prot · FV0960 · 1972-12-31 00:00:00 — Men det finns instrumeiit i nugällande lagstiftning som gör det möjligt alt ingripa däremot och alt då börjalaborera pa det här begränsade avsnittet av ett storl lagsliftniiigs-komplex,som iir föremal för en genonigripande onuirbeining. finner vi inte stöd för, borde ha resurser atl klara saken. Härfinnsju samlat så kolossalt skickligt och väl avlönat folk att nog borde detvara möjligt att rationellt och enkelt lösa frågan. Jag lyssi-iade med intresse till i Mahniianförande. Mycket av del han sade tycker jag var beskrivningar som är värdefulki för politiska fantasin, för eli handlande på skilda områden i sanihiillct. Jag dekir n-iånga .iv de viirderingar som jag tror hi-rr knmniil fram till niol bakgrund av de här sociala föreleelserna som kan finnas i många nya bostadsområden. De uppgjorda phinern:i har i och för sig kunnat vara hur bra soi-i-i helst men del harglappal i verksliillighelen och det har varit ett felaktigt handlande pa den lokaki nivän iinda fram lill bostadsförmedlingarna som har anvisat människor bostiider i de här omiädena, vilket har skapat situationer och besvär av den typ som mycket drastiskt belyste. Men iiven på den här punkten har vi 109 den 19 aprU 1972 Forskning m. m. i samhällsplaneringsfrågor denmeningen alt de frägor som har berört är betingade och kanelimineras på basis av kommunala beslut. Utifrån den utgångspunkten anser vi inte att motionenskall bifallas. Med tanke på långa och välformulerade anförandeförstår jag att han har en helt annan uppfattning - det framgår också avmotionen, men just här tycker vi annorlunda än han. Det är inte fräga om ettställningstagande mot de värderingar som kan ligga bakom hans resonemang, utanskälet för värt avstyrkande är att handläggningen av denna angelägenhet årenkommunal uppgift. Jag yrkar bifall till utskottets hemställan i dessbetänkande nr 13. Jag återkommer senare med yrkanden beträffande de övrigabetänkanden som debatteras. () kort genmäle: Jag har en känsla av att drarlitet för stora växlar på sina observationer om mitt tal om sinnesändring hossocialdemokrater. Det är inte särskilt ofta jag har anledning att tala omsådan sinnesändring, och talade jag faktiskt inte heller om en sinnesändringhos alla socialdemokrater utan bara hos vissa. Jag harangerade bostadsministern för att han hade en sådjup förståelse för bostadskonsumenternas krav på markkontaktbostäder ochpassade på att påpeka att vi skulle hälsa med tacksamhet, om dennainställning också infann sig hos bostadsministerns partivänner i Stadshuset.För där säger man nej till en omprövning av stadsplaner för Järvafältet.Man har uppenbariigen inte lärt någonting av erfarenheterna från och av det som i beskrev så vältaligt. Vidare säger något som väl ändå var ganskakonstigt, nämligen att skulle ha varit det enda parti som hadekrävt flera flerfamiljshus. Ja, om syftar på att folkpartietvärdet parti som mest energiskt slog vakt om ochfortfarande gör det ett omfattande bostadsbyggande, är det riktigt. Det harvi gjort. Men i våra krav har vi också lagt in önskemål om ett större antalsmåhus. Men där har vi ständigt mött motstånd från socialdemokratiskt håll. Vad sedan gäller frågan omkommunernas självbestämmanderätt så är det väl ändå ett litet för enkeltargument i debatten om låghus. Självfallet accepterar vi det kommunalaplanmonopolet och att bebyggelseplaneringen i största möjliga utsträckning ärkommunernas uppgift. Men det handlar, , om hur människorsboendemiljö skall formas, hur vi skapar bästa möjliga sociala villkor för demänniskor som skall bo i de nya områden vi nu bygger i stor omfattning och oftai alltför snabbt tempo. Skulle vi verkligen inte få tala om detta problem i denbostadspolitiska debatten? Då kan vi lika gärna avstå från att diskuterabostadspolitik. HerrWENNERFORS (m) kort genmäle: säger alt man pä alla möjligasätt försöker att stimulera småhusbyggandet och att det av olika skäl är såoerhört gynnsamtatt skaffa sig ett