prot · FV09117 · 1972-12-31 00:00:00 — Menlängre fram i remissyttrandet anför man någonting som jag tycker är ytterligttvetydigt: "För att tiUmötesgå alla rimliga kontrollsynpunkter harStiftelsen den 28 aprU 1972 förklarat att det från företagenssida ej vore något att erinra emot att som ett friviUigt led i den av omhänderhavda officiella fodermedelskontrollen nämndenskontroUanter uttoge prover av färdiga foderblandningar i vilka ingingejordnötter, som konstaterats innehålla högre aflatoxinhalt än 600 mgr per kg, ioch för analys av aflatoxinhalten i den färdiga produkten." Men hur kan man över huvud laget åstadkommafoderblandningar med högre halt än , om man rättar sigefter de bestämmelser man godtar och säger sig godta som lag? Var hittar mansådana blandningar att ta prov ur, om man inte vUl bidra tUl att de förekommer? Svaret måste vara att bestämmelserna inte efterlevs. De ärrekommendationer och riktlinjer. Om detta icke skulle vara svaret, kundeförklaringen möjligtvis vara det faktum att aflatoxinet inte förekommer i jämnfördelning i jordnötskakorna. Lika litet som en hel brödskiva möglar samtidigtpå alla ställen är aflatoxinet jämnt fördelat. Lika väl som förekomsten avmögelsvampar kan variera kan aflatoxinhalten i svamparna variera. Jag har självgjort mögelsvampbestämmelse på livsmedel, och jag vet att undersökningar barakan tas stickprovsvis, varför ganska kraftiga felmarginaler måste tolereras. Man har i skärpt sina bestämmelser, och det ärde danska bestämmelserna som reservanterna har velat ansluta sig till. Jag viUpåpeka att såväl , , som lantbrukshögskolantillstyrker att så sker även hos oss. Givetvis är det också glädjande attstatens lantbrukskemiska laboratorium stöder motionens förslag om en kontroU avaflatoxin i fodermedel och anser att en sådan är nödvändig främst urlivsmedelshygienisk synpunkt samt att den tUlåtna halten härav bör begränsas.Men man framför från statens lantbrukskemiska laboratorium sammabetänkligheter som de jag här redovisat, nämligen invändningar mot principenom en frivillig kontroll i en för folkhälsan så aUvarlig fråga. Man säger rent ut att en firma, vUkens ledning har enavvikande uppfattning om graden av risk, troligen kan nonchalera rekommendationernautan konkurrenters, myndigheters, kunders och allmänhetens vetskap. Det är vi som är aUmänhetens språkrör i dennakammare. Det är vår tvekan inför ställningstaganden av detta slag som drabbarde enskilda människorna. Jag skall inte referera till de diskussioner somtidigare förts här i kammaren om aflatoxinet - det skall senare göra -men jag vUl hänvisa till att diskussionen har fått föras i delvis oklaraordalag. Aflatoxinet har nämligen företrädesvis påvisats i beredskapslagradelivsmedel, som inte helt fritt har kunnat debatteras. Man har sålt undan deanvändbara delarna av dessa lagrade jordnötskakor, men man har 4 400 tonberedskapslagrade jordnötskakor, som man icke skall sälja därför att aflatoxinhaltenär för hög även med nuvarande bestämmelser. Enligt uppgift frånlantbrukshögskolan, som i sin tur fått den från statens jordbruksnämnd, ärdessa ännu icke förstörda. Jag ställer också frågan hur man överhuvud taget skall kunna förstöra detta stora parti. Sänkning av aflatoxinhalten i importerade fodermedel Sänkning av aflatoxinhalten i importerade fodermedel Det finns mycket att säga om vår hantering avgiftiga preparat. Jag har här velat begränsa mig tUl de principiella frågorna.Man talar ofta om riksdagspraxis. Vi har inom olika områden utformat ett slagspraxis för behandhng av frågor i vår riksdag. Men när det gäller hantering avgiftiga ämnen har vi ännu inte någon riktig praxis. Jag hänvisade tidigare tillfenoxisyrornas valsande i beslutshierarkin. eller senare måste vi kommafram till en praxis liknande den som gäller för utsläpp - fasta regler ochlagstiftning samt ett fungerande kontrollsystem. Vi reservanter anser att det ännu inte finns någonfungerande ordning på det här området, och det är bakgrunden tUl att jag nu beratt få yrka bifaU tUl reservationen vid jordbruksutskottets betänkande nr 48. Vid ett symposium i , därexperter på aflatoxin och liknande gifter från de flesta industriländer och endel mindre industriahserade länder deltog, framkom att inget av dessa ländertillät så höga halter aflatoxin i importerade fodermedel som , nämligen600 mikrogram per kilo. Så ser det alltså ui: . Aflatoxinets historia iSverige är i korthet denna. kom rapporter från ommassdöd bland kalkoner på grund av aflatoxinhaltigt foder. 