prot · FV0936 · 1972-12-31 00:00:00 — förvärvunde.Jug är inte säker på att fiskarna eller deras orgunisutioner går med på dettu,för det kommer utt drubba en del fiskare mycket hårt. Inte heller har man tagitupp denna fråga i de förhandlingar som förts mellan fiskarnas organisationeroch intendenten så hette det tidigare, men jag är inte säker pä utt detkullas sä i den nya organisationen pä länsstyrelserna om det schablonavdragsom fiskurna trots allt får göra med . Detta avdrag vartidigare , men det höjdes vid årets taxering till och ärfastställt av . Om fiskarna kan styrka att de har kostnader påmer än fär de göra ett högre avdrag. Från utskottsmajoritetens sidu unser vi utt mun inte skulländru de skulteregler som gäller för fiskure eller undru rörelseidkure. Behövsdet stöd till fisket skull det ges i andra former, och dessa undru former hurriksdugen såvitt jug vet enhälligt ställt sig bukom under senure år. Fiskurnukun få hjälp utt skuffa utmstning, hjälp till län för att skaffa nya fiskebåtaroch hjälp av sumhället att bedriva propaganda för ökad konsumtion av fisk. Varken eller har detframkommit nägra sakliga argument för att ändra dessa beskattningsregler, ochdärför yrkar jag bifall till skutteutskottets hemställun. Skattelättnader för fiskare på avlägsna fiskeplatser HerrHÖRBERG (fp) kort genmäle; sude utt reservunternu utgickfrän en feluktig föreställning, men det vill jug på det bestämduste bestridu.Vi vill inte, som sade, att fiskarnas beskattning skullöverförus till summu system som sjömunsbeskuttningen. Det är litet olikuanställningsvillkor för dessa båda kategorier, vilket ocksånämnde. Vi vill endast att den kommande skatteutredningen skall se över dettaproblem och åstadkomma en beskattning av fiskare som är rättvisare än dennuvarande. i (c): säger utt delta inte är nägotproblem, men det tycks del ju ändå vuru. Vi hur inte tugit stäUning till utformningen uv enkommunde beskuttning, utun vi vill bara ha en utredning kring dessa problem föratt vinna klarhet i hur mun skull uppnå rättvisu mellun t. ex. sjömän ochfiskure i beskuttningshänseende. En sädan utredning tycker vi gott kan kommatill stånd. Jug skull bura ställa en mycket kort fräga till herrBjörk. Hur många svenska fiskare berörs av det här problemet, dvs. hur mänga uvdem fiskur bortom den gräns där beskuttningen för sjömän i fjärrfurt tillämpas? i (c); Det är en suk som jug inte kun svuru pä. Dettror jag utt är mer kapabel att reda ut än jag. Ersättning för personskador på grund av brott HerrHÖRBERG (fp): Jag kan lika Htet svara på den frågan. Jagtror inte att kan det heller. Men det gör ju detsamma hur mängasom i dug fiskar utanför denna gräns. Fiskets vUlkor förändras. Plötsligt kandet vara mänga som fiskar utanför gränsen. kun det vuru fä som gördet. Det kan ju vuru bra att ha skattefrågan klariagd innanförändringar sker. Det är väl ändå på det sättet att om mun för ett tiotulfiskure, som fiskur utunför den här gränsen, gär över till schublonisering avalla deras avdrag och alla deras kostnader, så kommer av densvenska fiskarkåren att inte gilla den formen av beskattning. Överläggningen var härmed slutad. Propositioner gavs på bifall tilldels utskottets hemställan, dels reservutionen uv i m.fl., och förklarades den förru propositionen vuru med övervägande ja besvarad.Sedan begärt votering upplästes och godkändes föHandevoteringsproposition: Den som vill att kammuren bifuller skutteutskottets hemställun i betänkundetnr 6 röstur ju, den det ejvill röstur nej. Vinner nejhur kummaren bifallit reservationen av i Vid omröstning genom uppresningförklurudes flertalet av kammarens ledamöter ha röstut för ju-propositionen. Däherr begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsuppurut.Denna omröstning gav föHande resultat: § 10 Föredrogs justitieutskottets betänkande nr 3 ianledning av Kungl. Maj:ts i propositionen 1972:1 gjorda frumställningur omunslug för /73 till m. m. jämte motioner. Kammaren biföll vad utskottet i dessa punkter hemslällt. Ersättningför