prot · FV09133 · 1972-12-31 00:00:00 — I propositionen har om hyresförlusterna sagts attregeringen inte bara kan bevilja lån utan också i speciella fall amorterings-och räntebefrielse . Vi har medtagit detta därför att vihar en bestämd känsla av att det finns bostadsföretag som kommit i sädanasvårigheter att de inte blir hjälpta av de beslut vi nu skall fatta när detgäller att generellt täcka onormala hyresförluster. som vi vidtar en sådan åtgärd vore det enligtmin uppfattning rimligt att också ta fram och behandla framställningen frånStadsfastigheter på ett positivt sätt. Jag gör det inte därför att jag särskiltömmar för dem sora satt i gång den här verksamheten, utan jag gör det med hänsyntill hyresgästerna i dessa fastigheter. Visserligen kunde sig upp och sagt, att ett sådant företag skall gå i konkurs, något somdet sagts mig att de tvingas att göra, om de inte får någon hjälp. Men för migär det inte något önskvärt att bostadsföretag skaU gå i konkurs, med denosäkerhet som det kan vålla för hyresgästerna. Därför, , menarjag inte heller att detta är ett avsteg av allvarligt slag. Det avslöjar intenågot slags ändrad principiell instäUning tiU frågan om bostadsföretagenslånemöjligheter. Det är inte avsett att vara det, och jag kan heller inte finnauttryck för det i propositionen. Här har vi helt enkelt tyckt det vara rimligtatt handla på ett förnuftigt sätt. Det som lett dit har varit hänsynstagandetill hyresgästerna. Med dessa ord har jag kanske något kunnat skingra den oroherr kände. Jag vill säga, att jag inte tolkat att utskottetmed sitt ställningstagande på något sätt gått emot regeringens förslag i sak.Om denna tolkning är riktig, finns det heller inte någon anledning att fästasig vid den formeUa ändring som utskottet gör. För min del finns alltså ingasvårigheter att kunna acceptera den. Åtgärder för ökad bostadsförbättringsverksamhet m. m. HerrANDERSSON i (c): Låt mig först beröra inrikesministerns syn pååtgärder för att reparera dåliga bostäder i de i privat ägo varandeflerfamiljshusen i de områden som propositionen omfattar, där det enbartföreslås en satsning på de i kommunala och allmännyttiga företagens ägobefintliga husen. Jag vill väl säga att jag med tUlfredsställelse hälsarstatsrådets förklaring att man på allt sätt söker tillmötesgå behoven när detgäller de enskilda fastigheterna och att man avser komma med förslag tillvåren. Som vi ser saken är det inte fastighetsägarna vi vill hjälpa utan demsom bor i dessa mycket ofta nergångna hus. Det spelar mindre roll om husen är iallmän eller enskUd ägo; behovet av upprustning kan vara lika stort för dem sombor i dåliga lägenheter att de skall kunna få hyggliga förhållanden. Det ärdärför vi menar att redan nu borde kunna fatta beslut om att stödskall kunna utgå även tUl enskilda fastighetsägare. Jag tror inte att dettekniskt skulle vara så svårt att lösa det. Jag vidhåller givetvis yrkandet ombifall till reservationen 2. Jag vill gärna också ytterligare understryka attvi alltså kan hysa förhoppningar om att det händer någonting genommitiativ från Kungl. Tongångarna för den kategorin fastighetsägare ärbetydligt gynnsammare än de var i saneringsutredningen från desocialdemokratiska ledamöternas sida. Jag förvånades över den iver med vilken herr . Han gjorde det så ivrigt att t. o. m.inrikesministern föll in i jargongen och talade om . Såvitt jagvet skall inte betraktas som ett allmänt bostadsföretag, utandet är AB Stadsfastigheter som har varit föremål för behandling i utskottet iden här frågan. får vi behandla i annat sammanhang. I vad det då gäller AB Stadsfastigheter har jag sammauppfattning som inrikesministern, att det är mera en formsak om vi bifallerpropositionen Åtgärder för ökad bostadsförbättringsverksamhet m. m. eUer dens, k, kompromissen, som talade om att han kunde ansluta sig till,I själva verket är det han själv som står bakom den, och då är det väl inte såsvårt för honom att ansluta sig till den. För oss andra, som i och