prot · FV09113 · 1972-12-31 00:00:00 — När behandlade förslaget till nyssnämndalagändringar tog upp frågan om dessa lagstiftningsåtgärder kundeanses tillräckliga för att samhället skall kunna fuUfölja sitt ansvar för enpä läng sUct ändamålsenlig markhushållning (CU 1971:26, rskr 1971:309).RUcsdagen ansåg sig härvid kunna konstatera att propositionsförslaget intekunde anses tillräckligt tillgodose det behov av medel för en ändamålsenlighushållning med markresurserna som en fysisk riksplanering kunde väntasframkalla. Enligt mening kunde detta behov tillgodoses endast om deti enlighet med principer för tätbebyggelse slås fast att utnyttjandeav mark för även glesbebyggelse förutsätter planmässiga överväganden frånsamhällets sida och att det sålunda tillkommer samhället att avgöra var och näräven glesbebyggelse får ske. uttalade sig för att en sådan principbör ligga till grund för den lagstiftning som bör prövas i samband med attriksdagen tar ställning till principerna för den fysiska riksplaneringen. I propositionen 111 är 1972 angående regional utvecklingoch hushållning med mark och vatten som lämnades till den 1 novemberläggs nu fram bl. a. förslag tUl lagstiftning i enlighet med vad harbegärt. Till grund för förslaget ligger vidare vissa ytterligare riklinjer somriksdagen drog upp. Jag vill i fråga om min principiella inställningtill villkoren för och värdet av glesbebyggelse hänvisa till dessa riktlinjer.De innebär bl. a. att glesbebyggelse som är och kommer att vara den endalämpliga byggandeformen i stora delar av landet - inte skall motverkas och atten betungande prövning inte skall införas. Något krav på planläggningaktualiseras inte. Men möjlighet skall ges till en bedömning i allmänhet motbakgrund av översiktliga markhushållningsprogram av i vad män glesbebyggelsebör få komma Om främjande av glesbebyggelse Om främjande av glesbebyggelse Det förutsätts att planverkets anvisningsverksamhet skall komma attspela en väsentlig roll för utvecklingen av lämpUga former för sädanabedömningar. Oavsett hur huvudlinjerna för glesbebyggelsenslokalisering läggs fast genom generalplan eller genom översUctliga bedömningari andra former måste de enligt propositionen kompletteras med preciseradeställningstaganden till lokalisering av enstaka byggnader. Det föreslås ankommapå att göra sädana detaljbedömningar i anslutning tillbyggnadslovsprövningen. I propositionen dras upp riktlinjer för att få tillstånd en enkel och såvitt möjligt enhetlig hantering av sådana ärenden. Ocksådessa riktlinjer förutsätts i mån av behov kompletteras genom planverketsanvisningsverksamhet. Som framhålls i propositionen är en betydande fördel medden föreslagna ordningen i förening med den ökade översiktliga kommunalaplanering, som torde bli en följd bl. a. av att en fortlöpande fysiskriksplanering kommer till stånd, att förutsättningar skapas för väsentligtsäkrare bedömningar beträffande bebyggelselokaliseringar över huvud taget inomkommunens olika delar. Det torde medföra att också enstaka byggnadsföretag sominnefattar tätbebyggelse skaU kunna tUlåtas dispensvägen i fall där dettaoftast inte är möjligt . Som exempel härpå nämns i propositionenuppförande av ytterligare bebyggelse i anslutning till befintligjordbruksbebyggelse. Jag vill i likhet med vad som görs i propositionen strykaunder denna synpunkt. Ett strikt hävdande av detaljplanekravet i vad avserenstaka byggnader bör i fortsättningen kunna underlåtas, om en antagenöversiktsplan eller annat underlag i och för sig ger tillräcklig ledning ifråga om markanvändningen. arbete pä detta område är ocksä inriktatpå att söka fä fram underlag för anvisningar rörande områdes-planläggning förspridd bebyggelse. Genom den föreslagna ordningen kommer att skapas inte baraförutsättningar för säkrare bedömningar hos myndigheterna i dessa frågor. Ävenallmänheten får större förutsättningar att i förväg överblicka möjligheten tillbebyggelse inom skilda områden. Tillsammans med andra förslag som läggs fram ipropositionen