prot · FV09127 · 1972-12-31 00:00:00 — utskottetvUl göra och som gäUer konsumentkunskap. Det är en mycket viktig hemställan somutskottet gör. Det är svårt att vara konsument , och det bhr säkert intelättare. Därför är det viktigt att som utskottet hiir föreslårkonsumentkunskapen tUlgodoses inom ramen för läroplanen jag poängterar det och inom ramen för de ämnen som vi har , men också att den följs upp underhela grundskoletiden och även i gymnasieskolan, så att en god konsumentkunskapkan byggas upp hos alla elever. Detta är en förutsättning för att man iframtiden som vuxen på ett fördelaktigt sätt skaU kunna utnyttja de tUlgångarsom man har. () kort genmäle; Visst är det härbetänkandet ett steg framåt, sett frän moderat synpunkt, men vårutbildningspolitik har ju av socialdemokraterna ofta betecknats somtUlbakasträvande. Vad jag syftade på i mitt anförande var givetvis attsocialdemokraterna - vUket jag också sade -har backat från sin satsning på enhelt likriktad utbUdning. HertNORDSTRANDH (m): För den som aktivtföljt och deltagit i undervisningsdebatten, inte minst i , är detnästan något av en upplevelse att man nu äntligen utan risk för att ådraga sigbeskyllningar för pedagogisk konservatism och liknande kan tala om elever medolika anlag, olika intresseriktningar och olika studiemotivationer, om elevermed huvudsakligen praktisk och huvudsakligen teoretisk inriktning. alltid återkommande specialangrepp på oss moderater gällde inte den häraspekten utan enligt honom vår roll som något slags missnöjesspridare. Som ommissnöje inte redan finns i övermått såväl hos lärare som elever och målsmän! Det var ett tag nära nog tabu att skUja på olika typer avbegåvningar och att i anslutning tUl det orda om behovet av studiealternativför de olika begåvningstyperna. erkänner man efter många turer att ettsådant behov är dokumenterat och motiverat, eftersom praktiska och teoretiskabegåvningar kan urskiljas som psykologiska realiteter. Även om flertaletungdomar kanske inte är klart deciderade i någondera riktningen, råder dockintet tvivel om atl man kan skilja mellan en mera teoretisk veibalt inriktadbegåvningstyp och en mera teknisk manuellt praktisk sådan. Båda typerna börgivetvis tillgodoses inom skolsystemet. Så sker knappast , vilket lill fullevidens framkommit under debatten, och det är ju det som givit upphovet tUldels flera av de motioner som vi behandlat, dels det enhälligatillkännagivandet tUl Kungl. Maj:t om inriktnmgen av den fortlöpande översynenav läroplan. Det torde vara helt klart att läroplan ochstudieuppläggning har en tydlig slagsida tUl förmån för de teoretiskt verbaltinriktade. I de senare årens i många stycken förvirradejämlikhetsdebatt har sagts åtskUligt om att åtskillnaden mellan teoretiska ochpraktiska yrken genom en reform av utbUdningen borde kunna minskas eller rentav utplånas. Ja, sådant låter sig sägas, men är det verkligen - här talar jagfaktiskt med professor möjligt att nå avgörande resultat genom att börjamed utbUdningen? Vad man först måste ändra på torde i stället vara de socialavärderingarna i stort. Vad är det som sker, ? Teoretiseringen avsåväl som i stort sett även de yrkestekniska linjerna inomgymnasieskolan bidrar tUl att nervärdera den tekniskt manuellt praktiskabegåvningstypen. Han eller hon skall prompt studera precis som den merteoretiskt verbalt inrUctade. Det här färgar av sig på de sociala värderingarnaav olika yrken, varvid de mera praktiska arbetena ned-klassas. Vi måstefaktiskt i stället låta den praktiskt begåvade - och dit är vi nu på väg -framträda med så att säga egen profU, sin egen begåvning, redan i utbUdningen,utformad för honom och hans intresseinriktning. Han skall ha sitt egetpositiva statusvärde, för att använda ett honnörsord. Därvid måste givetvis tUlses att praktiska tillval igrundskolan respektive s. k. praktiska gymnasielinjer inte på något sätt fårbli återvändsgänder med ett negativt urval som följd. Den praktiskt inriktadeeleven skall ha samma möjligheter som de