prot · FV0986 · 1972-12-31 00:00:00 — I väntan på utredningens förslag hoppas jag och tror allkommunalmännen bedömer vilken inköpsordning som är den mest ändamålsenliga ochatt man därvid också beaktar konsekvenserna för kommuninvånarna, omkommunalmännen skuUe sluta att utnyttja bokhandelns tjänster. Man måste alltså ha en samlad bedömning rörande effektenav en annorlunda inköpsordning och därvid inte minst beakta kommuninvånarnasbehov av den form av kulturservice som bokhandeln ger. i (s): böfiade sitt anförande med allsäga att jag var sur över att de borgerliga hade kommit överens medkommunisterna i fråga om biblioteksersättningen. Jag förslår inle riktigtvarför jag skulle vara sur. Ju mer som vi känt av denna sak och omoppositionspartiernas agerande, desto obehagligare måste det bli för dem. Detvar betecknande atl nästan samtliga oppositionstalare föreföll livrädda för attdiskutera prioritetsfrågoma på kultursektorn, vilka ju är det hell centrala idessa sammanhang. Såvitt jag kunde märka använde över huvud tagelicke ordet prioritet. Från saklig synpunkt är det naturiigtvis sorgligt altoppositionens agerande medför snedvridningar och orättvisor. Det gäller intebara . Det är alldeles uppenbart all om man systematiskt satsar på att låtaetl speciellt anslag för en speciell kulturarbetargrupp stadigt växa - och delväxer i viss mån automatiskt genom att dess ökning är kopplad tillbokutlåningens ökning, speciellt om man undan för undan lägger på öretalen - såkommer denna post atl minska utrymmet för en lång rad andra angelägna ändamålför andra kulturarbetargrupper och för olika kulturinstitutioner med uppgiftatt verkligen sprida kulturens värden ut till svenska folket. Men har ni vallden kursen, och viU ni ha det på del sättet - ja, då får ni väl också försökaatt försvara det utåt. Jag känner inget särskilt medlidande med oppositionensrepresentanler därvidlag. frågade mig också varför inlesocialdemokraterna kunde gå med folkpartireservationen när det gälldekonstnärsstipendierna, när vi nu ändå tycker att bildkonstnärerna ochkonsthantverkarna behöver samhällets bistånd i första hand. Ja, vi gjorde gångpå gång under utskottsbehandlingen klart atl vi var intresserade av enpaketlösning med en rimlig avvägning mellan olika gruppers intressen, och i såfall hade vi väl ocksä kunnat överväga den här molionen. Men det är uppenbartatt vi som trots vad som ibland påstås kanske ändå har något större ansvarför statens finanser än andra partier, inte gärna kan kosta på oss att förströsta fram krav och sedan få lov atl finna oss i att dessutom deborgerligas och kommunisternas gemensamma krav rörande biblioteksersättningengår igenom. Vi hjälper ju bildkonstnärer och konsthantverkare väl så mycketgenom vårl yrkande under punkten om Bidrag till särskUda kulturella ändamål Fm talar om kallt krig. Jag tycker atl det ärkommunisterna som i sin molion för ett kallt krig mol regeringen. Därförekommer uttryck som: "Samhällets maklcentra" - det måste ju vararegeringen -"vill bara tillåla del i den klassiska borgerliga kultursynensom säger atl kultur och konst skall kunna ifrågasätta och kritisera detbeslående lill en gräns, som görs snävare då motsättningarna i samhällettilltar." Med uttryck av detta slag det återkommer gång på gång -försöker motionärerna ge en bild av makthavare i det svenska samhället som haren snål, ogenerös och censurbelonad inställning till kulturarbetet. Anslag till konst, litteratur, musik, teater m m. Anslag tiU konst. Utteratur, musik, teater m. m. Gentemotdetta har vi hävdat atl i aUdeles särskild grad demonstrerargenerositet och tolerans på kulturområdet. Jag skulle verkligen vilja fråga fruRyding var hon finner större statlig generositet och tolerans gentemot obekvämakulturyttringar än i vårt land. Vi har uttryckt en stilla förmodan om något slags inspirationutifrån. blev mycket upprörd över denna förmodan, och då får vi välta den tillbaka. Det innebär uppenbariigen att hon för sin del inte kan peka