prot · FV0936 · 1972-12-31 00:00:00 — Dels hude munhunnit bindu upp en rud myndigheter och orgunisutioner kring länsförvultningsutredningenslinje, dels hude man redan byggt upp en plunerings-udministrution som vur fastintegrerad i . Det ur där mun slår i dug, och det är därför ingenförutsättningslös diskussion kun förus. Det är också därför 1970 årslänsberedning heller inte konimer utt kunnu betruktu frägan förutsättningslöst.Sanningen är att regeringen frän börian och har drivit enbestämd linje. Mun har velut binda pluneringsadministrulionen vidlänsstyrelserna. Man hur i realiteten inte velat diskuterulundstingsulternutivet, Sumtidigt hur man formellt gett sig sken uv utt viljuföru eller tillätu en förutsättningslös diskussion, men i verkligheten hur detinte varit fråga om det. Mun har frän regeringens sida i stor stil föregripitde utredningar som har sysslat med dessu frågor. Om regeringen nu härden uppfattningen attsamhällspluneringen skall liggu pä länsstyrelsernu, ulltsä på den stutligu delen uv den regionala 25 administrationen,så må det ju stå regeringen fritt att driva den bestämda linjen. Men vad niankan anklaga regeringen för är utt den sumtidigt hur försökt ge sken uv utt detskulle bli en förutsättningslös diskussion. Mun hur försökt lugnu opinionen medutt här kommer en diskussion i sumbund med utt länsberedningen får behundludessu spörsmål, för i verkligheten hur man ju manövrerat på ett annut sätt. Munhar låst hela situutionen. Mun har redan byggt upp en administration, om vilkendet i realismens namn må sägas att den kommer att vara ytterst svår att brytaut ur den nuvarande länsadministrationen och föra över pä en helt annan typ avorgan. Det är ocksä därför som vi menar att utskottets resonemunggentemot reservanterna, att ett bifall till reservationen skulle bindalänsberedningen, varför deras förslag inte kan godtas utun mäste uvstyrkas, ärrena hyckleriet. Är det någon som har sysslat med att binda upp länsberedningenså är det regeringen, som bukom sinu munövrer med ullu utredningurhar drivit en bestämd linje, nämligen den att huvudman för samhällsplaneringenpå regional nivä skall vara länsstyrelserna, och som verkligen har föregripitlänsberedningens urbete genom att bygga upp en färdig administration, varsexistens länsberedningen rimligtvis inte kan nonchalera den dag den skall böriaväga samman olika synpunkter. Länsberedningen är därför i praktiken redanbunden. Om man vill uttala sig skarpt, så hur regeringen verkligeninte spelut ärligt i dennu frågu. Den hur spelut falskt. Man har gett sken avatt en förutsättningslös diskussion skulle förekomma, men man har hela tidendrivit en bestämd linje i avsikt att fastläggu positionernu kring en bestämdlinje som mun hade redan från början. Det är detta man kan kritisera ochunklugu regeringen för. Å andra sidan har reservanterna och motionärerna rättmycket förenklat och förgrovat problemet. Om vi för det första ser detpraktiskt sä ligger det en väldig fara i att försöka ungripa en redan så fastetublerud struktur och hävda att man nu skulle föru över ett väldigt stortområde inom sumhällspluneringen till en helt unnan typ av administration.Risken med det är att man inte inser utt man urbetur för en suk somredun är förlorud och utt mun därför underskuttur kumpen mot byråkratiscringeninom ramen för den struktur som otvivelaktigt konimer utt bli bestående. Jug tror inte heller egentligen utt de borgerligu, om dekommer till regeringsmukten, skulle vågu tu den mycket omfattande praktiskaomvandling av hela byråkratin, som det skulle innebäru utt föra över de häruppgifterna pä lanilstingen. Men det är en marginell fråga. Viktigure är kunske utt suken inte är så enkel som utt munkun ställu länsbyråkruti emot länsdemokruti. Ser mun pä landstingens beslutsstrukturoch lieras niaktpolitisku verkun i sumhället, kun man med skäl ställu sigtvivlunde till om de i och för sig, i sin nuvurunde utformning i vurje full,hur förutsättningur att bli något särdeles mycket meru demokrutisku