prot · FV0933 · 1972-12-31 00:00:00 — Här kan inte svenskfartygsinspektion kontrollera vad fartyg lastar och hur det lastas.Besättningen känner inte till vad som fraktas i det här fallet en flytandekemisk produkt - med ett fartyg som med hänsyn tiH sin säkerhetsutrustning ochbeskaffenhet i övrigt ej var klassat för detta och ej heller hade tUlstånddärtiU. Är statsrådet villig medverka till att sådana reglerinföres att besättningen på lämpligt sätt informeras - i varie särskilt fall om de kemiska laster som ett fartyg med hänsyn till sin beskaffenhet ochutrustning får föra och dessutom erhåller sådan trovärdig uppgift angående denprodukt som skall lastas att det kan avgöras om den verkligen får tas ombord? Om skärpta bestämmelser för transporter till sjöss avkemiska laster TUl svar på den direkta frågan av herrRosqvist vill jag säga att redarens allmänna skyldighet enligtsäkerhetslagstiftningen att tUlse att ombordanställd får kännedom om desärskilda risker för ohälsa och olycksfall, som är förbundna med arbete avvisst slag på fartyget, har beträffande transport av farliga laster regleratsnärmare i anvisningar om skydd mot olycksfaU ochohälsa. Där sägs bL a.; "På fartyg som transporterar hälsofariiga ämnen skallsärskilt meddelande därom finnas uppsatt pä anslagstavla för besättningenskännedom. Meddelandet skaU ange vilka försiktighetsåtgärder som ombordanställdskall vidta för att ej utsättas för hälsorisker och de symptom som erhålles vidförgiftning. Meddelandet skall vidare ange ämnets brandfarlighet,brandbekämpnings- och saneringsåtgärder och kortfattade anvisningar för säkraarbetsmetoder samt andra upplysningar som kan vara av värde. Meddelandet börutformas som ett iögonenfallande varningsanslag med farosymboler enligt IMCO:skod om transport till sjöss av farligt gods och med svart och gul kantmarkering k.skyddsmärkning).--- Finns personal bland besättningen som ej ärläskunnig i svenska, norska eller danska språket skall meddelandet även varaavfattat på engelska". Om åtgärder med anledning av avstängning av vissaglesbygdsvägar HerrROSQVIST (s): Det är tydligt att det finnsbestämmelser, och de kanske finns åtkomhga för besättningen. Men besättningenvet inte vUken sorts last fartyget får föra, och man vet heUer inte medsäkerhet vilken last som tas ombord. Det var så det gick till på M/T Sintus.Det är för att förebygga att sådant upprepas som jag ställer min fråga. Jag är medveten om att de allra flesta redare äransvarsmedvetna. I det faH som jag har relaterat kan man inte säga attvederbörande varit direkt ansvarsmedveten, och det har medfört en mycketallvarlig olycka. Överläggningen var härmed slutad. § 28 Om åtgärder med anledning av avstängning av vissaglesbygdsvägar Herr kommunikationsministernNoriing erhöU ordet för att besvara () i kammarens protokoll förden intagna fråga, nr 64, och anförde: har frågat mig om jag avser attvidta särskilda åtgärder med anledning av de svårigheter som drabbarbefolkningen i inland, när aviserade avstängning avvissa glesbygdsvägar träder i kraft. Frågan torde närmast avse statens vägverks beslut om attdra in vissa vägar eller vägdelar i . Åtgärden innebär att dessaundantas från allmänt vägunderhåU men inte att de avstängs. Låt mig först konstatera, att bestämmelserna iväglagstiftningen är sådana att om och har skildauppfattningar i fråga om indragning av väg skall ärendet underställas Kungl.Maj:ts prövning. I de beslut som fattat beträffande indragning av vägi de av avsedda faUen, har vägverk och länsstyrelse varit överensom indragningarna. I två fall har besvär anförts över beslut.Remissbehandling pågår, och innan ställning tagits är jag självfallet inteberedd att göra några uttalanden. Som bekant kan gestatsbidrag tiU enskild väghållning. Statsbidrag utgår om vägen är utfart fören bebyggelse och är av betydande längd eller om vägens drift är synnerligenbetungande för väghållaren. Regeringen har i årets