prot · FV0976 · 1972-12-31 00:00:00 — Förhandlingarna leddes tUl en början av herr förste vicetalmannen. § 1 Herr förste vice talmannen meddelade alt herrHammarberg enligt till kammaren inkommet läkarintyg var sjukskriven ytterligareunder tiden den 9- . beviljades erforderiig ledighet från riksdagsgöromålen. Ang. handläggning av framställning om lokaliseringsstöd § 2 Ang, handläggning av framställning omlokaliseringsstöd' Herr inrikesministern ordet för att besvara () i kammarens protokoll för den19 april intagna fråga, nr 174, och anförde: harfrågat när regeringen kommer att ta ställning lill i Vansbroframslällning om lokaliseringsstöd. Ärendet har avgjorts i förra veckans konselj. Jag ber all fä lacka inrikesministern försvaret. Frågan var ju baserad på den osäkerhet som man kände inomVästerdalarna, speciellt inom Vansbroområdet, inför det beslut som man väntadepå. När besked om beslutet kom mottogs det med så mycket störreglädje och tillfredsställelse. Vi ser i beslutet en stor möjlighet till attaktivisera sysselsättningen i området. Jag ber att till inrikesminister få framföraett uppriktigt tack från den del av Dalama som har kommit i åtnjutande av dettastöd, vilket nu möjliggör en fortsall drift vid Bro Ångsåg, en drift som skaparsysselsättning för mänga människor inom området som faktiskt har varit utsattför många svårigheter . Vi hälsar detta med stor tillfredsställelse. Jag hoppasför regionen i sin helhet och länet som sådant att vi skall kunna påräkna sammaförståelse även i fortsättningen. Del tar jag för givet. Överläggningen var härmed slutad. Ang. resultatet av försök med könskvotering vid intagningtiU viss utbildning § 3Ang, resultatet av försök med könskvotering vid intagning till viss utbildning Herr utbildningsministern ordet för atl besvara ' (fp) i kammarens protokoll för den 28april intagna fråga, nr 191, och anförde; har frågat mig hur jag bedömerresultatet av försöken med könskvotering vid intagning lUl viss utbUdning, Erfarenheterna av försöksverksamheten för att åstadkommaen jämnare fördelning mellan män och kvinnor i vissa utbildningar är hittillsbegränsade. Försöksverksamhet har under /72 bedrivits inomförskollärarutbildning och administrativ ADB-utbildning, Resultatet har när det gäller förskollärarutbildningenvarit klart positivt och beslut har fattals om en föriängning avförsöksverksamheten för /73, När det gäller ADB-utbUdningen är bUden splittrad. Erfarenheternavisar atl man måste ändra den i detta sammanhang tillämpade metoden för atl fåen positiv effekt. Inom utbildningsdeparlemenlel övervägs för närvarandehuruvida ytteriigare försök med ADB-utbUdningen skall ske. Den genomförda försöksverksamheten haruppmärksammats mycket i den allmänna debatten, vilket i sig kan ha positivaeffekter för även andra studievägar än dem som omfattas av försöksverksamheten. Syftet med den här försöksverksamheten harnaturiigtvis varit gott. Det har varit att stimulera till okonventionellastudieval. Men när del gäller resultatet måste man ställa sig frågan omutbildningsministerns relativt positiva omdöme verkligen är befogal, I frågaom ADB-utbildningen har resultatet faktiskt bUvit inte att man har gjort detlättare för kvinnliga sökande, som man hade tänkt sig, utan tvärtom att det harblivit svårare för kvinnliga sökande att komma in på grund av den metod som manhar använt för könskvoteringen. Då räcker det inte att säga atl bUden är splittrad. Nej,del är elt klart negativt resultat. Summan av kardemumman har ju blivit att trots att kvinnorna är diskriminerade i vårt samhälle staten på tvåutbildnings-vägar ytterligare har diskriminerat kvinnliga sökande, nämligendels när det gäller ADB-utbildning och dels när det gäUerförskollärarutbildning. Delta kan inte gärna anses vara något annat än ennegativ utveckUng, Självfallet kan man, som utbildningsministern gör, senågot positivt i att det blir debatt om saken, och från denna utgångspunkt ärnaturligtvis varje misslyckande inom förvaltningen eller regeringen positivt,ty man kan vara säker på atl det blir debatt om del. Men det är ändå att ha vällågt ställda anspråk. Från principiella utgångspunkter är denna kvoteringnaturligtvis mycket tvivelaktig. Den kan t. ex, när del gällerförskollärarutbildningen leda till alt en flicka, som vet atl hon kommer atlbli diskriminerad på en hel del andra utbildningsvägar och som därför sökerutbUdning lill förskollärare, finner att hon även då blir diskriminerad, Istället tar man en manlig sökande som är sämre kvalificerad än hon. Ett förfarande som innebär, atl man blir behandlad på ettsämre sätt därför atl man liUhör ett visst kön, är vad man brukar kallakönsdiskriminering. Om man hade tUlhörl det andra könet skulle man ha fått denutbildning som man ville ha. Metoden har också den negativa effekten att de ungdomarsom planerar sin utbildning känner en stor osäkerhet. De vet inte hur de skalllägga upp sina studier för att meritera sig till den utbildning som de vill ha. Jag vill därför fråga UtbUdningsministern om inteerfarenheterna ger vid handen, att man borde försöka finna andrametoder än könskvolering för att säkerställa en mera okonventionell rekryteringtill högre studier. Del viktigaste är inte kvoterna utan atl man stimulerardem, som skall skaffa sig en utbildning, att mera följa sin personligalämplighet och sina egna intressen än det kön de tillhör. Ang. resultatet av försök med könskvotering vid intagningtiU viss utbildning Självfallet är de viktigaste åtgärderna desom nämner i slutet av sill anförande: information och upplysning,studie- och yrkesvägledning och det som står i läroplanen för vår skola om altnuvarande förhållanden när del gäller könsrollerna öppet skall ifrågasättas.Jag vUl inte på något sätt övervärdera de två försök vi gjorl medkönskvotering, men vi har inte heller ansett att vi helt skall utesluta denmöjligheten. Jag vUl bara från förskoUäramtbildningen nämna som exempel att hade totalt 15 manliga sökande, hade vi 275och ungefär lika många. Jag är tämligen övertygad om atl viutan könskvoteringen inte hade nått upp till en relativt sett så pass högsiffra för manliga sökande som blivit fallet. Men jag ser ingen som helstmotsatsställning mellan denna lilla försöksverksamhet och de stora generellaåtgärderna, som vi självfallet bör försöka fortsätta att driva med full kraft.Det dystra är ju att vi inte på utbildningsområdet liksom inte heller i övrigti samhället nämnvärt har lyckats rubba de invanda valen. Konservatismen är pådetta område ovanligt stark. Jag har, som jag nämnde i mill förra inlägg,all respekt för utbildningsministerns syfte med dessa försök. Jag delar ocksåhans bekymmer över tendenserna när det gäller ungdomens studieval. Men fråganär ju hur man skall bedöma resultaten av de här försöken. Del som statsrådetCarlsson nu senast sade, styrker närmast den mening jag framförde,nämligen att det är antalet sökande av olika kön till utbildningslinjerna somär det väsentliga, inte det förhållandet att man sedan vid intagningenbehandlar de sökande olika. Kan man på olika sätt stimulera till etlokonventionellt studieval, tror jag för min del att denna könskvotering intehar så stor betydelse. Det är klart att man kan säga att de principiellainvändningarna inte väger så tungt när det gäller en rält begränsadförsöksverksamhet, men då är ju också utbytet också ganska begränsat, och i dethär fallet har del 1,0, m, varit negativt. Om man emellertid böfiar bygga ulkönskvote- Om viss komplettering av avtalet med programverksamheten ringen attgälla över en större del av utbUdningen, tror jag nog atl vi kommer alt fåuppleva en ganska stark reaktion. Vi hade tidigare könskvotering ifolkskolläramtbUdningen, och den fick man lov att avskaffa, bl, a, därför attden upplevdes som mycket orättvis. Den avskaffades på tillskyndan av blandandra de fackliga organisationerna. Jag är närmast av den uppfattningen altförsöksverksamheten med könskvotering snarare är i vägen för andra ochprincipiellt mera tillfredsställande metoder atl få en bätlre