än denstutligu regionulu administrutionen, som dock i någon mån hur tvinguts se sinbyråkrutisku kuraktär uppluckrad genom de senuste udministrutivu reformcrnu. Otviveluktigt är det så utt den folkvuldu representutivu delen uv lundstingethur rätt liten chuns - åtminstone som det hur fungerut utt verkligengöru sin viHu gällande. Den summunträder ju under en relutivt uv året,och mun hur i lundstingen över huvud en struktur som lämnur oerhört stor maktät det verkställande orgunet, förvaltningsutskottet, och de tjänstemän som ärknutna till det. Mun hur ulltsä en väsentlig grad av toppstyrning ochbyråkratisering också i landstingen. Det förhäller sig ocksä i praktiken sä närdet gäller . För det är väl ingen som pä allvar villgöra gällande att regionplun har blivit mera demokratiskoch mindre känslig för mäktiga ekonomiska påtryckningsgrupper därför att denhar legat på ? Om man ser på de prognoser som har gjorts upp inom ramenför den statliga länsplaneringen och inom ramen för regionplaneringen, finnerman tvärtom att det redan från börian förelåg en mer koncentrations-betonad ochcentralistisk ståndpunkt pä landstingssidan än på den statliga sidan. De somhar hävdat det folkliga inflytandets rätt att göra sig gällande vid utarbetandetuv regionplunen för har verkligen fått kämpa minst lika hårtmot landstingsbyråkrati och landstingsexperter som de sannolikt skulle ha fåttgöra, om planen hude kommit fram som ett resultat av ett statligt urbete. Vidare svarar naturligtvis reservanterna inte heller påden viktigu frågun om hur lundstingets förbindelse med stuten skall ordnas, omvi tänker oss det alternativet att landstingen skulle bli huvudmän för denöversiktliga samhällsplaneringen. Hur dettu sumbund kommer att ordnas ärnämligen en ytterst viktig fråga. Man kun ju inte tunku sig en fullständigtfederul struktur, där lundstingen ugerur helt självständigt. Nägon sortsanknytning till centrala beslut och central resursfördelning mäste givetvisförekommu. Dä stär vulet mellun utt lundstingen förvandlas till vud denuvurunde länsstyrelserna är, nämligen en sorts verkställande organ förväsentligen centralt beslutade riktlinjer, eller utt införu ett federultsystem, där lundstingen får en rätt stor självständighet mot stutsniukternu.Mun frägur sig emellertid om det kommer utt ledu till en buttre regionulpolitikoch ett bättre folkligt inflytande. Det kan anföras skäl för utt det möjligenkun förhålla sig sä, men som jug ser det tular de övervägunde skälen nog för uttman har anledning att misstänka att det inte blir pä det sättet. För vud konimer utt uvgöru resursfördelning ochregionulpolitik, om vi fär ett federult system? Jo, det kommer - cynisktuttryckt - slugsniålet mellun de oliku lundstingen utt göru. Och vem konimerutt segru i det slugsniålet? Jo, det blir som alltid de starka, när det intefinns nägon hand som uppifrån skyddar de svugu. Det finns det visserligen inteheller särskilt mycket uv i den rådunde stutliga regionpolitiken, men ettslagsmål mellan lundstingen kommer att resultera i att de starka landstingen,dvs. storstudsregionernus lundsting, biklligt tulut kommer att sätta sig päavfolkningsomrädenus lundsting, som kommer utt fä mycket storu svårigheter uttgöru sig gällumle. Jag tror inte att en federalisering av detta system kommerutt ledu till en förbättrud regionpolitik i stort. Om mun skulle gä in för en linje som innebär uttlundstingens befogenheter ökus, mäste det ske inom rurnen tor landsting som serhelt Nr 36 annoriunda ut än de nuvarande. Detfinns nämligen också på landstings- Onsdagenden sidan en byråkratisk struktur uttkänipu mot och utt brytu igenom. 