mera teoretiskt inriktade attfortsätta sina studier den typ av studier han vill ha - högre och högre upp.De försök med yrkestekniska högskolor som skaU initieras genom 1968 årsuniversitetsutredning (U 68) och som håller på att utformas måste anses hahögsta prioritetsgrad. För dem bör de yrkestekniska gymnasielinjerna, där deteoretiska inslagen i den praktiska utbUdningen anpassats tUl elevernasintressesfär och arbetsvilja, ge kompetens utan kompletteringar. Det är med tUlfredsställelse jag konstaterar att vi momdet tidigare och inom moderata samlingspartiet under ett tiotalår konsekvent har argumenterat i fråga om olika elevers olika studiemotivationoch om nödvändigheten av att i anslutning tUl den insikten tUlhandahålla ohkastudiealternativ för skilda typer av begåvningar. Den argumenteringen tänker vifortsätta med, även om och andra kanske tycker illa om vårt sättatt berika den offentliga debatten. Missnöje sprids genom oss, säger man. Acknej, ack nej, missnöje finns redan! Läroplanerna för gmndskolan och gymnasieskolan HerrJONSSON i (fp): UtbUdningssituationen är radikaltförändrad redan i jämförelse med situationen . Det storaflertalet ungdomar skaffar sig nu en elva- tUl tolvårig utbildning, och förmånga är utbUdningstiden ännu längre. Från social synpunkt är naturligtvisdetta en utveckling med stor sprängkraft. Eleverna får ökade möjligheter attskaffa sig den utbUdning som de är intresserade av och lämpade för. Men utvecklingen mot en aUt längre skolgång har ocksånegativa drag. Den teoretiska utbUdningen hamnar lätt i förgrunden, och depraktiska färdigheterna sätts på undantag. Kontakten med yrkeslivet sker förmånga först , och då är ofta attityder och värderingargrandiagda. På det sättet går dagens unga lätt miste om de viktiga erfarenhetersom följer av en tidig kontakt med arbetslivet. Utveckhngen mot en mera enhetlig ungdomsskola med enteoretisk slagsida har bidragit tUl att den här situationen uppstått. Läroplanerna för gmndskolan och gymnasieskolan för att ökainslagen av praktik och yrkeserfarenhet i ungdomsutbUd-ningen framstår därförsom en riktig åtgärd för att vidareutveckla den nya skolan. 1 ett särskUt yttrande har vi från gett enklarare markermg av denna vUjeinriktning än utskottet. Vi har sagt attutgångspunkten för en lösning måste vara samhällets ansvar för att varje eleverhåller en nioårig grundutbUdning. Inom denna ram borde man genom en merflexibel utformning av skolan kunna komma tUl rätta med en del av problemen.Bl. a. bör prövas att i vissa fall tUlåta att det nionde skolåret senarelägges.Eleven bör efter ett eller yrkesverksamhet kunna fullgöra sittsista skolår. Det kan då tUl sin uppläggning ha ett större inslag avyrkesinriktade moment än årskurs 9 eller på annat sätt vara mer direkt avpassattUl elevens speciella situation. säger utskottets herr ordförande att det skulleinnebära administrativt krångel och andra svårigheter, men det primära måsteändå vara vad som gagnar eleverna genom en bättre undervisning. sersenareläggningen av nionde skolåret som en bestraffning. Från vårautgångspunkter ser vi det som en möjlighet. HerrJONSSON i (s): I motionen 1147 av i m. fl.tar vi upp frågan om löntagarorganisationernas möjligheter att informera igrundskolan och i gymnasieskolan om den svenska arbetsmarknaden. Utskottetskriver i anledning av motionen bl. a,: "Det är skolledningens sak attbedöma i vUken utsträckning det är möjligt att använda nämnda pedagogiskaanordningar för att ta emot medverkande från löntagarorganisationer m. fl.organisationer i undervisningen." Jag vUl i anledning av denna skrivning fråga utskottetsordförande: Om skolstyrelsen finner frågan om information angelägen ochbeslutar att den skall ingå i undervisningen, innebär det då att lärare isamhällskunskap måste följa detta beslut? Får jag börja med den sista frågan, den somherr i ställde. Jag vUl ermra om att klämmen i den citerademotionen sysslade med ersättningen tUl utanför skolan stående personer somkommer m i skolan och medverkar där. Utskottet ville inte följa motionsyrkandetom att man skaU ålägga kommunerna att i särskUd ordning betalaarbetsmarknadsparternas representanter. Vi har aUtsä inte haft anlednmg attdirekt ta stäUning till det som i nu frågade om - det fannsinte med i klämmen. Om jag för min personliga del först får göra endeklaration så vill jag säga, att det är utomordentligt värdefullt om man kanhitta former för arbetsmarknadens parter att komma in i skolan. Varken jageller utskottet kan säga så mycket mera nu därför att här finns ett rättsfallsom är under prövning. har haft annan mening änlärarna, och ärendet har förts till högsta instans. I avvaktan på prövning därskall rUcsdagen inte uttala någon mening. Jag gör aUtså den personligadeklarationen att jag finner det mycket angeläget att man sökerhitta en form för att få in arbetsmarknadens parter i skolan. Dock är utskottetinte berett att tUlstyrka att när så sker ersättning skall utgå av kommunalamedel. Jag skall, herr talman, i korthet ta upp ett par av desaker som har nämnts i debatten sedan jag var uppe i replik sist. Vi har jualltid haft nöjet att lyssna tUl samtUga moderata utskottsledamöter varje gångvi har en skoldebatt. De har varit uppe nu också och sagt ungefär samma saker allihop.Bl. a. har och fra anfört, att nu har äntligensocialdemokraterna lärt sig att inte alla människor är lika och attsocialdemokraterna nu verkligen inser att man kan betona de individuellaanlagen. Detta skuUe vara en nyhet som vi nu kan avläsa ur dagensutskottsbetänkande. Jag måste hänvisa tUl och det gjorde jag i mitt förstaanförande från denna talarstol att detta redan står i den läroplan förgrundskolan som tUlämpas . Det står talat om att man skallfinna studievägar och arbetssätt som hjälper eleverna att tUlvarata sina anlagoch möjligheter. Det här är inget nytt som ni har upptäckt nu eller somutskottet har skrivit . Att ni inte läst läroplanerna tidigare är en sak somni får ta ansvaret för. Det som står skrivet i detta utskottsbetänkande innebäricke något avsteg från principer som vi tidigare varit med om att skriva. Jag vUl tUl sist tUl i bara nämnaatt jag sagt att jag för min del är beredd att vara med och pröva allaupptänkhga uppslag för att hjälpa eleverna tUl anpassning i skolan. Men jagtror och jag skall vara mycket måttfull i mitt uttalande nu att det voreorimligt att gå ut och begära att skolan skulle administrera ett system sominnebär, att eleven efter det att han prövat på studier i nionde årskursenskall gå ut och arbeta under skolans ledning för att därefteråläggas att komma tUlbaka igen och försenad göra det nionde året. Han eller honblir ju äldre än kamraterna. Detta kommer att kosta pengar ochStäUer stora krav på administration. Jag tror inte att ett sådant system är genomförbart. Jagsade i mitt första anförande att jag inte tror att svenska folket vUl ha det.Jag är naturligtvis inte i stånd att bestämt säga att folket inte vUl det, menmin bedömning är att det aldrig kommer att vara möjligt att få allmänheten attacceptera ett sådant tUlvägagångssätt. Läroplanerna för gmndskolan och gymnasieskolan HerrNORDSTRANDH (m): Jag är givetvis mycket smickrad över att herrAlemyr buntar samman mig med vi skulle ha sagt samma sak. Eftervad jag kan förstå var det huvudsakligen ordet "äntligen" som vi hadegemensamt i våra anföranden, vUka eljest utgick från helt olika aspekter. Ordet"äntligen" syftade på att och andra med hans inställningi dessa frågor nu hade upptäckt att man faktiskt måste skriva tUl Konungen omatt teoretisermgen av och de otillräckliga praktiska inslagen i undervisningennu äntligen måste uppmärksammas i läroplansarbetet på ett sätt som hittUls ickeskett. har i aUa faU klart sagt att man har skrivitdetta, och jag kan inte finna annat än att han måste vidhålla det. Därför ärordet "äntligen" värt att använda i detta sammanhang. Det gällernågot som vi länge har velat få tUl stånd. Förbättrad utbildning angående människans fysiska ochpsykiska förmåga HerrALEMYR (s): Jag förstår att inte villbuntas ihop med - det är väl det som är skälet tUl att ni bådadeltar i alla de utbildningsdebatter som vi har här i kammaren. Överläggningen var härmed slutad. Kammaren biföll vad utskottet i dessa punkter hemställt. Propositioner gavs på bifall till dels utskottetshemställan, dels reservationen av i m. fl., ochförklarades den förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan fruSundberg begärt votering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Den som vill att kammaren bifaller utbildningsutskottetshemställan i betänkandet nr 45 punkten 16 röstarja, den det ej vill röstarnej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservationen av i ni. Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåfru begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav föfiande resultat: Ja- 159Nej - 148 Utskottets hemställan bifölls. § 6Förbättrad utbildning angående människans fysiska och psykiska förmåga Föredrogs utbildningsutskottetsbetänkande nr 46 i anledning av motion om förbättrad utbildning angåendemänniskans fysiska och psykiska förmåga. I motionen 346 av m. fl. begärsen översyn av läroplanerna för teknisk utbildning i syfte att förbättrakunskaperna om människans fysiska och psykiska förmåga. Utskottet har förebehandlingen av denna motion remitterat den för yttrande tUl flera olikainstitutioner och myndigheter. Därvid har framkommit att det finnsutrymme för denna speciella undervisning på ett flertal områden och att den påandra tekniska utbildningsområden, såsom civUingenjörsutbUdningen, är under uppbyggnad. understrykerbetydelsen av att alla de frågor som hör ihop med arbetsmiljön och denarbetandes situation i denna måste ägnas stor uppmärksamhet och utveckhngenföljas noga på området. Detta är betydelsefullt för all utbUdning, så att denenskilde arbetstagaren bättre kan bedöma sin egen situation i arbetet. Det är dock viktigast att de människor som i sitt yrke, demå vara t. ex. tekniker eller arkitekter, skapar andra människors arbetsmiljöhar fullgoda ergonomiska kunskaper. Deras insatser är avgörande för arbetsplatsensanpassning efter människans fysiska och psykiska förmåga, men de börnaturligtvis också i detta arbete ta i fiänst andra vetenskaper som ärmänniskonära. Av utskottets skrivning framgår att utskottet delar våruppfattning att ergonomin har en stor och ökande betydelse i utbUdningen.Utskottet hänvisar tUl den uppmärksamhet som frågan enligt remissinstansernaägnas från olika utbUdningsanordnares sida och detta i en alltmer ökande grad. Jagnoterar också med glädje att utskottet förutsätter att tUlämpningen avläroplanerna skall uppmärksammas särskUt. Med hänsyn tUl den välvUliga behandlingen i utskottet serjag med tUlförsikt fram mot en förstärkt positiv utveckling av undervisningen isyfte att förbättra kunskaperna om människornas fysiska och psykiska förmåga.Om så inte skulle ske, kommer vi tUlbaka i det här ärendet. Jag ber att få yrka bifall tUIutbildningsutskottets hemstäUan i betänkandet nr 46. Inventeringar av vissa miljövårdsobjekt, m. m. Överläggningen var härmed slutad. § 7 Föredrogs utbildningsutskottets betänkanden; Nr 47 i anledning av motionerangående undervisning av dövblinda m. fl. Nr 49 ianledning av motioner angående trafikundervisningen m. m. Nr 50 i anledning av motion om ett . Kammaren biföll vad utskoltet i dessa betänkandenhemställt. § 8 Inventeringar av vissa miljövårdsobjekt, m. m. Föredrogs jordbruksutskottets betänkande nr 55 i anledningav motioner om inventeringar av vissa miljövårdsobjekt, m. m. 1 dettabetänkande behandlades motionerna 1972:148 av m. fl. (fp) vari hemställts attriksdagen hos Kungl. Maj:t begärde att gavs i uppdragatl låta verkställa kontinuerlig forskning i och avbildning av de svenskanationalparkerna. Inventeringar av vissa miljövårdsobjekt, m. m. 1972:267av herrar i (c) och i (c), 1972:564 av m. (fp) vari hemställts att hos Kungl. Maj;t begärde att statensnaturvårdsverk gavs i uppdrag att genomföra ytterhgare studier av kusternasbeskaffenhet, vilka kunde ge underlag för konkreta anvisningar i syfte alttrygga behovet av områden lämpade för bad och friluftsliv, 1972:1 293 av herrar () och Glimnér (c) samt 1972:1301 av hert m. fl. (s). Utskottet hemställde att skulle 1. lämna motionen 1972:148 utanåtgärd, 2. lämna motionen 1972:267 utanåtgärd, 3. lämna motionen 1972:564 utanåtgärd, 4. lämna motionen 1972:1293 utanåtgärd samt 5. lämna motionen 1972:1301 utanåtgärd. 1. angående forskning i nationalparkerna av herrarStrömberg (fp) och (), som ansett att utskottet under 1 bort hemställa, att med bifall till motionen 1972:148 som sinmening gav Kungl. Maj:t till känna vad reservanterna anfört angående forskningi nationalparkerna, 2. angående studier av kusternasbeskaffenhet av herrar () och (), som ansett att utskottet under 3 bort hemställa, att med bifall till motionen 1972:564 som sinmening gav Kungl. Maj:t till känna vad reservanterna anfört angående studier avkusternas beskaffenhet. Jag har inte tagit tUl orda för att stäUanågot yrkande, utan jag vUl faktiskt rätta tUl ett missförstånd som haruppstått med anledning av motionen 1301 som jag och ytterligare några ledamöterhar väckt i denna kammare. Sedan jag lämnat in motionen fick jag från någrapersoner ovederhäftiga anklagelser, och man frågade om jag verkligen vUlförstöra gamla kulturminnen - riva ned fäbodvallar och övriga gamla kulturhus.Ja, så kan det låta när buskagitationen sätts i gång. Osaklighet är tydligenacceptabel hos vissa människor. Deras uppfattning kan naturligtvis även bero påatt de inte känt tUl motionens innehåll. Det jag har tagit upp i min motion och vill ha bort ärförfallna halvt nedruttna fäbodvallar, kojor och andra byggnader av sammabeskaffenhet. Det är ur ren miljövårdssynpunkt som jag vill att man skall tabort dessa husrester. Jag anser naturligtvis att man, om del är möjligt, skallställa i ordning fäbodvallar och andra hus, därest de har ett kulturvärde - ochinte förstöra och riva ned. Jag menar givetvis att de här byggnaderna om möjligtskall repareras. Jag anser också att dessa arbeten skulle ge sysselsättning åtmånga arbetslösa i vårt land, och det hela skulle bidra tUl enförsköning av vår landskapsbild. Jag har även påpekat detta i motionen. Jag vUl göra ytterligare ett påpekande. I utskottetsbetänkande heter det, "att bestämmelser i naturvårdslagen ger möjlighetatt i den mån det inte kan anses oskäligt betungande ålägga markägaren attriva eller sätta i stånd förfallen byggnad. I fall där dessa bestämmelser inteär tUlämpliga kan rivning av sådan byggnad utföras såsom beredskapsarbete." Vidare anför utskottet: "1 detta sammanhang bör ävennämnas att glesbygdsutredningen föreslagit sådana ändrade bestämmelserför beredskapsarbeten, som bl. a. skulle öka möjligheterna att riva eller sättai stånd förfaUna byggnader i glesbygderna." Då frågar man sig: Är det på grund av påpekandena imotionen som de här förslagen har gjorts? I så faU tycker jag att det åtminstoneborde ha nämnts något i utskottsbetänkandet om detta. Jag ställer frågan tillutskottets talesman: glesbygdsutredningens förslag väckts på grund avmotionen eller har de andra orsaker? Jag har faktiskt inget yrkande. Inventeringar av vissa miljövärds-objekt, m. m. I jordbruksutskottets betänkande nr 55behandlas bl, a, motionerna 148 och 564 av m. fl., som tar uppfrågor om organiserandet av naturskyddet på olika sätt. Den första motionen går ut från det faktum att våranationalparker en gång avsattes i syfte att bevara ett landskap av någon visskaraktär, t. ex. ett högnordiskt fjällandskap eller en småländsk urskog, i dessnaturliga tUlstånd. Nationalparkerna skulle därför vårdas och förvaltas iöverensstämmelse med detta syfte. förbhr inte en nationalpark i sittnaturiiga urspmngliga tUlstånd ens om den lämnas totalt i fred. Den undergårförändringar, ibland snabbt, ibland långsamt, eftersom naturen aldrig ärstatisk. Den påverkas dessutom av sådant som nedfall av luftföroreningar, somman inte kan förhindra. Dessa förändringar anser motionärerna bör vetenskapligtkartläggas och avbUdas regelbundet och på ett systematiskt sätt, och det är vadreservanterna begär. Om man inte har en kontinuerlig bUd av dessa förändringar,står man okunnig om vad som verkligen händer med ett naturområdenär det får sköta sig självt, och avsikten med att avsätta en nationalpark varändå att man skulle få tUlgång tUl dessa unUca kunskaper. Vi måste vidarekanske en gång försöka få fram relativt opåverkatförädlingsmaterial både av flora och fauna, och då kan detta kontinuerhgastudium vara viktigt för att vi skall kunna bedöma växternas och djurensnaturliga levnadsbetmgelser. Det vore synd att inte verkligen utnyttja dessaområden tUl vetenskapliga studier, när de nu en gång är avsatta inte minst fördet ändamålet. Nationalparkerna är ju oftare uttryck för envetenskapUgt-kulturell naturvård än för en social naturvård. Det görsvisserligen studier av denna art av , men inte så att man fåren fullständig bild av vad som händer med nationalparkerna något som ärangeläget inte minst med hänsyn till behovet av underlag för beslut omnaturvårdsåtgärder och fysisk planering. 12 protokoll 1972. Inventeringar av vissa miljövårdsobjekt, m. m. Den andra motionen går ut på att utvidga och fortsätta deinventeringar av kusternas beskaffenhet som är ordentligt gjorda i de sydUgakustlänen men i övrigt endast mycket översUctligt. Det har som bekant visat planverkets kustinventering att mindre än en tiondel av hela riketsstränder över huvud taget gick att använda till bad och frUuftsliv. För atteffektivt bevara denna lUla del räcker det inte med att undersöka strandenintUl högst , som planverket har gjort. Man måste gå längre in, längreän , och det är vad de sydliga kustlänen har gjort och gör. Därmed fårman möjlighet att samplanera alla aktiviteter som skaU förekomma vid strandenrespektive planera bort dem som inte bör förekomma där. Man kan t. ex. vidplacering av industrier överväga om utsläppen bör eller inte bör läggas så attde påverkar vattnet vid någon badstrand. Denna grundligare typ av inventering och planering, som ipraktiken blir ett sätt att realisera och fördjupa den nu utgivnaregionalplanens intentioner, är vad reservanterna anser bör utvidgas tUl attomfatta hela kusten, inte bara de södra delarna av den. En sådan mventeringskulle också verka stimulerande på kommiinemas lust att avsätta tUlräckligt medmark för bad och friluftsliv och ge större tyngd åt sådana intressen i deraskonkurrens med andra markbehov. Jag yrkar därför, herr talman, bifaU fill reservationernaloch 2 vid jordbruksutskottets betänkande nr 55. i Skegrie (c): Huruvida glesbygdsutredningens förslag tUlberedskapsåtgärder har föranletts av motion kan jag inte svara på det bör fråga utredningens ledamöter om. Utskottet har bararefererat vad utredningen har sagt, I vad sedan gäller de båda reservationer som hartalat för framgår det med all önskvärd tydlighet av de remissvar som haravgivits av , att sådan inventering som begärs i dem redan pågåri regi, och den skaU också bedrivas av verket enligt dessinstruktion. Det heter t. ex, i naturvårdskungörelsen 2 §: "Naturvårdsverketskall i mån av tUlgång på medel låta utföra sådana vetenskapliga undersökningarsom fordras för bedömning av inträdande förändringar i naturförhållandena inomnationalparkerna," Precis vad reservanterna vill skaU göras sta°ir detalltså redan skrivet att man skall göra, och därför behöver vi inte allsbegära att de åtgärderna skall vidtagas. Undersökningarna är beroende av de ekonomiska resurser somvi avdelar för ändamålet. Reservanterna har inte begärt några ökade medel fördet arbete som de vUl skall göras. Som jag nämnde blir ett sådant yrkande dåbara en from önskan om att skaU fortsätta en verksamhet somredan är i gång och som ingen har begärt skall upphöra eller ändras, och detleder inte heller till någonting annat än att fortsätter sittredan pågående arbete så långt som medlen tUlåter. Det är alltså här fråga om en avvägning.