prot · FV09128 · 1972-12-31 00:00:00 — Genom attsamla godset till ett begränsat antal hamnar underlättas givetvisisbrytningsverksamheten betydligt. har också betydande investeringarskett i hamn med sikte på skapandet av en större skogsproduktsterminal,som även skall kunna ta hand om viss del av produkterna från bruk. Den beräkningsmetodik som tillämpas för att bestämmahuruvida en hamnutbyggnad skall komma till stånd eller inte avgör givetvis inteom den alternativa transporten skall ske med lastbil eller järnväg. Avgörandeför valet av transportsätt är vilket transportmedel som har de bästaförutsättningarna att tillgodose dessa transporter. Enligt uppgift från kan med stor sannoUkhet förväntas, att företagetinom kort kommer att träffa avtal med om systemtransportertUl . Detta är ett alternativ, som jag förstår att inte harnågot att erinra mot. För det ASSI-gods som faller utanför systemtransporternahar man anledning räkna med att det till största delen även i fortsättningenkommer att gå över hamn. (vpk); Jag ber att få tacka kommunikationsministernför svaret. Jag betraktar det inte som helt klart. Där framgår attkonsekvensen av ett strikt kortsiktigt lönsamhetsresonemang kan bli attlandsvägstransporter utnyttjas även när det gäller en hamnfråga. Under gårdagens kommunUcationsdebatt lyssnade jag medmycket stort intresse tUl statsrådet engagerade inlägg. Man kan kanskeinte säga att regeringen har visat berömvärd snabbhet när det gäller att gå inför en vettigare trafikpolitik, men när regeringen ändå tar ett steg i denvägen, måste det noteras med tillfredsställelse. Lika stor belåtenhet kan jag dock inte ge uttryck för närdet gäller en annan del av kommunikationspolitiken. Som statsrådet om debatterade vi sent framtiden för hamn,men fortfarande måste man därvidlag säga att regeringen inte har givit klartbesked. Om regeringen dock tar tid på sig för att ge rent besked - här gällerdet ju anslag för upprustning av hamn måste man säga att det påannat håll ageras betydligt snabbare. har redan deklarerat att man sätteri gång med sitt nya transportsystem utan att vänta på beslut om Karlsborgshamn. Ja, man säger t. o. m. enligt tidningsuttalande att man hur det än gårkommer att överge hamnen i . Det innebär att en stor del avproduktionen skall fraktas från industrin landvägen och inte till sjöss. Jag vet i stort sett inställning. Statsrådethar accepterat ASSLs planering, som innebär att skeppningen skall gå över Piteåoch att bara behöver ha tvä hamnar, vilket egentligen strider motlänsstyrelsens inställning i BD-länet. Inte heller min inställning har ändrats.Jag anser att regeringens politik mycket dåligt rimmar med delokaliseringspolitiska strävandena, ja rent av motverkar en sund regionalutveckling. Jag vet också att statsrådet uppvaktats om statsstöd fören utbyggnad av hamnen. Besked och enligt min mening ett positivt besked borde ha lämnats för länge sedan. Med min fråga ville jag emellertid riktauppmärksamheten på att handläggningen av hamnfrågan kan innebära kosekvensersom står i direkt strid med målsättningar som statsrådet i gårpläderade för, nämhgen att oviljan att satsa pengar för att behålla hamnen kankomma att innebära en övergång tUl landsvägstransporter såsom alternativ tillASSLs tidigare sjötransporter. Det kan ju inte ligga i linje med statsrådetNoriings nu dokumenterade inställning. Jag skulle vilja fråga: Är statsrådet informerad omde fraktförhandlingar som pågår och skulle statsrådet vUja ingripa, om detvisar sig att de håller på att gå snett? Ang. kostnadssynpunkternas betydelse vid bedömningen avhamnutbyggnadsprojekt Ang. kostnadssynpunkternas betydelse vid bedömningen avhamnu tbyggnads-projekt Jag kan inte kontrollera det uttalande somherr Lövenborg här citerar och som skulle ha lämnats av någon ASSI-representant.Jag uppfattade det som att man skulle ha sagt, att hur det än går kommer manatt lämna hamn. Jag kan således varken bekräfta eller dementera ettsådant uttalande. Jag förutsätter att har sett