prot · FV0958 · 1972-12-31 00:00:00 — Systemet medfasta studiegångar vid de filosofiska fakulteterna kombineras med en djupgåendeöversyn av studie- och organisationsplaner. Det nya systemet kommer attväsentligt underlätta studentemas studieplanering och öka utbildningens effektivitet. "Så käckt och sä förtröstansfullt lät det alltså . Introducerandet av PUKAS-systemet kan följas i statsrådsanförandena . Tolkningen av de inrapporterade resultaten är försiktig. noterades att studieresultaten för de aktiva heltids studerande var "på det hela taget relativt tillfredsställande", ävenom resultaten låg under de av statsmakterna angivna riktpunkterna, som det hette - en formulering som fyller alla de anspråk på vaghet som det politiska språket rymmer och kanske ibland kräver. Resultaten mäts i studietider, och de som har att ta ansvaret för utbildningen får sina bestämda förhållningsorder: "Jag vill erinra om att det åligger myndig- I I heternaatt, om de faktiska studietiderna inte motsvarar de angivna riktlinjerna, vidtaåtgärder för att man skaU komma till rätta med detta förhållande, t. ex. göraförändringar i studieplaner eller i utbildningens uppläggning." Eller iklartext: ner kursfordringarna så att genomströmningshastigheten kanhällas uppe på en hög nivå! 1 årets statsverksproposition heter det attstudieresultaten under /71 inte visar några större skillnaderjämfört med föregående är, vilket verkligen inte gör läsaren särskilt klok. Denmyndiga anvisningen från föregående år om plikten att vidta åtgärder omstudietiderna inte motsvarar rikthnjerna upprepas ordagrant. Jag skallemellertid, herr talman, inte nu gå närmare in på PUKAS-problematiken, eftersomden kommer att behandlas utförligare senare i vår. U 68 håUit på med sitt utredningsarbete kvantitativa utbyggnaden av den högre utbildningen varit betydande. Dennautbyggnad gäller såväl inrättandet av nya tjänster som en ökad tillströmning avstuderande. Vad den senare gäller måste man beklag-ligtvis konstatera attutvecklingen inger stor oro. Den trygga formuleringen årsstatsverksproposition den passus om den planenliga utbyggnaden som jag nyssciterade har man inte haft någon användning för i de följande. Utvecklingenhar tvärtom gått andra vägar än de utstakade och de önskvärda. Är 1969 konstaterades att tillströmningen av studerandevar betydligt större än vad som tidigare beräknats. Ökningen hade varitsärskilt stark inom de samhällsvetenskapliga och humanistiska fakulteterna.Tillströmningen till den matematisk-naturvetenskapliga fakulteten var däremotmindre än vad man tidigare kalkylerat med. I den statsverksproposition som presenterades 1970noterades en fortsatt ökning av antalet studerande, relativt sett mest inom densamhällsvetenskapliga fakulteten. Följande år möter vi någonting alldeles nytt: en minskningi antalet nyinskrivna jämfört med det föregående året. En dämpning av denvåldsamma expansionen var i och för sig inget att beklaga sig över, men detförhällandet att det främst var den matematisk-naturvetenskapliga fakultetensom drabbades av minskning var ägnat att inge oro. Andelen nyinskrivna inomdenna fakultet hade sjunkit frän till bara 15 procentav det totala antalet vid de fria fakulteterna. Denna utveckling är, sägerföredragande statsrådet, mindre tillfredsställande. Hur skall man dä brytadenna trend? Statsrådet hänvisar till att man undersöker möjligheten att ändrapå denna utveckling inom UKÄ och - naturhgtvis - inom U 68. Från UKÄ:s sida kom åtminstone detta förslag, somrimligtvis skulle leda till en ökning av antalet naturvetare, nämligen att manskulle anordna studiekurser i fysik och kemi vid universitetsfilialerna, som jui stort sett bara har humanistisk och samhällsvetenskaplig utbildning. Detförslaget föll dock de ansvariga i i smaken. Detavvisas med hänvisning till att pågående utredningsarbete - återigen U 68 inte bör föregripas. Det är inte utan att man som motionär känner igen detargumentet från diverse utskottsbetänkanden. Ännu en gäng är det alltså U 68som