1969 blev det käntatt aflatoxin också kunde förekomma i svinkött, om svinen fått det i fodret.Enligt uppgift från lantbruksstyrelsen har svenska fodertUlverkare sedan 1962inte använt jordnötsmjöl i foder till fjäderfä och svin. På detta finns ingenofficiell kontroll. 1969 slog docent vid larmom höga aflatoxinhalter i vissa jordnötspartier här i Sverige.Socialdepartementet kallade dä in berörda myndigheter tUl överläggning, ochdåvarande veterinärstyrelsen utfärdade anvisningar för importeradjordnötsråvara i foder. Dessa anvisningar har, som påpekat, ickenågon lagligt bindande kraft. De gick från början ut på att aflatoxin inte fickförekomma i högre halt än per kilogram i importeratjordnötsfoder. ställde jag en fråga tilljordbruksministern, om han ansåg att tillräckliga åtgärder hade vidtagits föratt förhindra aflatoxinförgiftning av fodermedel och därigenom av djur ocheventuellt även människor. svarade jordbmksministern attveterinärstyrelsen alldeles sänkt halten från 1 000 till 600 mikrogramper kilogram. I debatten ställde jag då en ytterligare fråga: Vilken verkligkontroll alltså inte bara stickprovskontroU - finns det på att derekommenderade högsta aflatoxinhalterna inte överskrids? Denna fråga står ännuobesvarad. lade jag och andra folkpartister frammotionen 541, den som det är fråga om , i vilken vi dels begärde ökadebidrag till forskning om aflatoxinet, dels och det är det somjordbruksutskottet nu har tagit ställning till - att den tillåtna haltenaflatoxin skall sänkas till per kilogram. Den 20 aprili år ställde en fråga till jordbruksministern om bättrekontroU på privat importerade fodervaror. Jordbruksministern svarade då attaflatoxinhalten varit mycket låg i de flesta prover som tagits ifoderblandningar och klart under den angivna övre gränsen, dvs. 600 mikrogram.Han meddelade vidare att man inte längre iiaue några beredskapslager avjordnötter som kunde vara aflatoxinhalti-;u. Tyvärr stämde detta inte helt medverkligheten. :i::om till statens jordbruksnämnd en PM frånSvensk spannmålshandel, där nian berättade om vilka bekymmer man hade med attdestruera de omkring 4 400 lon jordnötsexpeller som fanns i varje fall den 30maj i , och . Man hade försökt bränna dem, men det togorimlig tid och blev mycket dyrt. Svensk Spannmål frågade alltså om det integick att hitta någon snabbare och bättre metod. meddelade migstatens jordbruksnämnd att hade kontaktats för att yttra sigom någon sådan metod. Jag vill med en liten bild ur livet belysa hur det stårtiU i landet. Jag skall be att få berätta om lantbrukare på . Imaj och köpte han fodermedel av Lantmännen på . Säckarna visadesig vara mögliga, och hans kor fick feber. Han sände prov påfoderblandningen till docent . Hon underkastade dem kontroll ochhittade aflatoxin B 1. Det betyder att det med all säkerhet fannsminst lika mycket aflatoxin B 2, den andra sorlen, som är lika giftig, menanalysmetoden var inte sådan att man kunde få fram det ur samma prov. Enligtuppgift från försäljarna var jordnötskakor inblandade i detta foder med endast6,mot det som alltså formellt är tillåtet, . Var dessajordnötter hade kommit från är naturligtvis numera omöjligt att kontrollera,men att den stickprovskontroll som förekommer på importerade jordnötterär alldeles otillräcklig torde framgå av detta exempel. Det är nämligen ingetundantag, utan regel, att aflatoxin i fodermedel är mycket svårt attkontrollera. Det kan finnas - det har man visat i mycket hög koncentration ivissa delar och sedan i