statsverkspropositionföreslagit att anslaget Bidrag till drift av enskilda vägar skall ökas meddrygt tiU 60 miHoner kronor. HerrÖHVALL (fp): Jag tackar kommunikationsministern för svaretpå min fråga. Kommunikationsministern säger att i två faU har besväranförts mot beslutet om att vägar skulle undantas från allmänt vägunderhåll.Beträffande detta är inte kommunikationsministern beredd att nu säga någonting,och det kan jag förstå. För att undvika missförstånd vill jag deklarera att bakommin fråga inte ligger någon anklagelse mot den regionala vägmyndigheten i , när den har ansett sig tvingad att undanta vägar från Nr 33underhåll. Det gäller nio vägar på sammanlagt ungefär , LUcnande den åtgärder pågår på mänga håll i inland. blir det ofta glesbygdsbefolkningen som kommer i kläm, PlogbUen-------- kommerinte längre i vanUg ordning, och de såriga vägarna "' ' . och lämnas utan åtgärd, politik beträffan- Att sörja för en god vägstandard i glesbygden är i högstagrad en fråga om social och ekonomisk utjämning. Glesbygdsbefolkningen harenligt en utredning som gjorts vid en klar uppfattning när detgäller vägfrågorna. Av de tillfrågade säger inte attvägfrågan för dem är väsentligast av allt, I den fortsatta planeringen måstestörre vikt läggas vid de regionalpolitiska aspekterna. En förutsättning föratt de regionalpolitiska insatsema skall ge en önskad effekt är givetvis kan upprätthålla vägar och servicestandard på ett tUlfredsställande sätt.För närvarande pågår en regional trafikplanering, och det borde vara heltuteslutet att lägga ner trafikleder och anslutningsvägar, innan man kanÖverbHcka vad den trafikplaneringen kommer fram tiU, Jag vill bara göra den korta kommentaren tillvad sade att möjligheterna att bo kvar i glesbygden med hänsyn tillde statsbidrag som ofta utgår inte är direkt kopplade tUl tiUgängen på allmänväg. Vi måste komma ihåg att flertalet av de boende i glesbygderna redan i dagnormalt bor längs enskUda vägar som de får använda sig av - och för vilka manofta får statsbidrag innan de kommer ut på det allmänna vägnätet. Det är alldeles riktigt att vägarna ju bliröverförda till enskilt underhåll där man kan fä statsbidrag. Men enligtvägverkets framställningar fanns inte mindre än 400 sådana här ärenden somvilade på gmnd av att det inte fanns medel. Vid utgången av uppgick dentotala eftersläpningen av ärenden till inte mindre än 600 enligt vägverketsberäkningar. Det är alltså ansökningshandlingar som ligger utan att åtgärdas.Det är klart att detta är mycket tråkigt för den befolkning som drabbas. Överläggningen var härmed slutad. § 29 Ang. SJ:s fraktpolitik beträffande Herr kommunikationsministernNORLING erhöll ordet för att besvara () i kammarens protokollför intagna fråga, nr 66, till herr inrikesministern, ochanförde; har frågat chefen förinrikesdepartementet om han avser att undersöka huruvida statens järnvägars fraktpolitik på är förenlig med regionalpolitiska strävanden. Frågan har överlämnats till mig för besvarande. Om reservering för sjukhus m. fl. institutioner av enklaoch lättfattliga telefonnummer Enligt uppgift är fraktavtalsförhandlingarna inteslutförda. Jag anser mig under sådana förhållanden inte böra göra någrauttalanden. Jag tackar kommunikationsministern för svaretpå min fråga, även om jag inte heller fick det svar jag hade önskatmig. Frågan stäUdes den 14 febmari, och jag riktade den till inrikesministern.Anledning därtUI var att jag ansåg att det här gäUde en prisfråga som borde bliföremål för en undersökning, SJ vill höja frakterna för den malm som fraktas påmalmbanan från Vitåfors i tiU järnverket i , Man vill höjaersättningen med 2 miHoner kronor och med ytterligare 3miHoner kronor alltså en höjning på 40 ä , NJA protesterar och anser att järnverket redan nu harvärldens dyraste malmfrakter. Om vi sätter index för den egna frakten till 100,blir resultatet att man i ligger på mellan 46 och 67, i på 63 och iAustralien