småhus. Men hur kommer det sig då, , att vi barahar en småhusandel i bostadsproduktionen på ? Ja, säkerligen till att det är kommunerna som bestämmer, och det är jagväl medveten om. Jag vill då fråga om den politik som man för i desocialdemokratiska komnumerna är annorlunda än den socialdemokratiska politiksom företräder i och som även inrikesministern representerar.Det måste väl ändå vara fråga om samma politik. Man borde kunna räkna med att inrikesministern liksom ävenherr och hans övriga kolleger i riksdagsgruppen diskuterar meil sinakommunala partivänner vilken småhusandel vi skall ha. Om ni är så gynnsamtinställda till en högre småhusandel, hur kommer det sig då all delta inte gerresultat i de socialdemokratiskt styrda kommunerna? Vidare vill använda det argumentetatt del är likadant i de borgerligt styrda kommunerna. Det är visst inle så.Men del finns borgerligt styrda kommuner där andelen inte är så särskilt hög,och jag är kritisk även mot de kommunerna. Jag försvarar inte dem. Jag villdock säga atl man i den borgerligt styrda kommun där jag själv bor haren myckethög småhusandel och försöker att även fortsättningsvis hålla ilen på en högnivå. Jag skulle vilja fräga : Påverkar sina partivänner ute i kommunerna så att de skapar möjligheter för enökad småhusandel? m. i samhällsplanerings-frågor () kort genmäle: När talar med stor emfas omhur bra t, o, m. småhusen är, har han i alla faU svårt att dölja var hanshjärta egentligen hör hemma - vi har hört andra tala om varför - men jag ärlitet förundrad över att vill falla tillbaka på kommunernasagerande i så hög grad. Den hjärlnupcnheten visavi kommunerna är vi inte vanaatt höra från socialdemokratiskt håll i andra sanuiianhang, men här går dentydligen bra att ta fram. Det är väl inte on-iöjligl a(t via anvisningar iplanhänseende och anvisningar från åstadkomma en utveckling iriktning mol ett ökal småhusbyggande, om man i övrigt finner det önskvärt, ochdet har inte n-iolsatt sig. Ett uttalande i de liiir frågorna, som jag villha, skulle inte få någon effekt, stide , Om jag har dragit denrätta slutsatsen, tycker heller inte att det är önskviiil. Men mankan ju jiimföra med andra uttalanden i hosladsfriigan. Jag vill baraexemplifiera med bostadsminjslerns ullah.nde, som jag iVir iivrigl instämmer i,om önskvärdheten av markbiisliider i större ulslräckning och alt byggandet avslorstadsdelar bromsas. Konsekvensen måste bli :itl ett sådant uttalande inteheller är värt niigonling och inle kommer atl leda till någon effekt. Jag har i-|og en annan uppfattning iin idel fallet. Jag I ror alt hosladsminislerns uttalande kommer all ha effekt,inle minst i socialdemokratiskt styrda kommuner, men jag anser all ellriksihigens uttalande i det hiir sanin-ianhangel har ännu högre dignilel, Nr 60 i (vpk) kort genmäle: den '' talman! Jo, , att yrka avslag på motionen 1450 och 19 aoril1977 ''"'J hänvisa till att dengäller frågor som kan lösas inom del kommunala ~;---- ;----------- planmonopoletär att begränsa frågeställningen, att skjuta undan den, att i j. . alltför liten dimension och att i praktiken se till attingenting samhällsplanerings- lir gjort, ' Vad i praktiken sysslar med är ju att skjuta över ansvaretför lösandet av problemen med sanering av nyslummen just till de myndighetersom är skyldiga till att nyslummen med alla dess undermåliga kvaliteter harplanerats fram. Det är de son-i byggt nyslummen som, enligt , iförsta hand skall sanera. Det är de kommunalråd som jag har hört offentligenuttala att de tycker att Rosengårdsplaneringen, som jag visade exempel på här,är bra. Det finns ingen segregation, för alt citera några kominunalråd. Detfinns de som faktiskt säger alt vi har ingen bostadssegregation, när mankoi-i-imer med statistiska bevis för att den existerar. Det är till dessaobotfärdiga syndare vill överlän-ina att avhjälpa de misstag somde systen-iatiskt och medvetet har begått och kommer alt fortsätta att begå. Sedan en annan sak. Problematiken med