lägre i andra, och det är mycket dyrt och besvärligtatt blanda jordnötterna i samma säck så att man kan vara säker pä att provetverkligen är representativt. De besvärliga beredskapslagren av svårt infekteradejordnötter skall vi väl bli av med. Men att ständigt på nyttinföra jordnötter med risk för nya aflatoxinhaltiga partier kan inte ansesförenligt med folkhälsans krav. Man har visserligen ännu aldrig gjort någraundersökningar om huruvida aflatoxin, taget länge i små doser, lagrasexempelvis i levern på människor eller djur. Det kan man alltså varken bevisaeller motbevisa, men man kan inte vara säker på att så inte sker. Däremot vetman en sak, nämligen att aflatoxin kan passera från fodret till komjölken. Vihar inte kunnat hitta aflatoxin i handelsmjölk i det är sant mendet kan bero på att vi helt enkelt inte har de analysmetoder man har i andraländer, exempelvis . Men det kan också hända att en enskild lantbrukareskor råkar ut för foder med mycket hög aflatoxinhalt och alt hans kor dålevererar aflatoxinhaltig mjölk. Fodret hos lantbrukaren på , som jagtidigare nämnde, var gott och väl inom farozonen, som är perkilogram foder. Med en sådan halt kommer aflatoxinet ut i mjölken, det ärbevisat. Sänkning av aflatoxinhalten i importerade fodermedel Sänkning av aflatoxinhalten i importerade fodermedel Vad har utskottet sagt om den här motionen? TiU attbörja med är utskottsmajoriteten och vi reservanter eniga om vissa synpunkter,bl. a. de internationella aspekterna. Vi behöver gå in för att i möjligaste månfå internationella gemensamma normer i det här sammanhanget. Vi behöver också,naturligtvis hjälpa de som odlar och exporterar de häraflatoxinhaltiga jordnötterna, därför att det är mycket mer synd om dem: delsförlorar de sin export till oss, dels får de kanske fortsätta att användafodermedel och livsmedel som är aflatoxinförgiftade. Vi skall hjälpa dem medforskning och annat, anför både utskottet och vi reservanter. Men sedan finns den skUlnaden, som , redan harpåpekat, att utskottsmajoriteten med hänvisning till LRF:s remissutlätande villöverlåta åt Kungl. Maj:t att överväga om man skall vidtaga någon av de åtgärdersom alternativt förordas i LRF;s utlåtande: antingen totalt importstopp medansaken studeras eller en sänkning av till . Vi reservantertycker att det inte finns något att vänta på. Man kan gå den raka vägen. Viförordar sänkning till , dvs. Det finns ettargument mot importstopp; det skulle bli till ekonomisk skada för det svenskalantbruket. Det har lämnats olika uppgifter om hur stor den förlusten skullebli. Lantbruksstyrelsens bud är , LRF:s omkring 10 miljonerkronor och jordbrukets utredningsinstituts , men dessasiffror har inte avhåUit LRF från att göra sitt ställningstagande, och det sägsuttryckligen ifrån. Vi anser alltså, i likhet med LRF, att det är väsentligtför det svenska jordbruket att konsumenternas förtroende för deras livsmedelinte skadas. Jag yrkar därför, herr talman, bifaU tiU vår reservation vidjordbruksutskottets betänkande nr 48. HerrHANSSON i Skegrie (c): Det var ett väl balanserat anförande - ivarje fall i början som höll. Det gladde mig. Tyvärr kan jaginte säga att anförande var lika balanserat. Det präglades alltförmycket av den skrämselpropaganda som är mycket vanlig i den s. k. giftdebatten.Jag tyckte att det var välgörande att naglade fast den snedvridnadebatt som förs här i landet just när det gäller gifter i livsmedlen. Olikaforskare har meddelat att praktiskt taget alla livsmedel som viäter innehåller livsfarliga gifter. Det är glädjande att det svenska folkettrots detta lever och fortplantar sig! Vi bör vara väldigt försiktiga när vidiskuterar dessa frågor, så att vi inte förfaller till sensationsmakeri elleröverdrifter. I den motion som behandlas varnas för aflatoxin, somanses vara cancerframkallande. Det är emellertid inte absolut klarlagt att såär fallet eller huruvida aflatoxin över huvud taget är skadligt för människan.Därför bör vi vara försiktiga. Ännu har inte heller