det och därförtror jag att det är riktigt återgivet. Det stämmer emellertid inte överens i någon del med deuppgifter jag har inhämtat inför denna debatt. I sista stycket i mitt svarkonstaterar jag; "För det ASSI-gods som faller utanför systemtransporternahar man anledning räkna med att det till största delen även i fortsättningenkommer att gå över hamn." Enligt de uppgifter jag har från ASSI- jag fick dem så sent som i går - torde de icke systembundna transporternakomma att uppgå tUl ca . Det är litet mer än vi tänkte oss,när vi diskuterade under vårriksdagen, och jag. Låt mig bara utöver vad jag sagt i mitt svarkonstatera, att kommun har ansökt om medel tiU vissa arbeten i Karlsborgshamn. EnUgt uppgift kommer ärendet att behandlas av i vidett sammanträde . Den frågan är alltså föremål förberedning i annat sammanhang. HerrLÖVENBORG (vpk): Den senaste upplysningen bör noteras, och vifår väl följa den vidare handläggningen med uppmärksamhet. Jag viU dockbeteckna det jag har citerat såsom synnerligen oroande. ASSLs befrakt-ningschefinte bara argumenterar för sjöfartens upphörande från , utan hanlämnar dessutom frågan öppen huruvida en mycket stor kvantitet gods som dethär ju handlar om skall fraktas på järnväg eller på landsväg längs tillPiteå. ASSLs befraktnjngschef säger ordagrant i ett tidningsuttalande, om handär blivit rätt citerad: "Vi vet ännu inte om det blir järnvägen ellerlandsvägen som skall frakta de 70 000 tonnen kraftpapper och cellulosa tillHaraholmen." Den ligger utanför . "Vi tar det billigastealternativet." Det kan såvitt jag förstår innebära att omlångtradartrafiken för stunden skulle visa sig vara billigare, skall fyllalastbU efter lastbU på ett sätt som ökar trafikfarorna, försämrar miljön ochshter ned vägnätet. Lastbil efter lastbil skall rulla fram på den hårttrafikerade E 4 med fraktgods som har gått sjövägen. Uttalandet av ASSLs befraktningschef tycker jag visar attmin fråga är befogad. Jag vill därför, när förhandlingarna nu pågår, frågakommunikationsminister , om han ämnar tillåta även en sådan konsekvensav beskärningen av sjöfarten från . Vi har väl anledning att avvakta ytterhgarenågra dagar; sedan kanske många av de frågor vi diskuterar här kommer att fåsitt naturliga svar i sammanhanget. Emellertidvill jag upprepa de uppgifter som har lämnats så sent som dennavecka från ASSLs ledning, att man förväntar att träffa ett avtal medstatens järnvägar om systemtransporter till det är de cirka 70 000 tonsom talar om. Kvar för hamn skulle alltså bli cirka60 . Det blir alltså ungefär lika mycket gods i båda dessaalternativ: land- och sjötransporter. Jag upprepar att behandhngen av utbyggnaden av Karlsborgshamn också får sitt svar i samband med att länsstyrelsenbehandlar kommuns framställning. (vpk): Jag fattar statsrådet resonemang så,att han kommer att följa de pågående fraktförhandlingarna med uppmärksamhet ochse till att inte en väsentlig kvantitet av den här industrins fraktgodsövervältras från sjöfarten till landsvägstransporter. Det innebär emellertid för min del inte att man kanacceptera linjen att kraftigt minska hamns betydelse. Att ha kvarhamnen och att bygga ut och förbättra den är fortfarande bästa alternativet medhänsyn tagen till den industriella utveckling som måste komma. Där tycker jagnog att statsrådet drar litet för långtgående växlar på min fråga närhan säger att den måste innebära att jag accepterar järnvägstransporter. Jag hade naturligtvis varit ännu gladare omkommunUcationsministern här hade kunnat lämna beskedet att kajen skall rustasupp och farleden muddras samt att hamnen skall få vara kvar och byggas ut. Överläggningen var härmed slutad. Om tvåbäddskupéer i andra klass sovvagn § 16 Om tvåbäddskupéer i andra klass sovvagn Herr kommunikationsministernNORLING erhöll ordet för att besvara i (fp) i kammarensprotokoU för intagna fråga, nr 337, och anförde; i har frågat mig, om jagkan upplysa om hur långt SJ kommit med proven av den nya sowagnstypen medtvåbäddskupéer i