på 57, Om NJA skulle acceptera SJ:s nya krav skulle index stiga till123 första året, Per tonkilometer räknat får NJA betala , medan man iandra länder betalar mellan 3,2 och . På fraktas också exportmalm för räkning,I detta fall gäller dock ett annat fraktavtal. Skäligheten i detta avtal harockså ofta ifrågasatts. Det är kanske inte så underligt eftersom SJ ju harmonopolställning när det gäller malmtransporterna. Enligt min mening måste det vara något galet medprissättningen på malmtransportema, när NJA på allvar överväger att frakta malmfrän ner till kusten med lastbUar, Frågan är värd att undersökas.Regeringen borde göra det. nämnde först att han hade ställtsin fråga . Det är helt riktigt. Jag har fått frågan förbesvarande, eftersom den ligger inom mitt verksamhetsområde. Att den intebesvarats förrän , beror på att jag haft kammarens tillstånd att på grundav utlandsresor fä besvara frägan . 1 sakfrågan vill jag inte säga ett dugg mer än som sagts isvaret. Jag uttrycker baru min förvåning över att tycks tro att herrÖhvall och jag i den svenska kan föra fraktavtalsförhandlingar somberör och . Jag hoppas att ärensam om uppfattningen att det är den rätta platsen att förafraktavtalsförhandlingar pä. Överläggningen var härmed slutad. §30 Om reservering för sjukhus m. fl. institutioner av enkla ochlättfattliga telefonnummer Herr kommunikationsministern erhöll ordet för attbesvara i (c) i kammarens protokoll för den 17 februariintagna fräga, nr 74, och anförde; i har frågat mig omjag är beredd medverka till att enkla och lättfattHga telefonnummer reserverasför sjukhus och andra institutioner med viktiga samhällsfunktioner samt attdessa telefonnummer bereds särskUd plats i respektive telefonkataloger. tar i all rimlig utsträckning hänsyn till de avherr Böriesson aktualiserade frågoma. i (c): Jag ber att få tacka för svaret på min fråga- det var kort men jag tycker att det innehöll vad jag önskat i fråga om svar. Jag villgärna kommentera anledningen tUl att jag väckte min fråga. För den stora allmänheten skulle det vara av stor betydelseom man kunde underlätta kontakterna med institutioner såsom sjukhus etc. somhar samhällsviktiga funktioner att fylla genom att för dessa inrättningarreservera enhetliga telefonnummer över hela landet med undantag för riktnummer.För vanliga medborgare innebär det i mänga fall svårigheter att få tag irespektive nummer speciellt om man vistas utanför hemorten. Telefonkatalogemakan ofta innehålla hänvisningar vid ett telefonnummer som i synnerhet vidbrådskande tillfällen fördröjer och komplicerar möjligheterna till kontakt medrätt avdelning eller person pä den institution man söker. SpecieHa svårigheteruppstår då man på hemorten önskar snabb kontakt med en institution ute ilandet, eftersom man i regel har tUlgång tiU endast hemortens telefonkatalog. Enligt uppgifter som jag inhämtat skuUe inte oöverstigligatekniska hinder föreligga för att genomföra enhetliga telefonnummer för t. ex.sjukhus, jourhavande läkare, brandkår och polis med undantag för riktnumret somgäller för vederbörande ort. Med den allt större betydelse telefonen fått somett snabbt kommunikationsmedel borde enligt min mening de tekniskamöjligheterna utnytdas så att människoma på enklast tänkbara sätt kan användadessa snabba kontaktmöjligheter i brådskande fall. Enhetliga nummer, säsomexempelvis 90 000, kunde förbehållas samhällsnyttiga serviceorgan av olika slagoch reserveras särskild plats i telefonkatalogerna. På denna plats bör samtligainstitutioners namn och nummer stå för att medborgarna lätt skall få tUlgångtill respektive telefonnummer. På större orter där det t. ex. förekommer flerasjukhus kan lämpligen de två sista siffroma varieras. För den stora allmänhetenskulle enhetliga telefonnummer betyda sä stora lättnader i kontaktmöjligheternaatt frågan bör följas med allra största uppmärksamhet. Om reservering för sjukhus m. fl. institutioner av enklaoch