nyslummen inrymmeren lång rad problem, som inte alls hör hemma inom den kommunalaplankompetensen. Narkotikamissbruket är väl inget kommunalt planmonopol,skulle jag tro. Psykoserna är väl inget kominunalt planmonopol, i varie fallinget primärkommunalt. Trafikprinciperna är heller inget kommunalt planmonopol,Alla dessa problem berör, liksom också en rad av de andra serviceproblemen,frågor och förhållanden som i högsta grad är av intresse ur nationell synpunktoch som i stor utsträckning hör hemma på den statliga sidan, och det ärbakgrunden till motionen. Om allting var kommunalt planmonopol skulle vi inte hanågot planverk här i landet. Vi skulle inte ha någon socialstyrelse. Vi skulleinte ha någon landstingsdriven mentalvård eller någonting liknande. HerrBergman försöker bara begränsa och skjuta undan frågeställningen och ge den endimension som är vida mindre än vad den verkligen har. föratt slippa komma i konflikt med sina socialdemokratiska kolleger ute i kommunerna,som enständigt förnekar, att dessa problem finns, och den sanning som han ialla fall själv som riksdagsn-ian trots allt måste inse. () kort genmäle: Det finns obotfärdiga syndare i allabeslutande församlingar. Jag vägrar tro att socialdemokratiskakommunalpolitiker enständigt nekar att ta i de frågor som nyssnämnde. Det är en omöjlighet för mig alt jag har tillmitt förfogande seriöst bemöta de tre andra talare som yttrat sig här. vrider sakerna som han tycker. Här är det de borgerliga partierna som vill att skall styra valet av hustyper. Då frågade jag varför man inte styr detta i de kommuner där man har borgerlig majoritet. Där kunde man avslå från att bygga flerfamiljshus och bara bygga små i stället. Det finns exklusiva villaomräden utanför den här staden, det vet vi, men det 112 är något nnat, det är onormalasamhällsbildningar som jag tycker iir ett slagsrikemansgetton som vi inte borde ha. Men i övrigt tror jag inte att borgerligtstyrda normalkommuner i nämnvärd grad påverkas av ' uttalanden. och var besvärade över att jagtog upp frågan frän dessa synpunkter . Det är ju just vid behandlingen avdetta betänkande som vi skall syssla med frågan utifrån plansynpunkter.Tidigare behandlade vi den ur ekonomiska synpunkter och här är detplansynpunkterna vi skall lägga på den. Då kommer vi in på ett problem som viinte kan blunda för, nämligen att det är en planeringsfråga hur manväljer att låta sin bostadsbebyggelse utvecklas i respektive kommun. Får jag säga att jag inte begär att känna till alla de motioner som väckts före hans tid i rik.sdagen. Mendet går att hitta i handlingarna exempel på att uttalat sig för ettökat flerfamiljshusbyggande som man ville ha undersökt för att det fannsfördelar att vinna genom det . Så enkelt gör jag det inte för mig, . Jag sadedetta bara för att jag tyckte att del där tjatet om sinnesändring som herrWennerfors gav ytterligare kraft åt störde till slut, och då kunde jag intetiga längre. Forskning m. m. i samhällsplanerings-frågor () kort genmäle: använder halva tiden för atttala om att han får så mycket frågor att han inte kan svara på dem. skalljag ställa en enda fråga, och därvid kan svara på den enbart undersina . Spelar det i forsättningen ingen roll vilken uppfattninglandets bostadsminister har i fråga om andelen låghus? Det var frågan. () kort genmäle: Jag hoppas människortror att han har så gott omdöme att man följer de rekommendationer han gör. Detutgår jag ifrån. HerrULLSTEN (fp) kort genmäle: Jag tycker ändå att allteftersomden här dagen fortskrider framstår som en allt egendomligare bostadspolitiker.Han menar tydligen på fullt allvar - jag trodde från böan att det var enfelturnering - att vi skall vara förhindrade att diskutera centralamiljöproblem i anslutning till bostadsbyggandet. Det är nu en konstig tanke, tyde som har att bestämma mest om hur bostadsbyggandet bör utformas i landet ärju tiots allt regering och riksdag. De ekonomiska villkor vi anger, läneregler,finansieringsvillkoren