andra klass och när den eventuellt kan komma i trafik. framförs på prov två sovvagnar medtvåbäddskupéer i andra klass meUan och . SJ tar i dessa ut ensovplatsavgift som är högre än i vanlig trebäddskupé. Trots att dennatilläggsavgift är relativt måttlig, har efterfrågan på tvåbäddskupé i andraklass varit begränsad. Resenärerna förefaller med andra ord i allmänhet intevara benägna att betala denna merkostnad utöver vanlig andraklassavgift för attt. ex. två resande i sällskap skall få disponera en kupé för sig själva. Med hänsyn bl. a. härtUl avvaktar SJ tUls vidare med attta ställning tUl frågan om anskaffning av den nya sowagnstypen. i (fp): Jag ber att få tacka kommunikationsministernför svaret pä min fråga. Införande av tvåbäddskupéer i andra klass påstatens 6 protokoll 1972. Om tvåbäddskupéer i andra klass sovvagn järnvägarär ett gammalt önskemål, och det har framställts från många olika håll. Ettinsättande av sådana skulle ju ge en större bekvämlighet för de resande. Vi kanväl inte komma ifrån att trebäddskupéerna är trånga och mindre trivsamma för enresenär. Tvåbäddskupéer i andra klass skulle också ge möjligheter för t. ex.äkta makar eUer andra som önskar resa tUlsammans att inte enbart vara hänvisadetill att resa i första klass. Många har ett behov av att hjälpa varandra påresan. Av kostnadsskäl drar sig en del för att åka sovvagn i första klass. I såfaU utnyttjar man kanske i stället något annat fortskaffningsmedel. Om detfunnits tvåbäddskupéer i andra klass, hade SJ kanske haft möjlighet att fåflera resenärer där. Det är emellertid en grupp som alldeles särskUt har ettbehov av tvåbäddskupéer i andra klass, nämligen de pensionärer som villutnyttja sitt 67-kort. Detta kort gäller ju bara i andra klass. ViU de då resasovvagn tUlsammans måste de åka första klass för att få en tvåbäddskupé för sigsjälva. Just i sådana fall kan kostnaden vara så pass väsentlig, att de drarsig för den. Tvåbäddskupéer i andraklassvagnar skuUe därför från den synpunktenvara önskvärda. Från pensionärsdelegation skrev vi tUl SJ imars 1971 och frågade om SJ inte kunde överväga möjligheterna att vidga67-kortets användning så att det också skuUe gälla första klass. Vi pekade dåalldeles särskilt på att man därmed skulle öppna en möjlighet att kunna resa iförsta klass sovvagn. SJ svarade att man av kommersieUa skäl inte kunde göradetta men man skrev följande i svaret - vUket bl. a. är bakgrunden tUl denfråga jag ställde till kommunUcationsministern: "Vi prövar för närvarandeen ny sowagnstyp med tvåbäddskupéer i 2 klass och om de proven slår väl ut kandet betyda en lösning av nattreseproblemet för pensionerade makar. Någonkortsiktig lösning innebär emeUertid inte detta." Statsrådet säger nu i sitt svar att man sedan sommaren1970 på prov framfört två sovvagnar med tvåbäddskupéer mellan och Stockholmmen att efterfrågan varit relativt måttlig. Man drar därav den slutsatsen attresenärer inte skuUe vara beredda att betala den ökade kostnad som det innebär.Låt mig då ställa frågan, huruvida räknar med att gåöver tiU tvåbäddskupéer när det gäller andra klass sovvagnar? Det framgår av mittsvar att SJ ännu ställer sig tveksamt tUl huruvida det kommer att bli någonökad efterfrågan på den här typen av sovvagnar. Man får ha litet förståelse föratt SJ gärna vUl vara litet mer på säker mark innan SJ bestämmer sig för attlägga ut beställningar. Det är dock om det skall bli någon mening i detta frågaom ganska stora investeringar. Svaret på i fråga måste bliatt vi får avvakta SJ:s mera definitiva ställningstagande innan man kanöverbhcka följderna av ett mera allmänt accepterande av detta system. HerrJONSSON i (fp): Man har bara prövat dessa sovvagnar på sträckan . Men alldeles särskilt kostsammabhr ju resor på Norrland.Jag skulle då vUja fråga kommunikationsministern om man inte kan överväga attpröva denna vagnstyp även på andra sträckor inom landet. Då sovvagnsresorna bUrsärskilt dyra för dem som skall resa på skulle för den grupp jagnämnde, pensionärerna, det