om regional utveckling och hushållning med mark och vatten skallden föreslagna ordningen för lämplighetprövning av glesbebyggelse stärkasamhällets ställning i planeringen. Detta är en nödvändig förutsättning för attde mUjöpohtiska målen skall kunna nås. skall olika bebyggelseformerfrämjas och förutsättningar skapas för en enkel hantering av åtskilliga ärendenom bebyggelselokalisering. HertNILSSON i (c): Remissdebatterna är ju allmänna debatter. Idet avseendet har väl inte den här remissdebatten ändrat karaktär genom attinterpellationssvar lämnas i anslutning till ledamöternas anföranden. Jag villdärför, herr talman, allra först göra några kommentarer till den diskussion,som i går fördes mellan statsministern och Thorbjöm . Statsministern målade sin bild av riksplan medfördomsfri hand, tycker jag. Han målade av vår plan med bilder som inte fannspå originalet. Han dolde ocksä likheter mellan och socialdemokra- temasriksplan, hkheter som otvivelaktigt finns. Sedan tyckte jag att statsministernslog ganska vildsint mot den tavla som han själv ritat. Särskilt mot avsnittsom inte alls stämmer med originalet. Jag vUl gärna citera ett par uttalanden,hämtade från gärdagens protokoU: "återkom partistyrelsen" -alltså partistyrelse "med en s. k. riksplan. Den innehöll enenda central punkt; fasta befolkningstal för alla landets län." Detta finns icke att läsa i riksplan. Likvälåterkom statsministern gång på gäng till just detta. Personligen ställer jagfrågan: Hur osaklig fär en statsminister vara och ändå behålla trovärdigheten? Ett annat citat: "Men varför måste dä befolkningenöka i storstads områdena, om än i begränsad takt? Jo, det är ju människornas krav på service som är helt bestämmande. ViU man alltså få till stånd ett tvärstopp i -- ." Enligt riksplan skaU öka med något över10 000 människor per är . Inte heller pä den punkten håller sigstatsministern tiU vad riksplan innehåller. 1 TV-programmet i gårkväll tycktes statsministern ha upptäckt detta - jag tror faktiskt att hanvisste det innan ty då sade statsministern att om nu riksplan inteinnehåller vad statsministern målat ut, så har riksplan ramlat ihop. Det är ju en väldigt märklig slutledning. I norra delarnaav landet brukar vi säga: Vad har tagit åt den och den? Jag undrar nu; Vad hartagit åt och även det socialdemokratiska partiet, om ärrepresentativ för socialdemokratin? Socialdemokraterna använder beteckningen"befolkningsramar för planering 1980". använder beteckningen"befolkningsramar 1980 riktvärden". I de formuleringarna kan intejag finna någon saklig skillnad mellan socialdemokraternas och centernsriksplaner. Skillnaden ligger formellt i att socialdemokraterna har en undreoch en övre befolkningsgräns, medan har riktvärden, som naturligtvisförutsätter självklara möjligheter till variationer. har i detta fallföljt den planeringslinje som Kungl. Maj:t genom anvisningar lämnat tilllänsstyrelserna. Det kan inte vara anmärkningsvärt att följer sådanariktlinjer. Jag tycker att ingen mer än den som vill tolka aUt tilldet sämsta kan säga att den ena planen mer än den andra är uttryck förläsningar eller variationer. I sä fall mäste skillnaden ligga i det sakligainnehållet; det är mycket möjligt, kanske t. o. m. troligt. harcentern och socialdemokraterna när det gällt de allmänna målsättningarna och deallmänna uttalandena kunnat enas. Men som vi vet har skillnader uppstått isakfrågorna när det gällt beslut för att nå målen. förslag innebäralltså inga lästa tal. Det är fråga om riktvärden med möjligheter tillsvängningar. Svängningarna kan t. o. m. bli avsevärda, och dä är det anledningatt snart nog ändra på medlen så att man uppnår målsättningen. kan inte tänka sig att lämna det mesta öppet, somkanske socialdemokraterna gör i sin riksplan. Det fär vi måhända se underriksdagsbehandlingen, men av de häftiga angreppen är det naturligt att Om främjande av glesbebyggelse Om främjande av glesbebyggelse Inom intervaller som regeringen anger för olUca läns befolkning1980 kan