8 murs1972 mäste ocksä i botten pä dennueventuellt lundstingsstyrdu plunerings- -------------------- verksumhethu en centrul målsättning, som helt skiHer sig frän vud de Viagacltans- flestu lundstingsmujoriteter i dugvill hu. De flestu lundstingsmujoriteter är i dug nämligenpolitiskt så sammunsuttu att de inte vill hu någon investeringsstyrning ellernågon dirigering uv resurser, som skulle innebära en kanalisering frånkoncentrationsonirådena till avfolkningsomrädena. De flesta landsting ärnämligen borgerligt dominerade, och i denna borgeriiga dominuns - det gällerför övrigt också landsting med en socialdemokratisk majoritet men framför alltsädanu med en borgerlig mujoritet - kun mun räknu med ett konipukt motstånd motvurie plunering som innebär utt man medvetet skulle styra resurser och ingripai de privata företugens s. k. friu etubleringsrutt. Med de här något summurisku synpunkterna harjug velut ge en bild uv utt kumpen mot byråkrutismen, mot toppstyrningen ochför ett ökut folkligt inflytunde inte ur så enkelt utt mun kun sägu utt den äridentifierbar med kompetenskonfliklen mellan länsstyrelse och lundsting. Detfolkligu inflytundet, kumpen mot koncentrutionstenden-sernu och mot den förduregionpolitiken kommer utt som sinu motstän-dure räknu en mujoritet uvbyråkratin och politikerna såväl inom den nuvarande statligalänsadministrutionen som inom den nuvurunde lands-tingsadniinistrationen. Detär så problemet i verkligheten ser ut. Med utgångspunkt i de synpunkter jag nu har lämnat hur denkomnumistisku gruppen beslutut utt i denna fråga nedlägga sina röster. () kort genmäle: Jag mäste säga utt jug är förvänud över detkommunistiska ställningstagundet här . Jug hur gätt igenom hur de olikapartierna har ställt sig i den här frägun tidigure och funnit, liksom ocksäherr i påpekude, utt ännu så sent som i debutten höll herrHermunsson ett entusiustiskt unförunde till länsdcmokrutins fuvör, och 1971röstade komniunisternu för mittenpurtiernus reservution. I dug är man tydligenberedd utt läggu ned rösternu. Det är mycket egendomligt. Vad är det, , somhar inträffat , som betingar kommunisternas omsvängning? Omjag försöker finna ut nägot av det anförande som i Mulmö höll,skulle det snurust bli utt mun nu inte tycker sig kunnu gå med pä ettförverkligunde uv länsdemokrutitunken förrän koninumisternu hur majoritet isamtliga landsting. Och hur man en sädun inställning, så ur det klurt utt munfär väntu. Jug vill sägu ett par ord också till iÄkersberga. Hans inlägg underströk ytterligure hur viktigt det är uttlänsdemokrutin förverkligus. Men om man vill att den skall förverkligas såsnart som möjligt, bör man inte resa nya hinder i länsberedningens väg. Om vifick den försöksverksamhet som vill ha, så skulle länsberedningenha att invänta försöksverksamhetens utfall innan den kun läggu frum sittslutbetänkunde. Låt oss säga att det tar innun försöksverksumhelenkonimer i gäng. Därefter skulle väl försöksverksamheten pågå åtminstone Fyra är skulle således utunvidure försvinna, innan Nr 36 länsberedningenkunde börja ta ställning. Det skulle enligt min mening den inte vara lyckligt, när vi nu vill ha ett snart förverkligande av 8 mars1972 länsdemokrati tanken. HerrSVENSSON i (vpk) kort genmäle: Det hur trots ullt hänt en del medun tidenhur gått, . Vi har fått en färdigbildad, helt ny struktur päden statliga länsadministrutionen, och mun har fått klurt för sig att det inteär reulistiskt utt räknu med att den skall kunna brytas upp så där utan viduregenom utt det ställs förslug i . Man fär ibland finnu sig i utt deståndpunkter som man, i och för sig riktigt, har haft under en föHd av år tillsist kan bli överspelade, om man inte kan vinna gehör för dem. Då får munflyttu över kumpen för demokrutisering på ett delvis annat plan. Vidare har vi fått se under diskussionen om regionplanen iStockholms län att det inte finns uniedning utt föru kumpen mot byråkrutismenmindre när det gäller byråkrutismen pä lundstingssidan än när det gällerbyråkrutismen på den stutligu sidun. Den folkligu oppositionen motregionplunens helu målsättning och ideologi är verkligen en kuiiip motbyråkrutisni och fåtulsvälde som här försöker göra sig breda och styraplaneringen. Och detta har inte stämt oss särdeles optimistiska inför tron päatt en överföring av väsentliga uppgifter till landstingen i och för sig skullegynna demokratiseringen