personskador på grund av brott Muj:l hude i propositionen 1972:1, bilugu 4, underpunkten A 12 föreslugit riksdugen utt till Ersättning för personskudor på grundav brott för /73 anvisa ett förslagsanslag av . I detta summanhung behandlades motionen 1972:315 av herrar Ringaby (m) och ()vari hemställts att i skrivelse tUl Kungl. Maj:t skulle anhålla om enöversyn uv unsluget till Ersättning för personskador pä grund av brott ienlighet med vad som anförts i motionen, motionen 1972:316 av iStockholm m.fl. (fp) vari hemställts att hos Kungl. Maj:t begärdeutredning och förslag angående statlig ersättning vid skada genom brott, iförsta hund vid personskudu genom våldsbrott, ullt i enlighet med vud somunförts i motionen, samt motionen 1972:433 av (). 1. att riksdugentill Ersättning för personskudor på grund uv brott för /73unvisude ett förslugsunslag av , 2. utt riksdagenskulle avslå motionerna 1972:315 och 1972:316, 3. utt riksdugenskulle uvslå motionen 1972:433. Ersättning för personskador på gmnd av brott Reservation hude uvgivits uv () sumtherrur (), Johunsson i (c). i Ljusdul (fp). Polstum(c), Schött (m) och (), vilku unsett att utskottet under 2 borthemställu, utt riksdugen i uniedning av motionernu 1972:325 och1972:316 hos Kungl. Muj:t skulle unhällu om utredning uv frägun om vidgud ersättningtill brottsoffer i enlighet med vud reservanterna anfört. Under punkten 4 i justitieutskottetsbetänkande nr 3 behundlus frägan om ersättning för personskador pä grund avbrott. Denna fråga hur vurit föremål för intresse ända sedan1940-talet. Under helu dennu tid hur riksdugen vid sin behundling av motioner iärendet erinrat om att man borde avvakta arbetet på skudeständsrättens områdeinnan frägun om ersättning för skador, som åsamkats personer pä gmnd av brott,fick en lösning. Med det har riksdagsmajoriteten låtit sig nöja. Vi skall kanske dock erinra oss den diskussion som fördesinför val. Eftersom jug ser utt justitieministern är i kummaren,skulle jag vilja erinra om att justitiedepurlementet före vulet sände ut ettmeddelande, där man förutskickade en reform som äntligen skulle lösa frågan omersättning för personskador på grund av brott. Detta besked från departementetkommenterades av många pressröster, som sade att det var en efterlängtadreform, och man ställde stora förhoppningar på att frägan äntligen skulle få envettig lösning. Sedan kom frågan till för behundling. 1 sumbunddärmed väcktes kritiska motioner. Det var framför allt i tre avseenden som man Ersättning för personskador på gmnd av brott För det första konstaterade man utt detta förslug helt frångick desedvunliga skudeståndsrättsliga principerna, som innebär utt den skadelidandeskall försättas i samma situation som den han befann sig i innan skadaninträffade. Enligt departementsförslaget skulle endast socialt ömmunde behovtillgodoses. Det vur alltså enburt de som hude en verkligt dålig ekonomi somskulle kunnu komma i ätnjutunde av nägon form av ersättning. För det andru vurdet inte domstolumu som skulle prövu ersättningsfrågorna utan prövningen skulleske i departementet. För det tredje gjorde vi motionärer gällunde uttreformernu nuturligtvis mot denna bukgrund skulle få en alltför begränsadomfattning. Vi noterade också under riksdagsbehandlingen förra åretatt Landsor-gunisutionen m. fl. remissinstanser hade varit kritisku mot dettuförslug. Jug vill återigen erinru om att i sitt avstyrkanderemissyttrande hade anfört att reformen inte fyllde något egentligt syfte i denform förslaget hade fått. Man anförde att ersättningssystemet borde omfattainte bara personskador utan också egendomsskador och ideell skada i störreutsträckning än som förutsattes i försluget. Kritiken från remissinstunserna gällde ocksä principen uttden skade-lidundes ekonomisku situution skulle beaktas vidersättningsprövningen och att därvid endast socialt ömmande behov skulletillgodoses. har vi fått en viss erfarenhet av detta system, som harvurit i kruft nästan exakt . Jag konstaterar, herr