får utgöra hinder för en nödvändig åtgärd. representanteri utbildningsutskottet har inte funnit det vara rimligt att avvakta U 68:sförslag. Vi stöder därför den motion - med som första namn somföljer upp UKÄ:s äskande om en utbyggnad av filialerna i och medstudiekurser i fysik och kemi. Det finns också anledning att notera detuttalande som riksdag gjorde i frågan om utbildningsutbudet vidfilialerna, nämligen att det är väsentligt att vidga ämnesuppsättningen vidfilialerna. Det uttalandet av en enhällig riksdag har uppenbarligen förklingatohört i kanslihuset. Eftersom har berört den här fråganganska utförligt skall jag inte ta upp kammarens tid med att ytteriigarediskutera den. Den kvantitativa utvecklingen har emellertid inte baralett tUl en ogynnsam relation mellan ä ena sidan matematisk-naturvetenskapligaämnen och ä andra sidan humanistiska och samhällsvetenskapliga, utan den harockså lett till betydande svåriglieter för de examinerade att få arbete, ettproblem som redan är allvarligt men som hotar att bli direkt krisartat om någraär. Man finner i de senaste statsverkspropositionerna inget av den oro ochängslan som de studerande hyser. Tvärtom präglas dessa propositioner avtillförsikt eller kanske t. o. m. aningslöshet. 1 "statsverkare" finns problemet berört, men kommentaren vittnar inteom någon mera störd sinnesro bland de ansvariga inom departementet. Det kaninte uteslutas, heter det, att "den kraftiga expansionen kan komma attmedföra vissa anpassningssvårigheter på kort sikt". "Vissa anpassningssvårigheter på kort sikt" ja,så kanske man ser det i ett makroperspektiv inom departementet, men för denenskilde framstår detta nog som ett något makabert understatement. Svårighetenatt efter mänga års studier få ett arbete som i rimlig grad svarar motyrkesförberedelserna får inte bagatelliseras. För många är situationen närmastkatastrofal. Man får inte heller se arbetsmarknadssituationen enbartsom ett sysselsättningsproblem för de redan examinerade eller för dem som snartär färdiga med sina studier. Effekterna sprider sig ned i utbildningssystemetoch tar sig uttryck i en minskad motivation bland framför allt de avgymnasieskolans elever som går pä de treåriga teoretiska linjerna. Ängslan,håglöshet och osäkerhet i fråga om de fortsatta studierna blir aUt vanligare.En undersökning som utförts av bekräftar attintresset för skolan bland eleverna minskat påtagligt . Ett försämrat arbetsmarknadsläge för de längtidsutbildadekommer därtill ofelbart att få sina konsekvenser för rekryteringen tilluniversitet och högskolor. En viss dämpning av tillströmningen är självfalletden niest uppenbara effekten, och den kan i och för sig vara välkommen, menosäkerheten och rädslan för dryga studieskulder kan därtilllätt leda till att ungdomar från hem med mindre av studietraditioner och medsvagare ekonomi i högre grad än andra drar sig för att ta de risker det innebäratt offra år och pengar på en studieinvestering med sä osäkra framtidsutsikter.Resultatet blir i så fall en ännu snedare rekrytering i socialt avseende. Jag tog upp denna problematik i en enkel fråga tillstatsrådet års höstsession och frågade om man idepartementet var Nr 58 beredd att undersöka om denminskade inskrivningen fått den '''" befarade effekten. ställde sig inte avvisande,och jag 14 aoril1972 skulle nu vilja fråga, omundersökningen blivit av och vilket resultat den i ------------------ så fall givit. Vissagemensamma (.gjjg effekt av den starkaminskningen av nybörjarstuderande är ' * de svårigheter som uppstått och somi än högre grad kommer att uppstå för delärare och forskare vid universiteten som inte har ordinarie anställning.Alarmerande rapporter har synts i tidningarna . Jag skallemellertid inte ta upp mera tid med den saken, eftersom också harberört frågan. Detta innebär inte bara allvarliga svårigheter för mångaenskilda personer utan kan också få ogynnsamma konsekvenser för mångaforskningsprojekt, som de kan få lämna då de kan få anställning somextra lärare, assistenter