prot · FV09134 · 1972-12-31 00:00:00 — Förhandlingarna leddes till en början av herr förste vicetalmannen. § 1 Justerades protokollen för . Om åtgärder mot risker vid enbemanning av godståg § 2 Om åtgärder mot risker vid enbemanning av godståg Herr kommunikationsministernNORLING erhöll ordet för att besvara () i kammarens protokollför intagna fråga, nr 347, och anförde: har frågat mig om jag avservidta några åtgärder för att förhindra den sänkning av trafiksäkerheten och denbetydande riskökning för lokförarna personligen som enbemanning av godstågeninnebär. EnUgt de nya bemanningsreglerna vid SJ skall lok i tågbemannas med både förare och biträde om tågets största tillåtna hastighet äröver eller, ora tåget är bemannat med särskild tågbefälhavare, över120 km/tim. Reglerna gäller både person- och godståg. i malmtåg påmalmbanan bemannas dock med både förare och biträde. Jämfört med de tidigare bemanningsreglerna innebär de nutillämpade att ett mindre antal tåg är dubbelbemannade. har körtidenbegränsats för förare som är ensam på lok. De nya bemanningsreglema harfastställts efter samråd med . Det är bl. a, den tekniska utvecklingen av den milandematerielen som gjort det möjUgt att i ökad utsträckning minskadubbelbemanningen. Det finns inte något belägg för att trafiksäkerhetenpåverkats negativt av de bemanningsregler som SJ tillämpar. Jag ber att få tacka statsrådet för svaret,som jag tyvärr inte kan anse positivt. I 4 § arbetarskyddskungörelsen finns en bestämmelse oraatt där arbetstagare sysselsätts ensam i arbete skall vid bedömande av behovetav skyddsåtgärder särskild hänsyn tagas till arbetstagarens möjligheter att vidinträffat olycks- eller sjukdomsfall erhålla erforderUg hjälp. Denna paragraf ikungörelsen ora ensamarbete har i praktiken givits den tolkningen att personsom arbetar ensam alltid skall ha tillgång till telefon (riks- eller lokaltelefon)eller ringledning till plats där det finns folk för att snabbt kunna nå kontaktmed andra. I nattetid framförda godståg uppstår lättolycksfallsrisker för den ensamme lokföraren kan uppstå i lasten,en bromsslang kan behöva bytas. Den ensamme lokföraren måste då ut i mörkret påden Ang. nedläggning av järnvägslinjer ojämnabanvallen med lykta och verktyg och reservdelar för att ställa allt till rättaeller för att reparera. Det kan också uppstå fel på loken där vi som bekant körmed . Det förekommer byte av säkringar med 1 000 volts spänning m.m. En olycka kan då lätt inträffa. Lokföraren kan falla på banvaUen eller hankan få en elektrisk stöt. Någon person som kan hjälpa honom finns inte. Jag skulle vilja komplettera min fråga med att nu frågastatsrådet: statsrådet anse det lämpligt att SJ fortsätter med övergångtill enbemanning av nattgodståg utan att det ens finns kommunikationsradio pålok i sådana tåg? Som jag nämnde i mitt svar har de här nyabemanningsreglerna tillkommit efter samråd med . organiserar det stora flertalet av de anställda som berörs avändringen. Jag utgår som självklart ifrån att med den förankringen hos denfackliga organisationen skall alla de frågor som kan uppställas i samband meddenna form av bemanning få sitt givna svar, innan genomförden. Jag känner till att Statsanställdas förbundhar gått med på denna ändring, men det finns också en hel del lokpersonalorganiserad i , och de har för sin del inte accepteratändringen. Låt mig bara som ett exempel anföra att på sträckanBoråsVärnamo, som är , framförs nattgodståg. På hela sträckanfinns inte en enda bemannad station. Det är faktiskt ganska påfrestandepsykiskt sett att vara lokförare under sädana förhållanden. Lokföraren kan blistressad under en eventuell reparation, och hans hälsa kan påverkas av det.Naturligtvis kan också sådan stress påverka hans sätt att vidare köra tåget ochdärmed uppstår trafiksäkerhetsrisk. Jag måste för min del konstatera att förhållandet medenbemannade nattgodståg inte är tillfredsställande vare sig urtrafiksäkerhetsynpunkt eller ur hälsosynpunkt för lokföraren. Överläggningen var