prot · FV09139 · 1972-12-31 00:00:00 — ., 19 3Q Avtal med EEC, m. m. §1 Avtal med EEC, m. m. Fortsattes överläggningen angåendeutrikesutskottets betänkande nr 20 och skatteutskottets betänkande nr 64. Denna debatt i en så viktig fråga som det här ändå gällerhar pågått så länge att nästan allt vad som kommer att sägas i fortsättningenverkar en smula avslaget. Med mitt förflutna har jag emellertid inte kunnatmotstå frestelsen att ändå gå upp i ett inlägg. Låt mig först betona att för de svenska strävandena motett omfattande internationellt samarbete på utrikeshandelns och ekonominsområde har det alltid funnits två ledstjärnor. I omtanke om näringslivet ochför att befrämja den ekonomiska utvecklingen i vårt land, men ocksåinternationeUt, har vi sökt verka för en frigörelse av handeln på bredastmöjliga bas. Att slå vakt om och konsekvent fullfölja den svenskaneutralitetetspoUtiken har framstått som ett naturligt ochoeftergivligt krav. I alla sammanhang bär den svenska handelspolitiken sinprägel av detta. Det gäller det nordiska samarbetet, det gäller vår verksamhetpå det globala planet exempelvis i och naturligtvis vårt handlande isamband med den snart pågående europeiskaintegrationsprocessen. Om denna principiella inriktning av den svenska handelspolitikenhar rått betydande enighet. I rUcsdagen har mig veterligt inte någon, i varjefall ingen företrädare för de demokratiska partierna, vänt sig häremot. Deavtal mellan och EEC, som utrikesutskottet nu tUlstyrkt att riksdagengodkänner, svarar helt mot handelspolitikens målsättning, som sålunda enöverväldigande majoritet av det svenska folket har stäUt sig bakom. Häri Uggerförmodligen förklaringen till att den svenska EEC-debatten varit lugnare ochframför allt mindre hätsk än i och . Anslutningen tUl de gruppersom vänder sig emot uppgörelsen och försöker samla människorna kring kravet påen folkomröstning är sannerligen inte imponerande. Jag tycker nästan den ärlöjeväckande ringa. Och det betraktar jag som ett hälsotecken, även om jag intesaknar förståelse för dem som önskat ett något mera engagerat meningsutbyte. Deflesta tycks ändå dra en lättnadens suck och mena att vi i stort sett har fåttvad vi velat utan att därför få handlingsfriheten beskuren på områden som ter sigväsentliga för oss. uppfyller neutralitetens krav. Det geross vidare alla möjligheter att fullfölja vår egen i viss mån särpräglade arbetsmarknads- och sysselsättningspolitik. lägger inga hinder i vägen för att vi fortsätter jämUkhetssträvandena både på det sociala 107 Avtal med EEC, m. tn. områdetoch i fråga om regionalpohtUcen. Man skall läsa avtalet eller avtalen brabesynnerligt, om man kan finna en annan tolkning. En sak som med rätta har oroat många är möjligheterna attkontrollera och styra kapitahörelserna över gränserna. Dessa raöjligheter är i ohka hänseenden otillräckliga, detta erkänner jag gärna och många medmig, och de kan därför behöva kompletteras både med hänsyn till demultinationella företagens växande omfattning och tendenserna till ökad, låtvara UittUls begränsad, kapitalflykt. Företagna utredningar har visat att dettaproblem hade blivit ytterligt svårlöst vid varje annan samarbetsform med EEC änden som är aktuell. Kontrollen kommer att ligga kvar i vår egen hand, ochdärmed har vi befriats från ett av de stora problemen. Den positiva sidan avuppgörelsen är att den svenska industrin knappast behöver frukta att komma iunderläge i förhållande till konkurrenterna inom den vidgade geraenskapen.Dörren till stormarknaden öppnas också för oss, även om inträdesavgiften blirnågot högre än för medierasländerna. Priset för vår neutralitetspolitUc kanändå aldrig bli för högt. Trots reservationerna har utskottets samtliga ledamötervarit ense på två mycket väsentliga punkter: alla håller fast vidneutraliteten, och alla vill att de föreliggande avtalen skall godkännas. Dettasägs uttryckligen redan i motionerna, och det upprepas ordagrant i bådareservationerna. Det är i och för sig glädjande, som det