aflatoxin kunnatkonstateras i något svenskt livsmedel. Tyvärr ställer massmedia villigt och snabbt upp igiftdebatten för att sprida största möjliga sensation kring upptäckter som görsav än den ena och än den andra forskaren eller av personer som ger sig ut föratt vara forskare.Ofta blir framställningen i massmedia alltför ensidig och därför ocksåmissvisande. Jag vill uttala den stilla förhoppningen, att man därest dennamotion skulle komma att tas upp i massmedia låter alla parter komma till tals,så att inte denna debatt blir lika snedvriden som många andra giftdebatter harvarit tidigare. Det är alldeles självklart - och därom är vi alla överens- att giftiga ämnen inte får förekomma i livsmedel i sådan mängd atthälsorisker kan uppstå. Men vi har tillsatt , ochdet verket har till uppgift att granska livsmedlen så att de inte innehållersådana giftiga ämnen. är det nog i huvudsak de importerade Uvsmedlen som ärfarliga. Jag tror man vågar säga att svenskproducerade livsmedel är relativtfria från skadliga ämnen. Aflatoxin bildas, som sade, genom att mögelsvamparutvecklas, främst i jordnötskakor. Men det kan bildas även i andrakraftfodermedel om svampen finns. Därför är det, som vi säger iutskottsbetänkandet och som jag förstår att reservanterna håller med om,nödvändigt att på det internationella planet försöka sprida upplysning om hurman bör behandla produkterna, lagra dem och transportera dem. Det är i huvudsaku-länder som säljer dessa produkter. Man förstår att dessa kanske har sämreförutsättningar att ordentligt behandla produkterna, men det är också möjligtatt de inte inser den fara som ligger i den dåliga behandlingen. Även partiersom vid importen har en låg halt aflatoxin kan angripas av mögelsvampar efterdet att de kommit hit. Om inte lagringen handhas på rätt sätt hjälper det alltsåinte att importera en låghaltig vara; den kan genom dålig lagring bh avsevärtförsämrad här. Jag skulle tro att det exempel som tog från ärett klart bevis på det. Var inblandningen inte mot tillåtna 15procent, måste det vara den fortsatta lagringen som är skuld till attaflatoxinhalten har växt i det partiet. Det har här sagts, jag tror av båda de föregående talarna,att vi i har ett beredskapslager liggande på 4 400 tonjordnötsprodukter, där man har konstaterat aflatoxin. Det partiet skallemellertid, som här nämndes, förstöras, och det är man i gång med. Att man intehar förstört allt ännu beror på att man inte är alldeles säker på om man skallbränna det eller förstöra det på annat sätt. Man har diskuterat om kanske röketc. vid en bränning kan föra ut aflatoxinet. Det är man inte hundraprocentigtpå det klara med, och det är därför som partiet ännu inte är helt förstört. Mendet skall förstöras. Det får icke komma ut på marknaden. Någon risk från detpartiet skall vi alltså inte blanda in I den här debatten. Då återstår den risk som kan finnas i samband medytterligare import av jordnötsprodukter, som eventuellt kan innehållaaflatoxin. Som kanske de har observerat som läser prisnoteringarna, såprisnoteras icke längre jordnötskakor. Jag har gjort en förfrågan hos SLR omvad som kan vara orsaken, och man har svarat att man importerar ytterst litetjordnötskakor nu och överväger att helt sluta med importen, eftersom den är såliten att den inte har någon stor betydelse. Och man blandar inte in merän jordnötsprodukter i de foderblandningar som man skickar ut mottillåtna I . Sänkning av aflatoxinhalten i importerade fodermedel Sänkning av aflatoxinhalten i importerade fodermedel Jag blir litet förvånad när säger att det harfunnits blandningar ute i handeln med upp till aflatoxin per kg-så var det väl? Det partiet kan icke ha sålts av Lantmännen, men det finns juprivata firmor också, som sannolikt känner till, och jag vet intehur de har det. Men jag tror man kan säga att SLR icke skickar ut partier avden kvaliteten. Det är riktigt som man sagt här, att upphördesvenska fodertillverkare att använda jordnötsmjöl i foder till fjäderfä ochtill svin. Livsmedel