etc, alltsammans har styrande effekter. Vi skall alltsåbara kunna diskutera bostadspolitiken som ett slags tekniskt problem, men viskulle inle kunna se vilka praktiska resultat våra åtgärder leder till. Dettaskulle vi helt och hållet överlåta åt kommunalpolitikerna. Det är en konstiginställning i sak, och den är desto märkligare som vi i civilutskottet haft attbehandla en proposition där statsrådet uppehåller sig ganska n-iycket vid justdetta och en rad motioner som också behandlar denna typ av frågor. Jag har enkiinsla av att en hel del av det som går snett i bostads- och m. i samhällsplaneringsfrågor stadsplaneringenjust beror på att alltför många politiker har denna ytterst formellainställning till vad som är bostadspolitik den som nu haravslöjat på ett som jag tycker ganska betänkligt sätt. Får jag sedan ta upp en sak som jag inte hann med i minförra replik, nämligen frågan om kontoriseringen. Med anledning av vårreservation hänvisar till att det i byggnadslagstiftningen redanfinns medel mot den. Man kan införa.ändamålsbestämmelser som säger att i de ochde kvarteren eller i de och de husen skall bara finnas bostäder och på andraställen skall det finnas kontor. Men det är ingen vidare poäng i att anföradet, eftersom jag redan har påpekat att det förhåller sig så. Vi har sagt attsvårigheten i många städer och framför allt i denna stad, därsmygkontoriseringen verkligen är ett miljöhot, är att vi inte har stadsplanermed sådana ändamålsbestämmelser. Skall vi ändra dem tar det dock rätt lång tid- det skall det göra av demokratiska skäl. Därför vill man från Stockholmsstads sida ha den lagstiftande församlingens hjälp att förenkla instrumentet såatt man effektivare kan komma åt smygkontoriseringen. Det var detta dethandlade om, , inte undervisning i byggnadslagstiftning. i (vpk) kort genmäle: Jag skall ge det erkännandet attdet ingalunda enbart är socialdemokratiska kommunalråd som kan svara så som jagnämnde utan även kommunalråd av annan politisk färg - de är rätt eniga i denhär frågan. Om man enligt skall överlämna helaproblemkomplexet åt det kommunala planmonopolet kanske det går som det brukargå när sådana här nyslumsomräden uppkommer: det blir över huvud taget ingenkommunal planering. Kommunens medverkan inskränker sig till att söka uppmarkområdena och säga: Där bygger HSB, där bygger MKB, där bygger BGB, därbygger de övriga enskilda byggmästarna. Sedan får dessa olika bolag ochinstitutioner utforma områdena utan någon verklig kontroll. Medundantag i viss mån för HSB är det faktiskt så, i varje fall i , alt ingetav de nämnda företagen har något bostadspolitiskt program. Då uppstår givetvisområden där planlösningarna är otillräckliga, där hela den ideologiska grundenför utformningen är felaktig, från folkflertalets synpunkt föi"vrängd. Hur skall man ta itu med detta ominte pä det sättet att de statliga regionala n-iyndigheterna liksom behörigamyndigheter pä det centrala planet säger att så här får det inte gå till, dethela måste skötas på ett annat sätt? Det är fullständigt omöjligt att tänka sigatt man griper in i denna problematik med mindre än att korrigeranden-iyndigheter utanför den primärkommunala kretsen också får gripa in. HerrBERGMAN (s) kort genmäle: Det här börjar bli en debatt om debatten - såbrukar det gå när den tänjs ut. Jag har aldrig sagt, , att vi inte här skallföra en miljödebatt. Vad jag har gått emot är att vi här skulle fatta beslutinnehållande rekommendationer lill kommunerna i frågor där de har självbestämmanderätt.Vi kan vidta åtgärder, påta oss kostnader för att stimulera åt olika håll ochpåverka samhället så som vi vill, men har vi lämnat beslutanderätten i enangelägenhet åt kommunerna skall vi inte sedan ta ifrån dem den. Så enkelt kandet vara om man vill ha ordning på diskussionen samt ta konsekvenserna av sinaåsikter och göra det i rätt församling. Till i vill jag säga att dekommunalråd jag känner som tillhör mitt eget parti har inte de värderingar ochhandlar inte så som