prot · FV0994 · 1972-12-31 00:00:00 — Den ekonomiska politiken, m. m. Förhandhngarna leddes till en början av herr förste vicetalmannen. § 1 Den ekonomiska politiken, m. m. Fortsattes överläggningen angående finansutskottetsbetänkande nr 25 samt skatteutskottets betänkanden nr 32 och 33. Efter den långa inledande partiledardebattsom förevarit, bl. a. med anledning av skatteutskottetsbetänkande nr 32, skall jag begränsa mig till att motivera de reservationer somcentern har fogat till utskottets betänkande. Allra först vill jag, herr talman, emellertid framföranågra kritiska anmärkningar mot behandlingen av denna fråga i skatteutskottet.Genom att Kungl. Maj:ts proposition nr 95 kom i slutskede fickutskottet arbeta under hård tidspress. De många turer som från regeringens sidakom att känneteckna uppläggningen av denna fråga gjorde att utskottet i sistaskedet fick fatta beslut med ett minimum av sakuppgifter. Beträffandeverkningarna av arbetsgivaravgiften fick vi i utskottet inga uppgifter alls.Jag måste säga ifrån att en sådan ordning inte är acceptabel. Man har talat om turer och om tuvhoppning i den härfrågan, och nog har jag haft en känsla av att regeringen har svajat någonstansute på ett gungfly till dess att kastade ut räddningslinan ochhalade in regeringen på fastare mark. Jag skulle gärna vUja ställa en fråga tillskatteutskottets ordförande : Varför gick regeringen ifrån sitthuvudförslag om höjd moms, och varför gick inte regeringen konsekvent fram meddet förslaget till och drog konsekvenserna av beslut,vilket det än hade blivit? Jag tror att respekten för allvaret i regeringensförslag skulle ha tjänat på det. Om regeringens förslag var så väl genomtänkt och förnuftigti alla delar, varför flydde då regeringen innan ens momsförslaget fick prövas ivår lagstiftande församling? Min fråga till är: Ville man vinnasaken eller ville man bara regera? Menade regeringen något allvar med sittförslag? Varför vi i inte kunnat acceptera en höjning avvare sig mervärdeskatten eller arbetsgivaravgiften har redanredogjort för. Det framgår också av våra reservationer till skatteutskottetsbetänkande. finns med på tolv reservationer, och jag skall anföra någrasynpunkter i anledning av dessa. Den ekonomiska politiken, m. m. En skatteomläggning av det slag som föreslagits ipropositionen skulle leda till en kraftig höjning av levnadskostnaderna för deenskilda hushållen. Att ovanpå de prisstegringar som vi har haft i vårtsamhälle också komma med en höjning av momsen, det kanvi i inte lämna vår medverkan till. Inte minst gäller detta i fråga omkonsumenternas grundläggande förnödenheter. Vi kan heller inte accepteraregeringens förslag till höjning av arbetsgivaravgiften. En sådan höjning får,som den socialdemokratiska majoriteten i skatteutskottet själv harkonstaterat, återverkningar på näringslivet. Den kan bromsa konjunkturuppgångenoch den kan påverka sysselsättningen genom ökad arbetslöshet. Med de uppenbarakonsekvenserna måste vi också avvisa det förslaget. De i propositionen föreslagna ändringarna i skattesystemetinnebär inte någon egentlig skattelättnad om man tar hänsyn till effekten av dehöjningar av punktskatterna som föreslås. I verkligheten tarfinansminister in mera pengar skattevägen i form av nya punktskatter änvad han använder för sänkning av de direkta skatterna. Dessutom skulleskattelättnaden bli störst för människor i inkomstlägena ,och där träffar man definitivt inte de låginkomstgrupper som vi i iförsta hand vill sänka skatterna för. En revision av skattesystemet framstår för oss inomcentern som mycket angelägen, men fördelningen av skattebördan får inteförskjutas tUl nackdel för låginkomstgrupperna. Den utredning om vårt skattesystemsom vi begärde och som också beslöt kommer att pröva ensådan revision av skattesystemet. I en gemensam motion har och begärtatt denna utredning med förtur skall behandla vissa frågor på skatteområdet.Det gäller en förbättring av barnfamiljernas situation, avskaffande av denfaktiska sambeskattningen, införande