talman, att detväl mera är ett missfoster än ett välskapat barn som vi har fått. Vi noterar idug att ersättning endust hur utbetuluts i nio full och utt det summanlagduersättningsbeloppet för dessu skador uppgår till nägot . Jagtror inte att justitieministern heller kan göru gällunde utt situutionen närdet gäller brottsligheten skulle vuru så gynnsum utt inte mer än nio personer idet här landet av skulle kunnu med fog göru anspråk påatt få ersättning för kroppsskada på grund av brott. När reformen genomfördes ansåg även utskottsmujoritetenutt det vur frågu om en försöksverksumhet. Jug vill frågu utskottsmujoritetensrepresentanter här om de anser utt försöksverksamheten har givit ettpositivt resultut. Eller hur resultatet blivit mera negativt än man hudeanledning att räkna med? Vi hur inte kunnut ena oss inom utskottet i dennu frågu,utun de borgerliga representanterna har fogat en reservation tUl betänkandet.Vi vidhåller den uppfattning som vi hade när den här s. k. reformengenomfördes, nämligen att man borde hälla fast vid de skadeständsrätts-liguprinciperna. Därför anser vi att ersättningssystemet bör omprövas. Somen riktpunkt bör gälla att bäde egendomsskada och skada av ideell natur skallkunna ersättas och att ersättningsprövningen bör ske med tillämpning avallmänna skadeständsrättsliga regler. Vidare anser vi fortfarande att det ärriktigare att domstolarna eller domstolsliknande organ har hand om prövningen.Den bör icke liggu i justitiedepurtemen-tet. Utskottet har ocksä haft att behandla en motion som tarupp frågan om möjlighet till retroaktiv ersättning, dvs. ersättning för skadasom har Vi reservanter anser att möjligheten till ersättningför skadu som inträffut före dennu tidpunkt inte bör vura utesluten, och vitycker utt den utredning som snurust bör tillsättas skall behandla den fråganmed förtur. Jag skall låta mig nöja med detta tills vidare, herrtalmun, och yrkar bifall till reservationen som är fogad vid utskottetsbetänkande. I detta anförande instämde herrurJohunsson i (c) och i (fp). Utskottets ordförunde hur redogjort för vad frågan gälleroch för motiveringen till reservutionen. Jug kun i ullt väsentligt instämma ivud hon hur unfört och skull därför nöju mig med ett par kompletterandesynpunkter. Den starka ökningen av brottsligheten, särskUt under detsenaste årtiondet, har vållat stora skador och lidanden, inte minst fördeenskildu människor som drubbas av brotten. Samhället har inte kunnat upprätthällaett tillfredställande rättsskydd för sina medborgare. Frän ,och har under mänga är krävts effektivare samhällsinsatserför att förebygga och begränsa brottsligheten. Det har inte bara gällt ökaderesurser för polisen utan åtgärder på en rad olika områden av samhällslivet.Emellertid är det klurt utt vi inte kan räkna med att helt eliminera brottsligahandlingar. Men vi kan åtminstone se till att de människor som drabbas avvåldsbrott eller andra angrepp hålls ekonomiskt skudeslösu. Det betyder uttfull ersättning skall utgå för skadorna, ulltså inte bura ett understöd isocialt ömmunde situationer, som de nu gällande reglerna innebär. Kravet på att staten garanterar utt mälsägunden skall fåut sitt skadestånd gäller i första hand personskador genom våldsbrott, eftersomdet är en primär uppgift för staten att skydda sina medborgare motväldshandlingur. I dessu full är det, tycker jug, särskilt stötunde utt offretinte ens gurunteras ekonomisk ersättning för sinu skudor. Men det kan ocksåvara rimligt att ersättning garanteras för andra skador än personskador, t. ex.för sveda och värk, som ju ofta är av betydande omfattning när det gälleröverfall och andra våldsbrott, och för framtida men etc. Ocksä vid andra brottän våldsbrott, t. ex. vid inbrottsstöld i bostadslägenhet, kan det vara befogatatt staten står som garant för att den bestulne fär ut full ersättning förskadan. Den närmare avgränsningen av de brottsgmpper där staten bör gurunteruskudestånd fordrur en viss utredning innan förslaget kan genomföras. Man kanockså