vara fördelaktigt om de kunde få tvåbäddskupéer iandra klass på dessa sträckor. Avser statsrådet att göra ett försök även medandra linjer? Det måste vara en SJ:s egen sak att bedömavar man vill anordna prov i olika former för att utröna exempelvisresandeunderlag osv. Om ökade nordiska upplysningsinsatser angående EEC Överläggningen var härmed slutad. § 17 Om ökade nordiska upplysningsinsatser angående EEC Herr handelsministern erhöllordet för att besvara i (fp) i kammarens protokoll förden intagna fråga, nr 298, tUl herr utbildningsministern, ochanförde; i har frågat chefen förutbUdnings-departementet om hans anser, med hänsyn tUl att de nordiska ländernakommer att få olika anknytning till EEC och vikten av fördjupad sammanhåUninginom , att ökade nordiska upplysningsinsatser bör ske, och vUka åtgärderhan därvid är beredd att vidtaga. Frågan har överlämnats tUl mig förbesvarande. Att de nordiska länderna skuUe erhålla ohka avtal ochdärmed ohka anknytningsformer till EEC har stått klart . Därför harunder åtgärder vidtagits för att stärka det nordiska samarbetetinte minst på det institutioneUa planet. Ett nordiskt ministerråd harinrättats. Varje nordiskt land har utsett en regeringsmedlem med uppgift attsvara för samordningen av nordiska samarbetsfrägor. harinrättats ett interimistiskt sekretariat, som avses bli permanentatoch utbyggt. Ett handlingsprogram med konkreta förslag till gemensamma åtgärderför att stärka och utveckla det nordiska samarbetet utarbetas för närvarandeav det nordiska ministerrådet. Information om dessa och övrigaåtgärder som de nordiska regeringarna har vidtagit för att stärka och bygga utdet nordiska samarbetet lämnas på det sätt och i de former som är normalt iregeringarnas arbete. När det gäller arbete sprids informationgenom rådets sekretariat som har en särskild informationstjänst för dettaändamål. HerrMÖLLER i (fp); Jag ber att få tacka handelsministern försvaret på frågan, vars betydelse alla bör vara medvetna om. Genom att denordiska länderna får olika anknytning tUl EEC kommer centrifugala krafter och starka sådana - att göra sig gäUande här i . Det är då av störstavikt att de allmänna nordiska upplysningsinsatserna får en kraftig Om ökade nordiska upplysningsinsatser angående EEC injektion.Bara så kan vi möta de opinionsverkningar som riskeras genom de i sak och iform olika EEC-avtalen och osäkerheten om deras framtida utveckling. Jag skulle med anledning av svaret vilja fråga om detmöjligen är något initiativ av helt ny karaktär som övervägs. Vidare skuUe jag vilja fråga om det är möjligt att det nyahandlingsprogram, som håller på att utarbetas, kan få formen av enflerårsplan, så att man inte bara improviserar ett eller framöver. Härmåste man studera hela registret av tänkbara åtgärder och få en samfäUdstrategi som sträcker sig åtskilliga år framåt i tiden. För det tredje vUl jag fråga om det är någon speciellåtgärd som bara avser , som planeras på regeringshåll. Jag skulle vilja mana regeringen att ipetitaarbetet vinnlägga sig om att göra de ökade satsningar som är så angelägnai sig och som kan mildra de risker jag påpekade. Inte minst bör man dåbeakta läget för Svenska . Där har man nu tre budgetår i radfått anslag med . Under dessa är har ett fint program genomförtsbestående i en vidgad nordisk upplysningsverksamhet. behövs på grund av kostnadsstegringarna ytterligare för att bibehålla denna verksamhet. kan och hoppasdessutom få satsa på ett utvidgat intensivt kurs- och konferensarrangemang meden kostnad på . Genom en möjlig, höjd egenfinansiering nedgårdock den totala höjning som erfordras av statsanslaget tUl . Givetvis avser jag inte att här diskutera beloppen; aUtsådant får anstå till vårriksdagen. Men själva den aUmänna inriktningen av denpolitik, som en om angelägen regering måste föra, bör stå klar. Denärmaste åren måste vi på alla sätt värna om den nordiska samhörighet och densamkultur, förutan vUka vi riskerar en förödande försvagning av denordiska