av hemmamakebidrag, införande avinflationsskydd i skattesystemet och justering av marginaleffekterna i skatte-och bidragssystemet. , som finns antecknad längre ned påtalarlistan, kommer i sitt anförande att närmare redogöra för innebörden ochverkningarna av regeringens förslag i fråga om skatteskalorna. Det jag nu harberört har sin motsvarighet i reservationerna 1, 2 och 3 som finns fogade tillskatteutskottets betänkande nr 32. I regeringens förslag ingår också en höjning av skatten påtobak, sprit, vin och maltdrycker. Det är konsumtionsvaror som medjämna mellanrum får vidta prisjusteringar på för att de inte skall blibilligare jämfört med andra konsumtion.svaror. Det brukar vara finansministernsegen motivering för höjningar på de varorna. Inom och har vi ansett oss kunnaacceptera dessa höjningar, bl. a. av sociala skäl. Därmed skapas ett visstutrymme för en höjning av barnbidraget med , en höjning som vitror är ytterst välmotiverad med hänsyn till de ökade levnadsomkostnader somsärskilt hårt har drabbat barnfamiljerna. Denna skattehöjning, som är den endavi kan acceptera i regeringens förslag, vill vi däremot tidigarelägga till den1 augusti , detta för att undvika den msning som normalt inträder vid jul-och nyårshelgerna och som i så fall sammanfaller med regeringens tidpunkt förikraftträdandet. Denna förändring föreslår vi i Däremot motsätter vi oss föreslagen höjning av priset påbensin med och på brännolja med . En sådan höjning anser vi inteacceptabel, i all synnerhet som inte en enda krona därav är avsedd att gå tillvåra vägar. Därtill skulle skatten på motorbränslen få kännbara ekonomiskaåterverkningar med tyngdpunkten för människor i de delar av landet där man harlånga rese- och transportavstånd, främst glesbygden. Det är skälet till att vigår emot denna skattehöjning, vilket också framgår av reservationen 6. Som jag redan framhåUit innebär regeringens förslag ingaegentliga skattelättnader. Möjligen kan man tala om en omfördelning mellandirekt och indirekt skatt. Kvar står också verkningarna i skattepuckeln iinkomstläget , där de olyckligt kombinerade avtrappningsreglernai det socialpolitiska trygghetssystemet skärper beskattningen. När vi nuäntligen har lyckats förmå regeringen och finansministern att tillsätta en ny skatteutredningöver hela det skattepolitiska fältet, varför lägger man då fram detta i hasttillyxade förslag som vi nu diskuterar, med de konsekvenser som det medför? Varför inte låta den tillsatta utredningen i lugn och rota upp skattesystemet i hela dess räckvidd? Det gäller inte minst att skapa ochutforma ett skattesystem för de skattefrågor som vi från oppositionen bett attfå prövade med förtur, under beaktande av våra krav på att det skall verkaresursskapande och främja den ekonomiska tillväxten samt ge oss utrymme förreformer på skattepolitikens område. Det är tilläggsdirektiv som vi önskar attden tillsatta skatleutredningen skall få. Detta är kontentan av vårt yrkande i reservationen8. Konstruktionen av vårt skattesystem har en del rentautomatiska verkningar. En inflationistisk utveckling av samhällsekonomin - ochdet är vi inte helt främmande för i vårt land leder också till skärpningar iskattetrycket för de flesta inkomsttagarna utan att de fått några reellainkomstökningar. Svenska folkets rätt att sig självt beskatta får inteförvandlas till en formsak. Medborgarna skall själva genom beslut i riksdagenbestämma skattetryckets höjd, och det skall inte .ske automatiskt genominflation och genom penningvärdeförsämring. Synpunkter på denna fråga har viframfört i reservationen 10. I våra reservationer i övrigt vid skatteutskottetsbetänkande nr 32 har vi tagit upp frågor om beskattningen av folkpensionärernasextra inkomster, frågan om de faktiskt sambeskattade, förvärvsavdragen för äktamakar bl. a. i jordbruk samt en differentiering av momsen på viktigabaslivsmedel, i första hand nu på mjölken. Alla dessa frågor kommer herrJosefson i Arrie att närmare utveckla i sitt anförande senare i