socialdemokraterna tillåta svängningar som allmänt är stora. Säg attsocialdemokraterna finner för gott att föra samma politik som hittUls ochstorstäderna växer tiU sina övre värden medan flertalet län hamnar vid sinanedre värden. Då skulle det innebära att de tre storstadslänen tar praktiskttaget hela den befolkningstillväxt i landet som kan påräknas under 1970-talet.En så konstruerad målangivelse vill inte vi i kalla en riksplan, somskaU vara en god vägledning för planering pä regional och lokal nivå. Jag trorinte att man är belåten med en sådan här plan i , om så storasvängningar allmänt skall tillåtas. i vill heller inte tillåtaatt växer sig ännu mera fördärvat. Vi vill genom en begränsning avstorstäderna förbättra miljöerna i alla avseenden i de områdena, skapa godamiljöer. riktvärden tar sikte på oförändrade relationermellan olika delar av vårt land. Vi tycker inte att det är häpnadsväckande, ochjag tror inte att folk i allmänhet heller kommer att tycka att det är enhäpnadsväckande målsättning. Och som jag sade har följt detekniska anvisningar, som Kungl. Maj;t har gett till länstyrelserna. Ätt viföljt dessa tekniska anvisningar tror jag också kan vara rimligt med hänsyntill de möjligheter som ett oppositionsparti har i sin lilla apparat att göraen riksplan. Jag tycker vi skall se lugnt och sakligt pävåra riksplaner. Vi tycker uppriktigt att det är glädjande attsocialdemokraterna har gått oss till mötes i vissa fall. Jag kan också säga attdetta innebär en reträtt av socialdemokraterna frän tidigare intagnaståndpunkter. Måhända är de häftiga angreppen ett sätt att försöka döljareträtten. Men är det dä så nödvändigt? Kan vi inte försöka tala lugnt ochsakligt i dessa frågor och försöka komma överens? Vill man komma överens, trorjag inte man skall göra som statsministern gjorde i går i sin debatt medThorbjöm . Så sent som var det enda partisom gick emot de s. k. storstadsalternativen, för att nu ta ett exempel. Vikänner nu i regeringsförslaget igen argumentering för att slopa deorimliga storstaclsalternativen, dit enligt den s. k. röda promemorianhuvuddelen av samhällets service och lokaliseringsresurser skall kanaliseras.Storstadsalternativen skulle naturligtvis - det är den värdering vi haft ialla tider ha betytt en mycket stark koncentration och centralisering avmänniskor näringsliv osv. i värt land. Socialdemokraterna säger nu ipropositionen 111 att en mera utspridd ortstruktur är att föredra. Det är juungefär vad har sagt . Regeringen säger vidare att olika slag av orter skallkomplettera varandra. Det har också vi sagt, och vi säger det även i vårriksplan. Men med tanke på de häftiga angreppen är nog dessa formuleringar inteså klara att man kan utgå från att socialdemokraterna på denna punkt gåttcentern till mötes. Det får vi kanske se när vi skaU diskutera och besluta iriksdagen om de konkreta åtgärderna. Ett område, där regeringen gått helt till mötes,är fördelningen av bostadsbyggandet som skall läggas om, efter vad jagförstår precis enligt förslag . Däremot är det anmärkningsvärt, tycker jag, att regeringenavvisar skatteinstrumentet som ett alldeles särskilt effektivtlokaliseringsinstrument som enligt vår mening bör byggas ut och utvecklas.Regeringen framlägger inga sakskäl för sin inställning det sägs bara attförslagen avslagits tidigare i . Många andra förslag grundas påutredningar, forskning och erfarenhet. Men varför har inte regeringen undersöktdet instrument som enhgt kommunalmän och många företagare det har vikonstaterat vid inrikesutskottets resor i landet betraktas som det mesteffektiva? Det har också och i mitt hemlän utsagt iremissyttrandet över Länsplan 70. Varför är då skatteinstrumentet effektivt? Ja, de företagsom kommer i fråga är ju i regel ekonomiskt stabila. Det är ofta expansivaföretag med en bra produkt. De har som regel en bra marknadsapparat ochkapacitet för utveckling av produkten. Det är företag som just stödområdetbehöver. Men om jag har förstått den stora propositionen rätt, sä