rekrytering.Risken är inte bara att man, som i det här fallet, misslyckas och motverkarsyftet. Del är möjligt att man kan hitta mera praktiska metoder förkönskvotering än man nu har använt. Men jag vet inle riktigt hur det skall gålill, och jag undrar om har någon idé om hur man skall kunna undvikamisslyckanden . Det kan ju inte få gå till som det har gjort den härgången. Det är inle bara praktiskt svårt att handha enkönskvotering, utan om man tillämpar metoden i större skala och det bliruppenbara orättvisor som del var i folkskolläramtbUdningen tidigare, däralltså flickor måste ha betydligt högre betygspoäng än pojkar för att de skuUekomma in så diskrediteras hela arbetet för större jämlikhet mellan män ochkvinnor. Då kommer människor att säga atl del är någonting skumt med detta, ochdet vill vi väl helst undvika. Jag vUl alltså fråga om det finnsnågra idéer för hur man skall kunna undvika de här skadliga verkningarna, omman tänker sig fortsätta försöksverksamheten. En årgång till där mandiskriminerar kvinnorna över hela linjen kan ju ändå inte godtas. Redan av mitt svar framgår att erfarenheternaav försökskvotering i ADB-utbildningen ger anledning till omprövning när detgäller metoderna. En sådan sker , men vilka direkta slutsatsersom kan dras är jag för dagen inte beredd atl redovisa. Eventuella fortsattaförsök fär jag återkomma till och presentera vid ell senare tillfälle. Överläggningen var härmed slutad. § 4 Om viss komplettering av avtalet med rörande programverksamheten Herr utbildningsministern ordet för atl besvara () i kammarens protokoll för den27 april intagna fråga, nr 190, till herr justitieministern, och anförde: har frågat chefen förjustitiedepartementet varför han inte medverkat till att avtalet mellanSveriges Radio och staten kompletterats i fråga om pornografiskaframställningar, som ifrågasattes i propositionen 1970:125. Frågan haröverlämnats fill mig för besvarande. I den nämnda propositionen konstaterade justitieministern att man inom ramenför avtalet mellan staten och angående radioföretagelsprogramverksamhet kunde skapa tillfredsställande garantier för allsedlighetssårande framstäUningar inle släpps fram i radio eller TV. Det harenligt regeringens mening inte framkommit något som tyder på attnuvarande avtalsbestämmelser innebär elt otUlräckligt skydd i det här aktuellaavseendet. Jag tackar UtbUdningsministern för svaret. Jag villsamtidigt säga att jag är myckel förvånad över svarels formulering. Det har jui verkUgheten gått precis så Ula som den utredning som föregick propositionenbefarade och som många talare i gamla första och andra kammaren uttrycktefarhågor för. Del är en lucka i lagen att radio och TV har ställts utanför, ochdet innebär i realiteten att det som är förbjudet enligt lag i samhället ärtillåtet i radio och TV. Och TV har verkligen utnyttjat situationen. En delprogram - jag tänker särskilt på ett antal finska fUmer som sändes undervintern klassas av vanliga enkla människor som skär och ren pornografi,ingenting annat. Jag lycker alt det är beklagligt atl statsrådet i svarethar givit uttryck för den uppfattning han tydligen har och därmed ocksåklargjort att han inte är beredd att medverka tiU en ändring i fråga om de härbristerna. Del måste ju innebära att så länge statsrådet sitter kvarpå sin post får svenska folket dras med det här eländet i radio och TV somupplevs myckel myckel negativt av vanliga människor som lever närmareverkligheten. Om viss komplettering av avtalet med programverksamheten Det nuvarande systemet innebär att SverigesRadio på eget ansvar med stöd av vad som stadgas i radioansvarighetslagenutövar en självkonlroU i enlighet med riktlinjerna för programverksamheten iradiolagen och avtalet med staten. Verksamheten står, som är väl bekant fördenna kammare, sedan under överinseende av radionämnden. Vi har ansett, från deolika utgångspunkter vi har atl betrakta Svergies Radios verksamhet, att dennaorganisation är den bästa och den lämpligaste. Vad särskilt beträffar visning av biograffilm i TV ochdet är väl del som främst avser med den här frågan bör detobserveras alt och har etablerat former förett samarbete. Ett resultat av samarbetet är bl. a. atl det anges när en filmär att anse som olämplig för barn. Någon förhandsgranskning från biografbyrånssida eller något annat utomstående organs sida kan självfallet inte förekomma det skulle strida mot radiolagen. Jag vill också understryka att i samband med attfilmcensumlred-ningen gjorde sitt utredningsarbete kom man fram till atlSveriges Radio visat minst samma hänsyn som biografbyrån till de intressen somär avsedda att skyddas genom den statliga filmcensuren. De remissinstanser somyttrade sig i anslutning lUl betänkandet delade utredningens uppfattning.Skulle man uppleva en situation där filmcensurbedömningen och bedömningen avvad som visas i TV gär vitt isär, kommer den fråga 1* protokoll 1972. Om viss komplettering av avtalet med programverksamheten som herrAdolfsson har aktualiserat att kunna ställas med större tyngd. Mitt svarinnebär att jag inte har kunnat konstatera att en sådan skillnad föreligger. Det var inte biograffilm jag åsyftade, när jag talade omde finska filmerna som visades . Jag har utomordentligt svårt atttänka mig att man opålalat skulle kunna få visa på vanliga allmänna biografersådana alster som man visat i TV, Jag kan bara konstatera att UtbUdningsministern och vissaledamöter i radionämnden tydligen har skilda uppfattningar om vad som hör tUlgod smak och vad som är förenligt med programreglerna eller inte, Elt par avradionämndens ledamöter har just när det gäUer de här filmerna anmält enavvikande mening. Det är väl ändå så att TV finns i nästan vartenda hem idet här landet . Den utgör en ny familjemedlem och en rätt påträngandesådan. Del bör vara ganska viktigt att den nya medlemmen inte alltför myckelavviker från det mönster som för övrigt råder i hemmen och som råder i samlevnadenmellan människor i det här landet. Vi följer ju ändå vissa skrivna och oskrivnalagar i samlevnaden mellan människor. Det tar sig det uttrycket att bådeutbildningsministern och jag tar på oss byxor, när vi går ut på gatan. Vispringer inte ul nakna exempelvis. Varför kan vi inle begära samma hut ochhyfsning av radio och TV som vi förväntar oss av vanliga människor ute isamhället? Skulle det senaste exemplet som herrAdolfsson nämnde vara avgörande för filmcensuren, så är jag rädd för att viskulle få stoppa ganska många filmer numera. Den gränsen har nog svensk film,både biograffilm och TV, för länge sedan passerat. Är frågan ställd från deutgångspunkterna, förslår jag att vi inte kan bli helt överens. Den gränsenbröt Per igenom för , och sedan har det nog blivitvanligare. Eftersom ett aktuellt exempel nu tas upp, vill jag baraunderstryka att, som sade, den här frågan har varit föremål förprövning i radionämnden. friades med alla röster utom en.Jag kan bara konstatera radionämndens utslag; jag har, som jag betonade i tvåanföranden i går, inle rätt all kommentera det. Herr förste vice talmannen anmäldeatl anhåUit att till protokollet få antecknat att han inte ägderätt tUl ytterUgare anförande i denna debatt. Överläggningen var härmed slutad. § 5Remissdebatt angående förslag till lag om närvarorätt vid sammanträde medkommunal eller landstingskommunal nämnd Ordet lämnades på begäran tUl HerrHERNELIUS (m), som yttrade: 1 går, alltså , kom på riksdagensbord den ifrågavarande propositionen. Om propositionstider står stadgat i 54 §riksdagsordningen. För propositioner som den nu framlagda föreskrivs: "Övriga propositioner, som Konungen finner börabehandlas under vårsession, böra till avlämnas inom nittiodagar från dess öppnande, och må sådan proposition ej senare avlålas, medmindre Konungen prövar uppskov med framställningen lända riket lUl men ellereljest finner synnerliga skäl föreligga för dess avlåtande." Regeringen har tydhgen funnit att ell uppskov med dennaproposition skulle lända riket till men eUer alt eljest synnerliga skälföreligger för att densamma nu