har sagts här tidigarei dag. Så långt är aUt gott och väl. Dess värre förefaller emellertid enighetenvara mera iUusorisk än verklig. Debatten antyder i varje fall det. Såväli som i folkpartisternas reservation begärs snara omförhandlingari syfte att komma fram tUl en annan anslutningsform än den som svarar motuppgörelsen jag skall strax återkomma tUl det. Jag vill här bara slå fast attvarken eller kan eller vUl - vilket det nu är förståatt utveckUngen inom EEC, särskilt klart visat attmedlemskap Uka Utet som association går att förena med vår neutraUtetspolitUc.Inser man inte det, blir troheten mot neutraUteten ingenting värd, en läpparnasbekännelse som till intet förpliktar, hur den än upprepas. De instämmanden som följde statsministerns deklarationstrax före middagspausen om principerna för den svenska utrikespolitiken ochden praktiska tolkningen av dess innebörd i detta sammanhang i dagens läge ärglädjande - det erkänner jag gärna. Men de är också förpliktande. Efter att halyssnat till debatten kan jag inte känna mig helt säker på attmoderaterna eller ens insett det. Enigheten varade i varje fallinte så länge när gick upp i talarstolen. Avtalet har sina brister - vi är medvetna om att vi intehar fått allt vi önskat. Här har nämnts de långa awecklingstiderna för tullarpå pappersområdet och för specialstål. Detsararaa gäller rätten för EEC att ivarje fall införa kvantitativa begränsningsåtgärder pådessa varuområden. Även ursprungsreglerna, som är krångligare än de somtillämpas i EFTA, kan bU en belastning för exportföretagen. En del av dessasvårigheter bör eraellertid såvitt jag kan förstå kunna tas upp tUl diskussioni det geraensarama förvaltningsorganet med sikte på att åstadkomma praktisktfungerande tUlämpningsbestämmelser. a. raed hänvisning till svårigheter som kan komma attuppstå under Nr 139 övergångstiden finns det åtskilliga, särskilt inom dets. den som starkt kritiserar avtalet och anserdet fullständigt otUlräckligt. kanske kanvara skäl att det här i också sägs något om detta.---------- Jag vetemellertid inte någon från den kretsen som på aUvar velat bestrida Avtalmed ttC, attfördelarna vida överstiger nackdelarna, även om alla önskemål som '"'" sagt intekunnat tUlgodoses. Egendomligt vore det ju annars. överdriftatt säga att tullavveckUngen, som går snabbare än i EFTA även sedanEFTA ökat hastigheten jämfört med vad man tänkte sig i utgångsläget- ger svensk exportindustri större utveckUngsmöjligheter än någontidigare handelspolitisk uppgörelse. Jag erkänner det, trots att jag var med omatt skapa EFTA och därför av lättförståeliga skäl hyst varma beståendevärde ligger i den chans den givit den svenska ekonomin tUl förberedelseför och anpassning tUl det ännu större steg mot handelns frigörelsesom vi nu står inför. Jag vUl bara peka på en omständighet som talar emotatt EEC under alla förhållanden är sig selv nok; EEC deltog aktivt iKennedyrundan och bidrog mycket väsentligt till de fraragångar i form avtullsänkningar inora som denna gav. Vi hoppas, som handelsministernsade, att nya försök tUl globala tullsänkningar skall vara Men för att återgå tUl dessa talesmän för näringslivet:När man lyssnar tUl kommentarerna från visst företagarhåU kan man få intrycketav ett kompakt missnöje med . Och ändå lär ingen på allvar kunnaförneka att uppgörelsen är tUl gagn för den svenska ekonomin i dess helhet.Trots att vi är medvetna om det är nu kanske tredje gången jag säger det att alla våra önskeraål inte tillgodosetts och att vissa branscher har enskärpt konkurrens att vänta har jag inte hört någon som velat bestrida attfördelarna vida överstiger nackdelarna. Då vore det väl inte orimligt attbegära av dem som så gärna vUl framträda som talesmän för svensk industri attde åtminstone vid något tUlfälle betonade positiva sidor ochinte endast ägnade tid och krafter åt att vädra sitt missnöje över detnegativa. Det vore en värdefull och konstruktiv insats om näringslivetsorganisationer inriktade sig på att öka intresset