prot · FV0987 · 1972-12-31 00:00:00 — § 1 Justerades protokollet för den 16 innevarandemånad. § 2 Ang. Tyska demokratiska republikens medlemskap iVärldshälsoorganisationen Herr utrikesministern ordet för att besvara (vpk) i kammarens protokoll förden intagna fråga, nr 225, och anförde: har frågat vilka slutsatserjag anser att bör dra av beslut angåendeTyska demokratiska republikens medlemskap i denna organisation. Beslutet i innebar attbehandlingen av begäran om inval uppsköts till nästa årsförsamling. Det var alltså en upprepning av föregående års beslut.Röstsiffrorna visar att betydligt fler stater stödde uppskovslinjen, eller70 jämfört med 62 , medan 28 röstade mot jämfört med 34 . lade ner sin röst i WHO. Vår röstning grundade sigpå vår välkända principiella hållning i Tysklandsfrågan. Skälen till röstningenredovisades av mig i ett interpellationssvar . Det är alltjämt vår bestämda förhoppning att de närmastberörda intressenterna skall kunna enas om en formel för universellt deltagandei . Vi kommer för svensk del att inom ramen för våramöjligheter ge allt stöd och vidtaga alla åtgärder som kan underlättagenomförandet av en sådan överenskommelse. Denna svenska inställningdeklarerades för övrigt också i den röstförklaring som avgavs i samband medomröstningen i . (vpk); Att den svenska delegationen lade ned sinröst och inte stödde Tyska demokratiska republikens ansökan om medlemskap iVärldshälsoorganisationen måste enligt vår mening skarpt kritiseras.Regeringens ställningstagande är desto mera beklagligt som beslutet iVärldshälsoorganisationen kan äventyra en rad staters deltagande i i . Som värdland och som alliansfritt land borde hahandlat på ett sådant sätt att man på allt sätt medverkat till att såväl TDRsom Demokratiska republiken och Demokratiska Koreainbjudits till den viktiga miljövärdskonferensen. Det är orimligt att inteskall delta i debatter och beslut t. ex. om miljöfrågorna i Östersjöområdet.Det är också orimligt att representanter för det vietnamesiska folket inte fårdelta vid behandlingen av miljömord i Ang. Tyska demokratiska republikens medlemskap iVärldshälsoorganisationen Ang. Tyska demokratiska republikens medlemskap iVärldshälsoorganisationen Men både vid avgörandet i och senastvid omröstningen om i lade ned sin röst istället för att i handling ta ställning för att miljövårdskonferensen skallvara universell. Regeringen har därmed i realiteten tagit ställning också motden linje för vilken den för miljövärdskonferensenuttalat sig. Röstnedläggelsen i FN när det gällde förslaget att tillmiljövårdskonferensen inbjuda alla stater har av regeringen motiverats med attdenna fråga måste lösas förhandlingsvägen. Men när vissa stater motsätter sigdetta kräver konsekvensen att man tar ställning för en riktig linje.Röstnedläggelsen i har motiverats med att närdet gäller medlemskap i endast röstar för stater som man redanerkänt. Och innan kommit med i FN vill man inte erkänna den. Det är ettgroteskt cirkelresonemang som är helt ohållbart. Genom sina ställningstaganden har regeringen bidragit tillatt äventyra den önskvärda universella karaktären hos . Jag kan, herr talman, givetvis instämma i regeringensförhoppningar att det ännu skall vara möjligt att åstadkomma ett universelltdeltagande i . som jag tackar förutrikesministerns svar vill jag framhålla att möjligheterna nu tyvärrförefaller små. Den fråga som har ställt harvi haft anledning att diskutera tidigare i , och haregentligen inte några nya synpunkter kommit fram. Av den anledningen kunde mankanske säga att det är överflödigt att förlänga debatten. Men jag känner ändåett behov av att klargöra och understryka att vad vår diskussion gäller är tvåskilda frågor. Den ena frågan gäller vår Tysklandspolitik och över huvudtaget lösningen av Tysklandsfrågan internationellt, och den andra frågan gällerhur FN;s miljövårdskonferens skall fä det universella deltagande som är bl. a.också den mål. När vi lägger ned vår röst iVärldshälsoorganisationen är detta icke något ställningstagande tillmiljövårdskonferensens deltagarkrets. Det är en direkt konsekvens av vårTysklandspolitik. Det kan vara skäl att också under den pågående debattenkring miljövårdskonferensen icke glömma bort att vad vi de facto nu upplever iEuropa är en händelseutveckling av utomordentlig betydelse, som innebär att viäntligen står inför en normalisering av förbindelserna mellan de bägge tyskastaterna. Det är icke så att det föreligger ett statiskt, oföränderligtaggressivt läge mellan dem mitt i , utan de båda tyska staterna ochsegermakterna efter håller tvärtom äntligen på att få enlösning av den fråga som utgjort ett hinder för en stabil avspänning i vårvärldsdel. Lösningen av Tysklandsfrågan är ett avgörande element iavspänningspolitiken. Fullföljandet av denna politik är också för svenskutrikespolitik ett så väsentligt mål, att vårt handlande inklusiveställningstagandet i Världshälsoorganisationenmåste styras av detta jag understryker det primära intresse. Vi har ansettoch anser att ett svenskt erkännande av DDR i det läge som råder skulleinnebära risker att störa den utveckling som vi eftersträvar. Vårtställningstagande vid omröstningen i är denofrånkomliga konsekvensen av vår Tysklandspolitik. Tysklandsfrågan går alltså nu mot sin lösning, och det ären utomordentligt glädjande utveckling. sammanfaller i tiden Tysklandsfrågans lösning på ettolyckligt sätt med tidpunkten för . Jag säger "påett olyckligt sätt" därför att den lösning, som vi vet skulle ha varitnaturlig och helt okontroversiell om kanske eller möjligen t. o. m. inomen , icke har varit möjlig att uppnå. Det är kvar till dess att miljövårdskonferensensammanträder här i . Vi har under hela förberedelsearbetetunderstrukit vikten av att miljövårdskonferensen verkligen får en universellanslutning. Vi har också uppmanat parterna att söka nå en överenskommelse ochäven deltagit aktivt i de sonderingar och förhandlingar som har förekommit föratt bringa parterna fram till en överenskommelse. Det är nämligen bara enöverenskommelse mellan parterna som skulle möjliggöra ett universelltdeltagande i , icke ensidiga svenska beslut. Vi kommer under de dagar som kvarstår att fortsätta dennaaktivitet. Det är av naturliga skäl och det tror jag att också herrHermansson respekterar icke möjligt för mig att offentligt deklarera exaktvad vi kommer att göra. Det blir tillfälle att göra det . Det är vårtintresse för saken som tvingar oss att använda den tysta diplomatin. Jag villinte utlova - det kan jag självfallet inte göra något positivt resultat avdessa ansträngningar. Jag vill emellertid peka på att parterna i verklighetenstår mycket nära varandra i denna fråga. Inte minst borde enligt minuppfattning den stora och växande majoritet som kom till uttryck vidomröstningen i , mot östtyskt inträde , ha skapat en marginal för en generös förhandlingsattitydfrån västmakterna i det slutskede som förestår. Ang. Tyska demokratiska republikens medlemskap iVärldshälsoorganisationen (vpk): Det är riktigt, som utrikesministernframhåller, att det här rör sig om två frågor, men de har blivit sammanknutnaav den faktiska utvecklingen. Det grundläggande fel regeringen gör och som ocksåbetingat ställningstagandet i är givetvis att deninte velat erkänna . När det gäller kan juinte regeringen rimligen förneka att dess regering har full kontroll överstatens territorium. Den är ju heller ingen helt ny stat. Den har existerat iöver . har debatten om dess erkännande pågått. Argumenten harväxlat, men regeringen har varit negativ till ett erkännande. 1utrikesdebatten sade den att läget är "ömtåligt", att man inteville "komplicera läget" i Tysklandsförhandlingarna osv. harvästtyska förbundsdagen godkänt fördragen med och Ang. utredningen om malmbrytning i Stekenjokk Vadväntar man nu på? Ett svenskt erkännande av Tyska demokratiska republikenmåste rimligen vara mycket nära. En lösning är nära, sade också utrikesministernhär, 1 det läget är det dubbelt beklagligt att regeringen inte velat stödjaTDR:s inval i . Om detta inval genomförts, skulle juproblemet när det gäller TDR:s deltagande i vara löst.Därmed skulle också risken vara borta för att en rad andra socialistiska staterskulle utebli. Att nu erbjuds att delta i miljövårdskonferensen menutan rösträtt betraktas tydligen av dess regering som inte på något sätttillfredsställande. Man skulle därvid endast få samma ställning som det 150-talmiljövårdsorganisationer som också inbjudits att delta i konferensen. Vadskulle den säga, om den inbjöds att delta i envärldsomspännande konferens men endast på villkoret att den inte fick delta ibesluten? En del uttalanden som har gjorts av regeringsledamöter desenaste dagarna tycker jag är beklagliga, som när det exempelvis sagts att detinte är "någon katastrof om ett stort antal av de socialistiska staternaicke skulle delta i . Jag vill emellertid hoppas påframgång för de bemödanden av regeringen som utrikesministern här antytt så attkonferensen verkligen får en universell karaktär. På den punkten instämmer jagi de förhoppningar som uttryckte i sitt senaste anförande. Överläggningen var härmed slutad. § 3 Ang. utredningen om malmbrytning i Stekenjokk Herr industriministern ordet för att besvara () i kammarens protokoll för den16 maj intagna fråga, nr 214, och anförde: har frågat mig om utredningenom eventuell malmbrytning i Stekenjokk kommer att bli färdig så att förslag kanföreläggas höst 1972. Det är minförhoppning att så skall ske. Jag tackar industriministern för svaret påmin fråga. Det var föredömligt kort, och jag skall bara anföra några synpunkterrörande bakgrunden till frågan. Bakgrunden är naturligtvis del svåra sysselsättningslägeti inland . Prognosen för ärockså mycket dyster i fråga om just det området. Människorna i främstVilhelmina kommun och kommun knyter stora förhoppningar tillfyndigheten i Stekenjokk, som de tror skall kunna ge arbete och trygghet avvaraktig karaktär. Jag vill understryka industriministerns förhoppning i dettafall av den anledningen att tidsschemat för denna bygd är rätt kort. Det finnshelt enkelt inga fasta jobb att få i denna trakt, ochmänniskorna där har just sett Stekenjokk som en av möjligheterna att lösa derasbehov av arbete och trygghet. De har accepterat att endast tillfälliga jobb funnits ochhar stannat kvar i hembygden i väntan på att det skall komma ett besked i dennamycket brännbara fråga. Jag vill påminna om att man har gjort en enkät blandmänniskorna där uppe, och inte mindre än 520 förklarade sig villiga att arbetai Stekenjokkgruvan. Vid en utvärdering visade det sig att 380 av dessa bedömdessom lämpliga för detta arbete på lång sikt. Av dem är 180 arbetslösaeller undersysselsatta, och när jag säger undersysselsatta betyder det att dehar endast tillfälliga beredskapsarbeten att falla tillbaka på. Dessa siffror visar att Stekenjokk har en mycket storbetydelse ur både social och psykologisk synpunkt för detta glesbygdsområde.Jag vill understryka att det brådskar, och att det är värdefullt omindustriministerns förhoppning kan fullföljas och att industriministernskyndar på utredningen så att vi kan få ett förslag till höstriksdagen. Jag tackar i varje fall för svaret, och jag förstår attdet med de informationer som inrikesministern besitter ligger en realitet bakomförhoppningen. Ang. tillämpningen av lagstiftningen om främjande avsysselsättning åt äldre Överläggningen var härmed slutad. § 4 Ang. tillämpningen av lagstiftningen om främjande avsysselsättning ät äldre Herr inrikesministern ordet för att besvara (vpk) i kammarens protokoll för den17 maj intagna fråga, nr 218, och anförde: har frågat om jag har observeratatt storföretagen i sin personalrekrytering offentligen driver en gentemot denäldre arbetskraften klar utestängningslinje och vilka slutsatser jag anser bördras härav i fråga om tillämpningen av lagen om främjande av sysselsättning åtäldre. Förra årets lagstiftning om främjande av sysselsättningenför äldre arbetstagare syftar till att vi skall komma till rätta med justsådana förhållanden som nämner. har undervåren 1972 anordnat en rad regionala konferenser om lagens tillämpning meddeltagande av ett stort antal företrädare för arbetsförmedlingen och parternapå arbetsmarknaden. Flera länsarbetsnämnder har redan kommit ganska långt iarbetet med att etablera direkta kontakter mellan arbetsgivare, arbetstagareoch länsarbetsnämnderna. Det finns därför skäl att räkna med att lagstiftningenefter hand skall få ökade effekter för att förbättra de äldres situation påarbetsmarknaden. (vpk): Jag tackar (ör att jag fått svar på minfråga. Det är ju så att i ett kapitalistiskt samhälle som vårt äreffektiviteten den avgörande faktor som får styra produktionsuppläggningarna. Ang. tillämpningen av lagstiftningen om främjande avsysselsättning åt äldre som viupplever med jämna mellanrum kommer särskilt den äldre arbetskraften i kläm.Det antal arbetsuppgifter som äldre arbetstagare kan klara av minskar kraftigt.Arbetsplatserna utformas i regel för högproduktiva unga människor. Förra åretbeslutades här, såsom inrikesministern nämnt, lagar om att förbättra de äldresförhållanden på arbetsmarknaden. Det gällde dels att skapa skydd motuppsägningar, dels att främja sysselsättningen på den öppna arbetsmarknaden.Länsarbetsnämnderna har ju som inrikesministern sagt här fått möjligheter attse till ålderssammansättningen i företagen. I lagens anda ligger som jag ser det att äldre arbetskraftskall få sysselsättning i våra företag, men avstängs de äldre helt frånden möjligheten genom arbetets uppläggning. När man följer företagens personalpolitik finner man attdet bedrivs en utestängningspolitik mot de äldre. Som exempel vill jag återgeen annons i . Den har som rubrik Friställningar - Permitteringar". Första meningen i annonsen lyder:"Pä senare tid har dessa ord cirkulerat i press, radio och TV. Vi på Volvoi har varit lyckligt förskonade från sådant ." Man redogör sedan för det arbete som bedrivs på och kommerdärefter fram till följande: "Är Du och sätter värde på trygghet,bra lön och personliga utvecklingsmöjligheter och vill arbeta i ett expansivtföretag, är Du välkommen diskutera anställning på vårt aiiställningskontor iTorslanda." Annonsen är undertecknad AB , Personalkontoret, . Skall det verkligen vara så att den som är icke är önskvärd?Den som vill byta anställning eller har blivit arbetslös kan ju inte med deninriktning som har få ett arbete - han är utestängd. Han är hänvisad tillsamhället. Med den utveckling vi nu har får samhället ikläda sig allt störrekostnader. För den äldre arbetskraften har vi nu omskolningar,omställningsbidrag, beredskapsarbeten, hel- och halv-skyddad sysselsättning,förtidspensioner osv. När det kommer en sådan här annons frågar man sig om inteföretaget är medvetet om att dess produktionsapparat utnyttjas klartmännisko-fientligt, särskilt mot den äldre arbetskraften. Jag ser av svaret att statsrådet inte direkt harobserverat detta. Men han tror att den nya lagen skall kunna ge någonting. Kanden verkligen göra det när den antogs föregående år och man kan annonserapå detta sätt? Jag instämmer gärna i yttrandenär det gäller annonser av denna typ. Det finns ingen motivering för att manskall utesluta personer som är från att få sina förutsättningar förett arbete prövade. Jag reagerar på samma sätt som mot annonser avden typen. (vpk): Här är det väl också fråga om en bedömning. Inrikesministern tror på att lagen skall kunna fä effekt närlänsarbets- nämndernafått hålla på ett tag. Men när största verkstadsföretag efterlagens ikraftträdande så öppet går mot lagens anda ifrågasätter jag om intestarkare åtgärder måste vidtas för att de äldre skall kunna få anställning. Jagser med oro på möjligheten att utvecklingen skall gå ännu snabbare i riktningmot att samhället i ännu större utsträckning får ta hand om den äldrearbetskraften och ikläda sig kostnader som egentligen de företag som slängt utde äldre borde bära. Jag vill erinra om att det är knappast ett årsedan lagen trädde i kraft. Jag har i mitt svar nämnt de ansträngningar somgörs för att få ut information om både den lag som hindrar uppsägning och denlag .som diskuteras här och som ger möjlighet till anställning av äldrearbetskraft i företag. Jag tycker inte det finns anledning att på detta tidigastadium säga att vi har misslyckats; jag tror tvärtom att vi har storaförutsättningar att vinna respekt för dessa lagar. Om strängare restriktioner vid försäljning och förvaringav sniffberusande medel Överläggningen var härmed slutad. § 5 Om strängare restriktioner vid försäljning ochförvaring av sniffberusande medel Herr socialministern erhöllordet för att besvara () i kammarens protokoll för den 18 majintagna fråga, nr 221, och anförde: har frågat mig, om jag ämnarvidta några åtgärder för att hårdare restriktioner införes vid försäljning ochförvaring av thinner, solution, trikloretylen och andra medel medsniffberusande verkan. En rad åtgärder har vidtagits för att stävja missbruket avdessa medel. Sålunda gäller förbud att sälja thinner eller annan förtunning sominnehåller vissa angivna beståndsdelar till den som inte fyllt . Vidarehar i olika sammanhang fäst bl. a. barnavårdsnämndernasuppmärksamhet på betydelsen av att föräldrar, lärare och ungdomsledare klartinser farorna med sniffning. Det kan här också nämnas, att har uppmanat sina medlemmar att iaktta störstamöjliga försiktighet vid försäljning av trikloretylen. Jag vill också erinra omde olika åtgärder med syfte att begränsa missbruket av olikaberoendeframkallande medel, däribland thinner och liknande preparat, somföreslagits i propositionerna 61 och 1972. Det kan dock visa sig nödvändigt att vidta ytterligareåtgärder. För att få underlag för detta håller giftnämnden påmed en kartläggning av förekomsten av thinner i olika varugrupper. Som framgår av vad jag nu anfört är de problem som berörtsi frågan i hög grad föremål för uppmärksamhet, och jag kommer även i fortsättningenatt noga följa utvecklingen på detta område. 1 * protokoll 1972. Om strängare restriktioner vid försäljning och förvaringav sniffberusande medel FruHANSSON (s): Jag ber att få tacka socialministern försvaret på min enkla fråga. Det gläder mig att problemet tydligen är föremål föruppmärksamhet och kommer att följas i fortsättningen liksom att åtgärder kommeratt vidtagas. Bakgrunden till min fråga är den ökning av sniffningen somhar skett och den oro som jag och många med mig känner över detta. Sniffningenhar också kommit i skymundan, tycker jag, i den intensiva debatt vi haft ochhar när det gäller mellanölet och narkotikamissbruket. Vi skall för resten ha en lång debatt i de frågorna. Jag hoppas att de kammarledamöter som dåkommer att ta ställning för ett förbud mot mellanölet har tänkt på den ökningav sniffningen ett sådant beslut otvivelaktigt kommer att innebära. Det ärbevisat att det skedde en markant ökning av sniffningen nar 18-årsgränsen förinköp av mellanöl infördes i butikerna. I och har undersökningar gjorts omsniffningen, och resultaten är skrämmande. I har missbruket ökatoroväckande . Ett flertal inläggningar på barnpsykiatriskakliniken har blivit nödvändiga för att ta hand om ungdomar som sniffat mycketmen ätit och sovit litet och på grund därav varit i mycket dålig psykisk ochfysisk kondition. Otaliga inbrott har förövats i färghandelsbutiker ochbensinstationer, i hobbylokaler och källarutrymmen för att komma över thinner,solution och liknande preparat. I har en arbetsgrupp gjort en kartläggning avthinnermiss-bruket och konstaterat en klar ökning. 500 kända sniffare finns iGöteborg, men man är medveten om att det verkliga antalet missbrukare är mycketstörre. dödsfall har konstaterats i samband medsniffning. Ytterligare dödsfall har redovisats i samband med bilolyckor. Mångafall har lett till svåra skador. Sju av tio ungdomar som gjort sig skyldigatill kriminalitet har också sniffat, och sniffningen är vanligast i1116-årsåldern. Det härar bara undersökningar från två städer, men det finnsanledning tro att förhållandena är likartade över hela landet. Sniffningen för med sig många skadeverkningar kramper,lung-och hjärnödem, andningsförlamning, medvetslöshet och skador på lever ochnjurar. Kroniskt missbruk ger också syn- och blodskador. Det är att märka attde här skadorna kommer relativt snabbt. När det gäller försäljning och förvaring av dessalösningsmedel finns det vissa bestämmelser i giftförordningen, men det bristerväsentligt i tillämpningen av dem. Vid undersökningar som har gjorts har detvisat sig att man t. ex. i många färghandelsbutiker förvarar solution i öppnadiskar, lätt tillgänglig för ungdomar att stoppa i fickan. Det finns ocksåäldre kamrater som gärna står till tjänst när det gäller inköp av trikloretylenoch thinner, så 18-årsgränsen håller inte heller alltid. Och hur är det ute på byggarbetsplatser? Det finns ingasärskilda bestämmelser för hur förvaringen skall vara ordnad där utöver degenerella i giftförordningen, trots att man där ofta har stora dunkar medthinner o. d. Hur är det med informationen ute i skolorna om farligheten av sniffning?Och sist men inte minst: Hur förvaras dessa ämnen i hemmen, och hur harinformationen dit varit? Jag är medveten, herr talman, om att de grundläggandeorsakerna till missbruket kommer man inte åt bara genom restriktioner de ärofta sociala. Men dessa medel anser jag vara så farliga för liv och hälsa på grund av detta måste göra dem mer svåråtkomliga eller på något sätt göradem obrukbara för användning i berusande syfte. Därför gläder jag mig över attsocialministern i sitt svar säger att frågan är föremål för uppmärksamhet ochkommer att vara det även i fortsättningen. Jag beratt få tacka. Vi måste fortsätta ansträngningarna för att iolika avseenden bringa dessa medel under kontroll så långt det är möjligt.Informationsfrågan är självfallet här också betydelsefull. Kammaren kommer jusenare att få ta ställning till ett förslag från regeringen om enmedelsanvisning på för upplysningsverksamhet i syfte attbegränsa missbruket av olika beroendeframkallande medel, däribland thinner ochliknande preparat. Det är givetvis angeläget att exempelvis thinner, somsannolikt är det medel som missbrukas mest, om möjligt bytes ut mot mindreflyktiga lösningsmedel och att det produktionssortiment som kräver thinnerändras så att organiska lösningsmedel behövs så litet som möjligt eller ännuhellre helt kan undvaras. Detta kräver en omfattande och noggrann undersökningav produktionssortimentet, och som jag nämnde i svaret pågår nu arbetet meddetta i giftnämnden. Överläggningen var härmed slutad. Om vidgad behörighet att förrätta kyrklig vigsel § 6 Om vidgad behörighet att förrätta kyrklig vigsel Herr statsrådet erhöll ordetför att besvara () i kammarens protokoll för den 10 majintagna fråga, nr 208, till herr justitieministern, och anförde: har frågat justitieministernnär regeringen avser att förelägga förslag till vidgad behörighet attförrätta kyrklig vigsel i enlighet med skrivelse nr 1971.Enligt fastställd ärendefördelning ankommer det på mig att besvara frågan. Familjelagssakkunniga skall om ettpar veckor avlämna betänkande med förslag till nya regler om bl. a. ingåendeoch upplösning av äktenskap. Jag räknar med att detta förslag skall kunnaläggas till grund för en proposition till nästa års vårriksdag. I sambanddärmed blir det tillfälle att ta ställning till den fråga som avses medriksdagsskrivelsen. HerrKÄLLSTAD (fp): Jag vill tacka statsrådet för svaret på min fråga. I motionnr 1971 hemställdes om förslag till sådan ändring av regler att vigsel av svenska medborgare skulle få Ang. svenska utlandsföretags marknadsföring förrättasinom och annat kristet trossamfund även då ingen av de trolovadeär medlem av vigselförrättarens eget trossamfund, dock under förutsättning atten av dem tillhör något kristet trossamfund. Denna motion biträddes av lagutskottet, och riksdagenbeslöt på utskottets hemställan att i skrivelse till Kungl. Maj:t ge till kännavad utskottet anfört i ärendet det var riksdagsskrivelsen nr 47 den 17 mars1971.