behöva överväga t. ex. hur ersättningen skull fustställas, när det inteblir nägot mål vid domstol och mun ulltså inte kun läggu ett domstolsbesluttill grund för ersättningens storiek. Det kan hända att brottslingen är okändoch utt det därför inte kun bli något mål vid domstol. Reservunternu har därför begränsut sig till utt begäru enutredning uv frågan om vidgad ersättning till brottsoffer i enlighet med deriktlinjer som utskottets ordförande redovisat. En sådan utredning bör om dengoda viHan finns kunna görus ganska snabbt. Jag yrkar bifull till reservationen. I detta anförande instämde herrurWestberg i Ljusdul (fp) och i (fp). Ersättning för personskador på gmnd av brott Ersättning för personskador på grund av brott behagade beteckna systemetmed ersättning för brottsskador som ett missfoster. Lät mig med anledning avdetta säga nägot om vad som kan räknas till havandeskapstiden för dettaförslag, så skaU jag försöka visa att man inte gärna kananvändu en sådan beteckning här. När vi i vid årsskiftet 1969-1970tog upp denna sak var det naturligt utt vi frågude oss hur det ser ut pä undruhäll i världen. Vi funn utt bortsett från och ett par amerikanskadelstater var det bara i som man har ett system med statlig ersättningvid brottsskador. Då är det klart alt vi försökte ta del av det engelskasystemet och de engelska erfurenheterna. Mun införde nämligen detta system iEngland . Jag vill inte sägu utt vi hur kopierut det engelskusystemet, men vi hur följt det gunska nära eftersom dess utformning förefallitoss lämplig och bra. Då kan det finnus anledning att nämna hur utvecklingengått i . Det hur nämligen visut sig där att det kom ingunska fä unsökningur. Sedun har antalet stigit sä att ersättningarna gårupp till 2 miHoner pund per är. Om mun vill göra en jämförelse efterinvänaruntulet skulle det för ett fullt utbyggt engelskt system motsvuru ettbelopp på i . Men det är efter sex årstUlämpning. Mun kun dock uv undru unledningur inte göra en direktjämförelse mellan engelsku och svensku förhållunden. Skälen är följande. Detengelska systemet är väl känt blund ullmänheten, och först under detfjärde verksumhetsåret översteg de summanlagda ersättningarna 1 miHon pund,vilket efter svenska förhållanden skulle bli 1,8 miHoner kronor. Men därtillkonimer en väsentligare sak, nämligen att det försäkringsskydd som gäller vidskadefall är mera omfuttunde i un i . Grundskyddet i form uvsociulförsäkring ger högre kompensu-tion och därmed mindre utrymme förkompletterunde unordningur i än i . Särskilt gäller dettasjukpenningen. Den ger i de lägre inkomstskikten här i landet ofta i detnärmaste hundraprocentig täckning för inkomstförlust i sambund med skuda;sjukvårdskostnader täcks nästan helt. Vidare skyddas i sedan ett par årde ullra flestu människor uv s. k. skudeståndsförsäkring, som ingår i vanlighem- och villaförsäkring. Det innebär att försäkringsbolaget förskotterarersättning enligt skadeståndsreglerna och övertar den skadelidandes krav motskadevållaren. Motsvarande anordning finns veteriigt inte i . Vi har alltså i övrigt byggt upp vårt system efter sammametod som i . Inte heller i är systemet uppbyggt efter ettstrikt skadeständsrättsligt ansvar för staten. Och jag vill gärna säga här, attskadeståndsrätten som vi också sade när vi lude förslaget av olikaanledningar är ett mindre lämpligt instrument när del gäller att lösa frågan omersättning vid olika skador som inträffar i sumhället. Jug hur närmareutvecklat detta i den proposition till ny skudeständslugstiftning som nyligenhur kommit riksdugen till hunda. Det blir kunske uniedning att i sambund medatt den propositionen behandlas återkomma till dessu problem.Men jag vill i det sammanhanget - eftersom i reservationen åberopas ettyttrande av LO - rikta fm uppmärksamhet på att inte heller LOanser att man bör gä fram på den skadeståndsrättsliga vägen. Pä de gmnder somutvecklats har vi menat att här bör samhället ta ett ansvar och efterbillighetsprövning ge kompletterande ersättningar. Då