härmed slutad. § 3 Ang. nedläggning av järnvägslinjer Herr kommunikationsministernNORLING erhöU ordet för att besvara ' (rn) i kammarens protokoUför intagna fråga, nr 353, och anförde: har frågat mig om jagvidhåller tidigare gjorda uttalanden att Kungl. Maj;t inte skall fatta beslutom nedläggning av järnvägslinjer, t. ex. linjen ,innan ställning tagits till de regionala trafikförsörjningsplaner som skallvara klara ute i länen 1974. Linjen Nässjö-JönköpingFalköping kan inte betecknas somtrafiksvag enligt den bedömning som gjorts av de av regeringen utseddasakkunniga för granskning av SJ;s separatredovisning. Någon nedläggning ärredan av detta skäl inte aktuell. Jag är mycket glad och tacksam förkommunikationsministerns svar på min enkla fråga. Jag skulle kunna nöja migmed att framföra ett tack för svaret, men jag skulle också vilja göra etttillägg. Det är kanske Utet förvånande att SJ.s representanter intekan lämna det svar, som jag nu fått av kommunikationsrainistern, när de besökerbygden i fråga och möts av den oro som där gör sig gällande. Att man känner oroär ganska naturligt med tanke på vissa uttalanden och med tanke på denhemställan SJ gjort i ett visst sammanhang. Om man hade lämnat beskedet då,hade denna oro kunnat undvikas. Jag anade visserligen vad kommunikationsministern skullesvara, men jag ville att beskedet skulle komma från kommunikationsministernsmun, så att den berörda trakten kan känna sig säker på att någon nedläggningicke kommer att ske. Ang. alkoholpoUtiska utredningens arbete överläggningen var härmed slutad. § 4 Ang. alkoholpolitiska utredningens arbete Herr finansministern erhöUordet för att besvara i (s) i kammarens protokoll förden intagna fråga, nr 354, och anförde: i har frågat mig om jagkan ange ungefärlig tidpunkt när alkoholpolitiska utredningen kommer att framläggasitt betänkande och om detta kommer att omfatta hela utredningens arbete ellerdelar därav. Jag har erfarit att den tidsplan som alkoholpoUtiskautredningen arbetar efter innebär att utredningens slutbetänkande skall lämnasunder . i (s); Jag ber att till finansminister fåframföra ett tack för det korta och koncisa svaret på min enkla fråga. Jag tillhörde själv dem som hårt drev på utredningskravetvid tidpunkten för tioårsjubileet av motbokens avskaffande 1965. Jag menade attvi borde stanna upp och se vad som hänt och undersöka vad som kunde förbättrasinom alkoholpolitiken. Jag började nu bli rädd för att vi skulle få firaytterligare ett tioårsjubileeum, nämUgen utredningens tioåriga verksamhet.Samhällsapparaten är ju trög, och ibland bUr man faktiskt otålig tillförtvivlan. Men har finansministern givit mig ett hopp, och jag får försökaleva på det ett tag till. Slutbetänkandet skall enligt vad finansministernsäger komma . Alkoholproblemetär fortfarande en av vår tids största socialmedi- Ang. regeringsinitiativ vid nedläggning av driften vidföretag cinskafrågor, och det är ännu olöst. Välfärdsstaten och vi sora arbetar medsamhällsfrågorna har ju inte lyckats lösa detta problera eller ens minska detväsentligt. Vad vi behöver nu är en medveten alkoholpolitik med ett väsentligtuttalat mål att driva ned alkoholkonsumtionen och därmed alkoholskadorna. Vadjag hoppas på är ju att den alkoholpolitiska utredningen skall hjälpa oss tillatt få ett sådant program. Jag ber,herr talman, att ytterligare få tacka finansministern för svaret. Överläggningen var härmed slutad. § 5 Ang. regeringsinitiativ vid nedläggning av driften vidföretag Herr inrikesministern ordet för att besvara (vpk) i kammarens protokoll för den29 november intagna fråga, nr 346, och anförde: har frågat mig om jag anser attinträffad nedläggning av driften vid företag som erhållit statligt stöd och dånedläggelsen kan antas ha samband med inledda löneförhandlingar bör geanledning tiU initiativ från min sida. Statligt lokaliseringslån och lån mot statlig garanti kansägas upp till omedelbar betalning, om sådant förhållande har inträffat attlåntagaren med hänsyn till syftet med lånet