prot · FV0975 · 1972-12-31 00:00:00 — Bör inleriksdagsrevisorerna på något sätt ta lärdom av den präktiga bakläxa man harfått, inte bara genom statsrådet svar och statsminister utan ocksä genom det kompakta motståndet mol handlingssättet medden olyckliga och för kulturen farliga promemorian? i (s): Jag har ingen annan uppfattning än den somundervisningsministern här har gett ullryck för när det gäller kulturensfrihet och angelägenheten av att invänta pågående utredningar i denna fråga.Men jag kanske ändå bör blanda mig i den här debatten, vilket jag faktisktlänkt göra redan innan jag hörde den salva som kom rned. Då ettangrepp mot revisorers skrivelse nu kommer att inflyta i kammarensprotokoll, vill jag i klarhetens inlresse något redogöra för vad dennaskrivelse innehåller. Skrivelsen gäller viss med statsmedel bekostadulslällningsverksamhet. Jag vill här säga några ord om vad revisorerhar för uppgifter. Dessutom vill jag något redogöra för vad revisorerna eftersin granskning har föreslagit beträffande de institutioner som nämnts här . revisorer har enligt 72 § riksdagsordningenlill uppgift att granska statsverkels tUlstånd, styrelse och förvaltning.Siffergranskning hör inle längre tUl revisorernas uppgifter. På anmälan utifrån, förmedlade genom revisorernas förreordförande, till revisorerna att närmare följa vissa med statligamedel finansierade kulturinstitutioner. Det gällde här Riksutställningar, somlyder under MUS 65 som en försöksverksamhet. som är en avdelningunder och av nutida svensk konst iutlandet. Vad som av anmälaren betecknades som stötande var bl. a.inslag av antisemitism och rasism i presentationen av svensk konst i utlandet.Denna presentation skedde genom tidskriften i form av etl Såsom utmanande ansåg man också presentationen , utsänd av Riksutställningar. Där framställdes allapartiledarna såsom krälande på en satyr - kapitalismens företrädare ansåg det vidare vara utmanande att den svenska fackföreningsrörelsenbetecknats som en förtrycka arbetare. Lagslridigheten, som också har nämnts i interpellationen,bestod däri atl tjänslebrevsrätten användes för att lill svenska skolbarnskicka ut en vädjan om pengar till den amerikanska Svarta Panternrörelsen, Eftersom en anmälan sålunda gjorts var det naturligt förriksdagens revisorer att granska det påtalade. Denna granskning var ocksåmotiverad ur en annan synpunkt, nämligen mot den bakgrunden att kulturinstitutionernapå en myckel har fäll mycket stora anslag. Vi hoppas naturligtvis attde skall få ännu större anslag . Detta är en utveckling som följsmed oerhört stort intresse av mänga. Är 1961 fick dessa institutioner totalt 80miljoner kronor mol nu . Del är de statsanslag som totaltutgår lUl dessa kulluruppgifter, således inte bara de institutioner som det är fråga om. Både regering och riksdag har under en följd av år hårt drivitfrågan om ökat stöd ål produktion och distribution av konst och en demokratisering,så atl de många människorna, som inle själva tillhör de inkomstgrupper som kanskaffa sig konst, skall få tillgång till konst och kunna få njuta av den konstsom produceras. revisorer har haft att utgå från gällandeinstruktioner för de institutioner som det varit fråga om att granska. Vi hardå funnit alt skaU främja konsten, konstintresset och konstvetenskapen.Dess avdelning skall omfatta konst efter 1909. Nämnden förutställningar av nutida svensk konst i utlandet skall inrikta sig på allpresentera för utländsk publik nutida svensk konst, allt enligt kungabrevet.Riksutställningar slutligen skall anordna vandringsutställningar som omfattarkonst samt kultur- och föremål. Revisorerna har haft att undersöka i vad mån verksamhetensammanfaller med instruktionerna. Där så inte skett har revisorernaframhållit, att då får man väl ta upp frågan antingen om nya riktlinjer förverksamheten i fråga eUer också måste verksamheten följa de riktlinjer somfinns stipulerade. 