prot · FV0976 · 1972-12-31 00:00:00 — Jag har verkUgen inte på något sätt anledningatt misstro Inköpscentralen det är säkert en hedervärd och nyttig inrättning men det är principieUt ändå egendomligt, atl skulle ålägga etlcentralt statligt upphandlingsorgan att uppta etl alldeles särskilt samarbetemed en av de tillverkare från vilka man skall upphandla. Del är anledningen fill att och jag haravgivit reservationen 2, där vi betonar att ulrustningsnämnden i detta sammanhangliksom, mig veterligt, i alla andra sammanhang där ulmstnings-nämnden uppträdersom upphandlingsorgan skaU inta en helt självständig ställning i förhållandetiU alla tUlverkare av de produkter man köper. Jag yrkar,herr talman, bifall till reservationen 2, Sedan finns det några funderingar rörande distribution ochfinansiering av vissa förbrukningsartiklar. Avsikten är att distributionen avhjälpmedel av förbmkningsvamkaraktär skaU överföras till apoteken, det nyaApoteksbolaget, Vi har i en motion uttryckt oro för atl det överlagandet skullekunna leda lUl försämrad service i vissa avseenden, om man inle garderar siggenom åtgärder, framför allt under övergångs- 2 Riksdagensprotokoll 1972. Hjälpmedel för handikappade m. m. finns det etl betydande antal enskilda företag somtillhandahåller sådana här hjälpmedel av förbrukningskaraktär, och de görsåvitt både utskottet och jag vet en god insats låt vara att det ärkommersiella företag. dröjer del innan dagens beslut i kanträda i kraft, och man får väl ändå befara att om vi ger besked om attden enskilda handeln med sådana här hjälpmedel om etl drygt halvår skallupphöra och atl Apoteksbolaget skall överta verksamheten, måste del bli dåligtmed lagerhållning och service som är kvar fram till det datumdå ändringen skall ske. Det är inte rimligt alt ett enskilt affärsföretagskulle fortsätta att komplettera sill lager och upprätthålla sin service undernågra månader när man vet att vid slutet av de månaderna riskerar man all stådär med etl lager som är kurant i den meningen atl man kan sälja detpå marknaden. Vi tror också att en utbyggnad av ApoteksbolagetsförsäUningsnät genom en komplettering med de enskilda affärer som redan finnsskulle förbättra servicen. Det finns inle apotek överallt. Det är sannolikt attelt samarbete med den enskUda handeln skulle göra nätet finmaskigare ochhjälpmedlen lättare åtkomliga för de människor som behöver dem. Vi har därför i en reservation, nr 5, föreslagit dels atlriksdagen skall uttala alt Apoteksbolaget skall ta upp förhandlingar med denenskUda handeln om fortsatt distribution av de artiklar det gäller, dels iandra hand att Apoteksbolaget skall förbinda sig att för rimligt pris övertade lager som kan finnas kvar hos den enskilda handeln, dettaför att det inle skall bli nödvändigt att under de återstående sju å sju och enhalv månaderna successivt dra ner lagerhållningen och därmed försämra servicenför kunderna i avvaktan på all Apoteksbolaget skall bli färdigt att ta överaffärerna. Jag yrkaralltså, herr talman, också bifall till reservationen 5. Slutligen har vi en reservation, gemensam för utskottetsmoderata och folkpartistiska ledamöter, som kanske har något större räckvidd.Den gäller ordinationsrätten för särskilt kostsamma hjälpmedel, alltså de härmycket dyra hjälpmedlen för rörelsehindrade som ibland kan betinga kostnader av30 och däröver, i vafie fall inte sällan halva del beloppet. Detfinns motionsyrkanden, som vi har följt upp med reservationen, om att alla somhar ordinationsrätt för sådana dyra hjälpmedel skall ha rätt atl skriva ut demför omedelbar utlämning, så att hjälpmedlen skall kunna utprovas och anpassasutan att man avvaktar den handläggning som skall ske i socialstyrelse ochregering. Under utskottsbehandlingen har utskottet upplysts om atthandläggningstiden har förkortals. Det förekommer dock fortfarande attsocialstyrelsen behöver etl halvår för att bestämma sig för om ett vissthjälpmedel skall utlämnas eller inte, och sedan behöver regeringen ytterligarenågra veckor. är det emellertid sä, herr talman, att del finnsytteriigare en tidsutdräkt som är intressant. De här kompUcerade, dyrbarahjälpmedlen kan ju praktiskt taget aldrig användas i någon sorts standard-eller basutförande, ulan skall alltid individuellt anpassas lill den som skallanvända dem. Del kan ta sin tid. Hjälpmedlen skaU utprovas, man skall göra nyakonstruktioner, nya modifikationer och man kan behöva prova igen ochmodifiera på nytt, innan man har kommit fram till en produkt som verkligenhjälper den handUcappade. Vi har ansett all denna utprovning och dennamodifikation borde kunna ske med den administrativa handläggningen isocialstyrelsen och regeringen. Därmed skulle väntetiden för de hårt drabbade människordel här gäller kunna väsentligt förkortas, och vi har tyckt atl detta ärviktigt. Det finns ytterligare en aspekt på denna fråga, och dengäller tiUverkningskostnaderna och tUlverkningsproceduren. Jag har redan sagtatt det här handlar om dyrbara, i vissa faU mycket dyrbara hjälpmedel. De ärdyra naturUgtvis därför atl de är komplicerade, och komplicerade ting kansällan tillverkas bUligt, Men de är också dyra därför alt de tillverkas i enmycket Uten skala, närmast hantverksmässigt. Det är klart all vad jag sagt -och jag är medveten om att det gäller individuellt utformade hjälpmedel - ledertill att de alltid kommer all lill betydande del få framställashantverksmässigt och i liten skala. Men det finns baselement, det finnsgrundkonstruktioner som ingår i allesammans och som borde kunna framstäUas istörre serier och därmed tUl sannolikt väsentligt lägre pris. Om skuUe biträda den mening som framförts ireservationen 6 leder delta sannolikt tUl alt de dyra hjälpmedlen kan till endel framstäUas i större serier än som sker, Elt bifaU till denna reservationleder nämUgen till alt det blir nödvändigt atl på en gång och sedan fortlöpandeupphandla ett större antal enheter, ty meningen är alt hjälpmedlen skall finnaslagerhåUna och tUlgängliga för omedelbar utskrivning så att man kan sätta igång med utprovning och modifiering som den administrativahandläggningen av ärendet pågår. Det skulle alltså bli nödvändigt att låtaliUverka etl större antal hjälpmedel på en gång och sedan hålla detta lageruppe. Det skulle bli nödvändigt enUgt vad jag sagt, men del är också önskvärtatt så sker ty del bUr sannolikt möjligt - jag har försökt att göra miginformerad om detta hos dem som sysslar med sådan tillverkning, och jag harfåll det bekräftat vilket jag för övrigt tror att ingen bestrider - att mteoväsentligt nedbringa kostnaderna om industrin fick möjUghet atl pä detta sätttUlverka hjälpmedlen i större skala och i längre serier. Jag ber därför, herr talman, att sluthgen också få yrkabifall till reservationen 6, Hjälpmedel för handikappade m. m. HerrKARLSSON i (s); Den proposition som vi nu behandlar är viktigför de handikappade medborgarna i vårt land. Den ger dem möjlighet till attgenom en rationellare organisation få en förbättrad service när del gällerhjälpmedlen. När i slutet av 1950- ochbörjan av 1960-talen drev kampanjer för att samhället skulle tUlhandahålla dehandikappade tekniska och orlopediska hjälpmedel var del denna organisation sombröt isen. Men ingen vågade då drömma om att man 1972 skulle vara beredd frånsamhällets sida atl satsa 135 mUjoner kronor på just denna verksamhet. Jag ser i denna proposition ett bevis för att handikapporganisa- Hjälpmedel för handikappade m. m. tionernassträvanden att åstadkomma en förbättring härvidlag för sina medlemmar verkligenburit frukt. Jag lycker att vi bör ge socialministern ett erkännande för atlhan och hans medarbetare här har lyckats på elt utmärkt sätt få till stånd enbra ordning i detta avseende. Det är nämligen myckel viktigt atl dehandikappade får del av de hjälpmedel som samhället tillhandahåller, och detmåsle bli bättre och effektivare i fortsättningen med den organisation som härföreslås. Bakom