uppenbarligen inte längre börtillgodonjuta det. Det ankommer på i fråga omlokaliseringslån och på kommerskollegiet i fråga om garantilån att göra dennaprövning och vidta därav föranledda åtgärder. Prövningen bör självfallet skemed hänsyn till förhållandena i varje särskilt fall. (vpk): Jag får tacka för att jag har fått svar pä min fråga. Jagvill gärna vidga frågeställningen till att inte bara gälla län och bidrag.Frågan är framför allt aktuell genom att ett företag i , , avskedat sin personal efter en strejk och sedan förflyttathela maskinparken, säkerligen tUl där man har ett systerföretag. Frågan har stor principiell betydelse ur arbetsrättsligsynpunkt. Skall företag kunna hålla lönerna nere med stöd av § 32 ochkollektivavtalslagen och sedan, när arbetarna i desperation strejkar lägga neddriften och flytta till annan ort? Det är inte bara på det nämnda stället somden här tendensen gör sig gällande. Många företag hotar med inskränkningar ochförflyttning, när lokala förhandlare försöker få till stånd socialt berättigadelöner. Fallet i är bara ett exempel på hur det kan gå, närarbetsköparna har en oinskränkt makt att leda och fördela arbetet samt att antaoch avskeda arbetare. Frågan är vad som kommer att hända på den svenskaarbetsmarknaden om de här förhållandena får fortsätta. Lönearbetarna måsteotvivelaktigt få maktbefogenheter, t. ex. lokal strejkrätt och makt överpersonalpolitiken. Inte minst viktigt är att ett företag inte skall tillåtaslägga ned driften utan arbetarnas godkännande. Fallet i berör befolkningen i området mycket.Lönerna där var , och det är strax över minimilönen. Närarbetarna kräver rättvisare löner, flyttar företaget. Kommunen har ställt lokaltill förfogande, och enligt de uppgifter sora jag har inhämtat skulle företagetäven ha fått statliga pengar. Det skaU också beaktas att koramun, därfabriken , är på ständig tUlbakagång. Det har också sagts i pressen om det här fallet attarbetarna skulle ha fått annat arbete. Men det har visat sig att ingen av demhar annat arbete. Metoderna är direkt 1800-talsmässiga. Man har inte fått utsina personhga tillhörigheter från fabriken, raan har inte fått ut inneståendesemesterlöner och ej heller avgångsvederlag. Vad än värre är, tydUgen stöderockså aktionen med nedläggning av driften. Det finns flera frågor att ställa, och sedan jag nu fåttsvar på en fråga vUl jag ställa en följdfråga: Anser statsrådet att "§32-utredningen" koraraer att lägga fram så vittgående förslag att ettupprepande av Urshultsfallet inte blir aktueUt? Ang. regeringsinitiativ vid nedläggning av driften vidföretag Det är naturligtvis inte raöjligt för migatt uttala mig om vilket förslag en utredning, som såvitt jag förstår ännu intetagit ställning till de avgörande frågorna, kan komma att lägga fram. Det ärsåledes omöjligt för mig att tillmötesgå när det gäller densenaste frågan av helt naturliga skäl, eftersom jag inte är i den situationenatt jag kan ge ett svar. Det inträffar en och annan gång händelser av det slag herrHagberg refererat. Det är beklagligt, men vår strävan är att håUa oss så nogasom möjligt informerade om företagen. Vi är också angelägna om att fåbedömningar från de anställdas sida när ett företag får stöd. Kan man befaraatt någonting möjligen skall inträffa i företaget har vi numera möjligheter atti stället för ett bidrag ge ett avskrivningslån . Därigenom kanvi åtminstone säkra uppehållande av driften under den tiden, eftersom stödetfaUer bort ora inte så sker. Lån är raöjligt att säga upp, men ett bidrag somgått ut har man inte möjlighet att ta tillbaka. Det är bara att konstateradetta faktum, men sora jag redan har antytt försöker vi i situationer där detframstår som önskvärt finna en annan form för stöd, som kan vara likvärdig mensom kanske ger ett större mått av trygghet. Det är att beklaga att sådanahändelser kan inträffa, och vi försöker på olika sätt förbättra möjligheternatiU uppföljning av stödverksamheten. (vpk): Sådana här händelser förekommer på många platser, och