1 intet fall har revisorerna föreskrivit hur dessariktlinjer skall utformas. Det faller på Kungl. Maj:t att göra detta. Däremot har revisorerna givit till känna, alt de ickekunnal godta den hållning som har funnits på något håll, nämligen atlmuseichefen skulle vara helt suverän att bestämma och atl, han själv skalltolka sin instruktion. Delta står ju dessutom i strid med UtveckUngen förövrigt i samhället. Om en museichef, producent eller konstnär är antisemiteller nazist så kan vi självfallet inte lägga oss i detta. Vi har ingenmöjlighet att hindra en sådan privat uppfattning, även om vi kanske beklagardet . Men vi har reagerat emot att sådana privata uppfattningar skall fåoinskränkt vägleda verksamheten i fråga om urval av konst, utformning avprogramblad och kataloger etc. Vi har bl. a. samma uppfattning som Ang. kultursynen i statsunderstödda kulturinstitutionersverksamhet Ang. kultursynen i statsunderstödda kulturinstitutionersverksamhet ordförandeni , ledamoten av denna kammare , när detgäUer av samhället bekostad konst som utställes i utlandet, att den böråterspegla de kulturella, humanistiska och demokratiska traditioner som av detstora flertalet i vårt land anses omistliga. En karikalyrlecknare med enpolitisk inställning, vars antisemitiska karaktär klart ådagalagts genom hansegna teckningar, representerar en åsiktsinriktning som är främmande för detsvenska samhäUet och vars praktiska yttringar är kriminaliserade i svensk lag.Vi anser att sådana teckningar icke hör hemma i en utställningsverksamhet somskaU representera vårt land utomlands. Enskilda konstnärer har som sagt frihet att varaantisemiter och rasisler, men ingenting kan hindra revisorerna att reagera motdet, Uksom så många andra har reagerat. Vi lycker det är stötande om dellaskall anses karakteristiskt för nutida svensk konstinriktning. De förslagsom framlagts av revisorerna är i korta ordalag följande: 1, Nämndakulturinstitutioner får styrelser med parlamentariskt inslag och annanlekmannarepresenlalion. Tiden har tyvärr gått förbi de här institutionerna.Medan aUa statliga verk och offentliga verksamheter numera harlekmannastyrelser, lever de här institutionerna kvar enligt elt äldre mönster -de är avskärmade och dominerade av en expertledning. Del finns ju andrakulturinstitutioner, såsom Operan, och en rad museer, som redan harstyrelser där Kungl, Maj;t ofta har satt in en administratör från departementenoch ibland en parlamentariker som ordförande. Vi menar nog att ett modernaresynsätt bör göra sig gällande även i fråga om ledningen av kulturinslitutionersådana som , Det är liksom den sista som står emot ettmera allmänt och folkligt inflytande. Tiden är nog mogen för medinflytande istyrelsen även för de anställda inom sådana här institutioner och församhällets företrädare i övrigt. Jag tror alt de flesta i det här landet anserden uppfattningen vara riktig att experterna bör få insyn och att en meraallmän representation i ledningen bör accepteras, 2, Man skallklargöra ansvarsfördelningen. Ligger ansvaret för en utställning påproducenten, på administratören eller på en eventuell styrelse? Det är en frågasom har debatterats när det gäUer andra media press och TV - som spriderinformation och idéer. tycks det vara oklart vem som är ansvarig för enutsläUning som är anordnad av de statliga institutionerna. Remissvaren lämnarvittnesmål om skiftande uppfattningar därvidlag. Vi tycker att det börklarläggas, och ingen kan väl anse atl det är oriktigt eUer oviktigt. 3, Man skaUklargöra vilken uppgift institutionerna har utöver vad den nuvarandeinstruktionen säger. Vi frågar, om temautsläUningar hör tiU del som dessainstitutioner skall syssla med och - om de skall förekomma - vem som skallavgöra. Revisorerna hävdar att det svårUgen kan utläsas ur instmktionemaalt temautsläUningar ingår i uppgifterna. Vi begär att Kungl. Maj:l skaUklarlägga delta. Vi säger ingenting om humvida det bör förekommatemautsläUningar eller ej, men vi har den uppfattningen att uppläggningen omdet skall förekomma temautsläUningar - måste vara mera allsidig än vad som nuär fallet enligt vad vi har erfarit. Det är en uppfattning som bl. a. ABF harframfört Det blir Kungl. Maj:ts uppgifl sedan utredningarna är färdiga att taställning. Det är något nytl som har kommit in och som man svårligen kan gåförbi när man skisserar den framlida verksamheten. 