från fjäderfä och svin kan alltså icke innehållaaflatoxin. Alla partier som importeras skall analyseras. göra gällande alt det är en frivillig historia - man kan göra det om manvill, men vill man inte så slipper man. Åtminstone från SLR-hållet är man -harjag fått besked om mycket angelägen om att produkterna icke ens fårmisstänkas för att innehålla något skadligt. Där analyserar man allaimportpartier. Huruvida andra importörer gör det får bevisa. Man har icke kunnat konstatera något sjukdomsfall blanddjur som är orsakat av aflatoxin. Inte heller har man, som sade, vidundersökningar av den i handeln förekommande konsumtionsmjölken och andraanimaliska livsmedel kunnat konstatera något aflatoxin. Därför bör vi, som jagtidigare sade, vara försiktiga och inre skrämma någon i onödan. Vårt folk ärsannerligen skrämt tillräckligt av tidigare profeter på detta område. De normer som vi nu har för importen anses avlantbrukshögskolan vara "fullt betryggande evad det gäller att förebyggaskador på husdjuren samt överföring till livsmedel av aflatoxin". Det ärfara först när aflatoxinet får komma ut, men vi är ju överens om att man skallhindra att detta medel kommer ut. Trots detta har vi i utskottsmajorilelen sagtoss att frågan om en skärpning av kontrollen över fodermedlens innehåll avaflatoxin bör göras till föremål för närmare prövning. Därför anser vi ocksåatt den översyn av fodermedelsförordningen som Kungl. Maj:t har uppdragit åtlanlbruksstyrelsen i samråd med statens jordbruksnämnd och statenslivsmedelsverk bör ta upp aflatoxinfrågun i hela dess vidd. Det är ju vanligtatt man beträder en sådan väg. Om jag är rätt underrättad har denna utredninghunnit ganska långt, och den kommer med största säkerhet att föreslå sådanabestämmelser att det blir möjligt att totalt stoppa all import avjordnötskakor. Utskottsmajoriteten har alltså en i sak mycket positivinställning som kan leda till totalt importstopp för jordnötsprodukter. Demyndigheter som jag nämnde och som fått jordbruksministerns uppdrag att redaupp detta, är i hög grad sakkunniga när det gäller att bedöma dessa frågor. Jagskulle tro att de kommer att ta kontakt med jordbrukets organisationer som juockså har ställt sig mycket positiva till ganska långt gående åtgärder. Man ärpå det hållet inte heller främmande för totalt importstopp. Med den ringaimport och den ringa inblandning vi har blir förlusten för jordbruketavsevärt mindre än vad som här talats och skrivits om. Det är ingen störreekonomisk sak för jordbruket. Det är mer värt att vara fri från misstänksamheti fråga om aflatoxinhalten. Trotsdenna positiva inställning från majoritetens sida har i reserva- tionenkrävts att den högsta tillåtna halten aflatoxin skaU sänkas till 100 mikrogramper kg fodervara. I ett remissyttrande från statens lantbrukskemiskalaboratorium säger man om detta yrkande i reservationen att det inte är rimligtatt riksdag och Kungl. Maj:t skall besluta om avvägningsfrågor på vetenskapliggrund när det gäller fodermedels- och livsmedelskontroll; detta bör anförtrosåt . Reservanternas krav är ingalunda av det värde som maninbillar sig. Vid aflatoxinanalyser på jordnötsprodukter som importerats undertiden visade det sig att av samtliga provinnehöU upp till av typen B I och att inte mindre än 84procent av proven innehöll upp tiU av typen B 2. Alltså ger inte reservanternas krav - som jag harsagt - några som helst garantier för att aflatoxinhalten inte kan ökas sedanprodukterna har kommit in i landet. Det hjälper inte att man importerar sålåghaltiga produkter som föreslås i reservationen. De kan inom landet ändockbli försämrade. sade: Vi kräver samma bestämmelser som iDanmark -vi kräver det danska systemet. förhåUer det sig på det sättet attdanskarna endast räknar med aflatoxintyperna B 1 och B 2. Det finns fyra typer förutom de nyssnämnda även G 1 och G 2. Den danska förordningen tillåterimport av fodermedel som innehåller hur mycket aflatoxin som helst av typerna G1 och G 2. Det är någonting