säger att den omständigheten att det pätre kvurts år utgått ersättning endust i nio full, där summun uv utbeluldabelopp uppgår tiU endust , visur väl hur dåligt systemet är. Mendet finns, fm , tre fuktorer som aUu hur betydelse i detta full ochsom mycket väl förklarar vurför situutionen är sädun. Den förstu omständigheten hur jag redan antytt, när juggjorde jämförelsen med . Man har i allmänhet redun ett mycket bru skyddi vär sociul försäkring och i unnan försäkring, främstskadestånds-försäkringen. Detta har vi tydligt kunnat se av det 40-talunsökningur som inkommit. Det är mycket blygsumma belopp som begärs - i den mänskadorna varit mera omfattande har det nämligen redan utgått ersättningar frånden allmänna försäkringen. De belopp som man begärt har kunnat röra sig mellannågra hundru kronor och någru . Den andra omständighet som är av betydelse är att visäkert har en överdriven uppfuttning om i vilken utsträckning det förekommervåldshandlingar av en typ som kan medföra att offret lider skada och liar behovav ersättning. Om man har som huvudläsning kanske man lever iden föreställningsväriden att det hör till det vardagliga att människor oprovocerudeblir nedslugnu och skudude. Det 40-tal ansökningar som kommit in ger en annanbild. En mindre del uv unsökningarnu gäller oprovocerude våldsdåd. De flesta ärav den typen utt det på en dunssulong eller en dunsbuna har blivit slagsmål,oftast i samband med spritförtäring, och en har dä blivit nedslagen och fåttskador och kun inte få ersättning från den andre. I sådana fall mäste vi ändå,, med de utgångspunkter som vi har för reformen sägu oss utt detfinns anledning till jämkning av det ersättningsbelopp som begärs uv den somhar fått så att sägu mest stryk. En annan typ av ersättning gäller svartsjukefall ochlägenhetsbråk i samband med spritförtäring. Också där finns anledning attöverväga -och det har vi ock.så gjort - en jämkning av ersättningsbeloppen. Även om försäkringar täcker de flesta skador som kaninträffa i sådana här situationer gäller det inte på ett område, och där har viverkligen sett vilken betydelse denna ersättning har. Del gäller tundskudor,som ju icke blir ersutta genom nuvurunde försäkringur och där ulltsåersättningsbeloppen är ett bra komplement. Det talades här om - jag tror det var - uttersättning också borde utgå för sveda och värk. I de regler för systemet somriksdugen har godkänt har vi skrivit försiktigt och sagt att ersättning endusti särskildu full borde utgå för svedu och värk. Men jug kun nämna att vi iflera fall har kunnat utge ersättning för sveda och värk, där det har vuritfrågun om oprovocerud misshundel och där det hur förefullit skäligt utt utgeersättning. Vi hur alltså tänjt på bestämmelserna något men inte mera än viunsett oss hu huft täckning för. Hn tredjeuniedning till att det inte har kommit in flera ansökningar är Ersättning för personskador på grund av brott Ersättning för personskador på grund av brott - någotsom erfarenheterna från ocksä visat att det tur läng tid innunkännedomen om ett nytt ersättningssystem tränger ut blund allmänheten. Iutskottsbetänkandet har redovisats vad vi har gjort för att sprida upplysning,och vi försöker vid vae tiUfälle sprida upplysning om detta system. Men hurmycket information man än sprider så dröjer det innan det tränger ut i detallmänna medvetandet. Därför finns det också på den grunden en förklaring tillatt så pass få ansökningar har kommit in. När det gäller ersättningar för misshandel som har ägt rumföre , där vi har satt en gräns, vill jag nämna att det redanföre förekom att vi i särskilt ömmande fall i konseH beslöt omersättning. Den möjligheten finns fortfarande kvar. Vi hur avslagit 15ansökningar som har kommit in och som hänför sig till tiden föreden 1 januari1971 och detta på den grunden att inget av de fallen har varit sä ömmande attvi har unsett utt det funnits uniedning utt göru ett unduntug från huvudregeln. Slutligen vill jug sägu utt jug visst kun vuru med om ulldiskuteru frågun om