debör förhindras. Man frågar sig om inte staten måste skaffa sig sådana medel attden kan överta driften, när man hotar att lägga ned den, för att tillförsäkrade anställda en utgångspunkt. Den andra frågan kanske jag skall förtydliga: Ärdirektiven till den här utredningen så utformade att de kan förhindrautredningens arbete? Jag raisstänker att raaktbefogenheter måste ges arbetarna,och har utredningen sådana direktiv att den kan lägga fram förslag därom? Om skydd för sjukvårdspersonal mot anestesimedel Jag vill bara helt kort anföra, att dedirektiven inte lägger hinder i vägen för utredningen att föra fram förslag somden anser vara lämpliga och motiverade. Överläggningen var härmed slutad. § 6 Om skydd för sjukvårdspersonal mot anestesimedel Herr socialministern erhöllordet för att besvara () i kammarens protokoU för den 22 novemberintagna fråga, nr 338, och anförde: har frågat mig vilka åtgärderjag avser att vidta för att minska riskerna för sjukvårdspersonal i sarabandmed användning av anestesimedel. Inom sjukvården har arbetarskyddsfrågor av ohka slag undersenare år uppmärksammats alltmer. Detta gäller även narkos- och operationspersonalensarbetsförhållanden. Sålunda har behandlat frågan om evakueringav anestesigaser i operationsrum, förberedelserum och Uknande utryramen och därvidansett att erforderliga åtgärder bör vidtas inom ramen för arbetarskyddet. Med anledning härav har arbetarskyddsstyrelsen i skrivelseden tUl samtliga sjukvårdshuvudmän och yrkesinspektörermeddelat, att styrelsen gett en särskild arbetsgrupp i uppdrag att lägga framförslag till lämpliga åtgärder för att minska riskerna för attsjukvårdspersonal utsätts för gasformiga anestesimedel och ångor av flyktigasådana medel. Avsikten är att detta arbete skall resultera i arbetarskyddsanvisningartill skydd för den personal som utsätts för ifrågavarande medel. Vidare har arbetarskyddsstyrelsen i samma skrivelseframhållit att man i avvaktan på förslag till åtgärder från arbetsgruppen ienlighet med god yrkeshygienisk praxis bör försöka hålla personalens expositionför anestesimedel på lägsta möjliga nivå. Styrelsen påpekar särskilt att man iförsta hand bör se till att narkosgivning sker i utryramen med godallmänventilation. Därutöver rekommenderas att överskottsmängder av narkosmedelavleds från narkosutrustningens utsläppsventiler bort från personalensandningszon. Den av arbetarskyddsstyrelsen tillsatta arbetsgruppenskall verkställa sitt uppdrag skyndsamt. EnUgt vad jag inhämtat kan förslagfrån arbetsgruppen väntas . Jag vill tacka socialministern för svaret på min fråga.Jag var medveten om att arbetarskyddsstyrelsen hade tillsatt en grupp, men jagkände ändå en betydande oro och ville därför ställa frågan om den fortsattahandläggningen av ärendet. Det är denna problematikaktualiserades. Så tidigt som skrev till den dåvarandemedicinalstyrelsen och bad om svar på frågan ora vissa narkosmedel kunde haskadlig inverkan på den som regelbundet kom i kontakt med medlen.Medicinalstyrelsen vände sig då till vetenskaplig expert och denne sade , aUtså , att en del skyddsåtgärder bordevidtas. Sedan fortsatte ärendet sin vandring i den nya , och ibörjan av 1972 vandrade det vidare till arbetarskyddsstyrelsen, som i september1972 tillsatte arbetsgruppen. Mycket tyder på att det finns hälsorisker för densjukvårdspersonal som arbetar i operationsrum där bedövningsmedel används, ochmycket tyder på att det finns ett samband mellan narkosarbete och spontanaaborter. Vi vet att det finns möjlighet att med enkla tekniska åtgärderevakuera narkosmedel. Mot den bakgrunden tyckte jag att det var minst sagtförvånande att har gjort så litet , och jagvar oroad över att en ny lång utredningsperiod skulle vänta. Därför vUl jag helt kort säga att jag är riilfredsställdmed det sista avsnittet i socialministerns svar, där det sägs att den nyagruppen skall arbeta skyndsamt. Jag fömtsätter också att socialministern följer ärendetoch ser till att det inte blir av nya utredningar utan attett förslag