som vi inte tillåter i , för här säger viatt bestämmelsen om gäller alla fyra sorterna. Men där ärreservanterna beredda på att tillämpa den danska bestämmelsen, som innebär attvi i kan få in partier av jordnötskakor med totalt högre aflatoxinhaltoch sämre kvalité än enligt de regler och principer som gäller i vårt land.Detta har nog reservanterna inte tänkt på, men så är det. Det är därför som det är bäst att följa den väg sommajoriteten har anvisat och låta de statliga myndigheterna pröva vilka slag avåtgärder som bör vidtas. Det är mycket troligt att vi får vidta även andraåtgärder än att bara säga; Vi sätter gränsen vid - sedan ärallting gott och väl. Nej, jag tror att vi utöver arbetet på detinternationella planet får undersöka lagringsmöjligheterna och förbättra dem,överväga om vi skall fortsätta med importen eller införa totalförbud förimport. Det är däremot något som jag förstår att reservanterna inte tänkt sig,för de vill inte ha någon prövning huruvida vi skall gä längre än till attfastställa en gräns på - och därmed vara nöjda och belåtna meddetta. Det är alltså i verkligheten utskottsmajoriteten som hardet i sak starkaste kravet och det krav som kan leda längst då det gäller attabsolut förebygga riskerna från aflatoxin. Därför, herr talman, ber jag att fåyrka bifall till utskottets hemställan. Sänkning av aflatoxinhalten i importerade fodermedel Jag hade självfallet inle under normalaförhållanden begärt ordet vid behandlingen av en motion. Det var emellertid fruAnérs en smula insinuanta påståenden som gjorde att jag begärde ordet. Sänkning av aflatoxinhalten i importerade fodermedel gjorde gällande att jag i ett svar till herrWikner skulle ha lämnat en vilseledande uppgift, då jag hävdade att vi intehade några beredskapslager av jordnötskakor. Men svaret till varhelt riktigt. Beredskapslager, som vi har på många, många områden, byggs ju upppå det sättet att man säljer ut och förnyar för att ständigt ha ett färsktlager. då jag svarade på fråga hade man redanbestämt att den delen av vårt beredskapslager som bestod av jordnötskakor inteskulle användas , och den hörde alltså inte då till vårt beredskapslager.Därför var mitt svar fullt korrekt. Jag har velat få detla noterat till kammarens protokoll,så att inte påstående att jag har lämnat vilseledande uppgifter ståroemotsagt. Jag bryr mig aldrig om ifall någon påstår att jag har fel, men sägerman att jag ljuger så blir jag ledsen. Eftersom jag ändå har ordet får jag kanskegöra ett litet påpekande. Utskottet erinrar om att jag uppdragit ätlantbruksstyrelsen att i samråd med statens jordbruksnämnd och statenslivsmedelsverk göra en översyn av fodermedelsförordningen och skriver sedan:"Uppdraget torde innebära att även i detta sammanhang frågan om kontrollav förekomsten i fodermedel av sådana ämnen som aflatoxin kommer upp tillövervägande." Jag viU säga att det inte bara "torde" göra det,utan det var ett av de avgörande skälen till att denna utredning kom tillstånd. Jag har velat göra det förtydligandet, för den händelsenågon var tveksam på den punkten. Det är alldeles klart att kontroUen var detavgörande. FruSUNDBERG (m); Låt mig säga att utskottets ordförande herrHansson i Skegrie och jag i många avseenden tycker väldigt lika i denna fråga,och jag har begärt ordet nu bara för att förtydliga några av mina yttranden. När jag gjorde de påståenden som refereradekom jag inte i något avseende med fritt uppfunna anlaganden, utan i båda fallenrefererade jag vad remissinstanserna har skrivit. Vad först gäller kontrollensade att den var obligatorisk. Men i sin remisskrivelse sägerstatens lantbrukskemiska laboratorium följande; "SLL menar att man skalltacksamt notera att fodermedelshandeln velat aktivt deltaga i att ordna dennuvarande kontroUen, som förefaller vara helt frivillig och grundad pårekommendationer av lantbruksstyrelsen (tidigare veterinärstyrelsen). Trotsdetta är SLL kritisk mot principen frivilhg kontroll i en för folkhälsantroligen så allvarlig fråga."