lättfattliga telefonnummer Jag var mycket kortfattad i mitt svar,framför allt beroende pä att jag inte riktigt kunde inse vad det fanns förproblem i fråga. Jag vet litet mera . Jug nämnde redan i mitt svar att i all rimligutsträckning tar hänsyn till önskemålen från samhällsviktiga institutioner närdet gäller telefonnummer och redigering av telefonkatalogen osv. Detta harenligt min uppfuttning lett till utt det inte är nägra större svårigheter attfå reda på aktuella telefonnummer. säkerhetsåtgärderna vid transport av värdepost Det kan också tilläggas att det i samband med de senasteårens kommunsammanläggningar, som i vissa fall lett till mycket stora kommunersom sträcker sig över flera olika riktnummerområden, har uppstått svårighetermed att olika organ inom en kommun finns i olika delar av telefonkatalogen.Liksom andra organ har emellertid kommunerna möjlighet att få hänvisningar itelefonkatalogen. Möjligheterna att ytterligare förbättra informationen ikatalogen kommer att utredas av i samband med en planerad översyn avbestämmelserna för själva katalogföringen. nämnde telefonnumret 90 000. Jag tycker attdet är väsentligt, ty det är ett telefonnummer som går till televerketsSOS-centraler. Denna SOS-tjänst som inrättades efterriksdagsbeslut innebär ju att en människa i nöd aUtid kan slå numret 90 000 varän i landet han eUer hon befinner sig. Genom telefonnumret 90 000 kommer man ikontakt med poHs, med ambulans, med brandkår, med jourhavande läkare, medsjöräddning, med jourhavande tandläkare och jourhavande präst m. fl. Det kostaraldrig mer än avgiften för en samtalsmarkering, och om man till äventyrs skullevara tvungen att ringa ett sådant samtal från en telefonkiosk med den vanligatremilsapparaten behöver man inte ens betala för ett sådant samtal. i (c): Jag ber att få tacka för den komplettering avsitt svar som kommunikationsministern har lämnat. Jag viU också vitsorda detvärdefulla i att vi har numret 90 000 att tUlgå i brådskande fall. Men det börgälla i brådskande fall och inte användas och otid. När jag här talar om svårigheter, menar jag att det ärangeläget att man gör det ännu lättare för den telefonerande allmänheten attkunna slå i telefonkatalogen. Hade man i telefonkatalogerna en särskild sidasom just var reserverad för samhäUsnyttig service, säsom sjukhus, brandkär,polis etc, tror jag att det skulle vara av mycket stort värde för allmänheten. Jag tolkar svaret, både det första och det kompletterandesvaret, så att man på följer den här frågan med allra störstauppmärksamhet, och jag är tacksam för det. Överläggningen var härmed slutad. § 31 Ang. säkerhetsåtgärderna vid transport av värdepost Herr kommunikutionsministernNORLING erhöll ordet för utt besvuru i Fulköping (c) ikammarens protokoll för intagna fråga, nr 75, och anförde; i har frågat migvilka åtgärder som vidtagits för att trygga säkerheten för transport avvärdepost. Jag besvarade i kammaren en enkelfråga av om säkerheten vid värdetransporter. I det sammanhangetredogjorde jag för en rad åtgärder som vidtagits av postverket för attförbättra säkerheten. Som exempel pä vidtagna åtgärder nämnde jag ökat antaltransporter med poHsbevakning eUer dubbelbemanning, ökad användning avkommunikationsradio samt körning i allt större utsträckning. Sedan jag lämnade mitt förra svar till harpostverket vidtagit ytterligare säkerhetsförbättrande åtgärder framför alltgenom transport av värdepost i ännu större utsträckning. Ytterligareåtgärder förbereds på grundval av en omfattande kartläggning av hela denpostala transportapparaten. Överläggningar pågår vidare mellan postverket och rikspolisstyrelsenbl. a. om möjligheten till utökad polisbevakning vid värdetransporter. Jag nämnde i mitt förra svar till att enviktig fråga i det här sammanhanget är att undersöka möjligheterna att genomvissu arrangemang nedbringu såväl untalet värdetransporter som storleken av detransporterade beloppen. I detta