skall avlåtas tiU . Jag vill tUläggaalt i förslaget till ny riksdagsordning från grundlagberedningen föreslås ettinsfitut enligt vUket skall lämna sitt medgivande när propositioneravlämnas så sent. 1 detta sammanhang kan jag inte underlåta att göra denreflexionen att denna sena proposition är ett uttryck för nonchalans frånregeringens sida. Den vittnar om nonchalans i sakfrågan, eftersom det nu bUr enbehandling i sista stund av ärendet, en brådskande behandling. Det är dock intevUket ärende som helst - det rör den representativa demokratin i landet, aUtsåen huvudfråga i våra konstitutionella funderingar och grubblerier. Men denvittnar också om en regeringens nonchalans gentemot . Remissdebatt angående förslag till lag om närvarorättvid sammanträde med eller landstingskommunal nämnd HerrDAHLEN(fp): Del är värdefullt att har påpekat detoskick som regeringen så ofta gör sig skyldig tUl, Uet är ett bevis på dendåliga planering regeringen har vi har setl åtskUliga bevis den senastetiden. Och del är, som säger, en nonchalans mot riksdagen.Därför vill jag instämma i ' synpunkter att sådant här verkligeninte bör förekomma i riksdag. i TroUhättan (s): Jag kan inte låta herrar ' ochDahléns anföranden stå helt oemotsagda. Den centrala frågan gäUer de direktiv som har sänts tUlutredningen om demokrati. Det som tas upp i propositionen gällermöjligheter till en försöksverksamhet. Enligt min mening finns det synnerligaskäl för att man kommer i gång med denna försöksverksamhet. riksdag förklarade i anslutning tiU dessa frågoratt man vUle avvakta resultatet av försöksverksamheten med fördjupad företagsdemokratipå del kommunala området. har man kört fast. Personalorganisationernaönskar atl man i mycket begränsad omfattning skall fä bedriva en sådanförsöksverksamhet, som enligt propositionen innebär att företrädare för dessapersonalorganisationer får vara närvarande vid vissa Remissdebatt angående förslag till lag om närvarorättvid sammanträde med eller landstingskommunal nämnd Den stora frågan, om de skall ha rätt att delta i besluten, lasinte upp i denna proposition den frågan går tUl den kommunaldemokratiskautredningen. Vad som föreslås är atl en kommun genommajoritetsbeslut skall kunna bestämma atl man skall få använda sig av en sådanförsöksverksamhet. Detta skall i sin tur underställas statliga organ mendessförinnan prövas av det centrala rådet på del här området. Det förefaller mig som om det knappast vore någonnonchalans gentemot demokratin atl nu vilja praktisera en sådan försöksverksamhet.För utredningen ger den värdefulla uppslag, och den ligger också i linje meddel uttalande som gjorde 1970, Sedan är del väl aUdeles uppenbart att det hade varitönskvärt atl denna proposition hade kunnal avlämnas tidigare. Den kommer onekligensent, men anledningen lill detta är, såvitt jag förstår, atl man har kommitunderfund med atl läget är låst så länge man inle får denna möjlighet att eftermajoritetsbeslut genomföra en försöksverksamhet i kommunerna. HerrHERNELIUS (m); i TroUhättan gick in på sakinnehållet ipropositionen. Det skall inte jag göra. Vad jag påtalade var det senaavlämnandet en försening som dock medgav. Jag vill tillägga att de skäl som talar omför proposition i ärendet, och som möjligen föreligger, förelåg självfalletockså under de då ordinarie propositionstid gäller. Det är med andraord ett exempel på regeringens försummelse i fråga om liden som här harframkommit. i TroUhättan föredrog, som , att diskutera sakfrågan. Liksom tycker jag att detta ären myckel väsentlig sak - så väsentlig atl borde ha haft rimlig lidatt behandla den. Det är en nonchalans att komma med förslag i en fråga, somäven tycker är väsentlig, vid den här sena tidpunkten, och del ärdet jag har protesterat mot. Jag har inle diskuterat innehållet ipropositionen. Men det är klart att i anser sigskyldig att försvara tillvägagångssättet; något annat var väl inte alt vänta. i TroUhäUan (s): När jag helt kort gav mig in på sakfråganberodde det på alt det i nuvarande