hos företagen för denutveckUng som de ställs inför och hjälpte dem att rusta sig för kommandeintressanta och lockande uppgifter. Om handelsministern har rätt i sinförraodan att en omsvängning till det bättre håller på att ske ser jag detnaturligtvis raed mycket stor tillfredsställelse. Jag återkommer till reservationerna dessa bygger ju påpartimotioner från moderata samlingspartiet och . De har utförligtdiskuterats , men jag skaU ändå tUlåta mig att ta upp vissa sidor somkanske inte i så hög grad belysts i den debatt som förts. Folkpartiraotionen är sannerligen orafångsrik deterkännandet skall göras. Men innehåUsmässigt är den torftig. Den består huvudsakligen av en uppräkning av de många svårigheter och bekymmer vi kan komma att möta . Alla dessa svårigheter har, såvitt jag kunnat se, redovisats i propositionen. Men motionärerna från nöjer sig inte med det. De ägnar ett betydande utrymme åt att utveckla vad '09 Nr 139 som skuUe kunna inträffa underolyckligast tänkbara omständigheter. Tisdaeenden letar man förgäves imotionen efter något enda uttryck för 12december 1977 uppskattning av att uppgörelsen kom tUl stånd på ett såtidigt stadium och rymmer så mycket av positivt värde för svenskt näringsliv. Avtal medEEC, förhåUanden som var för handen blevden bättre, skulle jag vilja påstå, än '-'" många väntat. För den som gör sigmödan att läsa folkpartimotionen ehuru detkanske räcker med den mer kortfattade reservationen - kan intrycket bara bliett; Det är en mörk framtid vi går tUl mötes, eftersom är så uselt.Ändå utmynnar motionen eller reservationen inte i ett avslagsyrkande. TvärtomvUl man ha ett godkännande. Det gläder mig uppriktigt, även om det med hänsyntUl motiveringen ser ut som något av en logisk kullerbytta. I en så viktigfråga som det här gäller är naturligtvis en massiv uppslutningeftersträvansvärd, men dess värre kan man inte konstatera med en suck avlättnad; slutet gott, allting gott. I ett särskUt yttrande begär nämligen motionärer ochreservanter ett förberedelsearbete för en utvidgning avdet nu träffade avtalet med för att skall kunna begära nyaförhandlingar beträffande anslutningsformerna. Vad man riktigt åsyftar sägsinte direkt ut, men tydligen är man inte nöjd alls med frihandelsavtalet.Denna gång - det vUl jag konstatera också med en viss tUlfredsställelse -avstår , möjligen av partitaktiska skäl, från att begäraförhandlingar om medlemskap. Men vUl man inte ha den nuvarande uppgörelsen,återstår två ting att välja mellan, nämligen associationen eller medlemskapet.Trots litet suddiga tal här om någon annan form, finnsdet ingen annan. På den punkten är EEC stenhård i tolkningen av . Även den moderata motionen upphäller sig uteslutande vidde önskemål som inte blivit tiUgodosedda i förhandlingsuppgörelsen. Liksomfolkpartiraotionen utraynnar motion och reservation i enhemställan om godkännande. Där slutar likheterna. I formen ärmoderatraotionen strikt och koncis: det skall jag gärna ge en elogeför. I klämmen talar man klarspråk. Nya förhandlingar begärs om utvecklingen avsamarbetet i det slutliga syftet att uppnå medlemskap. Det kan inte råda någontvekan om var moderata samlingspartiet befinner sig. Man säger visserligen attneutralitetspolitiken skall ligga fast det gör man förresten i bådamotionerna, hur nu detta skall gå till. Jag kan vara överens med reservanterna om att vi skulle havelat ha ett mera omfattande samarbete än det avtal sora nu ligger ger oss rätttUl. För att befria företagen från den osäkerhet som ursprungsregler ochskyddsklausuler kan medföra och kanske också för att trygga jordbrukets ochfiskets utveckling, hade en tullunion varit att föredra framförfrihandelsorarådet. I förhandlingarna - det måste raan observera var det EECsora motsatte sig detta, frärast därför att man fruktade att det skulle störaEEC:s beslutsprocess. Det ärminst sagt förvånansvärt att borgerliga kritiker av regeringens förhandlingsuppläggninginte ens efter dagens debatt förstått att vägen tUlmedleraskap är