eller amanuenser. Representanter för deicke-socialistiska partierna i utskottet har i ett särskilt yttrande fästuppmärksamheten pä detta och uttryckt den förhoppningen att, som det heter,"statsmaktema försöker finna lösningar som möjliggör att flertalet av deberörda forskama och lärarna kan beredas fortsatt anställning eller på annatsätt ges möjligheter att fullfölja pågående utbildning och forskning". Jaghoppas verkligen att man inom departementet tar detta problem på allvar och gören rejäl insats för att lösa det. Situationen är mycket oroande. Som jag antydde inledningsvis kan man genom att i ettsammanhang studera statsverkspropositionema få en ganska god bild avutvecklingen så som den tett sig i perspektiv från kanslihuset. Frågan om denkvantitativa utbyggnaden har dominerat kommentarerna, men det finns också annatatt notera både sådant som står att läsa och sådant som inte finns omnämnt.Den proposition som lämnades andades idel lugn och tillförsikt utbyggnaden fortsätter i överensstämmelse med föreliggande planer, heter det. I det följande - den statsverksproposition som kom 1969 har revoltstämningarna med kårhusockupationen i som effektfull klimaxsatt sina spär: Utvecklingen visar att problemen rörande samverkan mellanstuderande, lärare och övrig personal måste ägnas ökad uppmärksamhet, heterdet, FNYS sätts i verket och ägnas uppmärksamhet även i de följande årens"statsverkare". Försöksverksamheten förlängs undan för undan. I densenaste den som vi behandlar lyser den dock med sin frånvaro. Debattentycks i stället ha flyttat över till övre högra hörnet på sidan 2 i DagensNyheter. Den följetong under temat som gått undervåren visar med all önskvärd tydlighet, att de glada parollerna frän slutet av1960-talet inte varit sä alldeles lätta att omsätta i den praktiskaverkligheten. Och på nytt besannas den förre utbildningsministems uppfattningom verkligheten som vår främsta fiende. Med dessa ord ber jag, herr talman, att fä yrka bifalltill reservationerna A 1 och A 2 vid punkten 3. Begränsningen av utgiftsökningarna i årets statsbudget i 14 vad det gäller utbildnings- och kulturområdena är nästan järnhärd. Visserhgenstiger utgifterna med många , men det är praktiskt taget bara följden av dels genomförandet av redan beslutade Nr 58 reformer, dels automatiken i kostnadsökningarna. Föga utrymme har Fredaeenden kunnat ges åt fortsatt reformarbete och åt nyskapelser. Skolöverstyrelsenschef säger att det här räcker inte för kvalitetshöj- ----------- ningar, och universitetskanslern framhåller att för universitetens och Vissagemensamma högskolornasdel blir nästa budgetår ett bistert år, då det verkligen gäller J''Sor att utnyttja och vid behov hårdhänt omfördela resurserna från ett ändamål till ett annat. En representant för forskningen menar att helhetsbildenav svensk forskning nu kan komma att präglas av stagnation Så blir det det måste nog smärtsamt konstateras förutbildning, forskning och kultur, dessa viktiga fundament i en statsbyggnad,när samhällsekonomin går på sned. Detta sagt allmänt om högre utbildning och forskning inuläget. Så raskt över till en detaljpunkt. Vid det avsnitt som vi nu behandlar har fogats enreservation, A 3, angående dispositionen av tilldelade medel. Till den kansägas följande. För det första är reservationen inte avgiven bara av mig utanockså av fm ; ett missöde har gjort att hennes namn inte har kommit medi trycket. För det andra tar reservationen inte upp någon i och för sig alltförstor sak i det väldiga komplexet högre utbildning och forskning, som förnärvarande mest utmärks av stopp i inrättandet av professurer, utomordentligtbeklagligt men tyvärr nog nödvändigt. Reservationen tar dock sikte på en ur principiellsynvinkel icke oväsentlig sak, nämligen friheten att disponera medel förundervisningstimmar för att i stället köpa tekniska hjälpmedel tillundervisningen, när detta kan bedömas riktigt och undervisningsfrämjande.Utbildningsdepartementet vill dels att Kungl. Maj:t skall bestämma över dettafrån