har skildrat. Forskning m. m. i sam hällsp laneringsfrågor i (c): Låt mig först säga att i iMalmö anförande onekligen fanns väldigt mycket som vi litet var har anledningatt begrunda. Även om man inte kan hålla med om allt var mycket så väsentligtatt jag tror att oberoende av i vilket parti vi hör hemma finns det orsak föross att begrunda det. Nog har det syndats oerhört på detta område och syndasfortfarande. Och det är i alla fall fråga om en verksamhet som ger karaktär åtsamhället och miljö åt människorna så att det verkligen finnsalla skäl att försöka åstadkomma en sinnesändring, en uppryckning. När talar så intensivt för att kommunernaskall få bestämma själva kommer jag att tänka på vad som utspelades för inte såvärst länge sedan i civilutskottet och i kammaren. Det var fråga om en relativtliten uppgift som kommunerna har haft att själva reglera, nämligensotningsväsendet. Enligt gällande lagstiftning fick kommunerna ordna det så somde fann bäst. Då lyckades och hans partivänner i civilutskottetåstadkomma en majoritet för en hemställan att regeringen måtte utreda frågan;det går ju inte att ge kommunerna en så långtgående möjlighet att organiseraden verksamheten själva. Hur man skall få bygga och vilken miljö man skall skapamåste ändå vara en väsentligt större fråga än hur man skall sola i husen, ochdet borde rimligtvis vara mycket mera befogat för regeringen och attha någon mening om den. Men dä är så oerhört vaken för att manmåste slå vakt om det kommunala monopolet. Här fär inte ha någon somhelst uppfattning. Statsrådet har dock tillkännagett vissameningar; han gjorde det inte minst i sitt anförande där han påpekade attkommunerna fick akta sig för att skapa en byggnation som människorna inte villebo i. Men så långt anser inte att utskottet och kammaren kan gåatt vi skulle ha någon som helst mening om det här. Det hör till de underligheter som man ibland måstekonstatera att det är ytterst sällsynt att en arkitekt själv bor i något av deområden där han skapar de mest gigantiska bostadskomplex. Han bor för det mestai en helt annan miljö än den han själv åstadkommer, och det .säger något omsituationen. Ja, det finns t. o. m. åtskilliga bostadspolitiker - bådesocialdemokratiska och andra - som är väldigt försiktiga med att slå sig ned iden miljö de själva har skapat; sådana finns här i kammaren också. Vi bör vara mycket försiktiga med att fortsätta att skapasådana bostadskomplex som har byggts under en lång följd av år. Nr 60 närmaste omgivning uppförs det ingabostadskomplex - där tar man bort den *' bostäder som har funnits - men vi behöver inte komma långt ut 19 aoril1977 förrän vi finner rent fruktansvärda bostadsmiljöer. Framför allt är de ------------------ yttre miljöerna av den arten att de verkligen mycket snart måste ge i upphov till en bostadsslum - för inte kommer människorna i gemenatt samhällsplanerings- (01,.,,;, p jj torftig miljö som här skapas fiam. I själva verket kommer Jiagor il.j ,|j( ],||,j jjii unQ|-ni;|_direkt ekonomiska förluster. andra förluster, som är betydligt svårare alt räkna i pengar men som kai-iskerepresenterar mycket vä,sentliga värden. Inte bara i storstäderna utan också i mänga andra delar avvårt land har det skapats bostadsmiljöer som bara , när manhöll på att utforma dem, ansågs epokgörande men som redan, fastän de inte i sinhelhet är färdiga, representerar bostadsslum. Vi har ju faktiskt i vårt land såmycken gammal bostadsslun-i som behöver saneras. Jag har haft tillfälle att somledamot i saneringsutredningen se en hel del av den gamla bostadsslummen imånga av landets tätorter. Vi får vara utomordentligt försiktiga så att vi inteskapar en ny bostadsslum som, även om den kanske är bättre i begynnelseskedetän den gamla åtminstone vad gäller de inre betingelserna, ändå är av sådan artatt vi har all anledning att ta den här frågan mycket allvariigt. När det gäller sniåluis och över huvud taget bostäder medmarkkontakt och hygglig miljö tycker jag nog att det