pånågot land som är ett föredöme, något land som skulle vara överiägset Sverigenär det gäller generös kulturpolitik. Märkligl är också atl när hon skallexemplifiera anför bl. a. centrumbildningarna och de fria teatergrupperna.Samtidigt har hon genom atl liera sig med de borgerUga försatt sig i densituationen alt hon tvingas atl i praktiken gå emot socialdemokraternasyrkande, som skulle ge mera pengar lill just de ffia grupperna ochcentmmbildningarna. Men det är kanske inte så lätt alla gånger att följa sinprinciper. undvek visligen att tala om bildkonstnärerna,vilket också kan noteras. var den här gången alldeles ovanligt mild itonen. Jag drar mig verkligen för alt så här dags störa harmonin, men jag måsleändå säga att i någon mån missförstått situationen. Vi anser att detfinns vissa enkla ting vi är överens om, och det är all strävandena att skapaarbete och sysselsättning och därmed ersätlningsmöjligheter tillkulturarbetarna bör spela en central och primär roll i kulturpolitiken. Vi kankonstatera att delta också i hög grad präglar den aktuella kulturpolitiken, ochvi vUl gärna se mer i den fiklningen. Men vad gör ? Jo, hon vill ökabibUoteksersättningen, vilket tvärtemot hennes förmenta principer innebärmöjligheter lill en väsentlig ökning av stipendiegivningen lill författare.Samtidigt vill hon rasera möjligheterna att ge sysselsättning och arbelsutkomstför bildkonstnärer och andra i samband med Riksutställningars verksamhet. Jagär inle riktigt övertygad om att har tänkt igenom dessa saker. Menjag vill som sagt inte ytterligare störa friden vid detta klockslag. var tacksam för vår hänvisning till svenskförhandlingstradition. Jag förväntar givetvis då alt hon ocksådrar samma slutsats som vi, nämligen att om man i förhandlingsliknande överläggningarhar kommit hyggligt överens om fördelningen av en gemensam pott, så skall inteen av grupperna i efterhand kunna springa till sina politiska vänner iriksdagen och den vägen skaffa sig etl kraftigt försprång framför de andragmpperna och därigenom också fortsättningsvis göra del svårare för dem att ipraktiken hävda sina intressen. Etl sådant handlande står faktiskt inte iöverensstämmelse med svensk förhandlingstradition. i Lane-Herrestad lovprisade författarnassolidaritet när det gällde biblioleksersättningens fördelning. Del leder migtill slutsatsen all måste vara okunnig om att principerna fördelta är faststäUda av och reglerade i en kunglig kungörelse. Om manskulle få en förhandlingsordning med erkännande av en individuell rätt förvafie författare till viss ersättning i förhållande till utlåningen av hansböcker, är det inle fuUt så säkert hur det skulle gå med solidariteten. gick verkligen in på prioritetsfrågorna, menman fick ett bestämt intryck av att han var hell omedveten om de besked somutskottet hade fått vid KLYS:s föredragning och där klart framgick att det ärangelägnare att satsa på bildkonstnärer och hantverkare samt fria teatergrupper,som också underströks vid föredragningen, medan däremot kravet på en ökning avbiblioteksersättningen kom ett gott stycke ner pä prioriteringslistan. Men utläggningar tvingar mig väl också altsärskilt med hänsyn till , som kanske har blivit en aningvilseledd, lämna några kompletterande upplysningarom biblioteksersättningensinnebörd. Biblioteksersättningen är verkligen ingen liten post ibudgeten. Redan med regeringens förslag är det fråga om ; medoppositionens bud bUr det fråga om . Den är därmed en av destörsta posterna inom denna sektor. Till förvärv- av konst för statensbyggnader går det bara ål . Huvuddelen av dessa medel går grupp på ca I 500 personer, dvs. medlemmar av ; idenna grupp ingår inte endast skönlitterära författare - som tycktestro - utan även fackförfattare, barnboksförfal-tare, ungdomsboksförfattare,översättare, litteraturhistoriker, litteraturkritiker, essäister. För all blimedlem krävs del atl man skall ha gett ut två böcker eller översatt 2 å 3böcker; ibland kan man komma in bara genom att ha gett