fall till fall, dels att rätten till inköp skall begränsas till sådanatekniska hjälpmedel som tagits fram av den s. k. ; för övrigt nusnart hädangången i sin första inte helt lyckade skepnad. Sådana begränsningar är, synes det oss, inte tolerabla, ochden uppfattningen delas av universitetskanslersämbetet. De ansvariga vid deenskilda läroanstalterna måste anses kapabla att själva fatta beslut om utbyteutan att behöva springa till Kungl. Maj:t som något slags förmyndare i varjeenskUt fall. Valfriheten får vidare inte begränsas till det material somTRU-kommittén lyckats framställa. Mycket av det materialet har dessutom inteblivit bedömt som särskilt förtjänstfullt om jag nu uttrycker mig milt. Läroanstalterna skall givetvis själva kunna välja detekniska hjälpmedel som de finner bäst, var dessa än står att få. Alla monopolär av ondo, och ett monopol för är likaledes av ondo. Jag ber att yrka bifall till reservationen A3 vid punkten 3. i (vpk): Ofta sägs utbildningspolitikens syfte varaatt skapa ökad jämlikhet. Om man ställer detta påstående mot den sociala rekryteringen till högre utbildning måste man fastslå att det är illa ställt med 15 U 68 :s rapport geråtskilliga fakta om den sociala snedrekryteringen till den högre utbildningen.Medan av ungdomarna från socialgnipp I skrevs in viduniversitet och högskolor /69 var motsvarande siffror endast 9procent från socialgrupp från socialgrupp 2. Detta är ändåinte hela bilden. Man måste följa hela studiebilden, och den sociala skevhetenförstärks exempelvis i fråga om studerande i medicin och juridik. I motionen 501 har kommunisternaaktualiserat problemet med den sociala snedrekryteringen. Utbildningsutskottetsäger att det inte har varit möjligt att utröna vad som åsyftas med utbildningskungörelsensamt att åldershinder är obekanta, varför utskottet har avstyrkt motionen. Sålångt torde utskottet ha rätt att inga formella förbud finns för arbetarklasseneller äldre att söka sig till högre utbildning, men olikabehörighetsbestämmelser utgör hinder. Detta bekräftas för övrigt avkompetensutredningen. Fömtsättningarna för äldre att skaffa sig högre utbildningär ännu mindre än för ungdomarna från socialgrupp 3. Vad det handlar om ärgivetvis att ge arbetarklassen reella möjligheter att bli delaktig i den högreutbildningen. Den frågeställningen kan man inte komma förbi med hänvisning tillformella brister i ett motionsyrkande. Om det bara gällt motionens utformninghade naturligtvis motionärerna fått formulera sig på annat sätt vid ettkommande tillfälle. Men det är inte detta det handlar om. Det avslöjarutskottet i sin egen skrivning: "Utbildningspolitiken i vårt land har sedan längevarit inriktad på att alla barn och ungdomar skall ges samma reella möjlighettill utbildning oberoende av social, ekonomisk och geografisk bak-gnind.Reformerna har resulterat i att antalet studerande från socialt och ekonomisktmindre gynnade miljöer ökat kraftigt. Studiemöjligheterna för vuxna harsuccessivt byggts ut. De studiesociala åtgärderna har fått en utjämnande effektpå rekryteringen till universitet och högskolor." Vad det handlar om är, såvitt jag förstår, att utskottetförnekar den snedrekrytering som varje företagen undersökning fastslår. Mot utskottets påstående om utjämnande effekt pårekryteringen tUl universitet och högskolor står följande slutsats i : "Detta förhållande, att klyftan mellan ohka socialaklasser med hänsyn till individernas möjligheter att skrivas in vid universitetoch högskolor synes ha minskat, kan dock inte dölja det faktum, att somsocial klass eller socialt skikt har socialgrupp I vunnit mera på expansionen----- än socialgrupp II som i sin tur vunnit mera än U 68-rapporten styrker sina påståenden med siffror ochtabeller. har uppenbarligen fel i sin slutsats. I reservationen A 4 hävdar jag att företagnaundersökningar bekräftar motionens påståenden om social snedrekrytering ochmenaratt även om man anser att inga formella bestämmelser finns som utgörhinder för högre utbildning, så är det befogat