grundlag slår talat om synnerliga skäl. JagvUle med mitt korta anförande visa alt i detta fall förelåg sådana synneriigaskäl, nämUgen att man hade behov av en försöksverksamhet och att denna intekunde bedrivas ulan en lagändring. Men dessa synnerUga skäl, i ,förelåg väl redan när regeringen planerade sina propositioner tUl vårriksdagen? HerrJOHANSSON i TroUhättan (s): Såvitt jag förstår förelåg inte dessa skäl,utan det är senare man har kommit underfund med atl den av oss alla, hoppasjag, önskade försöksverksamheten inte kunde komma i gång utan ett beslut avriksdagen som innebar den lagändring det här gäller. Det kom man alltså underfund med i månadsskiftetapril-maj, och del ar bra sent. Jag anser inte atl riksdagsarbetet skall ledaspå del sättet. Mervärdeskatt vid förstagångsför-säljningav konst Överläggningen var härmed slutad, Kungl, Maj:ls proposition nr 97 medförslag lill lag om närvarorätt vid sammanträde med ellerlandstingskommunal nämnd hänvisades därefter till konslilutionsutskollel. § 6 Föredrogs och hänvisadesmotionerna nr 1692-1695 liU civUutskottet samt nr 1696 och 1697 tiUskalleutskoltet. § 7 Föredrogs, men bordlades åter konstitutionsutskoltetsbetänkande nr 26. § 8 Föredrogs konslilutionsutskotlets belänkande nr 23angående regleringen för /73 av till utskottet hänvisadeutgifter under huvudtiteln och dess verk m, m. Kammarenbiföll vad utskollel i delta belänkande hemställt. § 9Mervärdeskatt vid förslagångsförsäljning av konst Föredrogs skatteutskottetsbetänkande nr 18 i anledning av motioner rörande mervärdeskatten, I delta betänkande behandlades molionen1972:108 av m, fl. (c), molionen1972 :210 av i Skärstad m. fl. (c, fp, m), molionen1972:304 av i m. fl. (m), motionen1972:409 av i (s), molionen1972 :427 av herrar () och Carishamre (m), motionen1972:632 av i Glömminge m. fl. (c, fp), motionen 1972:642 av m.fl. (fp) vari hemställts att Maj;l begärde all höslriksdag förelades elt förslag om befrielse från mervärdeskatt vid förslagångsförsäljning av motionen1972:857 av m. fl. (m), motionen 1972:860 av m.fl, (m) vari hemställts att riksdagenbeslutade atl förslagångsförsäljning av konst skulle befrias från Mervärdeskatt vid förstagångsför-säljning av konst o. m. den , motionen1972:865 av m. fl. (m), motionen1972:874 av i m. fl. (c, fp, m), motionen1972:875 av m, fl, (fp), molionen1972:876 av fm m, fl, (vpk) vari hemstäUts 1, att beslutade atl mervärdeskatten påförslagångsförsälj ning av konst avskaffades och att med anledning därav följande lydelse av 8 § 8) förordningen om mervärdeskatt (1968:430) skulle antas: "8) konstverk, som är hänförliga till tuUtaxenummer99,01 99.03, när konstverk säljes, uttages eller införes till landet avupphovsmannen eller för hans räkning", 2. att beslutade att sjunde stycket ianvisningarna tUl 8 § mervärdeskatleförordningen upphörde alt gälla, molionen 1972:883 av herrar () och iUlfsbyn (c) vari hemställts att beslutade att från skatteplikt enligtförordningen (1968:430) om mervärdeskatt även undanta aU denförslagångsförsäljning av konstverk som förekom i samband med utstäUningsverksamhet. 1. motionen 1972:108 2. molionen 1972:210 3. motionen 1972:304 4. motionen 1972:409 5. molionen 1972:427 6. mofionen 1972:632 7. motionen 1972:642 8. motionen 1972:857 9. motionen 1972:860 10. molionen 1972:865 12. motionen 1972:875 13. molionen 1972:876 14. motionen 1972:883. Till betänkandet hade fogals ett särskUt yttrande avherrar i (m), i (fp), NUsson i Trobro (m) ochHörberg (fp). (vpk): I skatteutskottets belänkande nr 18 behandlasinte mindre än fyra motioner, som samtliga yrkar att mervärdeskatten skallslopas vid förslagångsförsäljning av konstverk oavsett om de säljs direkt av upphovsmanneneller genom kommissionär. Eftersom vi så sent som förra årethade en debatt här i om just denna fråga kan jag fatta migmycket kort. hänsköt skalteutskottet liknande motioner utredning för att söka undvika ställningslagande. åberopar man dennaoch avstyrker motionerna. Men, herr talman, vår uppfattning sedan före-