för sigtycker att propositionen lika väl kan bifallas, är det väl närmast bara enfråga om kring vilket av förslagen det kan bli största möjliga enighet. Jag harbara velat upplysa om dessa saker. Det är inte sä konstigt att vi går in ochhjälper till här, säger statsrådet ; vi gör ju det när det gällerTEKO-industrin och varvsindustrin och några fler områden. Den jämförelsen var väl ganska olycklig. Problemen pådessa områden beror i hög grad på konkurrens från utlandet, och det kan vi väländå inte säga i fråga om den svenska byggnadsindustrin. Den näringen är juhelt statsgaranterad och skyddad från konkurrens utifrån. I anslutning till resonemanget om AB Stadsfastighetersäger statsrådet att jag skulle säga: Låt de företag som inte klararsig själva gå i konkurs! Det är också olämpligt att jämföra AB Stadsfastigheter medexempelvis de allmännyttiga företag sora går raed stora förluster och måste fåhjälp, som statsrådet säger. Lånevillkoren för de skilda företagsformerna är såhelt olika. Anledningen till att vi yrkade bifall till förslaget ipropositionen på den här punkten var just att vi tycker att lånevillkoren börvara lika. Det var alltså den principiella utgångspunkten som gjorde att viyrkade bifall till förslaget i propositionen. Statsrådet och har väl ändåmöjlighet att påverka sina partivänner ute i kommunerna vad beträffarbostadsbyggandets inriktning. Här säger ni att det är kommunerna själva sombestämmer och att ni alltså inte skulle ha några möjligheter att påverka dessa.Men på era kongresser fattar ni väl beslut om på vilket sätt bostadsbyggandetskall ske om det exempelvis skall byggas låghus eller höghus. Det gör vi i deandra partierna. Jag förmodar att även ni gör så. Jag tycker att vi skall sluta upp att enbart skylla påkommunerna. Bostadsministern i ett land bör väl ändå ha ansvar för detta. HerrLINDKVIST (s): Först vill jag säga till i att detär riktigt att jag gjorde ett par felsägningar. Måhända var jag också upphovetrill att statsrådet råkade säga . Eftersom det inte ärså ofta jag kan komma på med att vara så uppmärksara, så ber jagatt få gratulera och medge att det var misstag. När statsrådet inleder sitt inlägg med attbeträffande AB Stadsfastigheter säga att det inte är meningen att göra avstegfrån de principer som gäller - i varje fall inte så tycker jagatt det är en ganska viktig deklaration. Orsaken till att jag engagerat mig såhårt i den här debatten är den risk som har funnits i hanteringen att vi skullefå en hopflätning av de statliga lånegränserna så att vi inte längre kundeskilja på de företag som har arbetat på självkostnadsbasis och de företag somarbetar efter mera enskilt utformade vinstintressen. säger också herr statsrådet att det intevarit någon som velat satsa kapital på företaget. Han ifrågasätter om det ärett bra sätt att producera bostäder på hela tiden har statsrådet varitintresserad av de hyresgäster som skall bo i dessa fastigheter. Det är enmycket vacker tanke, och jag har inga erinringar att göra. Vi är helt överens.Jag kanske bara skulle vilja göra det tillägget när det gäller ABStadsfastigheter att hyresgästerna icke har någon insyn i verksamheten, de haricke någon insyn i räkenskaperna och icke någon insyn i företaget. Kommunernahar heller icke någon insyn i företaget. Det är alltså den markerade skillnadengentemot kooperativa och allmännyttiga företag. Därför vet inte statsrådetHolmqvist på vilket sätt denna hjälp till AB Stadsfastigheter skall komma tilluttryck för att den hyresraässigt skall gynna människorna som bor ifastigheterna. Vi hoppas bara att det blir en hjälp, men vi vet ingenting omdet. Det är dock en förhoppning som vi kan dela, och jag accepterar fullt utden principiella förklaring som jag fått här i statsrådet inlägg. Till allra sist vill jag beträffande utskottets uttalandesäga, att det är möjligt att det ger utrymme för olika sätt att förståinnebörden. För mig framstår det helt klart att min motion om avslag på dendelen av proposition 124 