med åtgärder för att bryta densociala snedrekryteringenoch öka arbetarklassens möjligheter till utbildning på Nr 58 Att ge detta till känna för regeringen borde inte stöta på Fredaeen den några formella hinder. Men vill man inte se och erkänna den sociala j anril 1972 snedrekryteringensä är naturligtvis inte åtgärder befogade för att bryta---------- jgna I issa gemensamma Jag ber, herr talman, att få yrka bifall tillreservationen A 4. jragor Vad beträffar yrkandet i motionen 501 rörande läromedelhänvisar utskottet till läromedelsutredningens betänkande, som nyligenavlämnats, och menar att innan detta utredningsarbete prövats inga diskussionerom ny utredning bör tas upp. Jag tror också att läromedelsutredningensbetänkande kan bli betydelsefullt för diskussionen om läromedelsmarknaden, menniotionsyrkandet går utöver läromedelsutredningens arbete. 1 motionen förordasbåde åtgärder för att stoppa spekulationen på läromedelsmarknaden och störrevalfrihet och kombinationsmöjligheter i syfte att underlätta kritiska studier. framlägger material som understrykerbehovet av att stoppa spekulationen inom läromedelsmarknaden. 1 betänkandetsägs bl. "Inom vissa områden av läromedelsmarknaden ärföretagskoncentrationen så stark att man kan tala om monopolistiskatendenser." Det konstateras vidare att "läroböcker för gundskolanoch gymnasiet i genomsnitt alltid är för förlagen framgångsrika projekt",och detta är ganska naturligt när förlagen, som det heter, "tvingats"kalkylera "fullt täckningsbidrag redan på den första upplagan"beroende på de täta läroplansreformerna. Enbart Esselte- och Bonnierkoncernerna svarar för entredjedel av läromedelsmarknaden, medan statliga och kooperativa företag svararför den blygsamma siffran av . Jag tror att de åtgärder läromedelsutredningen förordar äralltför otillräckliga för att stoppa spekulationen. När det sedan gäller frågan om ökade möjligheter förskolarbetarna till större valfrihet och kombinationsmöjligheter i syfte attunderlätta kritiska studier, sä handlar det här om att begränsa dentraditionellt borgerliga dominansen i undervisningen. Denna problemställning har jag för någon tid sedan hafttillfälle att diskutera med utbildningsministern här i kammaren, och jag skallinte leverera exempel på den borgerliga indoktrineringen i läroböckerna. Lät mig ändå erinra om att helt nyligenhaft att yttra sig i ett ärende, där ett försök frän lärare att ge annanbelysning av ett aktuellt skeende stämplats som tjänstefel frän enlänsskolnämnd. Det borde vara angeläget för hela arbetarrörelsen ochprogressiva krafter i övrigt att ta itu med den borgerliga dominansen inomutbildningen. Utifrån det rådande läget på detta område, och dåläromedelsutredningens förslag är alltför begränsade, har jag i en reservationförordat utredning om hur spekulationen på läromedelsmarknaden skall stoppassamt om ökad valfrihet och bättre kombinationsmöjligheter i fråga om läromedeli syfte att underlätta kritiska studier. Jag ber,herr talman, att fä yrka bifall till reservationen A 5. Nr 58 Under detta anförande övertog herrförste vice talmannen ledningen F pH p Hen kammarens förhandlingar. --1----------------- iBarkarby (s): betänkande nr 4 upptar 18 I tre av dessa finnssammanlagt sju reservationer. Jag har då inte räknatkonsekvensreservationerna under punkten 15. Här föreligger således en betydande grad av enighet. De flestareservationerna, nämligen fem av de sju, finns under punkten 3, som vinu diskuterar. Jag skall för att vinna tid bara kortfattat kommenterareservationerna och inte ta upp de många synpunkter som de föregående talarnahar framfört. Ett ytteriigare skäl för att inte ta upp dessa frågor är att vifår en särskild debatt om UKAS framöver i kammaren, och då kan det finnasanledning att återkomma till en del av de problem som de föregående talarna togupp. Vad då först beträffar undervisningen viduniversitetsfilialerna har utskottets behandling här föranlett tväreservationer från den borgeriiga sidan. Beträffande denna undervisning