4, Det skuUe varabra om man hade en tillfredsställande dokumentation av utstäUningarnasinnehåll. Detta är en mindre anmärkning. Jag förstår att del kan vara enresursfråga, och delta är nämnt bara i förbigående, 5, Man skallliksom för andra lokaler som lyder under staten jag viU påminna om att vi hargranskal de kungliga slottens domäner och granskal Djurgårdsförvaltningenshyresobjekt och sagt detsamma ta ut hyra när man upplåter lokaler lUlutomstående, och man skall naturligtvis ha samma hyressättning för alla somhyr. Del vore underligt om vi skulle undanta just denna del av de statligalokalerna från den regel som tUlämpas och som vi revisorer har hävdat myckelbestämt. 6, Användningen avtjänslebrevsrätten har tidigare påtalats i ett uppseendeväckande faU. Dettatycks vara klart utrett. Att missbruk inte bör förekomma anser vi självklart,och det har vi heUer inle skrivit så mycket om. Revisorernas förslag har i en del stycken tillstyrkts avremissmyndigheterna. De har tillstyrkts av ochKonstfrämjandet när del gäller önskemål om en allsidigare styrelse eller enstyrelse över huvud laget, I viss mån har de också tillstyrkts av FöreningenKonst i skolan. konst samt av ordföranden i . Att del förekommer en del avstyrkanden är självklart. Jag undrar ominte jag själv, om jag skulle skriva ett remissvar i ett ärende, skulleavstyrka med hänvisning till att del sitter utredningar som arbetar med dessafrågor, så att man icke viU yttra sig i förväg. All det sitter en utredninghindrar naturligtvis inle revisorerna från all granska en försöksverksamhet - iannat fall skulle vi säUan våga oss på någonting. Men det är förklarligt attvissa remissinstanser anser att man inte bör ta ställning förrän man får se aUade förslag som kan komma i fråga. Att en rad remissvar går emot revisorernas förslag ärheller inte underligt. De som avstyrker representerar just de institutioner somhar granskats: NUNSKI, MUS 65, . och ,Det är för övrigt i mycket stor utsträckning samma personer som sitter iledningen. Det är självklart att de avstyrker de förslag som föreligger. Detär heller inte någonting som vi blivit särskUt upprörda över. De konkreta förslagen som vi kommit med är de förslag somjag här har nämnt i sex punkter. Vi har hemstäUt att Kungl, Maj :t skaU prövadem - vilket jag förutsätter kommer att ske - tUlsammans med resultatet avpågående utredningar. Jag vill tiU slut återge vad vi har skrivit, nämligen attvarje tanke på censur eller styrning av det konstnärliga skapandet ärutesluten. Jag kommer inte att delta i den här diskussionen med demsom eventuellt tar lill orda efteråt eller med interpellanten. Eftersom denskrivelse som vi har framlämnat inte går till har detta varit ettjust sätt att redovisa vad den innehåller. Ang. kultursynen i statsunderstödda kulturinstitutionersverksamhet Ang. kultursynen i statsunderstödda kulturinstitutionersverksamhet HerrHALLGREN (vpk); Jag skall la upp frågan om fri konst ur en annansynvinkel. Det gäller en annan gren inom konsten, nämligen teatern. Del blir allt vanligare att helt stopparteaterpjäser och fUmer, som har samhällskritiskt innehåll, eller kräver attcensur skall företas innan visning i TV kan komma i fråga. Producenten har dåatt välja mellan att klippa del mest kontroversiella eller att pjäsen ellerfUrnen helt stoppas. åberopas kvalitetsskäl för dessa ingrepp. Denna bannbulla har drabbat i första hand de friateatergrupperna och andra fristående teater- och filmproducenter som harenannan grundsyn än de som företräder del etablerade samhället har. För attbelysa detta vUl jag nämna några program som stoppals av ledning densenaste tiden. Etl program av - "Får de kommatillbaka?" - handlade om nynazismen i . Del