syfte har - efter initiutivUV postverket - en expertgrupp bilduts med företrädare för riksbunken,och postverket. Ang. säkerhetsåtgärderna vid transport av värdepost HerrBÖRJESSON i (c): Jag ber att få tacka även för detta svar. Detär riktigt att det, som kommunikationsministern sade här, var så sent som förnägra månader sedan som vi här i diskuterade frågan om störresäkerhet vid transporter av värdepost. Det skedde i anledning av enuppmärksammad rånkupp i . Kommunikationsministern framhöll vid den frågestunden attdet inte är möjligt att skapa ett säkerhetssystem som kunde anses varafulländat, dettu på gmnd av de höga kostnader det skulle medföra. Det rör sigdock om 2 miljoner transporter av detta slag och i genomsnitt . Jug anser att dessa siffror belyser nödvändigheten av ser till att de här transporterna sker på ett mera betryggande sätt än vadsom av allt att döma nu är fallet. inträffade återigen en kupp, och det rördesig också denna gäng om mycket pengar. Beträffande detta fall finns detverkligen anledning att ifrågasätta lämpligheten av utt postverket använderbUtransporter utan bevakning vid trunsport uv större värdepost. Hade manvidtagit en sådan åtgärd som nämns i svaret, nämligen att man skall se till attde större värdetransporterna skall föHas med bemanning, så hade inte dennatråkiga händelse inträffat. Jag nämnde i diskussionen att en postbefordranmed järnväg vore med all säkerhet att föredraga. Där järnvägsförbindelserfinns, borde enligt min mening värdepost transporteras med järnväg. Med allsäkerhet skuUe järnvägstransporterna utgöra den säkraste metoden och ocksåkännas tryggare för den som ansvarar för transporten. Vid en kupp är det intebara så att pengar kan gå förlorade utan dessutom kan enskUda människorutsättas för stora risker. Under aUa förhållanden måste alla möjligheter tillbättre säkerhetsbestämmelser noga övervägas. Det som inträffut bör utgöratillräckligt motiv för ökade ansträngningar i detta syfte. Ang. upprätthållandet av färjförbindelser Jag viU bara göra den korta kommentaren, attvarie ändring i en mycket stor och dyrbar transportapparat som den posten harmedför ett stort arbete, och man gör inga stora ändringar över . Trotsdetta har i aUa faH postverket på den korta tid som gått sedan jag förra gångensvarade här i kammaren gjort väsentHga ändringar i transportenav värdepost. har också gjort en översyn av säkerhetsinstmktionernatiU personalen om uppträdandet i olika situationer. Jag vet inte vad avsåg med det lUla exempelsom han snuddade vid. Det kunde inte gärna vara nägot annat han tänkte på ändet nyHgen inträffade fallet med den chaufför som försvann. Att man i detfallet slog larm så sent, berodde inte på brister i säkerhetssystemet utan fårskyUas på den mänskliga faktorn. Överläggningen var härmed slutad. §32 Ang. upprätthållandet av färjföitindelser Herr kommunikationsministern erhöH ordet för attbesvara () i kammarens protokoll för den 22 febmari intagnafråga, nr 8 1, och anförde: har frågat mig om jag viHmedverka tUl att de orter som är beroende av färiförbindelser inte fårförsämrade förbindelser på grund av arbetstidsförkortningen för färjpersonalen. Trafiken vid färilederna bör vara turlistereglerad. Vid deflesta och framför aUt de större färjlederna är detta fallet. Enligt den gällande vägkungörelsen, somersätter den tidigare vägstadgan, skaU länsstyrelse och inte som hittillsväghållare, dvs, i dessa fall vägförvaltning fastställa turHstorna, I sambanddärmed prövas turlistorna med hänsyn till aktueUa trafikbehov. Även personalenstjänstgöringsförhållanden beaktas. Bl, a, är arbetstidsförkortningen här avbetydelse, I flertalet fall innebär de nya turlistoma endast smärreförändringar och förskjutningar som knappast innebär försämradefärjförbindelser, I en del fall det gäUer särskUt mindre färjleder -skulle en fortsatt oreglerad färitrafik eUer en oförändrad turhsta till följdav arbetstidsförkortningen ställa