vill interegeringen gå in för en ytterligare utveckling av skatteinstrumentet. Med hänsyn till den debatt som fördes i gåroch de häftiga angrepp som riktades mot oss samt med hänsyn till att herrPalmes slutord i TV var lika förvånande som hela hans övriga argumentering motvår riksplan, tyckte jag att det var befogat att i den allmänna debattenkommentera dessa förhållanden. Jag ber nu att få gä över tillinterpellationssvaret. Jag tackar statsrådet för svaret, som jag frånde utgångspunkter frågorna har bedömer som positivt om än något allmänthållet. Jag framhåller i interpellationen att det inte var lagstiftarens meningatt lagen skulle motverka önskad glesbebyggelse tvärtom. Statsrådets svartolkar jag sä att han har precis samma mening. En betungande prövning skallinte införas med den utformning lagen fär enligt propositionen 111, sägerstatsrådet. Något krav på planläggning aktualiseras inte det skall räcka medmöjlighet till bedömning mot bakgrund av översiktliga markhushållningsprogram.Handläggningen överlåts till kommunerna, och ett strikt hävdande avdetaljplanekravet skall kunna underlåtas för enstaka byggnader, om en antagenöversiktlig plan eller annat underlag finns för bedömning av markanvändningen.Jag förmodar att statsrådet i detta avseende tänker på bebyggelse ute i byarna. Den översiktliga planeringen av all mark är emellertidinte genomförd ute i landet genom översiktsplaner och liknande. Det tar någraår, och det tar också sin tid att överföra planeringen i praktisk hantering ochgöra den enkel. Intill dess kan mycken irritation uppstå. Den irritationenfinns på många håll i landet, och vad jag avsett med interpellationen äratt komma till rätta med denna irritation och lösa de problem som uppstått. Trots civilutskottets skrivning om en enkel handläggningoch att lagstiftningen inte får motverka glesbebyggelse kan man konstatera attlagstiftning ändå har gjort detta i vad gäller såväl fritids- och permanentbebyggelse. Människor ute i landet upplever det på det sättet. I vissa fallsynes tjänstemännen ha tolkat lagen på ett sätt som lagstiftarna inte avsett.Jag säger detta som ett subjektivt omdöme och som en trolig förklaring till densituation som råder på en del häll. I andra fall kan det ha varit frågaom överdrivet planeringsnit, och i ytterligare andra fall Om främjande av glesbebyggelse Om främjande av glesbebyggelse harsökande hänvisats till tätorter med mycket dyra tomter - när det samtidigtfunnits billig tomt i en by vid väg och med kommunalt vatten och avlopp. Ävenannan service finns kanske inom räckhåll, service som kommunen har bekostat ochsom ofta är underutnytfiad. Enligt min mening är det angeläget att bostäder ochfritidshus byggs i byarna runt om i landet, där kommun eller enskild ger enutbyggd service. Människor med små inkomster som vUl bo nära naturen, och andramedborgare som av olUca skäl vill bo i glesbebyggelse, bör få möjligheter attförverkliga sin dröm, ett egethem eller en fritidsstuga. Avsikten med min interpellation hiU' varit att om möjligtundanröja krångel och en på sina häll negativ inställning till glesbebyggelse.I den glesa fritidsbebyggelsen fordras med nuvarande teknUc ganska smäanordningar för att t. ex. lösa de hygieniska frågorna. Säväl frys- somförbrännings- och förmultningstekniken kan ofta lösa de problemen. I svaret säger statsrådet att den lagstiftning som nuföreslås i propositionen 111 syftar tiU en enkel hantering, som ocksåplanverkets anvisningar kommer att ge uttryck för. Det är ett mycket vUctigtoch bra uttalande. Vidare tror statsrådet att kommunernas översiktsplaneringbör hos allmänheten bidra till en bättre kännedom om glesbebyggelsensförutsättningar i området. Jag hoppas att han får rätt i det fallet, när lagstiftningensätts i praktisk tillämpning. Vi är i det avseendet helt på samma linje. Menför närvarande finns det problem. Vi är ännu inte så långt framme att vi kan se hurdessa frågor skall lösas praktiskt. Jag hoppas att statsrådet liksom jag ärintresserad av att