definitivt stängd för vår del. här iriksdagen ställde sig bakom regeringens bedömning 110 att medlemskap i inte gick att förena med ett konsekvent fullföljandeav den svenska neutralitetspolitiken. Jag vUl parentetiskt inskjuta, herr talman, att vi aldrignågonsin inte heller 1967 - sagt, som vUl göra gällande, att vihelst vUle ha ett medlemskap. Vi höU anslutningsformen öppen och vi underströkflera gånger att vi först ville ha en diskussion om sakområdena. Däremot sadevi aldrig något mer än att vi inte ville utesluta någon form, inte heUermedlemskapet. Men vi gav inte medlemskapet något särskilt företräde; tvärtom.När jag som chef för hade att i svara på frågori detta ärende, blev mitt svar att vi fick avvakta diskussionerna. Skulle jagtvingas lämna ett svar , skulle jag hänvisa tUl vår ansökan 1961 och sägaatt vi i första hand får se, om det går att åstadkomma en association. Dettavar som sagt en parentes. Strävandena mot ett regelmässigt utrikespolitisktsamarbete i syfte att komma tUl gemensamma ståndpunkter i utrikespolitiskafrågor och planerna på en ekonomisk och monetär union gjorde det omöjligt förSverige att tänka sig ett medlemskap i gemenskapen. Det kan göras gällande och det har gjorts gällande - att de planerna ännu inte har avsatt storaresultat i praktiken. Detta må vara riktigt, men färdriktningen är ju alldelesklar. Det framgick med all önskvärd tydlighet när EEC;s toppmöte så sent somomkring på nytt bekräftade sin avsikt att förvandlaorganisationen till en europeisk union . Vidtoppmötet konstaterade man att samarbetet i utrikesfrågor börjat bra och attdet kommer att utbyggas i fraratiden. Beslut fattades också om attförberedelserna för den monetära ekonomiska unionen skulle intensifieras medsikte på att den skulle vara klar . Jag ber er observera att vid toppmötetdeltog inte bara de sex ursprungliga medlemsstaterna utan också de trenytillträdande. Och ändå säger - jag kanske borde förbigå honom,eftersom han inte är här, men jag får väl ändå avsluta meningen att ingentinghar hänt sedan regeringens deklaration och förklaringen i på hösten1970. Jag vet inte riktigt om det jag här har berättat bör tolkas som en"nedtoning av överstatligheten", för att använda egetuttryck. Låt mig bara erinra om vad handelsministern sade i dag:Förhandlingarna med och övriga medlemssökande länder fördes påRomfördragets grundval. Det går inte att bestrida. EEC klargjorde från börjanuttryckligen att de länderna inte hade någonting annat att göra än att skrivaunder , de mer än I 000 följdförfattningarna och de politiskamålsättningarna. Inte en bokstav fick ändras! Det var stränga krav somgemenskaperna uppstäUde för uppläggningen av förhandlingarna, och de komdärför att gälla uteslutande övergångsanordningarna och ingenting annat. Från svensk sida insåg vi redan när vi första gången, förmer än , anmälde vårt intresse för förhandlingar med EEC attRomfördraget innehöll bestämmelser som vi såsom neutral stat inte skulle kunnaskriva under. Vi utvecklade detta närmare i . Som ett exempel kannämnas att vi inte kan avstå från rätten att själva och i eget namn slutahandelsavtal. Det fanns mer i som vi av neutralitetsskäl intekunde underkasta oss: vi skulle bl. a. vara tvungna att Avtal med EEC, m. m. Avtal med EEC, m. m. Inte vid något tUlfälle det ber jag de närvarande ikammaren att observera när de här frågorna debatterats i , och dethar inte varit sällan, har någon velat betrida rUctigheten i att vi ställde uppde här vUlkoren. De godtogs av det dåvarande högerpartietsledare . Jag vet inte rUctigt var jag hade , men jaghade en diskussion med honom i radio . Jag har inget som helstminne av att han, när jag drog fram detta, vUle bestrida rUctigheten av dessaförbehåll. Man godtog dem, trots att man från både och folkpartietvid den tidpunkten krävde förhandlingar med sikte på medlernskap. Jag undrar om moderater och folkpartister glömt alltdetta, eller har det verkligen undgått er att förhandlingarna i underde två senaste åren.visat