkostnaden och skälig förräntning av det kapital som nedlagts ifastigheterna skulle en ohämmad hyreshöjning av den storleksordning som man nuhar gmndad anledning utt räkna med medföra oförtjänta kapitalvinster förfastighetsägarna till synnerligen betydande belopp. Detta kan icke vara -rimligt. Hyresgästerna mister besittningsskyddet för sina lokaler. Härtill kommeratt många mindre hantverkare och affärsidkare får vidkännas hyreshöjningar, somi sin tur kommer att resultera i prishöjningar och sämre betjäning för dekunder som dessa hantverkare och affärsidkare skall betjäna. Inom handeln har man väl i viss mån kunnat förutse dekostnadshöj ningar som måste bU en följd av att besittningsskyddet för affärslokalerna slopats, vartUl ju kommer att affärstidslagen även den inneburit kostnadsökningar. Oron över prishöjningama i den delen måste därför 140 anses ganska märklig, eftersomdessa prishöjningar ju bara är en följd av ekonomiskafaktorer som aUa måste vara medvetna om. Med hänvisning tiU det anförda hemställer jag om kammarenstUlstånd den att till herr justitieministern få framställa följande frågor: Överväger eller förbereder herr justitieministern och regeringen --- åtgärdersom utan tidsutdräkt kan insättas för att ånyo införa besittningsskydd gäUandelokaler, alltså åtgärder som kan stoppa de oskäliga hyreshöjningar som äraktuella på detta område och som i vissa fall kan betecknas som ocker? Överväger regeringen att de oförtjänta kapitalvinster, somkan uppstå genom hyreshöjningar för lokaler i en del fall på omkring 400procent samt om besittningsskydd ej införes, skall tillfalla spekulanternaeller tillföras samhället för att t, ex, utnytdas i nyproduktion? Överväger man åtgärder för att genom ett lagligt ingrepphindra oberättigade hyreshöjningar på lokaler redan när dessa höjningarförberedes? När kan i sä fall dessa åtgärder sättas i praktisk funktion? Kanman påräkna ett prisstopp på detta område? Denna anhållan bordlades. § 49 Interpellation nr 81 om åtgärder för att förhindraosund konkurrens vid framtida företagsetablering i de nordiska länderna Ordet lämnades på begäran till HerrSJÖNELL (c), som yttrade; Såvitt nu kan bedömas kommer de nordiskaländerna att välja sinsemeUan olika samarbetsformer med den europeiskaekonomiska gemenskapen, EEC. Detta torde inte behöva innebära att kommeratt förlora sin karaktär av en i viss mån summanhåUen ekonomisk enhet.Förutsättningarna för en fortsatt utveckling av den nordiska samhandeln börkunna ytterligare utvecklas. ÅtskiUigt talar för att den integration inomindustri och handel, som gjort sig gällande mte minst under det senasteårtiondet, kommer att fortsätta. Takten i utvecklingen blir dock beroende avbl. a. politiska beslut. De förslag om vidgat nordiskt samarbete inomnäringspolitiken, lokaHseringspolitiken och mihöpolitiken, som den svenskaregeringen iade fram vid session i kan danasom exempel på åtgärder som kan medverka tiU en sädan utveckling. Det ekonomiska samarbetet i syftar ytterst tUl attta tUl vara de nordiska ländernas samlade resurser på ett bättre sätt. a. att företagsetableringar kan ske på i stort sett likvärdigavUlkor i alla de nordiska ländemu. Som framgått av pressen har ett stort antal svenska företagunder senare tid fått erbjudande om att flytta sin verksamhet till annat nordiskt land eUer att etablera ny verksamhet där. Som argument för att förmå företagen att flytta har bl. a. anförts och möjligheter att bli medlemmar i . Erbjudandena har emellertid varit förenade med löften om ekonomisk hjälp vid etableringen i form av t. ex. billig tomtmark, lån eller kontanta investeringsbidrag. Nr 33 Även om de lämnade erbjudandenahittills inte torde ha avsatt några T HCTpn den märkbara resultat kan de enligt minmening sägas stå i strid med de ,, 1972 strävanden, som är grundläggande för det ekonomiska samarbetet i En osund korUcurrens om företagsetableringarna kan lätt leda tUl att denarbetsfördelning och specialisering som utgör ett viktigt led i integrationendelvis går förlorad. Det säger sig självt att åtgärder av detta slag även kanfå menliga verkningar på konkurrensförhällandena och på sysselsättningen påberörda orter. Det ärdärför enligt min mening angeläget att såvitt möjligt hindra att en osundkonkurrens uppstår om företagsetableringarna i . De värvningskampunjersom hittUls förekommit torde genomgående ha haft lokalt urspmng. Verksamhetenkan emeUertid ändå leda tiH avsevärd skada för det samlade nordiskanäringslivet om den får större omfattning. Med hänvisning till vad som haranförts i interpellationen hemställer jag om kammarens tiUstånd att tUl herrstatsministern få ställa följande fråga; Avser regeringen att vidta några åtgärder för att undvikaen osund konkurrens, buserud på ländemas skilda relationer tiU EEC, omförläggningen av nya företag i ? Denna anhållan bordlades. § 50 Anmäldes och bordlades Kungl. Maj:ts proposition nr21 med förslag till lag om ändring i rättegångsbulken, m. m. § 51 Anmäldes och bordlades motionen nr 1487 av herrErnulf i anledning av Kungl. Maj:ts proposition nr 5 med förslag tillskadeståndslag m. m. § 52 Meddelande ang. enkla frågor Meddelades att följande enklafrågor denna dag framställts, nämligen av Nr 105 i Agnas (m) tUl herr socialministernom åtgärder med anledning av det ökade antalet abortansökningar: Avser herr statsrådet att vidtaga några åtgärder med uniedningav den lavinartade ökningen av abortansökningar? Nr 106 Fröken () tUl herr utbildningsministern angående studievalet i och gymnasieskolan: Vilkuåtgärder är statsrådet beredd att vidtaga i syfte att häva den könsbundnasnedfördelningen vad gäller studievalet i gmndskolan och Nr 107 () till herrfinansministern angående den särskilda 142 vägavgiften vid transporter iNorge; Är stutsrådet beredd redovisa vilka åtgärder somföretagits och som Nr 33 kan komma utt bli uktuellu med uniedning av att svenska transportörer den belastas med särskUd vägavgift vid transporter i ? Nr 108 () tUl herr socialministernangående det ekonomiska skyddet för njurdonatorer: Anser statsrådet att det ekonomiska skyddet ärtUlfredsställande för njurdonatorer i samband med förundersökningen och isamband med själva transplantationen och avser statsrådet om så inte är falletatt ta initiativ tUl ändrade ersättningsregler? § 53 Kammaren åtskUdes .