medborgarnas intresse för och kunskap om varandra, liksom av deras känslaav gemenskap. I tidningen för förra månadenpoängterar : "Att samarbetet mellan och övriganordiska länder kommer att nedtonas är väl som sagt ofrånkomligt." Herr handelsminister och regeringen i övrigt; Tag dettaoch liknande fakta som en utmaning och möt dem med kraft, nu då det behövs merän någonsin! TUl slut vill jag bara korrigera rubriken på denna fråga.Den gäller inte ökade nordiska upplysningsinsatser angående EEC, utan på grundav bl. a. EEC-utvecklingen ökade allmänna upplysningsinsatser om . frågade efter nya initiativ. Närdet gäller informationen kommer det permanenta sekretariatet för det nordiskaministerrådet, som inrättas , med all säkerhet att få ocksåen enhet för information om regeringarnas samarbete. När det gäller samarbetets sakliga innehåU lade vi ju förbara någon vecka sedan fram ett ganska omfångsrikt och enhgt min meningsakligt, konkretoch viktigt program för det nordiska samarbetet . Flera av de här projekten är sådana att de i sig självainnebär en flerårsplan, t. ex. inrättande av en fond för nordisk industriellutveckling. Det gäller utvecklingsarbetet för att skapa en gemensam byggmarknadoch det gäller samarbetet på transportområdet. Jag viU alltså påstå att bådesekretariatet och regeringarna kommer att ha full och, hoppas jag, rejälsysselsättning med att genomföra detta handhngsprogram.Det betyder emeUertid inte att vi kommer att avstå från att under den här tidenockså ta nya initiativ. Vi har ett möte med , och då bhrdet dags att fundera på litet igen. Beträffande och dess behandling ibudgetarbetet så vet ju - han antydde det själv - att vid den härtiden får han precis samma besked som alla i sådana härsammanhang, nämligen att svaret kommer att lämnas när statsverkspropositionenkommer till . Det är viktigt att värna om den nordiska samhörigheten.Det är emellertid allra viktigast att uträtta någonting. Det är ändå gärningarna som talar, och det är omkringinnehållet i våra aktiviteter som vi skall sprida informationen. Om ökade nordiska upplysningsinsatser angående EEC HerrMÖLLER i (fp): Jag är glad över det mycket positiva tonfallsom handelsministern använder. Också beträffande informationen vill jag höra om mantänker sig en mera långsiktig planering. Jag har på andra områden sett aUtförmycket av kortsiktiga åtgärder på informationssidan, vilka därför inte fått deneffektivitet som man bör kunna fordra. Det känns tillfredsställande att de här frågornadiskuteras i . Faktum är att någon fråga eUer interpeUationom inte har framstäUts , och inteheller har någon debatt om nordiskt upplysningsarbete överlag håUits här ikammaren under den tiden. Men detta får vi inte tolka som ett ointresse. Det var t.o. m. så att när anslag höjdes 1970/71, markerade riksdagensin anslutning genom att enhälligt i utskott och i riksdag höja beloppet utövervad regeringen hade föreslagit, nämligen från föreslagna . Det skedde efter motioner med i första kammaren ochherr i andra kammaren som första namn. Det vore angenämt att seatt regeringen själv och redan från början slår vakt om enkraftinsats. I regeringens avgivna EEC-proposition, nr 135,står på s. 37; "Den nya marknadssituationen i ökar behovet avsamverkan mellan länder som står varandra nära geografiskt, ekonomiskt ochkulturellt." Det är i den andan jag vUl mana handelsministern ochregeringen att i sina överläggningar om statsverkspropositionen nu se tUl attdet blir gjort, som stundens allvar kräver. Jag undrar om behöver avkräva densvenska regeringen så värst många allmänna deklarationer om vår vilja att drivadet nordiska samarbetet vidare. Jag kan hänvisa tUl de initiativ som har tagitsfrån regeringens sida och där vi tack vare ett gottsamarbete och en god vilja från samtliga regeringars sida nu har kunnatåstadkomma vad jag menar vara ett viktigt framsteg i det nordiska samarbetet. Beträffande informationsverksamheten på såkommer vi nu att lägga fast en organisation och ettarbetsprogram för de nordiska regeringarnas sekretariat. I detta kommernaturligtvis också att ingå en planering av informationsverksamheten. Överläggningen var härmed slutad. § 18 Ang. yrkesklassificeringen Herr inrikesministern ordet för att besvara () framställdainterpellation, nr 181, och anförde: har frågat mig om jag är bereddatt genom tUlsättande av en expertgrupp eller på annat lämpligt sätt medverkatUl en samordning av pågående yrkesklassificeringsarbete så att ett gemensamtoch praktiskt användbart klassificeringssystem för den svenska arbetsmarknadenkan utvecklas inom överskådlig tid. Liksom är jag av denuppfattningen att ett enhetligt system för yrkesklassificering skulle vara avstort värde för verksamheten inom en rad samhällssektorer. Som exempel kannämnas behovet av statistiskt underlag inför avtalsförhandlingar, lönegradsplaceringaro. d., arbetsmarknadsverkets behov av yrkesgrupperingar bl. a. i förmedlingsarbetetsamt behovet av underlag i övrigt för både statlig och planering. Engrundval för ett nytt yrkesklassificeringssystem har utarbetats av statistiska centralbyråni samarbete med de viktigaste intressenterna på arbetsmarknaden, bl. a.arbetsmarknadsstyrelsen, , arbetsmarknadsparternashuvudorganisationer, kommunförbunden m. fl. Förslaget överarbetas förnärvarande. Härvid övervägs också möjligheterna att åstadkomma ensammankoppling mellan det nomenklaturarbete som inom vissa yrkesområden redanhar utvecklats av bl. a. arbetsmarknadens parter. Jag förutsätter att detfortsatta utvecklingsarbetet som alltså redan är samordnat genom statistiskacentralbyrån bedrivs med sUcte på snara praktiska resultat. HerrJADESTIG (s): Jag ber att få tacka statsrådet för svaret påmin interpellation. Det var ju kort och koncist. Av svaret framgår att nuvarandesystem för yrkesklassificering överarbetas och att ett utvecklingsarbetepågår. Det sades också att detta arbete skall bedrivas med sikte påsnabba praktiska resultat. Jag kanske inte är så övertygad som inrUcesministernom att så blir fallet. Orsaken tUl att jag har tagit upp frågan är att jag undernågra sommarveckor brukar arbeta i mitt yrke som arbetsförmedlare, kundejag konstatera att den klassificeringslista som vi måste använda föratt sätta s. k. kodnummer på våra interna handlingar, dels på dem som avsersökanden, dels på arbetsgivarens order, är i hög grad inaktuell. Den kallas förNYK - nordisk yrkesklassificering. Den inaktuella boken försvårar och försenar vårt egentligaarbete att ge arbetsmarknadsservice. Alltför var jag irriteradöver dess brister. Yrkesvärlden måste ha vissa begrepp och samlade termer. Istatistiska sammanhang kan dessa också ge information om t. ex. befolkningensfördelning på olika näringsgrenar, utbUdningsbakgrund osv. Yrkesklassificeringen har som främsta uppgift att vara ettmstrument för redovisning av yrkes- och annan arbetsmarknadsstatistik. I förstahand bör den beskriva arbetets funktion men kan byggas ut för att geinformation om arbetsmUjö, syftet med verksamheten, material, maskintyp somskall betjänas, tUlverkad produkt och andra objekt. Vi har i endast ett system som täcker helayrkesvärlden nämligen den nordiska yrkesklassificeringen. Systemet äruppbyggt på ett internationellt klassificeringsarbete utgivet av 1958.ILO-klassifi-ceringen omarbetades 1968. Däremot är den nordiska klassificeringsom är i bruk betydligt äldre - den är - och detgör att de som skall använda klassificeringslistan finner den fögarationell. Många yrken har tillkommit eller i grunden förändrats tUl sittinnehåll sedan definitionerna i koden skrevs, och många andra yrken har i våradagar endast historiskt intresse. De är i den aktuella verkligheten uppdelade inya yrken eller befattningar. Utöver yrkesbeskrivningar använder man sig avbefattningsnomenklaturer. Man har för viss statistik nytta avnäringsgrensindelningar. I andra fall är skiktningar av typensvårighetsskUlnader avgörande för beskrivning och tUlsättning av lediga platsereller för lönestatistiska jämförelser.