ut en diktsam Ung ochskrivit enstaka kullurarliklar. De skönlitterära författarna lycks vara engrupp på 700 personer. Om man tar enbart dem som mera kontinuerligt ägnar sigåt skönlitterärt författarskap är det säkerligen en mindre grupp. Här tillämpasmed andra ord ett ytterst vagt och vidsträckt författarbegrepp. Författarförbundetsordförande har sagt att vad som menas med författarskap kan inte alllidavgöras. Man bör utgå från att vederbörande skall syssla med ord eller bildlill ord. I så fall är det faktiskt ganska många som, möjligtvis med entänjning av definitionen, kunde göra anspråk på beteckningen författare. Utöver dessa 1 500 personer är det ett tusental personersom får små slantar i biblioteksersätlning; det är läroboksförfattare ochpersoner av det slag som hänvisade lill, nämligen de som harskrivit enstaka böcker men som aldrig drömt om att för den skull kalla sigförfattare. De är som gmpp verkligen ur kulturpolitisk och social synpunkt heltulan inlresse i delta sammanhang. har majoritet iförfattarfondens styrelse, som bestämmer medlens fördelning inom ramen förkungörelsen. Om med hjälp av en enkel matematik fördelar10 så alt det blir lika mycket till vafie medlem, finner hanatt var och en skulle få . Oppositionens bud innebär någotmer än . Om man lade till statens övriga insatser för författarnaoch delade upp dessa på samma sätt skulle det bli ännu mera. Det kan möjligennämnas i sammanhanget att den statliga folkpensionen uppgår till7 , alltså något som man här i huset föreställer sig atl folk i stortsett skall kunna leva på, medan biblioteksersättningen är elt tillägg tillandra inkomster, ibland låga, ibland mycket höga. Jag sägerdetta för atl det kan vara en liten tankeställare om vi inte har 8 protokoll 1972. Anslag till konst, litteratur, musik, teater m. m. Anslag till konst, litteratur, musik, teater m. m. kommittill en punkt där det är alldeles särskilt rimligt att överväga om nuförfattarna ytterligare skall gynnas pä andra kulturarbetargruppers bekostnad. Jag har ett förflutet i den här frågan; tillsammans medherr och undertecknade jag en skrivelse frånlitleraturutred-ningen 1969, där vi med hänvisning till de sociala problem somförelåg inom författarkåren förordade en avsevärd ökning av de samlade statligainsatserna, och vi antydde atl del kunde bli fråga om en summa på ungefär 12miljoner kronor. TUl del beloppet har vi kommit , om man räknar desammanlagda statliga insatserna. Med en summa av den storleken måste manrimligtvis kunna lösa alla kvarstående sociala problem inom författarkåren. Men hur är det då med solidariteten? Beklagligtvis måstevi inom utskottet konstatera att man inom författarfonden avvisar tanken att desociala och ekonomiska kriterierna skulle vara primära vid utdelningar frånförfattarfondens fria del. Den tanken avvisas bestämt. Det kunde bara vara etlsekundärt moment i detta sammanhang. Man har väl också ett intryck av att Författarförbundetleker en aning lättsinnigt med begreppen. ordförande harsagt att de sökandes ekonomiska vUlkor skall vägas in i helhetsbilden vidfördelningen av stipendier. Han tillägger: Med ekonomiska villkor avsesgivelvis inte bara den taxerade inkomsten , ulan hänsynmåste också tas tUl försörjningsbörda, kvarskatter och andra omständigheter somkan reducera en skenbart hög inkomst till elt minimum. Om någon alltså harslarvat med skatterna etl år och därför får kvar mycket litet av en hög inkomstetl följande år, skall han tydligen enligt Författarförbundels ordförande kunnautnämnas till låginkomsttagare. Ja, , jag tror del är endefinition av låginkomstbegreppet som ingen ledamot i denna kammare har lustatt försvara. HerrSUNDMAN (c): Detta är knappast rätta liden alt i detaljdiskutera dessa komplicerade frågor med biblioleksersältningar,författarpenningar, författarfonden etc. Men jag vill ändå uttrycka minförvåning över den enkla demagogi som kännetecknar i Göteborganförande. Jag vill ta upp elt par saker. säger t. ex. attförfattarfonden fortsätter atl växa, även om biblioteksersättningensgrundbelopp inte ökar - fonden ökar alltid. Naturiigtvis är inle så fallet.Författarfonden har inte minskal på . Den minskade , dådet var en nedgång i utlåningen. inträffade flera perioder meden nedgång i uflåningen i samband med TV-genombrottet, Det är inte fråga om att snedvrida anslagen till olikakulturarbetargrupper i samhället, som det har påståtts. Det gäller attfortsätta att salsa på ett område, där vi lätt kan göra det utan atl komma ikonflikt med andra kulturarbetargmpper, Biblioleksersättningen är, som jagförut sade, en enkel och lätt metod när det gäller alt åstadkomma en ersättningtill kulturarbetarna, och det är angeläget att systemet bibehålles ochutvecklas. Med den höjning som det här är fråga om, alltså , sker intedenna satsning på bekostnad av andra kulturarbetargrupper. Denna sak diskuterades vidprioriteringsöverläggningen tillsammans med representanter för departementet.Där framfördes från KLYS vissa synpunkter på hur man skulle prioritera de olikakulturarbetargrupperna. Dessa prioriteringar följs. Skulle man la etl klivlill, alltså lägga ut litet mera pengar, var nästa prioritering denmångomtalade treöringen. är alltså utskottet berett atl höja ersättningentill dessa grupper. Om man skall följa KLYS;s prioritering, kommer biblioleksersättningeni fråga. Det påstås här att representanler för KLYS vid ensammankomst med kultumtskottet klart sade ifrån alt det var konsthantverkare,bildkonstnärer och de fria grupperna som i detta läge skulle få ytterligareetl fillskott. Något sådant uttalande gjordes inte. Där måste hamissuppfattat vad som sades. Det förklarades uttryckligen att får författarnasina är nästa etapp de övriga kullurarbelargrupperna, I går hade KLYSett sammanträde vid vilket man med representanter för diskuteradebl, a, stipendier till bildkonstnärerna. När utskottets betänkande hade blivitkänt log man upp den här frågan lill diskussion, och man gjorde ett enhälligtuttalande av följande innehåll: "Konstnärliga och litterära yrkesutövaressamarbetsnämnd (Klys) uttalar inför riksdagsbehandlingen avbibUoteksersättningen sitt enhälliga stöd för en höjning av denna i enlighetmed kulturutskottets förslag," Ullalandet är undertecknat av de närvaranderepresentanterna för de olika kulturarbetargmpperna. Däribland finner vi KRO:sordförande, företrädare för konsthantverkarna och för teaterförbundet. Eftersomdet nu är som hävdar atl jag vilseleder någon förraåret vilseledde jag kammaren genom atl lämna felaktiga uppgifter om hur KLYSprioriterade olika anslag, vilseledde jag i Lane-Herrestad- tog jag för säkerhets skull detta uttalande skriftligt, undertecknat med namnoch allt, av de närvarande i går för atl del inle skall råda någol tvivel om hurman på det håUel, bland de konstnärligt och litterärt yrkesverksamma, ser påprioriteringen i den här frågan. Jag skall med nöje överlämna en fotokopia avuttalandet. Originalet behåller jag själv, för autograferna kommer säkeriigenatl bli värdefulla med liden. I övrigt, herr talman, finns det myckel atl säga medanledning av inlägg, men det är inte rätta liden attytterligare fördjupa sig i dessa frågor. Anslag tiU konst. Utteratur, musik, teater m. m. (vpk); i ansåg att det var syndatt vi lierat oss med de borgerliga i fråga om biblioteksersättningen. Annarshade vi haft chansen att rösta på högre anslag alltså på socialdemokraternas900 som skulle gå till centrumbildningar och fria teatergrupper,för vUka vi ömmade. ligger det väl inte tiU riktigt så, ! Vi harunder väckt egna motioner om höjd bibliolekser-sättning, och vi harockså väckt en egen sådan motion. Om våra önskemål sammanfaller med deborgerligas, och vi kan nå ett bätlre resullal än utskottet i övrigt vill ha omvi lierar oss med de borgerliga, är det ändå principen i vår egen motion viröstar på, även om vi inte får utan . 8* protokoU 1972. Anslag tUl konst. Utteratur, musik, teater m. m. Vidare säger att vi undviker atl lala ombildkonstnärerna, som han lycker förfärligt synd om. För det första har de fåttett något höjt anslag av departementschefen. För det andra är det inte alls såatt vi undviker att tala om dem! Var stod t, ex, när vi här ikammaren talade om atl la borl momsen på bildkonstnärernasförslagångsförsäljning? Var stod när vi talade om all vi skulle tabort egenavgiften för bildkonstnärerna? - Genomförandet av sådana åtgärder ärockså stöd åt bildkonstnärerna, även om de inte alltid hamnar inomkultumtskottets område. Sedan frågade om jag kunde säga var i helavärlden del skulle finnas elt land som var så generöst, så fint, så bra och somunderstödde kulturarbetarna lika bra som ? Jag skall ärligt säga alt jaginte har understött det. Vi har däremot från vårt parti i motionen anfört atlden statliga kulturpolitiken i har gått ut på att skapa en viss motviktmot den kommersialiserade antikulturen och del har jag citerat förut. Detbetyder inte alls alt vi helt underkänner den, men vi anser den inte varatillräckligt kraftfull för att kunna motstå det grepp som del kapitalistiskasamhället har också över kulturpolitiken, med hjälp av vilket man villförvandla kultur till en vara som man försöker få profit av. Till sisl vill jag bara notera att lar tillbakaden gamla klyschan som finns inskriven i den socialdemokratiska reservationen. Jag tvingas konstatera atl sig i fråga om KLYS:s föredragning inför utskottet och deprioriteringar som där kom till uttryck. KLYS har haft tillfälle att diskuteraprioriterings-problemen dels med utbildningsministern, dels medkulturutskottet. Båda dessa instanser har fått samma allmänna bild av hur maninom denna grupp avväger mellan olika intressen, vad man anser varaväsentligast och vad man anser skall komma i första rummet. Om sedan efterutskoftsbehandUngen och efter den fömtsedda utgången av riksdagsbehandlingenden situationen uppstår atl herr inom KLYS finner delobehagligt att framstå som på något sätt splittrade eller oeniga och därförskriver under ett papper, har det inle gärna kunnat påverkaulskotlsledamöternas bedömning. Jag observerade för övrigt inte heller atlordet prioritet förekom i detta papper. försöker nu klara sin hållning tillbildkonstnärerna med atl hänvisa lill frågan om momsbefrielse vidförslagångsförsäljning av konst. Fm vet mycket väl att där haruttalat sig för en utredning av frågan, eftersom den har ett samband medskattepolitiken i stort och med andra gmppers intressen. När avgörandet fälldesi utskottet visste att konstnärerna icke hade någon utsikt att på denvägen få några förbättringar under det kommande budgetåret. Då var det allfiämticke för sent för att ansluta sig till det socialdemokratiskaaltemativet, som skulle ha gett mer till bildkonstnärer, konsthantverkare,fria teater- och dansgrupper. Fm föredrog emellertid att hålla fast vidsin allians med de borgerliga. Fm bjöd konstnärema stenar i slällel förbröd. (vpk): Jag vill bara upplysa om all vi ireservationen E vid punkten 12 har yrkat på utöver Kungl.Maj:ts förslag atl ställas lill förfogande för centrumbildningar och friateatergrupper. Det slår var och en fritt atl rösta för en förbättring av dessagruppers villkor. Den reservationen har jag tidigare yrkat bifall lill, och delanser jag vara en prioritering och förbättring på sitt sätt. Jag tänker inlelämna dessa grupper i sticket. Det betyder inte, som tycks tro, attvi skulle vilja springa ifrån de krav som vi ställt i motionerna. Vi hållerfast vid våra motioner, även om de i viss mån råkar sammanfalla med motionerfrån borgeriigl håll. Jag kan inle fatta hur i Göteborgkan föreställa sig att konstnärliga och litterära yrkesutövares samarbetsnämndi går skulle kunna finna skäl att genom etl sådant här uttalande stödja ettbeslut som nämnden antar redan praktiskt taget är klubbat. I själva verketstryker man bara under vad man redan framfört i sin s. k, paraplyskrivelse ihöstas. Den får läsa igenom ordentligt och verkUgen se efter vaddär står. Innan vi går till beslut vUl jag som hastigast nämna ettenda exempel på hur utvecklingen inom fonden kan vara skenbar. Är 1961 hade vi48 miljoner boklån i det här landet och en biblioteksersätlning på perlån. 3 300 mottagare fick dela på förfaltarpenningen. De fick var och en igenomsnitt . Det motsvarade 1961 royalty för 42 sålda böcker. Det varalltså hela den genomsnittliga individuella kompensationen förbiblioleksullåningen då. Är 1970 har antalet lån ökal från 48 miUoner tUl 71miljoner. Antalet mottagare av författarpenningar har minskat till 2 175. Manfår i genomsnitt per mottagare. Detta motsvarar 1970 royalty för 45exemplar sålda böcker. Trots denna ökning av lånen och trots altbibliolekspenningen höjts från 5 lill motsvarar ökningen,när det gäller förfaltarpenningen, bara royalty för 2 sålda böcker. Ändå kanman naturligtvis, om man är road av matematiska konster, hålla på att resoneraom skall fördelas på så och så många personer, så att detger dem 6 000 å eller något Uknande. Men det är ointressanti detta sammanhang. Det är för övrigt en diskussion som jag hoppas atl vinästa är fär föra i utskottet och inte här i kammaren. Det är i utskottet dendiskussionen hör hemma. Och hoppas jag alt det inte blir smygreserv.alionerav samma slag som . i (s): Jag har verkligen läst KLYS:s skrivelse, ochdel har UtbUdningsministern också gjort. Han har dragit sina slutsatser av den,och KLYS har bekräftat atl hans slutsatser varit rikliga. kan ju inte dölja del faktum att det har blivit en allt störresumma som skall fördelas på ett mindre antal personer. Anslag till konst, litteratur, musik, teater m. m. Överläggningen var härmed slutad. Anslag tiU konst, litteratur, musik, teater m. m. Propositioner gavs på bifall till I :o) utskottelshemställan, 2:o) reservationen A 1 a av i m. fl. saml 3:o)reservationen A I b av , och förklarades den förstnämndaproposilionen vara med övervägande ja besvarad. Då i Göteborgbegärde votering, upptogs för bestämmande av kontrapropositionen ånyo de bådaåterstående propositionerna, av vilka den under 2:o) angivna förklarades haflertalels mening för sig. Sedan begärt votering även beträffandekontrapropositionen, upplästes och godkändes följande voleringsproposition: Den som viU alt kammaren till kontraproposition ihuvudvoteringen angåendekulturutskottets hemställan i belänkandet nr 18 punkten 1 mom. 3antar reservationen A 1 a av i m. fl. den del ejvill röstar nej. Vinner nej har kammaren lill kontraproposition i nämnda votering antagitreservationen A 1 b av , Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat. Denna omröstninggav följande resultat: 1 enlighet härmed blev följandevoteringsproposition uppläst och godkänd: Den som vill att kammaren bifaller kulturutskottets hemställan i betänkandetnr 18 punkten 1 mom, 3 röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinnernej har kammaren bifallit reservationen A 1 a av i Göteborgm, fl. Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåherr i begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparal.Denna omröstning gav följande resultat: Då sålunda de avgivna rösterna var lika delade, nedladeherr talmannen i rösturnan en ja-sedel och en nej-sedel, varefter på herrtalmannens anmodanfru () ur urnan upptog den ena av dessa båda sedlar, och befannsdenna innehålla ja. Kammaren hade aUlså i enlighet med ja-propositionensinnehåll bifallit utskottets hemställan. Propositioner gavs på bifall till dels utskottetshemstäUan, dels reservationen A 2 av , och förklarades den förraproposilionen vara med övervägande ja besvarad. Anslag till konst, litteratur, musik, teater rn. Utskottets hemställan bifölls. Propositioner gavs på bifall till dels utskottetshemställan, dels reservationen A 3 av och , ochförklarades den förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedanherr Källstad begärt votering upplästes och godkändes följande voteringsproposilion: Den som vUl alt kammaren bifaller kulturutskottets hemställan i betänkandetnr 18 purUcten 1 mom, 9 röstar ja,