i det här summanhanget. Vi tänker inte alls vänta med att arbeta förlänsdemokratin till dess vi får majoritet i lundstingen. Men jag medger uttlänsdemokrutin fär föga mening, så länge de borgeriiga mujoriteternu i deflesta landsting inte vill diskutera styrning av resurser och av näringslivetsinvesteringar till de regioner som behöver sådunu utun tydligen tänker sig attdet skall bli en sorts slagsmål mellan de relativt självständiga landstingen. Jag tror också att det vore realistiskt att inriktu kampenför demokratisering litet längre fram i tiden, till det senare skede ilänsberedningens arbete, när mun måste ta ställning till frågan hur man skal!sammansmälta den dualistiska förvaltning pä länsplanet som vi nu har. Dåkonimer nämligen denna intressanta frågu upp: Men hur kommer länsstyrelsernuoch landstingen dä att kunna sammansmälta? Vilken typ av regionaladministration får vi då? Vi får sannolikt en statlig administration. Men hurdemokrutisk eller litet demokratisk kommer den uti vuru? Det är den viktigu muktfrågun idug. Det är en fråga som mun, när man urbetur med ilettu, kun syftu framåt med. HerrHERNELIUS (m): Det är riktigt som påpekats under debatten uti moderutusumlingsparticts representunter i kummaren i dug sunnolikt kommer uti inta enannan stänilpunkt än den som purliets representanter intog närfrågan senust diskuterades. Dettu fuktum hur omnämnts uv såsomglädjundc och uv såsom klundeivärt, och efterlystemotiven för ändringen. Jug skalli största korthet redovisa nägra sådana. Det argument som anfördes från vår sida varväsentligen att den sittande utredningens arbete bör avvaktas. Det var ett gottoch riktigt argument, och det har naturiigtvis till viss del giltighet också idettu full. När jag säger "till viss del" syftur jug pä uttlänsberedningen tillkom som ett medel utt hjälpu regeringen ur en knipu. Denstod, som sugt, som vid skiljevägen. Den vulde utttillsättu beredningen för utt åtminstone få andrum och för att under tidenkanske arbeta vidare i sina bestämda syften. Det hur dock, herr talman, inträffat en del . Först och främst har den allmänna centraliseringslusten hos regeringenblivit alltmer tydlig. Den har förmärkts inom en rud områden, och jag skullekunnu ge exempel på dettu. Pä det område som vi i dug diskuterur hur den märktssärskilt i ett summunhung. Det gäller regeringens val av representanter ilänsstyrelserna. Som påpekades i en frågedebatt i dennakammare är avsikten med det va! som regeringen träffut i dettu summunhung helttydlig, nämligen utt regeringen skulle fä möjlighet utt med hjälp av de femregeringsutnämndu ledumöternu försäkru sig om sociuldemokrutisk majoritet äveni län där partiet i är i klar minoritet. Det var nägot nytt, nägotsom inte tidigure frumkommit i debutten om länsstyrelsernu. Jug skull inte, herr tulmun, fördjupu mig i fräga om dettabeslut i nägon längre argumentering. Det är möjligt att vi får tillfälle attåterkomma til! frågan i samband med dechargedebatten. Vud jug vill fästu kummarens uppmärksamhet pä är dencyniska motivering som statsrådet lämnade i samma frågedebatt. Hunsude föHunde: "Men om det skull bli en regionulpolitik som så utt säguhänger ihop för helu landet, måste vi söria för att den som har det ytterstaansvaret för de statliga åtgärderna också kan förankra sin politik i denregionala statsförvaltningen." Med andra ord; Regeringen skulle genom valet avregeringsrepresentan-tcr till länsstyrelserna tillse att den har garanti föratt de sociuldemokru-tisku intentionernu förverkligades i länsstyrelsernu medhjälp av derus sammansättning. Det är en ohöljd bekännelse till maktfilosofi.Det aren ohöHd bekännelse till centraliseringsivern och centraliscringslustun,och det är en bekännelse som står i strid med strävundena till kommunuldemokrati. Dettu uttulunde jämte hundlingarna ädugulugger vikten uv att kumpenför den kommunula demokratin förs över ett brett fält och ett vidsträckt fält.Det är detta som moderata samlingspartiet också liar tryckt pä i sinpurtimotion