icke avstyrkts av utskottet. Utskottet har, som herrBergman har sagt, gjort en kompromiss, öppnat en möjlighet för statsrådetHolmqvist att klara den här affären med AB Stadsfastigheter. Det tycker jag harvarit en hantering i utskottet sora statsrådet skall känna mycketstor tacksamhet för. Åtgärder för ökad bostadsförbättringsverksamhet m. m. HerrCLAESON (vpk): För att knyta an direkt till vad herrLindkvist sade beträffande AB Stadsfastigheter är jag av samma uppfattning,nämligen att det flnns inga sora helst garantier i detta fall för att det härlånet på kommer hyresgästerna till godo. Vad man kanskespekulerade över beträffande AB Stadsfastigheter när man fick se propositionenoch de olika förslag som finns där var väl just att inrikesministern tydligenhär gjort ett slags kompromiss. För att väga upp att man föreslårförbättringslån bara till de kommunala, allmännyttiga bostadsföretagen sä har manockså velat ge den privata sektorn någon bit. Det har ju nu också bekräftats avinrikesministern att detta i viss mån har legat till grund för hansställningstagande. Jag tycker nog att herrar , ochinrikesministern är lika goda kälsupare i så måtto att de inte varit särskiltkonsekventa, allra minst raot bakgrunden av de inlägg sora har gjorts. Jagtycker inte att raan i de delar av inläggen som har principiell anknytning ärkonsekvent när man går med på att bevilja sådana lån, låt vara i en annan formän vad som angavs i propositionen. Jag vill också med anledning av i Knäredsenaste inlägg och med anledning av vad inrikesministern sagt deklarera att jagför min del inte håller med om att förbättringslån till gamla fastigheter, sombehöver iståndsättas, skall utgå till andra fastighetsägare än kommuner ochallmännyttiga bostadsföretag, även om det betyder att en stor del av de fastigheter och lägenheter som i och för sig behöver Åtgärder för ökad bostadsförbättringsverksamhet m. m. förbättrasinte får sådana lån. Jag menar att en utvidgning av långivningen till enskildafastighetsägare inte heller för framtiden bör komma till stånd, bl. a. motbakgrunden av att denna kategori, som inrikesministern nämnde, trots kraftigagenerella hyreshöjningar , bl. a. på grund av ökadereparations- och underhållskostnader, i de flesta faU mycket dåligt harunderhållit de gamla fastigheterna och lägenheterna i stadskärnorna. Jag vågarpåstå att reparationer av bostadslägenheter i det äldre och omodernafastighetsbeståndet i enskild ägo generellt sett har fått avhyresgästerna själva. Om man till detta lägger de betänkligheter som reser sigbeträffande den säkerhet, sora den kategori av enskilda fastighetsägare jag nutalar om skulle kunna tänkas ställa för de lån det gäller de flestafastigheterna är redan, som man brukar säga, intecknade över skorstenen tycker jag att det även bortsett från vår principiella uppfattning attsamhället skall överta och äga alla flerfamiljshus i hyresbeståndet finnstillräckliga motiv för att inte heller fraraöver bevilja lån till enskildafastighetsägare. HerrJADESTIG (s): Jag har begärt ordet med anledning avdebatten om problemet med de tomma lägenheterna. Måhända blir detta en litenslutvinjett på denna debatt, men jag har ändå känt ett behov av att få säganågra ord med anledning av att jag representerar en kommun, som har drabbats avde tomma lägenheternas problem. Vi har ju i denna debatt slagit fast att kommunerna haransvaret för bostadsförsörjningen, och det är en princip som vi skall hållastyvt på. Kommunen har sin rullande prognos, som ligger till grundför bostadsbyggnadsprogrammet, men som underlag för prognosen Uggernaturligtvis önskemål från regionens industrier. Bostadsbyggandets volymbaseras på deras bedömning av arbetskraftsbehovet. På orter som under många århaft en ständig bostadsbrist planerades betydligtstörre bostadsenheter . Man skulle utnyttja de s. k.flerortskvoterna. Mänga kommuner tog den chansen. I min hemkommun, där vi hadehaft en bostadsbrist, planerade vi in ett så pass stort objekt som