inte borde vara farligtför någon här att vara med on-i uttalanden där tillkännager sinmening. Ganska många ute i landet, som kanske ännu inle har kunnat få majoritetinom sina respektive kommuner för att bryta den utveckling vilken innebär bygger upp en torftig bostadsmiljö med trista bosläder, behövde kanske fädet stöd som ett riksdagsuttalande skulle innebära. Jag har tidigare uttrycktmin uppskattning av vad inrikesministern har sagt i propositionen, idebatterna och i föredrag som har refererats i tidningarna. Men att riksdagenskulle vara sä oerhört försiktig att man inte vågar ha någon som helst meningom denna fråga har jag utomordentligt svårt atl förstå. () kort genmäle: Det där med sotningen var i och för sig ettlustigt inslag i diskussionen. Men skillnaden är ju den att vi har begärt enutredning för alt se om man skulle frånta kommunen självbestän-imanderätten iden frågan, I konsekvens därmed skulle alltså motionärerna begära utredning omhuruvida skulle lägga sig i della med hustyperna. Jag begärde ordet därför att jag tyckte det var inte sålitet obehagligt när i började tala om hur bostadspolitikerna bor. Först var det arkitekterna. Man får ofta se att de bor i villor och ritar höghus - det är ju en vanlig bild. Sedan var det bostadspolitiker, bostadsexperter och bosladsbyggare, och sä var det folk här i kammaren. Eftersom jag nu har deltagit i debatten så mycket, skulle man kunna tro all det var jag som bodde i en villa. För tydlighetens skull kan jag då säga att jag bor i ett elementbyggt hus tillhörande ett allmännylligl bostadsföretag. Jag är född i ett flerfamiljshus och har bott i flerfamiljs- 1 16 hus i hela nritt liv. På denpunkten, , tycker jag att det hadevarit bättre med litet klarare besked. FrökenELIASSON (c): Nr 60 1 den centermotion som behandlas i civilutskottets Onsdaeen den betänkande nr 15 tas frågan om Stockholmsregionplan upp. Motionen är |q . undertecknadav tolv centeriedamöter, däribland samtliga åtta represen---------- Forskning m. m. i i har ända sedan arbetet med1966 års samhallsplanerings-regionplaneskiss intagit en starkt kritiskhållning till regionplanearbetet, Pg' i vad gäller såväl de målsättningarregionplanen utgått ifrån som den struktur man velat bygga ut den expanderanderegionen efter. Debatten om Regionplan 70 har visat att fåttalltmer stöd för sin kritik av regionplanearbetet. Övriga partier har drivitsatt i viss mån revidera sin syn på planförslagen under tryck från en alltbredare opinion även utanför de traditionella partileden. Inte minst debefarade återverkningarna på miljön och de sociala konsekvenserna av ett genomförandeav den skissade våldsamma expansionen har väckt oro och gett genljud hos denbreda allmänheten. Bland de starkt kritiska kan förtjäna nämnas generaldirektörBror i ; även andra tunga företrädare för det socialafältet, t. ex, barnavårdsnämnden i , har varit kritiska. En hårdkritik har också framkommit i många av de yttranden som kommunerna hittillsavgivit om regionplane-förslaget. Denna kritik har lett till krav på revideringar, som nusenast av den socialdemokratiska stadshusledningen i . Men jag är räddför att man alltför mycket har skjutit in sig på vissa drag i förslaget, medanman när det gäller den totala nivån för planeringen är ovillig att göra annatän marginella justeringar. har framfört kritik i fråga omregionens alltför centraliserade struktur, kollektivtrafikens diskriminering,grönområdenas försvinnande osv, lät oss kalla del alt vi har riktat kritikmot den kvalitativa sidan av regionplaneskissen. Men vi har också riktat kritikmot dimensioneringen, den kvantitativa sidan, för enligt vår uppfattning är detett ofrånkomligt samband mellan dessa sidor. Vi har gäng på gäng fört fram denna vår syn pä frågornaoch krävt åtgärder för att möjliggöra en dämpad tillväxt. Vi har förordatstimulerande åtgärder till stöd för utvecklingen i mindre expansiva delar avlandet men även kontrollerande åtgärder för atl dämpa storstadstillväxten.