verkUgen skyndsamt läggs fram. Jag förutsätter också attarbetarskyddsstyrelsen ser till att de anvisningar man nu har utfärdatverkligen följs. De Ugger rätt mycket i hnje med vad expertsade 1969. De behöver dess värre upprepas igen . Jag tackarän en gång för svaret. Jag kan försäkra att vi kommeratt följa dessa frågor med stor uppmärksamhet. Det råder ingen tvekan om attdetta är ett område, där skärpta skyddsåtgärder är angelägna, och arbetsgruppenhar ambitionen att se till att sådana kommer. Jag har redan pekat på i mittsvar, vilket också har nämnt, att vi i avvaktan på arbetsgruppensresultat skall försöka att i enlighet med god yrkeshygienisk praxis på olikasätt komma åt dessa problem. Överläggningen var härmed slutad. § 7 Ang. den rättsliga verkan av frigivning av interner isamband med flygplanskapning Herr justitieministern ordet för att besvara () i kammarens protokoll för den23 november intagna fråga, nr 341, och anförde: har frågat mig om interner somi samband med flygplanskapning friges och lämnar landet kan anses ha fåttstraffet efterskänkt. Enbart den omständigheten att interner tillåts lämnaanstalten och landet i samband med flygplanskapning innebär inte att någotbeslut har fattats om eftergivande av svenska statens straffanspråk. Ang. den rättsliga verkan av frigivning av interner i sambandmed flygplanskapning Överläggningen var härmed slutad. Om åtgärder för att av ärendena i kam- § g Om åtgärder för att nedbringabalansen av ärendena i kammar- Herr justitieministern erhöll ordet för att besvaraherr i (c) i kamraarens protokoll för den 27 noveraberintagna fråga, nr 342, och anförde; i har frågat migvilka åtgärder jag avser att vidta för att nedbringa den stora målbalansen ikammarrätterna. Den förvaltningsrättsreform som beslöts av genomfördes den . Genom reformen flyttades tyngdpunkteni den domstolsmässiga besvärsprövningen i förvaltningsärenden från regeringsrättentill kammarrätt. Kammarrätt fick ställning av allmän förvaltningsdomstolnärmast under regeringsrätten med i stort sett samma målområde som denna. Isamband med reformen byggdes kammarrättsorganisationen ut kraftigt. Det finnssedan den 1 januari en ny kammarrätt i med sex avdelningar.Kammarrätten i har Uksom tidigare nio avdelningar, men två av dera ärnumera förlagda till . är målbalansen i regeringsrättenhög. En av avsikterna med förvaltningsrättsreformen var att begränsatillströmningen av mål till regeringsrätten, och man kan redan nu konstateraatt mälbalansen där minskar. Mälbalansen i de båda kammarrätterna är högre än den1 januari i är. Det är emellertid inte möjligt att redan nu dra några säkraslutsatser i frågan huruvida ökningen beror på otillräcklig storlek påorganisationen eller på andra omständigheter. Jag vill särskilt peka på att manmåste räkna med att handläggningstiden i vad gäller sädana mål som kammarrättej tidigare sysslat med är längre under ett inledningsskede. När personalen,som till största delen tidigare sysslat enbart raed skatteraål, vinnerförtrogenhet raed de nya raålområdena är det troligt att handläggningstidernaminskar. Kammarrätten i fungerar redan nu utmärkt.Uppbyggnaden av den nya kammarrätten har dock tagit . Rekrytering avpersonal kunde ej, som planerat, ske före . Dettaberodde till övervägande delen på att avtal om den dömande personalensanställningsvillkor träffades först . Underförstå delen av1972 var därför antalet tjänstemän i den nya kammarrätten mycket begränsat. Dethar också varit svårt och tagit än beräknat att rekrytera avsettantal jurister med lämplig utbUdning. Inom den tidigarekammarrättsorganisationen fanns ej ett så stort antal domare och fiskaler attsex nya avdelningar kunde besättas. I stället har jurister från länsstyrelsernaoch de allmänna domstolarna i ganska stor utsträckning erhållit tjänster i dennya organisationen. För dessa jurister behövs en viss övergångstidinnan de bhr förtrogna med den nya verksamheten. i årarbetar kammarrätten i på sex avdelningar. Vissa vakantadomartjänster finns