ettområde på närmare 900 lägenheter. Vi räknade med vissa rationaliseringsvinsteroch därmed också billigare och bättre bostäder för kommunens invånare. Detkanske bör påpekas att från första skissen över ett bostadsområde fram tillfärdigställandet av hela området rör det sig tidsmässigt om lågt räknat mellanfem och . Från själva projektstarten fram till inflyttningen äromloppstiden omkring . Mycket kan hända . Dagens outhyrda lägenheter har sålunda planerats underåren 1967-1969 mot bakgrund av det behov som då bedömdes föreligga. Då talademan inte om de tomma lägenheternas problem, utan då talade man om kösamhälletoch bostadsbristen. När så efterfrågan avstannar, är det inte lika lätt attkomma ifrån den stora entreprenadens bestämmelser, om också efterfrågetrendenhar orsaker som byggherren, kommunen, föga kan råda över, t. ex. att ortensdominerande industri flyttar en del av de expanderande produktionsenheternatill annan ort. Då kanske man inte skall generalisera ora orsaken till och ansvaret för den bristfälliga planeringen.Långtidsplaneringen har alltid sina svagheter. Den raåste nämligen byggas påprognoser. Men står de toraraa lägenheterna där. Då kan raanställa frågan: Är det de stora lägenheterna som står tomma? 1 debatten sägsofta att så är fallet. Jag kan raed rent samvete säga att i det bostadsområdesom jag hämtat mina uppgifter från förhäller det sig inte så. Där är det iregel treor och tvåor och dessutom de allra minsta enheterna på ett rum och köksom står tomma. Men det varierar säkert från ort till ort. Det är inte med glädje som man som aktiv kommunalman åserde svårigheter som uppstår med de tomma lägenheterna. Men det var också problematt vara ansvarig bostadsplanerare när vi hade brist på lägenheter. Mångabesväriigheter för enskilda människor uppstod på grund av den bristen. Måtta ärju alltid det bästa, och förhoppningen är naturligtvis att det steg som vi nuär på väg att ta skall leda till en balanserad bostadsmarknad, till gagn bådeför den enskUde och för samhället. Vad jag velat säga och som bör sägas i den här debatten äratt kommunalmän planerar med betydligt större ansvar än vad debatten i vissahänseenden har utvisat. Troligen saknar de största kritikerna erfarenhet avkommunalt arbete. Man kanske talar i allt för hög grad i generella termer om detomma lägenheternas problematik. I storstaden är sexvåningshusen låga hus, ivår koramun är ett sådant hus ett höghus. Trevåningshus är låga hus istorstaden, hos oss räknas de som relativt höga. I det bostadsområde sora jagförut har berört planerade vi in 894 lägenheter. I komraunen har vi 250lägenheter tomma. Området består av fyra stycken sexvåningshus och sextonstycken trevåningshus. De tomma lägenheterna finns inte i sexvåningshusen. Detär således också fel att generellt säga att det är höghusen som drabbas avtomma lägenheter. Men även härvidlag skiljer det sig säkert från område tillområde, från kommun till kommun. Jag hälsar propositionen med stor glädje och delarutskottsmajoritetens uppfattning i betänkandet. Propositionen ger oss numöjligheter att låna, och det ger oss en tidsfrist - och det är vi naturligtvismycket tacksamma för. Men löser det ej problemen. har den kommun jag representerar fått meddelandeav den industri som dominerar orten att den kommer att permittera ISOtjänstemän och arbetsledare. Detta förenklar naturligtvis inte morgondagen!Det drömde vi inte om när vi 1965 planerade det område där de tommalägenheterna står. Åtgärder för ökad bostadsförbättringsverksamhet m. m. inlägg ger en illustration avde problem vi nu har atf syssla raed och strax skall fa ställning till. Jagskall inte med mitt inlägg locka någon att förlänga debatten. Jag vill ändå beklaga ora jag sagt fel och inte använtnamnet Stadsfastigheter. Men jag vill säga till ochandra att jag naturligtvis inte har velat ikläda mig något slags garanti föratt just det här företaget i alla avseenden skulle kunna jämställas raed ettkooperativt eller kommunalt