inom ramen för en hushållning med mark, vatten och andranaturresurser nä en enkel hantering i samhäUsapparaten, så att så mångamänniskor som möjligt kan få den miljö de strävar till. Jag är övertygad om attdet i stor utsträckning kommer att främja den regionala balansen i värtsamhälle, att det kommer att befrämja hälsa och trivsel för människorna och attdet kommer att förebygga många sociala problem. Beträffande min andra fråga i interpellationen, om detfinns anledning att på grund av vunna erfarenheter vidta åtgärder föratt underlätta tiUkomsten av glesbebyggelse, särskilt i fjäll- ochinlandsomrä-dena, kan jag inte finna att statsrådet har givit något direktsvar. Det är möjligt att han anser att propositionen 111 är ett svar.Statsrådet säger bara att man bör eftersträva enhetlighet i bedömningen. Jagkan delvis instämma i det. Men med tanke pä de stora skillnader i tryck päfritidsområden mellan storstadsområdena och t. ex. fiällvärld ochinland måste man uppmärksamma de krav på planering som föreligger i de olikaområdena. Jag har inte ställt frågorna i interpellationen för attdiskutera den lag som nu går att behandla. Interpellationen syftar i stället till att lösa akuta problem. vUl jag säga att jag hoppas att motionärer,utskott och i övrigt vid behandlingen av dessa frågor observerar deproblem som finns. Efter mig på talarlistan är antecknade prominentaföreträdare för civilutskottet, och de kommer förmodligen också att beröradessa problem. Jag menar att det onekligen på nytt behövs ett positivtuttalande av om värdet av glesbebyggelse och formerna för dess planering,och det är min förhoppning att administrationen skall hinna med att åstadkommaen enkel handläggning av de frågorna. Jag ber än en gång att få framföra mitt tacktill statsrådet, som att döma av formuleringarna såsom jag har förstått dem - i alltväsentligt har lämnat ett positivt svar. Jag kan inte underlåta att inledningsvis sägaett par ord med anledning av vad i yttrade om debatten . Jag kan naturligtvis förstå det behov som man inom centerpartietnu måste ha av att gä ut och säga: Ta inte det här med befolkningstalen såallvarligt! Det är inte bara vi inom vårt parti som varit en aningkonfunderade; det är en ganska allmän uppfattning i det svenska samhället attdet är konstigt att man kan säga att man skall öka befolkningeni skogslänen med 100 000 människor utan att ge besked om med vilka medel somdet skall kunna ske. Frågan om hur vi skall kunna skapa en bättre balans iutvecklingen mellan skilda delar av landet, hur vi skall kunna skapa bättreförhållanden för de människor som bor i de delar av landet där vi harsvårigheter med sysselsättning och service, betraktar vi som så allvarlig attvi menar att den inte får bh föremål för något slags illusionsnummer. Vi harupplevt hur centerpartister far runt i bygderna, inte minst norröver, ochförsöker skapa förestäUningen att det är ett realistiskt resonemang somcenterpartiet här för. Därför finns det anledning för oss att försöka hjälpatill att ta ned centerpartisterna på jorden, så att de inte skaparförväntningar som inte heller de kan infria, eftersom de står tomhänta när detgäller medlen. fattade jag det sä att i helt enkeltvill ha sagt: Ta inte det här med befoUcningstalen så aUvarligt! Och dä är jumycket vunnet. När det gäller de övriga frågorna, som varit föremål förinterpellationen, fattade jag det så att i i stort settvar nöjd med det svar jag har levererat. Jag förstod det så att han själv inserdet behov som finns av att glesbebyggelse också blir föremål för någonbedömning från samhällets sida innan man får bygga, och detta med hänsyn tillden omsorg vi måste känna även för glesbygden. i tog i slutet av sitt anförandeupp frågan om fiällregionerna. Jag hoppas att han häller med mig om att ocksävissa områden i fjällen är utsatta för ett tryck t. ex. en efterfrågan på attfå bygga fritidshus - som gör att det finns goda skäl för att vi även där skallse oss för, så att vi inte får en fritidsbebyggelse som kanske