krav på en betydande personalökning.Oförändrad färitrafik respektive turlista vid samtliga färileder bedöms enligtvägverket kunna leda tiU en utökning av färipersonalen med omkring 50 manvilket innebär en årlig kostnadsökning av ca . Till dettakommer att det kan bli nödvändigt att förse en del av denna personal medtjänstebostäder. Vid ca ett tiotal mindre färileder finns det enhgt uppgiftanledning att överväga om trafikbehovet är så stort att det motiverarfärjtrafik . Man måste då emeUertid inte enbart ta hänsyn tUl trafikensomfattning utan även tUl de lokala ortsförhållandena, förekomsten avtrafikanter med skiftarbete, turlistor för bussHnjer etc. Rimligaomfartsmöjligheter är också av betydelse. För brådskande transporter såsom vid sjukdomsfall finnsden vid inrättade beredskapstjänsten. Det innebär att man dygnet mntper telefon kan komma i kontakt med ansvarig arbetsledare, som i sin tur kanlarma den personal som kör färjan. Genom att det numera ankommer på attfaststäUa turlista bör möjligheterna för en mera allsidig avvägning mellan deolika intressen som betingar färjtrafikens omfattning ha förbättrats. Ang. upprätthållandet av färjförbindelser Jag ber att få tacka statsrådet för svaret på min fråga,men trots svarets utförlighet har det ändock inte kunnat skingra mina bekymmerför den försämring som man kan förvänta. Bakgrunden till min fråga är ett länsstyrelseförslag ominskränkning av trafiken med ett antal färjor inom vårt län. Som exempel kananges fyra fall, där färieleden t. ex. stängs mot tidigare , därnättrafiken kommer att upphöra, där passningstjänsten kommer att upphöra ochdär färjeleden kommer att stängas mellan och 17. TUl detta förslag är fogat en PM, där man konstaterar attden nya arbetstidslagen trädde i kraft och att i sambanddärmed ett avtal träffats om nya arbetstider för färivakterna. I denna PM slår man, herr talman, fast att "antaletfärivakter får enligt givna direktiv icke ökas". Detta är ett konkretexempel på vad efterlyste i förra veckans debatt med statsrådethär i kammaren, då han fråga om det gjorts något uttalande om att servicenivånytterligare skulle minskas, en fråga som statsrådet då lämnade obesvarad. Jagfår tolka svaret här av statsrådet så att servicenivån på detta områdekommer att minska. Jag vill, herr talman, stäUa en följdfråga till herrstatsrådet, eftersom dessa inskränkningar av färietrafiken har underställtsberörda kommuner. Av gårdagens press kunde jag konstatera hurusom skolstyrelseni i sitt yttrande angående färietrafiken över har hemställtom en utökad färietrafik i stället för en försämring. Jag skuUe då vilja frägastatsrådet beträffande det förslag om den försämrade servicen vid färiorna somnu gått ut på remiss till kommunerna: Om det är så att kommunen motsätter sigdenna försämring, kommer man att vidta andra åtgärder och behålla turtätheteneller är detta remissförfarande endast en formsak? Kommer man inte undersådana förhållanden att ta någon hänsyn tUl kommunernas yttranden? Vi utfärdar inga anvisningar från Kungl.Maj:t om försämrad service, utan vi konstaterar att i detta fall som i andrafall och på andra områden har huvudmännen för verksamheten nu fått klart för sigatt det skall bli en arbetstidsförkortning. Man mäste då se över sinaarrangemang, och ta hänsyn till de nya förhållanden man har att arbeta under.Det är ingenting specifikt för denna verksamhet, utan det gäUer överallt isamhället. Om man då, som jag sade i mitt svar, finner att det i nägot fall kanvara möjligt att i samråd och med hänsynstagande till de lokala ortsförhållandena, förekomsten av trafikanter med skiftarbete. Om åtgärder för att minska belastningen på landsvägsnätet turiistorför busslinjer etc. vidta en eller annan inskränkning i verksamheten för utttäcka de kostnader som arbetstidsförkortningen medför, sä kan väl dettu ändockinte betecknas som ett medvetet besked om att servicen frän ett visst datumskall försämras.