dagens debatt. Med det anförda ber jag att få yrka bifalltill de vid skatteutskottets betänkande nr 32 fogade reservationema 1,2,3, 4,6, 8, 10, 12, 14, 17 och 18. Den ekonomiska politiken, m. m. Fru andrevice talmannen (); Herr talman! Med mitt inlägg i den härdebatten vill jag först och främst klargöra dels varför avvisarregeringens skattepaket. Nr 94------- dels vad vi anser att man bör görai stället. Den naturiiga utgångspunkten den--- " givetvis de reservationersom vi tillsammans med och i 30 mai 1972----- huvudsak också moderata samlingspartietavlämnat i skatteutskottet. ------------- \----- Först varför vi säger nej.Regeringens förslag innehåller tabeller om hur mycketden direkta statsskatten skulle sänkas i olika inkomstlägen, politiken,m. m. a * i . . . «... men det man inte talar om ar att detta for det stora flertalet skattebetalareäts upp av de fördyringar som uppkommer genom ökade punktskatter och avgifter. Om detta borde vi inte behöva träta. Regeringsförslaget sänker mte skatterna. Det medverkar till en viss omfördelningmellan det direkta och det indirekta skattesystemet, och för ett flertal blir det ingen förändring. 1 vissa fall blir det t. o. m. Problemet med de höga marginalskatterna löser man inte medregeringsförslaget. Den nedpressning som föreslås är enringa tröst för den stora gruppen inkomsttagare runt 30 000-kronorsstrecket som1970 fick vidkännas marginalskaltehöjningar med på ettbräde. Regeringens skatteförslag tar heller inte fasta på kritiken över desamlade, ofta orimligt höga marginaleffekterna i skatte- och bidragssystemet.Där görs ingenting. Här spelar reglerna om bostadstilläggen en stor roll. Somreglerna utformats, drabbas en barnfamilj med en årsinkomst på 30 000kronor, där en i familjen arbetar, av en marginaleffekt på av eninkomstökning. föreslås i annat sammanhang ändrade regler förbostadstilläggen, som något förbättrar situationen för barnfamiljerna. Menfortfarande blir avbränningarna på en inkomstökning så stora att många kommeratt fråga sig om det lönar sig att arbeta och förtjäna mer. För pensionärernablir det i många fall fortfarande bara kvar av en intjänad hundralapp. Om inkomsten i en tvåbarnsfamilj med ökarmed , dvs. med , blir det enligt det nya förslaget baraca kvar efter direkt skatt och bortfallna bidrag. Stiger prisernasom förut med 4 ä , blir det ingenting kvar som kan sägas höjafamiljens standard. Det blir i stället en minskning! Ett skattesystem, somleder till en minskning på av en familjs reala konsumtionsstandardvid en löneökning på , kan vi inte acceptera. I en artikel av en ekonom i i förra veckanbeskrivs barnfamiljernas pressade situation så här: Med det skatte- och bidragssystemvi har ligger det utom möjligheternas gräns för en mycket stor del avbarnfamiljerna med låga eller mellanstora inkomster att "för egenmaskin" uppnå en realinkomstökning. Förut talade vi om nyrika, nu talar viom nyfattiga. Det är framför allt barnfamiljerna som det gäller. DN-artikelnsom jag åberopade hade en mycket Ulustrativ tabell, som återges på kammarensTV-skärm. Tabellen visar hur den reala disponibla inkomsten, som familjer medendast en förvärvsarbetande får, procentuellt förändras vid en nominelllöneökning på och med en prisstegring på . Någrakommentarer i all korthet; Barnlösa får något plus, högre vid en inkomst på 63 000 änvid 10 000 134 och 30 000. Procentuellförändring av real disponibel inkomst vid en nominell inkomstökning på ochen prisstegring på enligt skatte- och bidragsregler (Endast enförvärvsarbetande.) + 1.8 + 2.3 +2.9 -1.2 -1.0 -1.6 -1.4 -0.7 -1.9 -1.7 -0.4 -1.1 -1.6 -0.5 -1.5 -1.9 -0.3 -1.0 -0.9 -1.4 -2.6 -2.1 -2.8 -2.7 -2.9 -2.8 -3.0 -2.9 -2.7 -2.6 -2.9 -2.8 +2.0 +2,1 + 1.4 + 1.6 -2.6 -2.5 + 1.3 + 1.5 Den ekonomiska politiken, m. m. Barnfamiljer får redan vid små inkomster försämringar viden inkomstökning. Strecket som skiljer plus från minus upplevs som envallgrav. Det skiljer effektivt ut barnfamiljerna från övriga. Många uppleversig som infångade i en fälla! Detta