att EEC icke kan medge några undantag frånRomfördraget eller dess följdförfattningar? Det skulle vara rätt intressant attveta för den fortsatta debatten här i landet. Vad som har hänt har ändå otvetydigt visat att medlemskapi EEC inte låter sig förena med vår svenska neutralitetspolitik. att han haft vissa dUekta diskussioner raed företrädare för och därfunnit en förståelse för synpunkten att borde tUlmötesgås om vi söktemedlemskap. I nästa andetag angav han att han inte hade gjort några förbehåU ide sammanhangen, vad nu detta kan betyda. Man kommer ju inte runt detta heller genom att somfolkpartiet gör i sin text tUl motionen hänvisa till möjligheten av enassociation. Det är lika iUa. Vår egen förhandling har gett besked om att detockså är orealistiskt för del att tänka sig en association.Handelsministern har bekräftat detta , och för egen del vill jag baraunderstryka att EEC håller fast vid uppfattningen att associationen är enövergångsform till medlemskap, öppen endast för industriellt utvecklade länder. Även för associationen blir förhandlingsuppläggningendensamma som för medlemskapet. i oförändrad lydelse utgör grunden.Det gör att vi inte kan godta detta. Då är det rätt väsentligt att vi här iriksdagen, för att företagen skall veta vad de har att rätta sig efter, upphöratt leka med tanken på någon annan form för samarbete med EEC än detnu ingångna avtalet representerar. Vi bör klart säga ifrån på den punkten. Jag erkänner att det kan medföra vissa nackdelar att intefå delta i EECs beslutsprocess. Att det som några borgerliga tidningar ochspråkrör för EEC-frälsta inom näringsorganisationerna gör gällande skulle varaen fullständig katastrof för vårt land att ställas utanför, är ändå en oerhördöverdrift. Det finns andra vägar på vilka vi kan göra vår röst hörd och därraedöva! inflytande på utvecklingen inom gemenskaperna. 1 frågor där vi har sammaintresse som EEC eller majoriteten av medlemmarna saknar ju rösträttenbetydelse. 1 frågor där ett eller några få länder är ensamma om sin ståndpunkthar rösträtten ändå endast ett begränsat värde. I praktiken är det i längdensvårt för en liten minoritet att hålla ut mot majoriteten. Det har våraerfarenheter i alla internationella sararaanhang visat. Det gäller för restenäven i frågor där enhällighet fordras för beslut. Det är frärast jag uppreparvad jag tror att jag sagt förut genom bärkrafteni argumentationen, inte genom röstningen, som ett litet land Nr 139 kan påverka besluten i intemationeUa organisationer. Det visar all Tisdaeen den Jag tror inte att vi kommer att möta några oöverstigliga svårigheteratt hålla oss underrättade om vad som sker och förbereds -------- inomgemenskaperna, även om vi står utanför medlemskretsen. Vi har Avtal medttC, hittUlshaft goda möjligheter att på ett tidigt stadium få informationer "'"' om planeroch händelseutveckling i . Det har inte varit så svårt i Med den personalförstärkning som är att emotse bör möjligheternabli ännu lättare att hålla kontakter på olika plan medden månghövdade EEC-administrationen. Det finns väl ingen som tror att inträde sommedlem kommer att försämra kontakttagandet och minska informationsflödet. I dethär hänseendet är inträde säkert en positiv faktor för oss. Herr talman, tUl slut en sak. Den oro som på sina hållkommit till uttryck beträffande avtalets bestämmelser om utveckUng avsamarbetet, tycker jag är svårbegripligt. Att kommimisterna inteviU ha någon utvecklingsklausul kan jag möjligen förstå. Delvis vUarvisserligen deras motstånd på en ren missuppfattning eller ett rentmissförstånd när de läste avtalet. , och jag tror också hansföreträdare i talarstolen kommunisterna, vände sig medskärpa emot klausulerna om skyldighet att honorera betalningarna för kommersiellatransaktioner och sade att det kan locka oss ut på ett vitt fält. Jag förstår inte det. Herrarna har inte observerat attnästan vartenda handelsavtal har sådana bestämmelser. Jag har själv varit medatt förhandla fram ett avtal med , där vi med