företag. Det har jag aldrig gjort gäUande, 9 protokoll 1972. Åtgärder för ökad bostadsförbättringsverksamhet m. m. men innanvi fattat beslut om detta lån har jag vänt mig till dem som representerarhyresgästerna och fått besked att företaget har varit utomordentligt välsköttoch att det inte fanns invändningar från hyresgästhåll gentemot företaget. Jaghar således vidtagit i varje fall en del åtgärder. Jag menar inte att det finnsanledning att göra mer affär av detta i det här sammanhanget, och jag vet intehur stor tacksamhet jag skall känna mot för att han kan haklarat mig ur det här dilemmat. Det är svårt att veta vad skulle haintagit för ståndpunkt, men det spelar för mig ingen roll. Jag är tacksam föralla som hjälper till så att vi kan få igenom de förslag som regeringenframlägger. Bara för tydlighetens skull skall jag kanske säga tillherr Wennerfors att det inte är pä det sättet - åtminstone inte på vårpartikongress - atf vi fattar beslut ora huruvida det skall byggas höga ellerlåga hus ute i kommunerna. Det må vara andra partier sora sysslar med det; vihar faktiskt inte fattat något sådant beslut. Överläggningen var härmed slutad. Propositioner gavs på bifall till dels utskottetshemställan, dels reservationen nr I av herrar Wennerfors och , ochförklarades den förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedanherr Wennerfors begärt votering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Den sora vill atf kamraaren bifaller eivUutskoffetsheraställan i betänkandet nr 32 punkten 1 röstar ja, den det ej vill röstarnej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservationen nr I av herrar Wennerfors och . Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåherr Wennerfors begärde rösträkning verkställdes votering medomröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat: Propositioner gavs på bifall till dels utskottetshemställan, dels reservationen nr 2 av ra. fl., och förklaradesden förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan votering upplästes och godkändes följande voteringsproposifion: Den som vill att kammaren bifaller civilufskoftetshemställan i betänkandet nr 32 punkten 2 röstar ja, den det ej vill röstarnej. Vinner nejhar kamraaren bifallit reservationen nr 2 av m. fl. Vid omröstning genom uppresning förklarades flertalet avkammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då begärderösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat. Denna omröstning gavföljande resultat: Åtgärder för ökad bostadsförbättringsverksamhet m. m. Utskottets hemställan biföUs. Propositioner gavs på bifall tUl dels utskottetshemställan med godkännande av utskottets motivering, dels utskottets hemställanmed den ändring i motiveringen som föreslagits i reservationen nr 3 av herrarWennerfors och , och förklarades den förra propositionen vara medövervägande ja besvarad. Sedan begärt votering upplästes ochgodkändes följande voteringsproposition: Den som vill atf kammaren bifaller civilutskottetshemställan i betänkandet nr 32 punkten 4 med godkännande av utskottetsmotivering röstar ja, den det ej vill röstar nej. Vinner nejhar kamraaren bifallit utskottets heraställan med den ändring i motiveringen somföreslagits i reservationen nr 3 av herrar Wennerfors och . Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåherr Wennerfors begärde rösträkning verkställdes votering med omrösfningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat: Propositioner gavs på bifall till dels utskottetshemställan, dels reservationen nr 4 av ra. fl., och förklaradesden förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan votering upplästes och godkändes följande voteringsproposifion: Den som vill atf kammaren bifaller eivUutskottetshemställan i betänkandet nr 32 punkten 5 röstar ja, den det ej vill röstarnej. Vinner nej har kamraaren bifallit reservationen nr 4 avherr Grebäck ra. Vid oraröstning genom uppresning förklarades flertalet avkammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Å