äraUtså regeringens s. k. lösning av marginalskatteproblemet. Den föreslagna omläggningen lämnar inte några väsentligabidrag för att vare sig trygga eller förbättra standarden för de sämst ställdai samhället eller för att åstadkomma ett skattesystem, som inte hårt klämmer åtde s. k. knegarna, de förvärvsarbetande i vanliga inkomstlägen. Men därutöver återstår ju en rad andra viktiga frågor ochproblem olösta med regeringsförslaget. Regeringen fortsätter t. ex. attnonchalera ensamstående med barn och hemmafrufamiljer, om de har särskilt lågainkomster. Just dessa vägrar socialdemokraterna det med individuell beskattningförknippade övergångsstödet. Likaså får mindre företagare, handlare,bensinstationsinnehavare, hantverkare och liknande fortfarande vänta påindividuell beskattning, trots att båda makarna arbetar i rörelsen. En annan förstarangsfråga, som vi begärt att få löst,finns inte heller med i regeringsförslaget, och utredningen får inte ens överhuvud taget syssla med den. Det gäller de problem som hänger samman med attinflationen automatiskt höjer skatten också på inkomster som inte medför ökadköpkraft. Jag vill nu på just den här punkten rikta en fråga både tUlfinansministern, som knåpat ihop direktiven till skatteutredningen, och tillherr , som gång på gång här i avvisat våra krav påinflationsskydd i skattesystemet genom nägon form av index reglering; Varförvill ni inte ens låta utredningen ta upp frågan om inflationsskyddet? Är det för att indextekniken är oprövad? Det är i sä faUfel! I , och har man inflationsskydd. Är det rädslan för att det enbart gynnar höginkomsttagare?Det påstår ni ju i braskande annonser och i tillrättalagda artiklar avsocialdemokratiska spökskrivare. Det sade också här . Men detta är fel! Ni konstmerar en teknik och ett förslag som får dekonsekvenserna och säger att det är vårt förslag. Vi har aldrig sagt att vi vUlgynna höginkomsttagarna med inflationsskydd. Vi vill skydda alla skattebetalareså att de inte automatiskt skall behöva betala högre skatteprocent bara för attdet är inflation. Finansministern måste ju också veta att skattesystemet harrcgressiva inslag som gör att en index reglering tvärtemot vad som påstås integynnar högre inkomsttagare mera utan mindre. 1 det pressmeddelande som regeringen lämnade den 20 aprilsägs att sänkningen av den direkta statsskatten ger den största reduktionen iprocent för årsinkomster och i absoluta belopp för demsom har årsinkomster . Det blir alltså bäst föralla. Jag skulle lika gärna kunna vända på det och räkna i botten med kronoroch i högre lägen med procent. Då blir det med regeringens förslag sämst föralla. Så räknar regeringen gentemot oss. jag tyckerinte det är värdigt den seriösa prövning som vi skall ägna oss åt i det härhuset. Ett inflationsskydd är dessutom över huvud taget intenågon skattesänkning, utan det är ett skydd mot den skattehöjning som kommerefter det att har fattat sitt beslut. Är det inte så, herrfinansminister - jag talar här tUl protokollet - att det är bekvämt att fåplocka av skattebetalarna nära mer än vad vi här iriksdagen har givit rätt till? Dehuvudsakliga skälen för vårt nej till skattepaketet är alltså; Det blirför de flesta inga lättnader. Deorimliga samlade marginaleffekterna görs det ingenting åt. Inflationsskyddethar helt uteslutits, även för utredningen. Regeringsförslaget är ett hastverk som knåpats ihop utanmöjligheter till insyn och påverkan från t. ex. de storalöntagarorganisationerna och andra intressenter utanför . Den finansiering som regeringen föreslagit är olämplig inuvarande konjunkturläge och hotar sysselsättningen i många företag och branscher. Höjdbensinskatt gör det extra dyrt för dem som bor i glesbygd. En skattereform värd namnet måste till allt väsentligtfinansieras genom ökad tillväxt i samhällsekonomin och genom att den offentligasektorn dämpar sin expansion. Det är i och för sig värdefullt att kommunerna nuhåller tillbaka sin expansion, men staten måste lära sig att spara själv också! När det