sprider sig hursom helst över områden som vi skulle önska bevara för naturvård och kanske förröriigt friluftsliv. Jag föreställer mig att är ense med mig ocksåpä den punkten. Det är alltså klart att vad vi eftersträvar icke är attmotverka glesbebyggelse eller - som man försökt göra gällande tidigare idebatten - attdetaljplanlägga hela det här landet utan att fä till stånd någon typ av översiktlig planering ute i våra kommuner som gör det möjligt för kommunerna att säkrare än hantera de här för de enskilda människorna så viktiga frågorna. Jag vågar påstå att fär vi den ordning vi Om främjande av glesbebyggelse Om främjande av glesbebyggelse föreslär,sä skall vi kunna komma bort från ett, som jag betraktar det, mycket steltsystem som vi har . Det är ibland - det tycker jag inte minst när jagprövar besvär med anledning av planfrågor mycket svårt att hantera det s. k.tätbebyggelsebegreppet på ett riktigt sätt. Vi skall exempelvis genom en bättreöversiktsplanering kunna få en möjlighet att kanske för enstaka byggnadsföretagi områden som bedöms som tätbebyggelse kunna lämna den dispens som i ochför sig kan vara vettig om det gäller att tillfoga någon byggnad, t. ex. ianslutning till en jordbruksfastighet. Om vi kan nå den samling bakom dessa riktlinjer som jaghar anledning att hoppas på - inte minst efter anförandet av iTvärålund sä gagnar vi både de enskilda människorna och kommunerna när detgäller att få till stånd en bättre planering. i (c) kort genmäle; Jag är glad för att statsrådet upplevde detså, att även jag är fullt pä det klara med nödvändigheten av planering överhela landet. Men jag vill göra statsrådet uppmärksam på att behovetnär det gäller planeringsgraden är olika i olika delar av landet. Även om detfinns ett visst tryck uppe i fjällområdena, är det ändå en mycket stor skillnadmellan dessa områden och storstadsområdena. Det var annars roligt attstatsrådet uttalade, att det gäller att främja glesbebyggelsen ett positivtuttalande. Jag begärde ordet för att understryka vad vi är eniga ommen också för att komma med en replik till vad statsrådet sade angående mittinlägg om vad som förevarit i debatten i går. För att använda statsrådets uttryck anser vi det varaminst sagt konstigt, att uppträdde som han gjorde i går och attsocialdemokraterna över huvud taget uppträder som de gör när det gäller vårriksplan. Jag syftar då på den, som jag upplever det, i svensk politisk debatthelt unika osaklighet med vilken regeringen diskuterar denna fråga. Det tyckervi är konstigt. Ett minimikrav bör väl vara att regeringen läser vår riksplanoch inte för in moment och värderingar som inte finns där. När vi , som jaghoppas, tillrättalagt de missförstånd som regeringen råkade ut för i gårdagensdebatt, bör man inte fortsätta debatten i de spär som den följde i går. Detvill jag ha sagt med anledning av statsrådets kommentar till mitt anförande. Hela landet tjänar på en lugn ochsaklig debatt där vi tar varandra på allvar och resonerar lugnt, eftersom vibåda, som jag vill tro och hoppas, har en allvarlig avsikt att skapa en bättrebalans. Jag medger att det föreligger en skillnad i fråga om ambitionsgrad -ambitionsgrad är måhända betydligt högre än socialdemokraternas. Menlät oss då tala i lugn och fridsamhet om detta. Jag förstår fuller väl att man fråncenterpartiets sida vill försöka komma ur den debatt som man själv skapatunderlaget för. främstabidraget till den debatt vi har är den osaklighet som riksplanandas, så länge man påstår att det finns möjlighet att oka befolkningstalet iskogslänen med 100 000 utan att man redovisar genom vilka medel det skall kunnaske. Det är ett iUusionsnummer, i , och det är inte medillusionsnummer vi kan förändra samhället eUer försöka skapa arbetstillfällenför det svenska folket, utan det är med åtgärder fotade på realistiskabedömningar av hur många arbetstillfällen vi kan flytta till de områden där vivill skapa förutsättningar för en bättre utveckling än den vi haftoch pä vilket sätt det skall ske.