till årets riksdag. Det är självklart att ett oppositionspartiinte kan undgå utt dra konsekvenserna av sådana uttulunden och handlingar fränregeringens sida. Därför ber jag alt fä yrku bifall till reservationen 1. HerrJOHANSSON i Trollhuttun (s); Jag hade tillfälle att för ett är sedannärmure utvecklu minu synpunkter på dennu fråga. Det är emellertid tre moment idennu debatt som jag här mycket kort vill kommentera. För delförsta har några talare, särskilt och , gjortgällande att riksdugen här liksom i urlu morgonstunden stär vid enskiHeväg. Det är en felsyn; här finns inte buru tvä vägur utun flera vägar attgä. Sedun förser mun dessu vägar med värdeladdade beteckningur. Mun talar om enlänsbyråkratisk och en länsdcmokrutisk väg, man talar om en konservativ och enradikal linje. Det är sädanu beteckningur mun kun ge ät detta om man sä önskar,men i själva verket finns här alltså en rad vägur utt gä. För det undru för mun nu in en ny utredningsteknik. frågude om utredningen skulle bestämmu den politisku Hnjen.Svuret pä den frägun är självfullet nej. Men beslutet skull fattas efterutredningen. och och andru vill emellertid pruktiseruen ny utredningsteknik, nämligen den att riksdugen under pågående utredningträder in och förklurur att nu skall man tillämpa den eller den metoden förlösning av frågorna, nu skall man bara utreda pä en bestämd gmndval i dettafall den länsdemokratiska. Det finns anledning att fundera ganska mycket över detta.Det betyder utt mun utun vidareförändrar direktiven, att tillfälliga majoriteter - kanske uppkomna genomnedlugda röster - plötsligt kan förändra en hel utredningssituation. Det är juhelt omöjligt att fortsätta ett utredningsväsende om mun skull arbeta pä sådanavillkor. Och det var alldeles särskilt förvånande att , som oftaslår vakt om det traditionsbundna och som ofta talur väl om värt nuvarandeutredning.sväsende, genom sitt ställningstagande vill rasera en sä väsentliggrundval för utt en utredning skull fä arbeta med de direktiv som har givitsoch utan att vissa delar av utredningsdirektiven skall drus bort under pågåendeutredning. I de utredningsdirektiv som finns för den nuvarande utredningeningår att man också skall pröva den länsdemokratiska vägen. Min tredje kommentar gäller de moderutus nya ståndpunkt.Jag hade faktiskt hoppats att det vur den omständigheten utt det satt andrurepresentunter pä stolurnu i är som gjorde att man kommit fram till en nyståndpunkt blund de moderata. De minnesgoda blund oss konimer ihåg det unförunde somherr Schött höll i slutet UV en läng debatt i fiol, där hun utformude dentunken utt mun inte skulle gä in under en pågående utredning. hur vi uv herrHernelius fått svuret att anledningen till att mun nu vill göru det är Kungl.Muj;ts vul uv ledumöter i länsstyrelsernu. Det är dettu som förunleder demoderutu att nu byta ståndpunkt och vilja införa en ny form av utredningsrutini . Jag har uppmärksamt läst motionen 294, och i den kun juginte finna något stöd för den åsikt som de moderata nu stöder. Slår mun upp s.115 i dennu motion finner mun utt den tunken utvecklas utt beslutanderätten ilänen i de regionalpolitiska frågorna inte utun vidure kun vuru koncentreradtill ; "Ä ena sidun är det nuturligt ull statliga insatseradministreras av statliga organ och i viss utsträckning ocksä nödvändigt. Åandru sidun finns i regionulpolitiken så mångu drug uv pluneringsätgärder utunsumbund med direktu stutligu insutser men meti gmndläggunde betydelse för olikubygders utvecklingsmöjligheter utt en anknytning beträffande dem till detdireklvalda lanilstingel också ler sig nuturiig." De moderata drar själva den slutsutsen utt man noggruntskall övervägu dettu och ställa synpunkterna mot varundru. Det ärprecis det som den sittunde utredningen hur utt göru, och från de moderutusegnu utgångspunkter vore det väl då nuturligt uti stödju utskottet liksomi fjol. i Trollhätlun log upp mittuttulunde utt sociuldemokruternu stod som en gång vidskiljevägen. Det finns säger , inte buru