har avslöjats hur litet skattepaketet har alt geskattebetalarna har framför allt statsministern gjort uppgörelsen medkommunerna till det centrala. Den är unik, har han sagt. Ja, den är unik. brukar ju ge båda parter något väsentligt substantiellt. Det unikahär är att så inte sker. Staten lovar inte kommunerna att hålla inflationen ischack och inte heller att lyfta av kommunerna kostnadskrävande uppgifter.Staten lovar inte heller att spara själv. Och kommunerna kan när som helst ulansanktionsåtgärder höja skatter och avgifter. Uppgörelsen är i sanning unik. Enförhandlare som blåser upp en så tom uppgörelse till något stort skulleuppriktigt sagt bli utskrattad. För oss stod det tidigt klart att skattereforminte skulle ge de förväntade resultaten. Därför begärde vi atten ny skatteutredning skulle tillsättas. Så beslöt också . Först efternära ett halvt är kommer direktiven till utredningen. Ännu har inte utredningensammanträtt. Det är ett anmärkningsvärt sätt att förfara; i stället för attsnabbt tillsätta den utredning som har begärt förhalas den, ochregeringen gör sitt eget förslag. Har man inget sinne för att just skatterna t.o. m. enligt grundlag skall bestämmas av , har man inget sinne hellerför de nya strömningarna i tiden? kräver ju folket att så mänga som möjligtfår vara med och säga sin mening. En minoritetsregering har dessutom särskildanledning att lyssna på andra och inte vara sig selv nok. Förslag som berörskattesystemet bör behandlas på sedvanligt sätt inom utredningen. Det är ocksåutredningen som har att planera för i vilken takt olika förslag inomutredningens ram bör läggas fram. Då kan man också beakta kraven påremissförfarande, krav som stöds av betydande löntagarorganisationer - även omfinans-' 5 * protokoll 1972. Den ekonomiska politiken, m. m. Den ekonomiska politiken, m. m. ministerni dag gjorde remissförfarandet till ett mycket betydelselös instrument, ungefärsom om ingenting vettigt skulle kunna komma fram genom att andra människor blirdelaktiga i arbetet. De direktiv utredningen nu tUl sist har begåvats med ärsynnerligen snäva. Rädslan för att låta utredningen arbeta fömtsättningslöstoch obundet är särskUt framträdande. En skatteutredning bör själv ha möljlighet att undersökavilka förändringar man kan göra i olika delar av skattesystemet. Därför bör densjälvfallet noga få pröva frågan om lämpligheten av s. k. differentieradmervärdeskatt eller andra åtgärder som syftar tUl motsvarande avlyft-ningar avmomsbelastningen på viktiga livsmedel. Det är givetvis riktigt som det har sagts i debatten, atten skatteutredning med en ambition att föreslå verkliga lättnader i beskattningenför flertalet kräver avsevärd tid. Först gäller det att göra delreformer, somär positiva och som därigenom bidrar till att göra hela skattesystemetresursskapande. Det gäller också att effektivare bekämpa skattefusket. På denvägen kan också trycket lätta för de lojala skattebetalarna. Man kan fråga sigom vår taxeringsorganisation år effektivt utnyttjad, när massor med dyrbararbetstid används till att justera en eller annan hundralapp i enklalöntagardeklarationer, medan miljoner får rinna bort obeskattade därför att detsaknas kraft och förmåga att genomlysa de raffinerade skatteflyktshärvorna.Inte ett ord sägs i direktiven om att dessa viktiga frågor skall behandlas avutredningen. En skattereform värd namnet torde tUl sina verkningar bliså omfattande att den för sitt genomförande kräver en långsiktig planering föratt få fram de nödvändiga resurserna. Var och en som sysslat med skattesystemvet att man inte gör något bra över en kafferast. 