tgärder för ökad bos tadsförbättrings-verksamhet m. m. rösträkningverkställdes votering med omröstningsapparat, röstning gav följande resultat; Utskottets hemsfällan bifölls. Propositioner gavs på bifall till dels utskottetshemställan, dels reservationen nr 5 av herrar Wennerfors och , och förklaradesden förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan votering upplästes och godkändes följande voteringsproposifion: Den som vill att kammaren bifaller civUutskottetsheraställan i betänkandet nr 32 punkten 7 röstar ja, den det ej vill röstarnej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservationen nr 5 av herrar Wennerfors och . Vid oraröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåherr Wennerfors begärde rösträkning verkställdes votering medomrösfningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat: Propositioner gavs på bifall till dels utskottetshemställan, dels reservationen nr 6 av , och förklarades den förrapropositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan begärtvotering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Densom vill att kammaren bifaller civilufskoftets hemställan i betänkandet nr 32punkten 8 röstar ja, den det ej vill röstar nej. Vinner nej har kammarenbifallit reservationen nr 6 av . Vid omröstning genom uppresning förklarades flertalet avkamraarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då begärderösträkning verkställdes votering med omrösfningsapparat. Denna omröstning gavföljande resultat: Propositioner gavs på bifall till dels utskottetshemsfällan, dels reservationen nr 1 av , och förklarades den förrapropositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan begärtvotering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Den som vill att kamraaren bifaller civilutskottetsheraställan i betänkandet nr 32 punkten 9 röstar ja, den det ej vill röstarnej. Vinner nej har kammaren bifalUt reservationen nr 7 av . Åtgärder för ökad bostadsförbättringsverksamhet m. m. Vid oraröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåherr begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat: Kammaren biföll vad utskottet i dessa punkter hemställt. Propositioner gavs på bifall till dels utskottetshemställan, dels reservationen nr 8 av herrar Tobé och , och förklaradesden förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan votering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Den sora vill att kammaren bifaller civUutskottetshemställan i betänkandet nr 32 punkten 17 röstar ja, den det ej vill röstarnej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservationen nr 8 av herrar Tobé och . Vid omröstning genora uppresningförklarades flertalet av kamraarens ledaraöter ha röstat för ja-propositionen.Då begärde rösträkning verkställdes votering medomröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat: Propositioner gavs på bifall till 1 :o) utskottetshemställan, 2:o) reservationen nr 9 a av herrar Wennerfors och samt3.-o) reservationen nr 9 b av , och förklarades den förstnämndapropositionen vara med övervägande ja besvarad. Åtgärder för ökad bos tadsförbättrings-verksamhet m. m. begärdevotering upptogs för bestämmande av kontrapropositionen ånyo de båda återståendepropositionerna, av vilka den under 2:o) angivna förklarades ha flertaletsmening för sig. Sedan begärt votering beträffandekontrapropositionen, upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Den som vill att kammaren till kontraproposition ihuvudvoteringen angående civilutskottets hemställan i betänkandet nr 32 punkten18 antar reservationen nr 9 a av herrar Wennerfors och röstar ja, dendet ej vill röstar nej. Vinner nejhar kamraaren till kontraproposition i nämnda votering antagit reservationen nr9 b av . Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledaraöter ha röstat för ja-propositionen.Då begärde rösträkning verkställdes votering medomröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat: