prot · FV0986 · 1972-12-31 00:00:00 — Man blir ständigtpåmind om det, när man i andra länder letar efter kulturpolitiska uppslag.Ibland hittar man originella idéer men aldrig totala insatser som kan mäta sigmed de svenska. träffade jag en holländsk kollega och passadepå alt fråga honom vad som hänt med kulturpolitiken under den nya borgerligakoalitionsregeringen i . Ja, sade han, de har tiodubblal biblioteksersättningen. Därmed avsåg han dock inte någon motsvarighet till den Anslag tiU konst. Utteratur, musik, teater m. m. svenskauppfinningen utan den avgift som envar holländare har att eriägga för att allsfå lov att låna böcker på offentliga bibliotek. Kulturen sitter alltså trångtlitet varstans. I en intressant artikel har kulturrådetsordförande vänt sig rnot tanken att man skall behöva spara påkulturanslagen. Man borde tvärtom kunna låta deras andel öka på bekostnad avnågon annan anslagspost. Personligen har jag sympati för den tanken. ex. tänka sig atl kulturen skulle få litet mer på bekostnad av försvaret.Jag är övertygad om att utbildningsministern slåss energiskt för kulturens delav den stora budgetkakan, och jag önskar honom lycka till i hans fortsattaansträngningar. I årets strama budget kan man inte säga att kulturenblivit sämre behandlad än en rad andra ändamål. Totalt är del fråga om enökning med 25 miljoner på del här avsnittet. Om man räknar bort automatiken, ärdet möjligen en reell ökning på 7 miljoner. Och när kulturutskottet i sin turfår Kungl. Maj:ts förslag, kan vi naturligtvis inte dekretera alt andra utskottskall skära ned anslag som de ansvarar för så att det blir mer över tillkulturen. Vi tvingas därför att noga pröva prioriteringarna inom kultursektorn.Vafie ytterligare ökning på den här posten måste betalas av skattebetalarna. Hur skall man då bedöma de här prioritetsfrågorna? I envpk-motion, som tydligen har författats av någon av de mera vildsintafraktionerna inom den kommunistiska riksdagsgruppen, tycks man vilja vända sigmot anslag till "etablerad kvalitativ kultur i de former som avpassats föröverklassen". Detta är tonfall som ger mig ell intryck av en föraktfulloch nedlåtande inställning fill arbetarklassen. När det gäller kvalitetskraveti kulturpolitiken vill nog inget annat parti än vpk släppa efter på del somgrundval för kulturpolitiska åtgärder. Vpk säger sig vilja slå ett slag för s.k. fria grupper inom olika konstomräden, och det är en fråga som jag fåranledning återkomma till. Större principiellt intresse har begäran omförslag till en statlig kulturfond som man återkommer till. Man förklararnu att den föreslagna fonden skulle ha vissa likheter med anslaget Bidrag tillsärskilda kulturella ändamål, men rnan vill ha större flexibilitet, enallsidigt sammansatt styrelse och tydligen myckel mera pengar. Alla de andrapartierna har insett att delta aktualiserar allvarliga prioritetsfrågor och attuppslaget inte gärna kan prövas utan hänsyn till kulturrådels kommande förslag.Att del skulle vara bra med pengar som kunde ge enskilda personer möjligheteratt genomföra specialprojekt, t. ex. att skriva en bok eller en teaterpjäs elleratt komponera ett musikverk, behöver väl inte förnekas, och jag förutsätter attmotionärerna menar att ett sådant projektstöd skall kunna utgå ock.så tillpersoner som inle tillhör etablerade kulturarbetarorganisationer. I en rnoderatrnotion nr 1059, präglad av en ganskaförskräckande okunnighet om socialdemokratisk kulturpolitik, hävdas attökningen av de statliga kulturanslagen inte varit imponerande, men man yrkarinte i motionen pä någon ytterligare ökning. Man ägnar sig i stället åt att slåin öppna dörrar genom alt kräva en kraftfull inriktning av det kulturpolitiskaarbetet mol att skapa arbetstillfällen och ge kulturarbetarna ersättning Vad som utmärker nästan vafie delpost av kulturanslagen är ju annarsatl de ger kulturarbetarna arbetstUlfällen med ty åtföljande ersättning, 1 flera motioner, bl, a, frän centerpartister,förekonrrner krav på en decentralisering av kulturpolitiken som ligger i linjemed samtliga partiers målsättningar och sannolikt också med huvudtankarna ikulturrådets kommande förslag. En riktig utgångspunkt för prioriletsfrågorna inomkultursektorn är de överläggningar som förekommit niellanulbUdningsdeparlementel och Konstnärliga och litterära yrkesutövares samarbetsnärnnd(KLYS). begärde enhälligt sådana förhandlingsliknandeöverläggningar, och utskottet har kunnal övertyga sig om atl de prioriteringarsom utbildningsministern förordat i allt väsentlig överensstämmer med vad somkommit fram vid överläggningarna med KLYS. Särskilt gäller del behovet avytterligare insatser för bildkonstnärer och konsthantverkare som är de sämstställda kulturarbetargrupperna. Men hur har oppositionspartierna bedömtprioriletsfrågorna mot denna bakgrund? Utöver de 7 mUjoner kronor i reellaökningar för hela denna sektor som budgetförslaget innebär har kommunisternamotioner om ytterligare 10 miljoner enbart till biblioteksersältning, 2,8miljoner lill olika teaterändamål och några hundra tusen tiU olika centrumbildningar.BUdkonstnärerna och konsthantverkarna har alltså inte fått komma med påkommunisternas julgransplundring. I kommunisternas reservationer finns av dettakvar 2 miljoner till författarna och 3 miljoner huvudsakligen förteaterändamål. Herrar och har som motionärer varit Ukagenerösa som kommunisterna mot författarna men inle brytt sig om övrigakulturarbetare. vill ge 2 miljoner till författarna utöver Kungl.Maj;ts förslag och ingenting åt andra grupper. tyckte all 2miljoner åt författarna och 300 000 åt bildkonstnärerna kunde vara en lämpligfördelning. sade sig vilja ge lika mycket till författarna som deandra oppositionspartierna men påstod att det bara skulle kosta 1,3 miljonerkronor som man ville spara in genom att rasera väsentliga delar avRiksutställningars verksamhet. I slutomgången har de fyra oppositionspartiernasutskottsmajoritet enats om ett par mUjoner till författarna men inte om någolannal. Kommunisterna har alltså inte vunnit slöd för sina övriga motionskrav.Moderaterna, som försäkrade att de inle ville öka kulturanslagen, har lagt sig2 över Kungens förslag. Del är samma parti som ständigtpredikar för oss om nödvändigheten av omedelbara besparingar. Det är en ömkligsyn. Socialdemokraterna kan naturligtvis inte behandlaprioriletsfrågorna på detta lättfärdiga sätt. Vi noterar med uppskattning attutbildningsministern har räknat upp anslaget till konstnärsslipendier meddrygt . Däremot ställer vi oss något kritiska till hans anslagsberäkningför biblioleksersällningen. Han räknar med att hans förslag på denna punkt, somredan det innebär vissa förbättringar, skall medföra en kostnadsökning på . Eftersom han förefaller att ha underskattat biblioleksullåningen,som ersättningen bygger på och som 7* protokoll 1972. Anslag tiU konst, litteratur, musik, teater m. m. Anslag tiU konst. Utteratur, musik, teater m. m. bidrarlill atl författarfonden ständigt ökar även vid oförändrade grundbelopp, trorvi att det snarare blir fråga om 1,3 mifioner kronor. Enär bildkonstnärer ochkonsthantverkare är dubbelt så många som medlemmarna i tycker vi inte det ser ut att vara en rättvis fördelning.Alldeles särskilt som det framgått av överläggningarna med KLYS och av olikaundersökningar att bildkonstnärer och konsthantverkare är speciellt utsatta inuvarande konjunkturläge finner vi det motiverat att ytterligare ökainsatserna till deras förmån. Det gäller för övrigt också medlemmar av en delfria teater- och dansgrupper som har det extra besvärligt. För atl tillgodose dessa önskemål föreslår vi en ökning avBidrag till särskilda kulturella ändamål med utöver Kungensförslag. Men del förutsätter naturligtvis att avstår från denensidiga satsning på ytterligare ökning av biblioteksersättningen som utskotlsmajoritetenhar förordat. Socialdemokraternas reservationer är också utformade i enlighethärmed. Våra sammanlagda yrkanden för kultursektorn ligger drygt 1 miljon underde fyra oppositionspartiernas, men genom en vettigare fördelning på olikaändamål menar vi alt våra förslag från både social och kulturpolitisk synpunktger etl bättre och rättvisare utslag. Jag ber atl få yrka bifall tillreservationerna A 1 a och C och därutöver, under förutsättning av bifall tillreservationen C vid punkten 4, även till reservationen E 2. Under detta anförande övertog herr talmannen ledningen avkammarens förhandlingar. HerrKÄLLSTAD (fp); I kulturutskottets betänkande har vi på femrader avvisat en kommunistisk motion. Vi har sagt atl de allmänna uttalanden omdagens kullurliv och kulturpolitik som görs i den rnotionen ger en aUlförnegaliv bild av de verkliga förhållandena. Vi har vidare sagt atl del från vissasynpunkter finns saker i den motionen som utskollel kunde ge sin anslutningtiU. Bland de synpunkter i motionen som vi ansett vara av negaliv art äruttalanden av den här typen: "Kapitalisternas profilintressen har brutitned delar av den folkliga kulturen genom alt i kommersiella syften utsätta denför förvanskningar och plundring." Till de positiva hör uttalanden av denhär typen; "Del bästa i den etablerade kulturen, det som strävar efter atli en eller annan form återspegla allmängiltiga situationer och problem, kangöras bätlre tillgängligt för folkflertalet." De fem raderna i kulturutskottels belänkande haremellertid givit socialdemokralerna anledning lill att avge en reservation påinte mindre än två sidor. Jag har lyssnat till i Göteborginlägg, av vilkel framgår atl han lycks mena att socialdemokraterna fått modatl introducera kulturpolitiken sedan skilsmässan från inträffat genomkoalitionens upphörande. 1 sitt yttrande har han också ironiserat överhöjningen av biblioleksersättningen i ett annat land, men man kan ana atl bakomdella ligger en surhet hos över alt de borgerliga tUlsammans med kommunistrepresenlanlen enats om en höjning avbiblioleksersättningen i vårt land också . Den långa reservation som socialdemokraterna haråstadkommit innehåller egentligen inle någol nytl och erbjuder egentligen inteheller någonting kontroversiellt. Men man tycks ha haft elt behov av atl gelill känna en principiell syn på dagens kullurliv och kulturpolitik. Orn vi gårtill socialdemokraternas reservation A 1 a vid punkten 1, finner vi att där sägs att "de prioriteringar, som i detta sammanhang förordats från Klys'sida, i allt väsentligt överensstämmer med departementschefensanslagsfördelning på olika ändamål under avsnittet B a". Vidare skriverman: "Med hänsyn lill den försämring av de fria kulturarbetarnasinkomstsituation, som förorsakats av konjunkturutvecklingen, finner utskottetdel emellertid angeläget med en viss ytterligare förstärkning av de totalaanslagsbeloppen under detta avsnitt." Man pekar här ut vissa grupper, bl.a, bUdkonslnärer och konsthantverkare. När man söker sig litet längre fram i denna reservationfinner man emellertid att reservanterna säger atl de kan "godtaga såvälden väsentliga ökning av anslaget till Konstnärsstipendier som den ytterligareökning av biblioleksersättningen, som förordas av departementschefen". Manundrar var logiken i del här resonemanget egentligen ligger. Villreservanterna en viss ytteriigare förstärkning t, ex, för gruppernabildkonstnärer och konsthantverkare, så borde de ju ha kunnat följa denfolkpartistiska reservationen B vid punkten 2, där det just yrkas på denförstärkning för dessa grupper som socialdemokraterna i reservationen A I auttalar sig för. Eftersom socialdemokraterna nu tagit tillfället i akt alli sin reservation avge en mera principiell deklaration om dagens kulluriiv ochkulturpolitik, vill jag deklarera att tUl liberalismens grundvärderingar hörvalfriheten. Men valfriheten gäller inte bara rätlen lill allsidig informationoch fri opinionsbildning utan också tUlgången fill kulturella aktiviteter. Jagbetraktar det som etl fundamentalt rätlvisekrav att vafie medborgare gestillfälle att uppleva och ulöva kulturell verksamhet i enlighet med egenönskan. Det är ytterst statens uppgifl att garantera etl rikhaltigt ochallsidigt kulturliv, I de fall där marknadsmekanismerna ger ett ensidigt utbud det gäller främst bokmarknaden, pressen och filmen måste det allmänna genomlämpliga åtgärder upprätthålla en rimlig balans. Del tUlhör uppgifterna förstat och kommun att skapa förutsättningar och garantier för ett rikt kulturlivoch ge människorna samma service på det kulturella som på andra samhällsområdenoch det oberoende av bostadsort och andra levnadsbetingelser, t, ex, deekonomiska, I en marknadsekonomi, byggd på fri konkurrens mellan olikavaror och tjänster, kan emellertid den kulturella produktionen hasvårl att hävda sig. Följden blir då alt många kulturarbetare måste kämpa intebara för en standard som är Ukvärdig med andra medborgares ulan många gångerför sin blotta existens. Av den undersökning om kulturarbetarnas inkomster som ägderum 1971 och som om jag inte missminner mig utfördes i varje fallpresenterades - av , litteralumtredningen och läginkomstutredningenframgår det klart all många kulturarbetare befann sig i en ekonomiskt svårsituation. Materialet visade att stal och kommun måsle ta på sig ell störreansvar än hittUls för alt ge kulturarbetarna möjlighet Anslag tiU konst. Utteratur, musik, teater m. m. Anslag tiU konst. Utteratur, musik, teater m. m. att arbetaunder stimulerande och meningsfulla former och känna rimlig trygghet iekonomiskt avseende. Det betyder att det allmänna måste engagera sig för attförbättra kulturarbetarnas situation. Det sker naturligtvis bäst genom alt mansöker skapa arbetstillfällen och ge ersättning för fullgjordaarbetsprestationer. Det kan inte gärna vara i någons intresse alt utveckla eltslipendiesystem som tenderar atl i realiteten fungera som socialunderstöd. Kulturarbetarnasinsatser är viktiga och nödvändiga. Det innebär inte att det samhälleliga stödsom nu utgår i form av arbetsslipendier skall försvinna. Jag menar att det ärnödvändigt att stal och kommun medverkar till att göra det möjligt förkulturarbetare av skilda slag att under ekonomiskt trygga förhållandenfärdigställa större verk och pröva nya uttrycksmedel. Konslnärsstipendierna delasju ut till fyrakonstnärsgrupper. Del gäller författare och översättare, konstnärer inommåleri, tonsättare och andra konstnärer. Stipendiemyndigheterna är Sverigesförfattarfond. för de fria konsterna. Mellan och Konstnärliga och litterära yrkesutövares samarbetsnämnd har förekommit vissaöverläggningar och kontakter, och de har lett till en provisorisk förstärkningav anslaget med . Jag nämnde tidigare den socialdemokratiska reservationenunder punkten I,och har redan hävdat att socialdemokraterna om man varitnågot så när logisk i sitt resonemang i reservationen bort följa denreservation från som innebär ytterligare tillkonstnärsstipendier. Det gäller just de grupper som socialdemokraterna sagt börfå viss ytterligare förstärkning. Enligt vår mening bör alltsä anslaget tillkonstnärsslipendier öka med utöver vad Kungl. Maj;t föreslagit,och vid fördelningen av denna summa bör framför allt beaktas bUdkonslnärernasoch konsthantverkarnas behov av alt förbättra sin situation. Bildkonstnärerna med sin speciella känsla för form ochmiljö borde kunna utnytfias betydligt mer i t. ex, stads- ochmifiöplaneringsarbetet. På tal om bildkonstnärerna ställs ju en stor del avderas verk till allmänhetens förfogande genom utställningar, som är offentligaoch öppna för enskilda människor, för skolklasser och studiegrupper. Dessutomär de i allmänhet gratis; del är en service som konstnärerna bjuder på.Samtidigt krävs det en betydande ekonomisk satsning från konstnärens sida föratt han skall kunna genomföra en utställning, 1 många fall resulterarutstäUningarna inte heller i ett nettoöverskott. Del är inte rimligt attsamhället på delta sätt åker snålskjuts på bildkonstnärerna, utan det allmännabör ersätta konstnärerna för att de ställer ut sina produkter. Den härprincipen har ju accepterats av staten genom den överenskommelse som uppnåttsmellan MUS 65 och . Del är angeläget atl den nu överförsockså till det kommunala planet, och staten kan här göra en insats ochstimulera kommunerna genom att öppna en möjlighet för dem att få statsbidragför en del av kostnaderna för utslällningsersätlningar. I delta sammanhang villjag också framhålla betydelsen av att kommunerna stöder verksam- hetengenom atl påla sig en del av det ekonomiska ansvaret och ställa ändamål.senligautställningslokaler till förfogande. Detta bör utredas genom , ensak som vi antytt i reservationen A 3, vilken jag vill yrka bifall till liksomtill reservationen B. En huvudlinje i den statliga kulturpolitiken gentemotkulturarbetarna bör vara att ge dem ersättning för vad de producerar. Den s. k.biblioteksersättningen, dvs. ersättningen till författarna för de böcker sombiblioteken lånar ut till allmänheten, ärju en ersättningsform som ligger helti linje med den grundsyn som jag har omnämnt. i Göteborgvar inne på denna fråga och ironiserade något över den. Han tycks vara sur överatt vi på den borgerliga sidan tillsammans med kommunisterna här har kommitöverens. Jag konstaterar med tillfredsställelse att majoriteten ikulturutskottet enats om en höjning av biblioleksersättningen för lån avsvenska originalverk från till och motsvarande höjningar förreferensexemplar och för lån av översatt verk, vilket alltså innebär en summaav . Del kan möjligen bU ytterligare höjning på grundav högre ullåningssiffra. Slutligen, herr lalman, vill jag säga några ord om denkulturfond som i nämnde någonting om i sitt anförande. Jaghar sagt att samhällets kullurpoUtiska insatser skall bygga på ett samspelniellan stat och kommun. Behovet av statliga bidrag föreligger inte bara påområden där kommunerna är ålagda vissa uppgifter också för åtaganden som ärav mer frivillig karaktär kommer statliga stimulansbidrag alt visa sig habetydelse. Även vid ett mycket väl utbyggt statsbidragssystem kommer det attfinnas verksamheter som inte får del av de reguljära bidragen, t. ex.friteaterverksamhet eller speciella projekt. Det är behov av resurser som kandisponeras på ett friare sätt och på ett skiftande sätt. Därförföreslog vi ju från sida en statlig kulturfond, ochsyftet med en sådan skulle vara att ge mer eller mindre fast organiseradegrupper samt kulturnämnder i primärkommuner och landsting möjlighet att fåbidrag för speciella aktiviteter och projekt. Enskilda personer borde ocksåkunna få bidrag från fonden för atl genomföra särskilda projekt det må nuvara att skriva en bok eller en teaterpjäs eller komponera ett musikstycke. Detborde också vara möjligt att tilldela bokförlag bidrag för utgivande avkulturella bokverk som eljest inte skulle kunna ges ut. En sådan här statlig kulturfond kan ju sägas ha vissalikheter med anslaget under åttonde huvudtiteln, som har beteckningen Bidragtill särskilda kulturella ändamål. Men de bidrag sorn delas ut ur detta anslaghar alltmer kommit att få fasl karaktär, medan den kulturfond som vi skisseratförutsattes ha större flexibilitet i sin långivning och dessutom ha enallsidigt sammansatt styrelse. Jag skall inte närnrare gå in på dessa förhållanden ulanendast nämna att också en kullurriksdag med bred representation bordekunna sammankallas och utgöra den naturliga formen för allmänhetens kontrolloch medinflytande när det gäller anslagen till olika ändarnål. Jag vill därför,herr lalman, yrka bifall också till reservationen A 4. Anslag tiU konst, litteratur, musik, teater m. m. Anslag tiU konst. Utteratur, musik teater m. m. (vpk): Vid punkten 1 i föreliggande belänkande frånkulturutskottet, som behandlar bl, a, dagens kulturliv och kulturpolitik, harfogats två reservationer, en frän de socialdemokratiska ledamölerna i utskottetoch en av mig. Båda reservationerna behandlar vårl partis motion nr 673. Utskottet hävdar all vår motion ger en aUtför negativ bildav de verkUga förhållandena, och utskottet har därför inle kunnat ansluta sigtill vår hemställan om etl allmänt uttalande från sida i av ossönskad utformning, även om man som sade från dennatalarstol - har ansett all utskottet skulle kunna ge sin anslutning till vissadelar av vår motion. Men för socialdemokraterna i utskottet har det inte räcktatt på delta korrekta sätt avstyrka vårt motionsyrkande. Man har från dethållet avgivit en särskUd reservation - reservationen A 1 a och det står naturligtvis socialdemokraterna frill att göra det. Men i inledningen till denreservationen har man gjorl etl återfall till det dagar. Efteratt ha konstaterat all vår molion ger en hell orealistisk bild av del verkligaförhållandel framhåller man i denna socialdemokratiska reservation att Sverigehar ell betydande försprång när del gäller statliga insatser för ett mångsidigtkulturutbud och alt garantierna i för den konstnärliga friheten ärstarkare än i andra demokratier. Sedan kommer den billiga klyschan "långlstarkare än i de länder, från vilka motionärerna närmasl synes hämta sinideologiska inspiration". Låt mig försl säga, herr lalman, att vänsterpartietkommunisterna hämtar sin inspiration lill kraven i våra motioner från desvenska kulturarbetarna, vilket de socialdemokratiska reservanterna lätt skullekunna konstalera, om de log reda på vad som rör sig bland flertaletkulturarbetare i värt land. Sedan vill jag säga att sådana här gamlaanlikommunisliska klyschor kan möjligen förfalla till, mendet är förvånande all man från socialdemokratiskt håll böfiar avfärda krav somvårt parti ställer med dylika skrivningar. Jag anser all hela den meningen ärovärdig i elt kulturutskottets belänkande, och jag undrar: Skall del bli envana alt socialdemokralerna i utskollel avfärdar förslag som kommer från vårtparti med dylika billiga klyschor? Sedan vUl jag återkomma till vår enligt socialdemokraternahelt oreaUstiska bild av de verkUga förhållandena här i , och då villjag också gå över till min reservation A I b. Där hävdar jag all del underlägemot den kommersialiserade antikulturen som kulturen nu befinner sig i kanmotverkas. Jag hävdar vidare att det bästa i den etablerade kulluren, del somsträvar efter att i en eller annan fomi återspegla allmängiltiga situationeroch problem, kan göras bättre tillgängligt för folkflertalet samt attfolkflertalet kan och måste erövra ett större inflytande och få en större delav de kultureUa värden som skapas. Jag hävdar vidare i min reservafion attåtgärder kan vidtas för att möjliggöra för och stimulera de breda skikten isamhället till atl delta i kulturellt skapande och i kulturell kommunikation,som de kulturellt yrkesverksamma kan ges en social och ekonomisktrygghet och tillförsäkras rimlig ersättning för sina verk. Skulle detta, somalltsammans är baserat på vår motion 673, vara en helloreaUslisk bild av förhållandena? Tycker man det, måsle man sannerligen vandraomkring i så tät dimma eller så ogenomträngligt mörker att man inte har förmågaatl se, höra eller urskilja. Ger vi en helt oreaUslisk bild av de verkligaförhållandena när vi i vår molion hävdar alt den statliga kulturpolitiken iSverige gått ut på att försöka skapa en viss motvikt lUl den kommersialiseradeantikulturen, dels genom att försöka förbättra distributionen av etableradekulturformer, dels genom alt söka öka mottagningsförmågan genom en upplysandeverksamhet? Del står också i vår molion att man genomfört vissa förbättringarav kulturskaparnas vUlkor men att kulturarbetarnas egen fackUga kamp härvidlagspelat en avgörande roU. Nej, herr talman, jag bestrider atl vi i vår molion målatupp en helt orealistisk bild av de verkliga förhållandena, såsom de socialdemokratiskareservanterna påstår. Inle heller anser jag att vår motion, såsom utskottetskriver, ger en negativ bUd av de verkliga förhållandena på kulturlivetsområde. För inte kan del väl vara orealistiskt eller negativt att det inomolika konstomräden uppstått fria grupper som bedriver en omfattande s. k.uppsökande verksamhet och som försöker stimulera människor som annars avskärmasfrån konstnärlig kommunikation lill kulturell och politisk aktivitet,kulturellt och politiskt tänkande.