vidfilialerna - närmare bestämt rör det studiekurser i kemi och fysik i ochKarlstad - så är först att notera att universitetskanslersämbetet i sina petitaför /73 äskar att studiekurser i kemi och fysik skall komma tillstånd i och . I statsverkspropositionen säger föredragande statsrådetsig inte vara beredd att nu ta ställning till universitetskanslersämbetetsförslag i det här avseendet. Som skäl härför hänvisar statsrådet tUl att U 68nästa budgetår, dvs. 1972/73, kommer att lägga fram förslag om bl. a.dimensionering och lokalisering av den högre utbildningen. Utskottet delarstatsrådets uppfattning att U 68 :s förslag bör avvaktas. När motionärerna i motionerna 344 och 702 vill attstudiekurser i fysik och kemi skaU ordnas i och och dä bl. a.hänvisar till det önskvärda i ökad naturvetenskaplig utbildning som balanserarde humanistiska och samhällsvetenskapliga sektorerna, kan man i och för siginstämma i det önskvärda i en bättre balans mellan naturvetenskap å ena sidanoch humaniora och samhällsvetenskap å den andra sidan. Av detta följeremellertid inte att man behöver instämma i motionärernas specificering i tidoch rum. När man nu börjar närma sig att fylla de sistaämnestommnimen, och särskilt då detta gäller de relativt dyra laborativaämnena, kan det vara rimligt att Kungl. Maj:t avvaktar och åtminstone vill seU68:s förslag, innan nya lokaliseringar beslutas. Det har ju för övrigt, förutom spridning av utbildningen dvs. lokalisering -, också diskuterats en hel del om profilering. Med det menarman att ge vissa utbildningsorter en viss inriktning. Skall vi försökaprofilera också, så blir det än viktigare att fä en överblick över hela fältet.Och vi kanske behöver beakta en viss profilering i vårt lilla land med debegränsade resurser vi har. Det kan juhända att om en ort V ja, det är en ren tillfällighet att jag användersymbolen V, och det behöver inte alls tydas som - redan '° har humanistisk ochsamhällsvetenskaplig utbildning, sä kanske en ort X och/eUer en ort Y i samma landsdel befinnes lämpligare att fä Nr58 naturvetenskaplig utbildning, måhända i kombination med någon special- den högskola eller annan postgymnasial utbildning med t. ex. teknisk j4 pj-jj 1972 inriktning. TiU vad jag nu sagt skulle jag också vilja lägga, att dethos Vma gemensamma universitetskanslersämbetet har gjortssammanställningar, J'''SOr som tyder på en del svårigheter att fylla de redantUlgängliga platserna i vissa laborativa naturvetenskapliga ämnen, främstfysik. Det finns aUtså som jag nämnt, herr talman, skäl att för tUlfället varaförsiktig med inrättandet av studiekurser i de ämnen och på de platser som nuär i fråga. Sedan går jag över tiU medelsdispositionen vid universitetoch högskolor, där ensam har en reservation. Universitetskanslersämbetethar i sina petita /73 fört fram förslag om en friare användning av demedel som ställs tUl läroanstalternas förfogande, t. ex. möjlighet att byta utmedel för undervisningstimmar mot resurser för inköp av olika typer av tekniskahjälpmedel, med andra ord möjlighet att byta ut personalresurser motmaterielresurser. Föredragande statsrådet vUl med hänsyn till pågåendeutredningsarbete om programbudgetering inte nu utvidga möjligheterna att bytaut personalresurser mot materielresurser utan vill endast låta detta tillsvidare gäUa de materiel, t. ex. videoband, som tagits fram i samband medförsöksverksamheten med radio och TV i utbildningen. Även i en del andra faUbör efter Kungl. Maj:ts prövning viss utbytbarhet kunna medges. delar statsrådets uppfattning i dennafråga med hänvisning till försöksverksamheten med programbudgetering. Det kan ianslutning tUl detta vara skäl att påminna sig de ökade möjligheter tiU friaremedelsdisposition som driftkostnadsanslagens införande inneburit. Det bör ocksåerinras om att försöksverksamheten med programbudgetering vid skaUfortsätta och utvidgas tUl tekniska fakulteten i /73. Deförsöken kan också ses som ökade möjligheter för de lokala krafterna att inomrespektive ramar disponera medel.