vem som skull prövu ersättningarna. Vi har sett detta somen försöksverksumhet under första och andru uret, och vi hur ansett detvärdefullt utt i justitiedepurtementet kunnu följa utvecklingen, se vilkensorts ansökningar som kommer in och vura med om utt prövu dem, innun viföreslår nägon meru definitiv form för prövningen uv ersättningurnu. Jug vill ulltsä med dettu sägu utt det inte finns någonuniedning, som jug ser det, alt göra nägon ändring i reglerna,eftersom de ger oss möjlighet att utge ersättning i de situationer som ireservationen har påtalats. Jag utgår också från att reservanterna knappast harmenat att man skulle hundraprocentigt utge ersättning av denna typ i de fall dådet kan finnas medvällande eller dä man själv hur uppsökt furiigt sätlskupeller omständigheterna i övrigt inte vurit särskilt ömmunde, utun utt i sådanafall en jämkning bör ske. Jag kan nämna, då det möjligen kan varu uv nägot intresse,utt i de nio fall, där ersättning utgått med , hur de totalayrkundenu vurit . Det förefuller kanske snålt att vi bara harbetalat ut en tredjedel, men om justitieutskottets ärade ordförande tog del avmaterialet beträffande de nio enskildu fullen, känner jug mig tämligenövertygad om utt vi skulle kommu till ungefär samma ståndpunkt i fråga om deersättningsbelopp som hur utgått. FruKRISTENSSON (m) kort genmäle; Justitieministern uppehöll sig mycketingående vid det engelska systemet, och vi fick en informution om del systemetnär utskottsmujoriteten tillstyrkte depurtemcntschefens förslug. Det ärriktigt, som statsrådet säger, att allteftersom det varit i funktion harantalet ersättningar ökat. Min fräga är närmust om herr stutsrådet ändå menurutt det nuvarande systemet fungerar tillfredsställande, när bara nio personerhur fått ersättning . Jag tycker inte det. säger att om jag tog del av ansökningarna skulle jag finna att debeslut som departementet har kommit till var rikliga. Men jug kun inte låtu bli utt tänka på alla de andra människor som drubbus uv våldsbrottoch lider personskador och som inte tycks få någon ersättning. Dä frägur mun sig vur felet ligger. Felet liggernuturligtvis i systemet med den begränsning som det innebär. Men till en deltror jug att det Hgger i bristande information. Ocksä i hurutvecklingen varit sådan att ju längre systemet har varit i funktion, destofler människor har uppmärksammat det och kommit i åtnjutande av ersättning. Nusäger utskottsmajoriteten utt det inte finns nägot utt unmärka pä informutionenhär i . Det stämmer inte riktigt med herr statsrådets uppläggning avfrågan. Herr statsrådet talur om att människor har möjlighet attförsäkringsvägen hålla sig skadeslösa. Men de obligatoriska försäkringarna gerinte utrymme för ersättning för sveda och värk och framtida men. Dä är munhänvisud till privutu försäkringur för utt lösa frågan. Vi skall komma ihåg attdet hur blivit en kruftig höjning uv premiernu, eftersom untaletförsäkringsfull har ökat; jag tror att premien höjts när detgäller hemförsäkringen t. ex. För övrigt gäller för alla försäkringar en rättstor självrisk. Herr stutsrådet nämner också skudeständspropositionen, somlugutskottet är i färd med utt behundla. Men den anvisar ingen lösning pä denfråga som det här betänkundet tur upp. Till slut skulle jug vilja säga att jag inte anser att jaghar en överdriven uppfattning om antalet våldsbrott i det här landet, och jaghämtar inte min erfarenhet och min kunskap enburt från . Jugbmkur fuktiskt läsa statistik, och det förmodar jug uttjustitieministern ocksä gör. Där finns ganska skrämmande siffror över antaletvåldsbrott. Jug menur helt kort uttryckt utt staten har ett ansvar för dentilltagande kriminaliteten i landet, och det är statens skyldighet och inte deenskilda människornus utt se till att de hålls någoriunda skyddade förskadeverkningarnu. () kort genmäle: Justitieministern tog upp frågun om vi skullövergå från skudeståndsprincipen till försäkringsprincipen och hänvisude tillett uttulunde i propositionen om skadeståndslag, m. m.