mycket möda fickföreskrift om konvertibiUtet när överskott eller underskott skulle avräknasfrån det ena landet till det andra. Det band oss inte därför på något sättpolitiskt vid . Avtalen med de östeuropeiska länderna över huvudtaget, och även med för den delen, skuUe inte fungera annat än som aUmännaönskemål och en ram, om de inte föUdes upp av överenskommelser som också angavhur betalningar skall kunna verkställas och i vUken form det skaU ske. Jag tycker i varje fall att man av vänsterpartietkommunisterna borde kunna begära att de satte sig in i den här frågan och sågefter hur handelsavtal är konstruerade och inte bara här utkastar beskyllningarsom egentUgen inte har någonting med verkligheten att göra. Men jag förstår er, för ni vUl ju inte ha något avtal medEEC över huvud taget. Ni uppträder precis på samraa sätt sora ni gjorde näravtalet med skulle godkännas. Dess bättre fann jag jagtror det var 1963, när vi underställde en utbyggnad och vissaändringar i att då motsatte sig kommunisterna inte det avtaletlängre. Jag skall inte gå in på någon förklaring, jag vill bara säga att dåhade de i alla fall tagit ett steg i rätt riktning. Jag tyckte att någon frän kommunisterna sade att EFTA har man också varit emot. Ja, det är i själva verket tvåturer som ni hunnit göra där. Jag hoppas att ert ställningstagande inteär den sista turen i fråga om vårt samarbete och vår uppgörelse med EEC. Man skall göra klart för sig att klausulen om utveckUng avsamarbetet inte medför några skyldigheter för oss. Den ger oss rätt att ta upp 113 8 protokoll J972. Nr 139 diskussioner som kan leda tUlförhandlingar om en sådan utvidgning av Tisdaeenden samarbete sora vi själva ärintresserade av. Vad är det för fel med det? 12december 1972 Resultaten måste ju varje gång i sista hand underställasriksdagen för Vi kommer att få tUlfälle att ta ställning tUl varje konkret Avtal medttL, fråga, som kan uppkomma i ettsådant sammanhang, innan den avgjorts. "''- En ändring av eller ett tillägg tUlavtalet kan sålunda inte vidtas utan att ordförande underströk det här mycket starkt iförmiddags. I medvetandet om att det föreligger ett starkt intressefrån svensk sida att kunna delta i ett ekonomiskt samarbete med gemenskapen påområden, som inte omfattas av det föreliggande och aktuella avtalet, anserjag det vara en stor fördel för oss att vi har en sådan här klausul i avtalet.Finns det verkligen skäl att motsätta sig exempelvis enhetligastandardföreskrifter, gemensamma grunder för varumärkning, en enhetlig patentlagstiftning?Varför skulle vi inte fortsätta och fördjupa det saraarbete som redan inlettspå det teknologiska området och i fråga om industrieUt utveckUngsarbete? Ettsådant samarbete har vi ju med flera andra länder. Vad finns det för anledningatt säga nej till konsultationer om ekonomisk politUc och i valutafrågor? Detär ju vad vi håller på med i Valutafonden och . Vi får inte glömma att redan öppnademöjligheter att vidga det i konventionen ursprungligen förutsedda samarbetettUl nya och vidare fält. Det är också vad som skett under frihandelssammanslutningensnu 12-åriga tUlvaro. Alla intemationeUa handelsavtal är utvecklingsbara ipraktiken, oavsett om det sägs ut i en grundläggande konvention eller ej. DetvUl jag att man skall observera. Jag måste därför upprepa att det är en fördel för oss attkunna åberopa avtalet för att vi inte skall bli ställda utanför ett framtidasamarbete, där vi själva har intresse att delta. Vi binder inte vårhandlingsfrihet fördenskull. Det är vi själva som från fall till fall avgör vadvi vUl vara med om och vad vi kan påta oss. Jag ber att få yrka bifaU tUl de föreliggandeutskottsförslagen. i (fp) kort genmäle: Herr talman!Herr sade att det här avtalet svarar mot den handelspohtiskamålsättningen. Men det svarar inte mot den målsättning som han själv angav, närhan på vägnar talade i . Då sade han att hanvUle ha en omfattande och nära associering som satte i stånd att deltai den europeiska ekonomiska integrationen.