1970 var dåligt.Hastverket 1972 är dåligt. behövs ett långsiktigt tänkande och inte detständiga plottrande som bär Strängs märke. Sedan finns det frågor, där snabbajusteringar är ytterst angelägna och som utredningen kan behandla med förtur.Det gäller inte minst inflations-skyddet och sådana ändringar avmarginaleffekterna i skatte- och bidragssystemet som gör det lönande alt arbetaoch därmed bidrar tUl ökade resurser. Det gäller också faktisk sambeskattningoch hemmamakebidrag. några ord, herr talman, om handläggningen av deviktiga skattefrågorna. Frän socialdemokratiskt håll på hög nivå har framförtsbeskyllningar om ohederlighet, oförskämdhet och manövrerande, och allmänhetenmåste därför undra vad det egentligen är som händer i vår gamla hedervärdariksdag. Det är därför viktigt att skapa klarhet kring vad som har hänl, ochjag vUl tUl kammarens protokoll få läsa in de frågor som föranlett alla dessaäreröriga beskyllningar. Vid skatteutskottets sammanträde den 10 maj 1972framställde jag bl. a. följande frågor, vUket framgår av utskottels protokoll; "1) Hur stor procent av disponibel inkomst tas ianspråk av momshöjningen? 2) Hur stor procent av disponibel inkomst tas i anspråkgenom höjningen av samtliga indirekta skatter, alltså även inklusive moms på höjningarvad gäller andra indirekta skatter? 3) Hur storprocent av de totala disponibla inkomsterna i samhället utgör de totalaskatteökningarna enligt propositionen? 4) Hur stor blirden disponibla inkomsten för fysiska personer enligt förslaget i proposition1972:95 (total nettoinkomst direkt skatt)?" På denna punkt efterlystejag tabeller. "5) Hur stora blir prishöjningarna på grund av dehöjda indirekta skatterna? 6) Hurpåverkar den totala skattehöjningen a) stat och kommun b) privata ochoffentliga investeringar?" Om dessa frågor blev tillfredsställande besvarade, skullede i någon mån kunna belysa verkningarna för de enskilda människorna. Svar påfrågorna lämnades , innan beslut fattades i ärendet. Efter regeringens presskommuniké om arbetsgivaravgiftenbehandlades regeringsförslaget med momsen i utskottet. Detframgår av protokoUen att vid det andra sammanträdet yrkades bifall tillförslaget med momsen. Vid det tredje sammanträdet yrkades bifall till förslagetom arbetsgivaravgiften. Vid det fjärde sammanträdet fattades slutgiltigt beslutom denna. Då detta behandlades fanns icke ett enda ord skrivet som underlag,ingenting om verkningarna på t. ex. sysselsättningen, investeringsviljan,exporten och handelsbalansen. Dessa verkningar har ju ändå enligtutskottsmajoritetens skrivning oroat även majoriteten. Då hearing begärdes medolika organisationer för att få verkningarna i någon mån belysta på den kortatiden, avvisade socialdemokraterna detta krav. Beslut fattades avsocialdemokraterna om miljardkonsekvenser för samhället, om ekonomisk påverkanpå enskilda människor utan att ett enda ord fanns tUl belysning av vad detgällde. Jag har, herr talman, velat lämna den här redogörelsen förkammaren, eftersom vi här är vana vid att kammarens ledamöter kan lita på inom utskotten noga granskat de ärenden som går till beslut i kammaren.Någon sådan noggrann förberedande behandling har icke skett i detta fall.Därtill har icke funnits tid och icke material. Enligt offentliga uttalandenskulle utskottet ha fått massor med material. Detta är alltså icke medsanningen överensstämmande. Statsministern har i TV uttalat, att han hoppades att maninte mera skulle få uppleva den här sortens manövrerande i utskott. Jag villsäga, herr talman, att jag hoppas att riksdagsmän kommer att krävamöjligheter att få belyst hur verkningarna blir av vad de uppmanas göra. Dethar sagts - också i TV - att det är oförskämt att ställa sådana här frågor. Omman skall använda några sådana ord som oförskämt tycker jag att det är föratt använda terminologi - oförskämt mot svenska folket att fattabeslut utan att redovisa hur människorna drabbas. Jag yrkar bifall tUl reservationerna 1, 2, 3,4, 6, 8, 10, 12, 14, 17 och 18 vid skatteutskottets betänkande nr 32. Den ekonomiska politiken, m. m. Den ekonomiska politiken, m. m. HerrMAGNUSSON i (m): Moderata samlingspartiet har under gångna årriktal en hård kritik mot det höga skattetrycket i vårt land. Tyvärr är det juså att skiljer ut sig i en icke smickrande grad från de övrigavästeuropeiska staterna, varför det är nödvändigt med en ändring, om vi skallkunna behålla vår konkurrensförmåga .