två vägur utt väHumellan. Det är således inte bara väg eller väg det gäller,utan det finns tydligen en massa småvägur också som man kan slå in på. Delskulle varu intressunt att veta vilken småväg, som socialdemokruternueventuellt kun tänkas väHa en gång . Den egentliga anledningen till utt jag begärde ordet varatt utvecklade stor dramutik kring frågun om uttlunsberedningcn skulle fä en meru bestämd inriktning uv sitt urbete. Del är ioch för sig ingenting sensationellt att en sittande utredning får sina direktivändrade eller utvidgade eller preciserade. Det har hänt . Detsamma hände 1954 årsförfuttningsutredning, och den nu uvslutude grundlugbe-redningen fick sinuuppgifter ändrude genom alt budgetutredningen tillkom. Det är ulltsä ingu nyaoch äventyriiga vägar som genom sitt beslut eventuellt ger sig in pä. HerrSVENSSON i (vpk); Jug ber om ursäkt, men iTrollhällan senaste anförande uppkallar mig till en kort replik. Jag tyckernämligen att det inte finns nägon anledning för en företrädare förregeringspartiet att gentemot reservanterna i dug uppträda med nägon sorlsmoralisk indignution därför ull de, som hun säger, vill ha en unnunulredningsrulin. Den utredningsrutin som ni hur tillämput här är verkligeninget mönster för hur en öppen och demokratisk diskussion skall gå till. Ni harinte nöjt er med all dirigera - som anklagar de borgerliga förull viHu göra - med tillfälliga riksdugsmujorjteler. Ni hur ju dirigerut bukomryggen pä bäde riksdug och sittunde utredning, för ni hur helu liden velut vudni ville. Ni ville befordru en viss linje i hela del här muktpolitisku spelet,och sedun hur ni gett sken uv ull sä småningom, när länsberedningen kommereller någon annan gäng i framliden, skall del bli en fömtsättningslös debattoch en fri prövning. Det kan ju inte bli en fri prövning på basis av ull manhela liden bakom ryggen pä riksdag och utredningar har byggt upp enadministrativ struktur som har hela sin tyngdpunkt förlagd till den statligalänsadminislrationen. Det mä varu att jug hur huft kritisku synpunkter påsukinnehållet i reservunternus kruv, men jug tycker utt mun fränregeringspurtiets sidu kun vura sä pass äriig utt mun direkt säger alt munuvser inte ulls att pä nägot verkligt ullvurligt sätt prövu den s. k.länsdemokrutisku vägen eller, som jug kullur den, lundsljngsvägen. Ni hur gjortullt för utt redun från böriun skjuta undun det ulternutivet genom ett muklpoliliskl spel. öppet vuddet är ni vill: "Vi vill hu en stutlig länsadministrution, och det Nr36 hur vivelut helu tiden." När ni väl säger det och preciserar er position sä den kan vidiskutera hur den statliga länsadministrationen pä det regionala g mars1972 planetskall se ut och hur mycket byråkrati eller demokrati det skall Om i , som hunsäger, har läst moderata samlingspartiets partimotion nr 294 noggrunt - och dethar hun säkert gjort som den grundlige politiker hun är - kun hun inte gärnabestrida att ett ledmotiv i denna motion är strävan efter åtgärder som tryggarden folkligu självstyrelsen, riksmussigt och lokult. Dugens ställ-ningstugandeär ett led i dennu strävun - ett av regeringens åtgärder föranlett led. Nuturligtvis är det nonsens närherr Johunsson suger utt det skulle bli en ny händelse i det svenskuutredningsväsendets historia om man ändrur direktiven. Det hur ju förekommit idussintuls utredningar, större eller mindre betydelsefulla. Ett pur kortu kommenturer, frumför ullt tillföHd av vad i sude! Det iir väl ett riktigt påpekunde utt det inte är säkertatt man automatiskt åstadkommer mera uv länsdemokruti genom utt överförauppgifterna till landstingen, om man inte aUs berör landstingens orgunisution.Men bukom reservunternus förslug ligger ju också påpekandet utt om dessaväsentliga statliga uppgifter förs över till lundstingen, sä måste lundslingenomorguniseras. Del sägs t. ex. i motionen 166: "De" dvs.lundstingen "bör erhållu en ny form uv styrelse och ett vidgatutskottsväsende. De politisku partiernas ställning inom landstingen börytteriigare stärkas.