ännu, men dessa beräknas kunna besättas i början av nästaår. torde de övergångssvårigheter förden nya kammarrättsorganisationen som jag nämnt vara övervunna. Jag räknar medatt kammarrätternas kapacitet då kommer att visa sig vara bättre anpassad tillmåltillströmningen och målbalansen än vad de statistiska uppgifterna i dagvisar. Inom följer vi emellertid utvecklingen meduppmärksamhet och kommer givetvis att om det behövs överväga frågan omförstärkning av kammarrättsorganisationen. Om åtgärder för att nedbringa balansen av ärendena i kammarrätterna HerrCARLSSON i (c): Jag ber att få tacka justitieministern försvaret på frågan om arbetsbalansen i kammarrätterna. Den nuvarande situationen är djupt otillfredsställande urflera synpunkter. Balansen av oavgjorda mål, som var 8 683, harständigt ökat och utgjorde 12 355 mål. Trots att en delningskett av kammarrätterna från med avdelningar i ochGöteborg, beräknas antalet oavgjorda mål stiga till 13 690 vid slut.Med hänsyn till att förtur ges andra mål än skatte-, tull- och uppbördsmålkommer de vanliga skattemålen att få vänta onormalt . Bakgrunden till att skattemål föres till kammarrätten ärju som regel att taxeringsmyndighet genora skönstaxering avvikit från denavlämnade deklarationen. En dylik skönstaxering innebär att den skattskyldigehar att inbetala slutlig skatt i vanlig ordning enligt den åsatta taxeringen. Här finns också bakgrunden till att jag ställt frågan omarbetsbalansen i kamraarrätten. En person fick genora skönstaxering sin inkomsthöjd med . Detta innebar bl. a. att hans slutliga skatt höjdesraed . Enär vederbörande person saknade kontanta medel tvingadeshan att låna dessa pengar för att betala den ökade skatt som påförts honom detta för att undvika utmätning frän kronofogdemyndigheten. Vederbörande person har överklagat taxeringsmyndigheternasbeslut. Ännu har kammarrätten icke avgjort hans besvär. Däresthan icke vinner rättelse i kammarrätten utan för målet vidare, återstårytterligare innan rättelse kan erhållas. Huruvida ersättning utgår för erlagda räntekostnader ochövriga med skattemålet förenade kostnader känner jag inte till. Jag kan endastkonstatera att den nuvarande obalansen i taxeringsmål vid kammarrätten ur såvälekonomisk synpunkt som rättvisesynpunkt är helt otillfredsställande. Detsynsätt som finns att betrakta skattemålen som de minst brådskande stärkerinte tiUtron till skattemyndigheterna. Tyvärr förekommer det att skönstaxeringar inte alltidvilar på den omsorgsfulla prövning som är nödvändig och som allmänheten harrätt att fordra. Det är också ur den synpunkten, herr justitieminister, destomera angeläget att ärendebalansen nedbringas i kammarrätten och attskatteärenden ges förtur. Det är angeläget även ur mänsklig synpunkt attärenden av detta slag avgörs inom rimlig tid och att justitieministern Ang. ingripande av enskilt statsråd i samband med myndighetsåtgärd för att förhindra olagliga handlingar verkhgentar sig an dessa frågor för att få en bättre tingens ordning. Svaret gav ettvisst löfte om detta, och jag ber att få tacka för svaret . Överläggningen var härmed slutad. § 9 Ang. ingripande av enskilt statsråd i samband medmyndighets åtgärd för att förhindra olagliga handlingar Herr justitieministern ordet för att besvara hen Molins (fp) i kammarens protokoll för den 29november intagna fråga, nr 345, och anförde; har frågat mig om jag anser detriktigt att enskilt statsråd söker påverka polisens och de kommunalamyndigheternas handlande i samband med förhindrandet av olagliga handlingar,t. ex. ockupation av kommunala institutioner. Svaret är nej. Jag ber att få tacka för svaret. Jag har ställt den här frågan med anledning av ettuppraärksaramat uttalande av justitieministern som gällde de socialamyndigheternas handlande i i samband med ockupationen av Hagahuset -ett uttalande som tycks mig illustrera en principieUt intressantfrågeställning. Låt mig emellertid innan jag går in på den principiella frågansäga något om bakgrunden tUl det aktuella exemplet.