innehöll kritik avden tyska socialdemokratin. Det stoppades av kvalitetsskäl. "Alrnarna",ett program av Fria teatern, stoppades av samma skäl. Ett program av , "Jo men visst finns delfängelser", var uppfört av Turlealern. Det var elt barnprogram, och detstoppades därför att det i slutscenen talades om en affärsman som placerat sinamiljoner i utlandet. Del påpekades i programmet att det var helt lagligt.Affärsmannens namn nämndes inte, men antalet mUjoner stämde in på VictorHasselblads penningplaceringar i utlandet. Enligt :s ledning förelåg riskför åtal för förtal. skulle således kunna stämma Radiodärför alt man hade visat ett program och nämnt hans miljoner som smussladesundan på ett enligt gäUande lagar helt legalt sätt. TV-ledningen krävde attscenen skulle tas bort. Producenten böjde sig för detta och klippte bort det kontroversiellaavsnittet. KvaUtetsskäl angavs också när man stoppade , som uppfördes av Västerbottensensemblen. Filmligans och dokumentära filmmaterial omalmarna i stoppades av TV 2-ledningen av kvalitetsskäl. Filmenbelönades sedan med . Först därefter visades den iTV 1. film har köpts av och skulle ingå i en seriedokumentärfilmer. I en av scenerna uppträder en av reportrarmindre hedersamt, och dessutom är fUmen kritisk mot LO. Med hänvisning tillrisk för åtal stoppades fUmen. Det senaste faUet där TV 2-ledningen ingripit och krävtcensur eller stoppande av en teaterpjäs gäller "Tjyveribolaget", somhar spelats på 35 platser runt landet av Nationalteatern i . Eftersomjag själv har setl pjäsen och anser mig kunna bedöma innehållet, skall jagockså uppehålla mig litet vid den. Skapandet av denna pjäs har skett i intimt samarbete medhamnar-belarna i , och pjäsen återger förhållandena före och efterstrejken i hamn 1969. Det har tagit gruppen nära etl års arbele medintervjuer bland hamnarbetare, besök på fackföreningsmöten, protokolläsning ochgenomgäng av historik ochTransportarbetareförbundels kongressprotokoll dock har det huvudsakligaarbetet inriktats på samtal med hamnarbetare som är verksamma i hamn. Nationalteaterns pjäs återgerpå ett mästerligt och förfiänstfuUl sätt de förhållanden som hamnarbetarnaarbetade under vid den lid då pjäsen gjordes. Tyvärr måste jag konstalera altförhållandena inte har förändrats nämnvärt. Pjäsen tar upp arbetsmiljön,skyddsverksamheten och ackordsjäktet med kritisk skärpa. Man skildrararbets-ledarnas dUemma alt stå mellan två eldar: å ena sidan arbelsköparnaskrav att i första hand driva arbetet så effektivt som möjligt i akt och meningatt skapa största möjliga profit och å andra sidan arbetarnas krav påtUlmötesgående. Pjäsen kritiserar starkt den förhandlingsordning som tiUärnpashär i landet. Men den kritiserar också toppförlrandlarnas agerande, dengranskar kritiskt del samröre och den intimitet som förekommer mellanförhandlare och arbetsköpare. Den belyser hamnarbetarnas kamp för bätlrearbetsförhållanden och andra mera mänskliga lönesystem än ackordssystemet.Pjäsen belyser vidare betydelsen för arbetarna av § 32. Arbelsköparnasmaktfullkomlighet kommer också på ett utomordentligt sätt. Det sägsockså klart ut vilka grupper som är beredda att ställa upp som strejkbrytare; idel aktuella fallet studenter med vita mössor och Demokratisk aUians' märke pårockslaget. Del är etl stycke teater som återger en bister verklighetur arbetslivet för en grupp arbetare i värt samhälle. Det kan också sägas allefter varje föreställning har publiken fått diskutera innehållet och ge tillkänna sin värdering av pjäsen. Del har därvid inle vid något tiUfälle framförtssynpunkter som ens kunnat tolkas som kritik eller på något sätt varitanmärkande, inle ens från ledande fackligt håll. Den scen på tvä minuter som orsakade TV 2-ledningen attstoppa pjäsen har jag begärt atl få. Jag har också erhåUit den och skall nuåterge den. 1 den anstölliga scenen återges i satirisk form elt sammanträffandei himlen mellan direktör , Transportsförbundsordförande och förbundsombudsman . Denlyder på följande