tillkomsten av propositionen som ju syftar tUl ensamordning och effektivisering av upphandlingen av hjälpmedel Ugger alltså etlbelänkande från hjälpmedelsgruppen. Förslaget innebär att socialstyrelsenskall få elt hjälpmedelsråd, att förbrukningsartiklar av vissa slag skalltillhandahållas på apoteken, atl kostnaderna för dessa skall ersättas avförsäkringskassorna och all riktlinjer skapas för ell förenklatbidragsförfarande när det gäller enklare hjälpmedel och vissa ändradebidragsregler förvissa andra hjälpmedel. Utskottet tillstyrker proposilionen i dess helhet. Vi inomutskottet ställer oss bakom principerna för hjälpmedelsförslaget. Vi anser detväl avvägt, och den åtgärd som här vidtas kommer säkerligen att praktiskt visasig vara riktig, 1 några reservationer har förts fram olika motförslag lUlutskottets förslag. Del gäller bl, a, frågan om hjälpmedelsrådetssammansättning. Enligt proposilionen bör hjälpmedelsrådel vara etlsakkunnigorgan som skall biträda med bedömningar och råd inomhjälpmedelssektorn. Utskottet understryker att rådet bör vara ett organ som ärsakkunnigt på området. Man delar alltså socialministerns uppfattning alt detinte bör vara ett råd där intresseorganisationerna är företrädda avsa atl sägasjälvskrivna ledamöter. Jag vill i delta sammanhang säga atl socialstyrelsenjust har tillsalt något som heter en rådgivande nämnd ihandikappfrågor, där representanter för handikapporganisationerna ingår:Sven-Olof Brattgård, känd handikappforskare, , ordförande i , och , , I detta organ som skall bistå med råd och hjälp när delgäller handikapparbetet har man alltså berett möjlighet just för dehandikappade själva att få vara med och driva på UtveckUngen, Då bör man alltsåse dessa båda ting som så att säga en samordning där man å ena sidan har etthjälpmedelsråd och å andra sidan den rådgivande nämnd som skall biträdasocialstyrelsen med hjälp och råd åt handikapparbetet i storl, 1 reservationen 1 föreslås som både och herrCarlshamre varit inne på att det i hjälpmedelsrådet skall finnas företrädareförde handikappade men också för sjukvårdshuvudmännen. Utskottet avstyrkermotionärernas förslag. Vi anser att det är riktigt att det inte finns någraspecieUt självskrivna ledamöter i denna församling, men såvitt jag förstårlägger utskottets förslag inga som helst hinder i vägen för atl också de somtUlhör handikapporganisationer utses tiU ledamöter i hjälpmedelsrådet. Men detbör betonas att en av svårigheterna när det gäller att åstadkomma en lösningsom reservanterna är inne på är atl det finns en flora av organisationer påhandikappområdet. Vem skall då kunna utpekas som någon speciellt självskliv jnkandidat för handikapprörelsen, om detskrivs in i beslutet att den skall vara representerad. Skall det vara enrepresentant för ? Skall det vara en representantför reumatikerna, för de poUoskadade, de sockersjuka eller de hjärt- och lungsjuka?Jag skulle kunna mångfaldiga dessa exempel,men del måste med denna mängd avorganisationer slå klart för var och en atl det är mycket svårt för att intesäga orimligt och omöjligt att tillmötesgå de önskemål som kommit till uttrycki reservationen. Utskottet utgår ifrån atl del inte bara skall vara möjligtutan även självklart alt man, när man tillsätter ledamöter i detta råd, skallvälja just sådana som är sakkunniga på området och som har erfarenhet av ochkänner till dessa problem. Vi menar alltså att del inte behöver skrivas in iriksdagsbeslutet atl handikapporganisationerna lika litet somsjukvårdshuvudmännen skall vara självskrivna att vara representerade ihjälpmedelsrådel. Man torde emellertid kunna räkna med att det finnsmöjligheter, utan att det skrivs in i riksdagsbeslutet, all de skall kunnaplaceras där. Den andra reservationen rör frågan om upphandlingen avhjälpmedel. På den punkten har utskottet godkänt propositionens förslag om atlUUH, dvs, och högskolor, skall vara delupphandlingsorgan som får la hand om frågan. Det tycker vi egentligen är enförnämlig lösning. Man har alltså organisationen klar, den har erfarenhet frånupphandlingsverksamhet, låt vara på områden som ligger utanför handikappsidan,men i och med atl man har förhandlings-och upphandlingsvana är det såvitt viförslår en bra lösning på den frågan. Utskottet har, som framgår av utskottetskrivning, understrukit med anledning av en motion att det är naturiigt att UUHoch Landstingens inköpscenlral, , kommer att samarbeta, levererar juredan nu stora delar av handikapphjälpmedel lill landslingens inrättningar, LICär landstingens egen inköpsorganisation, och därför är det såvitt vi förstårlämpligt atl man har ett sådant samarbete. Jag tyckte att var inne på tanken attutskottets förslag skulle ålägga UUH att samarbeta med , Det är inle frågaom ell åläggande, utan det är fråga om ett samarbete på, om jag får säga del,högsta nivå för att man skall kunna nå ell gott resultat. Egentligen skulle det ju i och för sig inte behöva skrivasalt det skall vara ett samarbete, för det måsle man ju ta som en naturlig sakatt etl samarbete förekommer mellan landstingens, dvs, sjukvårdshuvudmännens,stora inköpsorganisation och den nya upphandlingsorganisation som man härföreslår, I övrigt säger utskottet på denna punkt allhandikappinstilutet i första hand skall hålla kontakten med industrin ochdistributionsföretagen, liksom styrelsen för teknisk utveckUng, Dessutom blir detsjälvklart en uppgift för upphandUngsorganet alt göra delta. Vidare satsar man1 mUjon kronor för alt inUiera och stimulera del utvecklingsarbete som skallbedrivas på handikapphjälpmedlens område, och det är också en värdefull sak idetta avseende, 1 reservationen 3, som också gäller upphandlingen, att skall handlägga frågan - det är alltså . Jag undrar om inle reservanten är ute på en litet felaktig väg. Hjälpmedel för handikappade m. m. Hjälpmedel för handikappade m. m. Om manlåter fä hand om detta arbete, kommer socialstyrelsensjälvklart atl utse en arbetsgrupp som får handlägga det arbetet. Vad vinnerman då? Man vinner ett bättre resultat, såvitt jag förslår, om man låter detorgan som föreslås i propositionen klara den uppgiften. Reservationen 4 gäller de ortopediska skorna.Propositionen och även utskottet vill införa en avgift av per parskor. Motiveringen lill detta är att man enligt vad erfarenheten visar utlämnarsådana skor i betydande utsträckning även till personer som har råd att betalasina skor. Man menar alltså att de som det gäller i delta avseende de motsvarar inle hela kostnaden, långt därifrån är ett normalt skopris såatt säga, och det tycker vi alt man bör kunna betala för de hjälpmedlen. Jagvill dock betona med anledning av vad var inne på, att utskottetsäger all utskottet vill understryka att bestämmelserna utformas så att"särskilda regler efter differentierade avgifter kan fastställas för denmindre grupp huvudsakligen barn för vilka det av medicinska och socialaskäl får anses obUligt all ta ut den angivna avgiften". Här har man alltsåmöjlighet att för de verkligt behövande ge gratis skor även i fortsättningen,men man ger inte skor gratis så att säga över hela linjen. Man understrykerytterligare på elt ställe i utskottets betänkande atl det är frågan om att manhär skall la särskUd hänsyn lill barnen. Reservationen 5 gäller distributionen av hjälpmedel somapoteken skall handha. Inom Apoteksbolaget pågår en planläggningnär det gäller distributionssystemet efter , Utskottet sägermed anledning av den motion som föranlett reservationen 5 att det måsle varaApoteksbolagets uppgifl att självt avgöra hur det skall bli med ett eventuelltövertagande av de vamlager som finns i enskUda händer. Det behövs följaktligeninte något riksdagsbeslut för att klara den saken. Det är helt enkelt ennaturUg uppgift för Apoteksbolaget som får hand om denna verksamhet att träffaavgörandet beträffande övertagande och köp av ifrågavarande varulager. Ett bibehållande av de inköpskanaler som finns blirknappast möjligt . Man kan, såvitt jag förstår, knappast tänkasig en bätlre lösning än att låta apoteken, dit människorna ändock ofta harärenden, sköta denna distribution av hjälpmedel som skall bekostas av samhället.Då är del naturiigt atl man också har etl samhälleligt distributionsnät. hade en annan uppfatlning. Den redovisas ihans reservation, reservationen 5, och jag vill bara säga att det säkerligengår att lösa denna fråga på ett förnuftigt sätt utan atl man behöver göra någraspeciella åtaganden från sida på den här punkten. Den sista reservationen rör ordinationsrälten. Del ärklart att detta är en ytterligt viktig fråga, eftersom det här rör många gångermyckel dyrbara hjälpmedel. Del rör sig, som sade, om hjälpmedelsom kan kosta 30 000 ä , dvs, ungefär lika myckel som tvåpersonbilar av mellanklass. Del går naturligtvis inle atl överlåta åt läkareatt ensamma i praktiken avgöra sådant, utan här måste del finnas ell överorgansom så alt säga gör bedömningen i slutskedet. Jag vill också betona atl ordinationen av hjälpmedel är ensvår fråga. Nr 76 en besvärlig fräga. Där måste man ta hänsyn lill bådemedicinska och den sociala skäl. Del är klart att om man skuUegöra som g rp,; 1972 förordade,nämligen låta en läkare ordinera elt hjälpmedel och sedan låta--------- vederbörandefå del för utprovning, så finns det risker för en . Den är sä pass viktig, med hänsyn till att det gäller sådyra hjälpmedel, att det finns all anledning att hålla fast vid den nuvarandeordningen. Om vi undersöker hur man har kunnat få ned väntetiden,finner vi att del ändå rör sig om . Av de335 ärenden som man hade i avgjordes 110 inom enmånad, 235 och 303 . Del återstod följaktligenbara 32 ärenden som det log mer än att handlägga, I detsammanhanget skall vi hälla i minnet atl de handikappade det gäller att hjälpakanske är sådana som har varit handikappade under en ytterligt , så alldet ur den synpunkten, om man ser det i ett litet längre perspektiv, inte kanha någon avgörande betydelse, om leveransen skulle behöva ta låt oss säga två,tre eller längre lid. Del viktigaste är enUgt mitt förmenande altden handikappade får just del hjälpmedel som bäst passar honom eller henne. Jagtror att var och en kan förslå alt väntetiden är ofrånkomlig i vissa extremafall. Men man skall hålla i minnet att del är ett ytterst litet antal fall somtar mer än några månader i handläggning. Utifrån dessa utgångspunkter måste detenligt mitt förmenande vara fel all ändra ordinationsrätten. Jag tror att manknappast kan gå längre än man gör. När det gäller talet om de längre serierna förstår jag välatt det kan ha sina fördelar för fabrikanterna om de får tillverka hjälpmedelsom ligger ute på sjukvårdsinrättningarna och kan vara färdiga alt så småningomtas i bruk. Men vinsten med all företagen skulle kunna göra längre serier ochdärmed förbilliga tillverkningen tror jag kommer alt ätas upp av långlagerhållning och därmed också förhållandevis höga lagringskostnader i form avräntor och annat. Sett ur tillverkarens synpunkt är det väl inget tvivel om atlhan kan ha fördelar av långa serier, men jag tror inte att kostnadsminskningenför samhället står i proportion till vad vinsten kan vara för den enskildetillverkaren. Med dessa ord ber jag att få yrka bifall tillutskottets förslag. () kort genmäle: har enligt min meninglitet bisarra motiveringar för en del av sina och utskottets ställningstaganden. När han inle vill släppa in de handikappades organisationer i hjälpmedelsrådet, motiverar han det - om jag uppfattade rält, och det tror jag - med att ledamöterna i det rådet bör vara sakkunniga. Därför bör inte gälla någon självskrivenhel för de handikappades organisationer att representeras. Finns del några människor, herr talman, som är sakkunniga i fråga om handikapp och önskvärdheten av och sättet atl motverka sädana, så borde det rimligen vara de handikappade. motivering borde rimligen leda fram till rakt motsatt förslag mol det han 39 Hjälpmedel för handikappade m. m. Sedan spårar jag en viss inkonsekvens i alt resonera. Apoteksbolaget, säger han, bör självt utan pekfingrar frånriksdagen, uppenbarligen - bestämma om man skall ha något samarbete med denenskilda handeln. Men det centrala upphandUngsorganet, ulrustningsnämnden föruniversitet och högskolor, skall inte bestämma på samma sätt, obundet, om manbehöver eller inte behöver samarbeta med Landstingens inköpscenlral. Låt varaatt det inte formellt föreligger något åläggande, men jag vill se det ämbetsverksom läser ell utskottsbetänkande, där det uttryckligen slår all det ärnaturligt all man upptar ett sådant samarbete, och som inte uppfattar en sådanfingervisning från sida som elt åläggande, någonting som man börefterleva. Vi får nog försöka stå på antingen det ena benet eller det andra,, eller helst på båda två. - Del här var visst väldigt konstigtformulerat, herr talman. Nåja, det var anförande också i dettastycke, så det kanske jämnar ul sig. Skall vi verkligen, säger , överlåta tillläkaren alt ensam avgöra om ett hjälpmedel, kanske i kostnadsklassen 30 000kronor och rner, skall utlämnas eller inle? Nej, naturligtvis inle, ingen harföreslagit det. Ingen har velat tumma pä den handläggning som utskottetföreslår. Det är som skall ha avgörandet. Man kan naturligtvissäga atl della avgörande inte kan träffas utan atl man lägger mycket stor viktvid läkamllålandet - del är dock läkaren som är sakkunnig på detta område. Mendet vi har velat åstadkomma med reservationen är att somsocialstyrelsen handlägger ärendet skall man också kunna passa på att utprovaoch modifiera hjälpmedlet. Därmed är inte någon nämnvärd kostnad riskerad, förvi vet alla alt om det skulle visa sig att utprovningen utfaller negativt ochman inte kan få fram elt adekvat hjälpmedel, då finns hjälpmedlet kvar och kananvändas till utprovning och modifiering för någon annan patient. Det är juinte så all del fortares under utprovningsliden. HerrHAMRIN (fp) kort genmäle; Även jag finner motiveringen från då det gäller sammansättningen av rådet något egendomlig och någothaltande, för alt använda uttryck. Om man motiverar den sammansättning som propositionenföreslår och som majoriteten i utskottet har tillstyrkt såsom bätlre ocheffektivare, finner jag alltså detta egendomligt. Om man säger att det skallvara ett sakkunnigorgan och inle elt inlresseorgan, så finner jag också detegendomligt, eftersom man då rycker undan grunden för varje försök till endemokratisering av organen i olika sammanhang. Säger man att det inle skallvara några självskrivna ledamöter, så betyder väl inte del alt man inle skallkunna tänka sig ledamöter från handikapporganisationen i rådet. Och om manmotiverar detta med atl del är så svårt alt få några representanter från dehandikappade, så frågar jag mig: Var del lättare när man tillsatte denrådgivande nämnden och från 16 handikapporganisationer valde ut 7 ledamöter iden nämnden? Nog bordeväl socialministern med sitt goda handlag i det här fallet kunna fåfram en representant från de handikappade tUl det tänkta rådet. Jag tror attdet ur många synpunkter sett, både ur sakkunnigsynpunkl och ur demokratisksynpunkt, skulle vara en betydligt mera tillfredsställande ordning än den somman tänkt sig i propositionen. (vpk) kort genmäle: i befarar att jag ochmina medmotionärer är ute pä litet felaktiga vägar när vi går emot det här medhjälpmedelsråd. Men det har ytterst atl göra med att vi i ett sådant råd harsett en risk för atl vi får ännu etl frislående organ på handikappområdet, därdet ju redan finns så många sådana. Och vi kan inte se del sorn någonförenkling och effektivisering av detta arbete, vilket ju propositionen ändåsyftar till. Vi tror att det blir betydUgt effektivare om inomsin ordinarie verksamhet har en grupp som handlägger de frågor det här gäller. Beträffande bidragsreglerna för orlopediska skor m. m.anför i alt verkligt behövande även i fortsättningenskaU kunna få erforderliga skor kostnadsfritt.