sätt: ": Jag har elt litet avtalsförslaghär , . . , här i himlen säger vi avlat -arbetsgivarens förlåtelse. : Jag har etl avlatsförslag fränhamnarbetarna i . : Vad gäller del? : Delgäller månadslön. : Förkasta det! : Nej, det gårinte; dom vill rösta orn det. : Dessa förtappade, förhatligakommunister! . Men , hur har du kunnat la det så här högt upp, påförhandlingsnivå? . . . Vill du mista dom räntefria län som du uppbär frånförbundet? Eller vill du inle låna förbundets sommarstuga i fjällen mera?" Vad teatergruppen här vUl ha fram är alt beslut fattasöver huvudet på arbetarna utan alt de kan på något sätt påverka dessa. All detsamarbete och den intimitet som förekommer kommer och inle accepterasav arbetarna vill man också visa fram på ell symboliskt sätt. Man viU dessutomha fram det beroendeförhållande som kan uppstå genom förekomsten av lån från förbundet. I scenen nämns även överens- Ang. kultursynen i statsunderstödda kulturinstitutionersverksamhet Ang. kultursynen i statsunderstödda kulturinstitutionersverksamhet kommelsenom den jordenruntresa som Transports ordförande och förbundsombudsman företar. Delta program skuUe ha visats i ochannonserades under rubriken med underrubrik:"Akta dej så du inte sticker dej på kroken". Programrubriken ärhämtad från Nationalteaterns pjäs , som handlar omGöteborgs hamnarbetare. Avsnitt ur pjäsen ingår i programmet, vUket ingår i TV2-serien om vUlkoren för vår kultur. Den här gången handlar det om de friateatergrupperna, som tänkt föreslå ökat stöd till. På enABF-konferens i diskuterar blivande teaterarrangörer de fria grupperna.Programmet stoppades av ledningen för , närmasl av , Jag skaU härcitera Ägs motivering för att stoppa programmet, I för den 24 aprilsäger ; Jag konsulterade våra jurister och fick beskedet att del förelågrisk för åtal. Det finns vissa sekvenser som kunde uppfattas som ärekränkandeför namngivna personer. Inslaget från "Tjyveribolaget" är omkring åttaminuter långt. Av dem ansågs vara ärekränkande. Beslutet omsändningsslopp föregicks av en hård strid mellan och producenten förprogrammet , "erbjöds" av Ag atl klippa bort de tvåminuterna, men han vägrade. Då stoppades det halvtimmeslånga programmet, 1 för har införts ett öppet brevav Svenska hamnarbelarförbundels avdelning 4 i , där man från hamn-arbelarhällpå det bestämdaste protesterar mot denna censur. Avslutningsvis heter det: Vihamnarbelare anser att pjäsen som helhet borde sänts i TV, Den ger en bUd avverkligheten såsom vi ser den, och vi anser alt vi har rätt atl visa hur viupplever vår situation. Att de fackliga pamparna inle inser sitt handlande påsamma sätt som vi gör, det är förklarligt, men att därför censurera programmeti TV anser vi vara åsiktsförtryck och ett hot mot yttrandefriheten. Hamnarbetarna kräver vidare samma yttrandefrihet förSveriges Radio-TV:s anställda som för övriga teater- och kulturarbetare,kulturpolitiska förening har också protesterat mot ingripandet, ochflera protester är atl vänta. Del måste med eftertryck sägas, att det inte ärteatergrupperna och producenterna som censureras eller helt tystas. Deteaterpjäser och filmer som jag här har nämnt är nästan uteslutande produktersom framskapats i intima kontakter med det arbetande folket i gruvorna, ihamnarna och på andra arbetsplatser. Det är folkets röst återgiven avproducenterna. Om detta förhåUande skall fortsätta och t. o, m,försämras, kan man inte tala om fritt konslutövande och än mindre tala om värnar om det fria konstnärliga skapandet. Den återgivna scenen ur pjäsenvisar verkligheten. Visst förkastades göteborgarnasavtalsförslag av förbundsledningen. Del kom aldrig att ligga till grund förförhandlingarna. Och visst förekommer det att fackföreningsfunktionärer harfått lån ur förbundskassan. Det är redan offentliggjort genom en mycket hetdebatt, som förekom på förbundels kongress 1965, där funktionärerna ocksånamngavs. Pjäsen har stoppats för all den blottar sanningar, som är obehagligaför och för Transport- arbetareförbundetoch dess högsta ledning. Sådant får inte sägas i TV. Det är anstötligt, och detföreligger risk för åtal. För att ytterligare understryka äktheten av pjäsen och vadden har återgivit vUl jag läsa upp ytterUgare ett citat. Det är ur en inervju med direktör i och förbundsordföranden i . Intervjun var införd i Arbetar-Tidningen nr 85 1971. Efter det alt man nämnt en jordenmntresa säger direktör att "samarbetat så bra med Transport i senaste uppgörelsen att man ansåg det 'värdefuUt' att bjuda med och -- " Ang. kultursynen i statsunderstödda kulturinstitutionersverksamhet lät nuklubban falla och yttrade: Jag ber att få erinra den ärade talaren ominnehållet i 90 § regeringsformen enligt vUken enskUda medborgares ochkorporationers förhållanden icke må komma under kammarens överläggning ochprövning i sådant sammanhang som det nu förevarande. Vidare säger förbundsordföranden i Transport: Vi har jufått kritik för det Senaste avtalet, och man kan diskutera lämpligheten atl viåkte tUlsammans med , men de ansåg att vi behövde se hur manhar det bl, a, med arbetarskydd och olycksfallsfrågor i andra hamnar. Jag skuUe vilja stäUa följandefrågor de liUhör visserligen inte den här debatten, men jag tror atlUtbUdningsministern ändå har en mening om de anställdas förhållanden påSveriges Radio: Anser utbildningsministern att ansläUningsförhåUandena för deanstäUda på är tiUfredsstäUande? Om så inte är fallet, harutbildningsministern för avsikt att vidta åtgärder som kan ändra på nu rådandemissförhållanden så alt ingen utsätts för åsiktsförtryck eller censur? HerrUtbUdningsministern : Herr talman! På fråga vUl jag svaraföljande. Den principiella uppfattning och inställning till kulturpolitiken somregeringen har gett uttryck åt har jag bekräftat , och den Uggerfast. Statsministern har också gjort ett liknande uttalande med anledning avfrågor i dagspressen. Den principiella uppfattningen kommer också att liggafast i samband med behandlingen av betänkande. Del som kommer att ske är alt vi färett förslag. Det förslaget kommer säkerligen all väcka stor uppmärksamhet ochdiskussion i massmedia. Förslaget kommer alt remitteras så atl en rad olikaorganisationer, institutioner och grupper får tUlfälle att yttra sig. Jag skuUetro att det bUr en av de största remissomgångar som någonsin genomförts. Pågrundval av denna aUmänna offentliga diskussion kommer regeringen att framläggasitt förslag tUl . får sedan vid den sedvanligautskottsbehandlingen och debatten här i kammaren tiUfälle atl göra sittställningstagande. Jag menardärför att vi har skapat utomordentligt goda förutsättningar Ang. kultursynen i statsunderstödda kulturinstitutionersverksamhet för allunder full insyn och med möjligheter all framföra synpunkter från vitt skildagrupper lill slut genomföra sådana praktiska förslag som vi finner rikliga frånprincipieUa utgångspunkter. Det gäller ju också att fä en sädan utformning avbl. a. organisationsfrågorna som är effektiv och leder tUl elt sådant arbetesom både kulturarbetarna, konsumenterna och skattebetalarna tUlsammans kan varatillfredsställda med. I det avseendet tror jag inte del finns minsta anledningatl hysa nägon oro. riktade egentligen en helt ny interpellationtill mig, nämligen om verksamhet. Mol bakgrunden av bl. a. detinlägget vill jag ändå sätta in den här diskussionen i dess svenskakulturpoliliska sammanhang. Man kan nämligen lätt få intrycket att det råderett fruktansvärt förtryck och etl ständigt undertryckande av yttrandefriheten.Jag vill ändå påslå att vi har ett kulturklimat i detta land som positivtskiljer sig från stora delar av världen. Vi utövar inle förtryck och ännumindre förföljelse av enskilda författare för atl de råkar ha en vissuppfattning som inte överensstämmer med den sittande regeringens. andra som kan vara missnöjda med ett program eller stoppandet av vissaprogram har möjlighet alt göra anmälan tiU radionämnden, som lar upp sådanaärenden till prövning i enlighet med avtalet meUan och staten.