prot · FV0932 · 1972-12-31 00:00:00 — Vilka bär ansvaret för de prisökningar som mannu har gnatat så högljutt om ? Jo, vi bär det gemensamma ansvaret. Det ärju en produkt av en viljeinriktad poHtik till de lågavlönades fromma. Det räcker ju inte så förfärligt långt med det här, därföratt resultaten är dess värre inte så märkvärdiga, utan det behövs ytterligareting. Jug skall inte gå in på hela den problematik som också har funnits med ibilden här . Men det är underligt att man tycks skilja på bidrag ochbidrag. Kritiken har nästan uteslutande vänts mot de riktade ochbehovsprövade bidragen. Det är inte fult att ta emot barnbidrag, och det ärinte fult att ta emot ett bidrag pä 6 000 å , om man har ett barn iskolan. Det är också ett bidrag. Kritiken har i stället riktats mot de behovsprövadebidragen därför att dessa skapar marginaleffekter. Ja, men det ligger ju isakens natur. Och jag är rädd för att den kritiken mte gällermarginaleffekterna, utan syftar tUl att få bort de rUctade bidragen. Om manlägger samman er ovilja att ta ansvar för konsekvenserna av en lönepolitik somni har rekommenderat, er envetna strävan att sänka skatterna för dem som liggeri progressionsskiktet och er envetna kritUc mot de rUctade bidragen, är detsvårt att känna tilltro till att ni menar aUvar med ert tal om att åstadkommajämlikhet. slutade ett inlägg med att säga attfinansministerns ställningstagande i frågan om livsmedelspriserna satte i gångett skeende Som inte kunde överblicka. Jag vill ge en replik pådetta och säga till och även andra att vi har skapat förväntningarhos miljoner människor genom partiernas gemensamma agerande när det gällerlåglönepolitik och ekonomisk utjämning. Även om vi möter en opinion motprisökningen som är begriplig och som upplevs av många människor som besvärandeoch plågsam, skall ni vara helt på det klara med att sedan alla partier hargått ut och lovat en ekonomisk uriämning och en aktivitet för ökad jämlikhet,kommer det att uppfattas som ett svek om vi inte lever upp till de löften viavgivit. Och det blir inte vart och ett av partierna som kommer att dömas utandet blir politikerna, som kommer att dömas. Det blir demokratin som kommer attdömas därför att den inte klarar av att leva upp tUl de löften som avgivits.Den replik jag viUe rikta till var att ett svek på den här punktenskapar ett skeende, vars slut man inte kan förutse. HerrBRUNDIN (m) kort genmäle; När nu i Mulmö vUlbeteckna mig som magister då jag talar om hans och motion, bordedetta ha förstärkt hans benägenhet att besvara de frågor jag ställt. har alldeles rätt i vad han sade, herrPettersson, men det är en väsentlig skUlnad mellan å ena sidan att enskildaföretag i en sviktande konjunktur så länge de orkar försöker bygga upp sinalager på gmnd av bedömningen att produkterna i fråga kommer att klara sig överden tid de behöver ligga lagrade innan de kan föras ut på marknaden och å andrasidan att en statlig inköpspool skulle köpa upp varorna och därefter föra utdem. Observera att det därvid för mig inte är väsentligt om en statHgorganisation gör det eUer om ägarförhållandet till en sädan organisation är ettannat. Det är funktionen, som jag här bedömer som minst sagt diskutabel, ävenom det system som herrar och varit inne på i princip ärintressant och teoretiskt tänkbart. Men när nu denna fråga är utredd ochutredningen pekar på en rad svårigheter och då man återigen begär en utredningi samma fråga, hade det varit rimligt att man motiverat ett sådunt krav med attpå något sätt diskutera de svårigheter som den tidigare utredningen pekat på.Men det har man inte gjort och heller inte velat göra i svar till mig . Lät mig bara peka på två saker, i Malmö.Den första är, att man talade om den risk som ligger i kontinuerligatekniska förändringar som mänga varor är utsatta för. De förändringarna ärmycket snabbare , svårigheten är mera markerad än . Den andra saken äratt marknadsföringen är väsenthgt mer komplicerad jämfört med år 1944.Även de frågorna borde rimligen ha kunnat diskuteras av motionärer ellerutskottsmajoritet, men vi har helt enkelt inte fått något nytt motiv för attbifalla den motion som i och har väckt. FruNORDLANDER (vpk) kort genmäle; Om jag hade , herrArne i , skulle jag inte tveka att satsa dessa pengur just päatt slopa momsen pä mut med tanke på vad maten betyder för hälsotUlstån-det. Vivet också hur stora våra sjukvårdskostnader är , och de torde inte blimindre om vi fortsätter så som vi nu gör. Man har i debatten tulut om det plötsliga intresset förhöjningen av livsmedelspriserna. För mig är inte det något plötsHgt intresse.Det är skolmåltidspersonalen i gjorde enhemställan till regeringen att slopa moms på maten, eftersom man märkte attkommunerna inte höjde anslagen i samma takt som priserna höjdes pä livsmedel.Det innebär att man får en sämre kvalitet pä skolmåltiderna tiHsammans med attfamiljerna tvingas sänka sin matstandard. I stället borde mun göra tvärtom,dvs. satsa ännu meru pä skolmåltiderna som skall vara ett komplement tUlhemmens mathållning. Man har sagt att det behövs en starkare tillväxt avproduktionen, men det behövs också en annan styrning av produktionen. Jag troratt vi har dragit för höga växlar på det som mänga kallar välfärd och som muntycks tro består i att det finns mångu "prylar" att köpa - prylar somsäHs genom mördande reklam, som det stär i en visa. Det finns många saker somvi inte ens vet hur vi skall använda. Det gäller tyvärr ocksä pålivsmedelsområdet, där man gör ansträngningar att förstöra våra råvaror. Vi behöverbara tänka på potatisen som man gör chips och pommes frites av tiU ettpotatispris på per kilo. kan man göra den invändningen attkunderna själva avgör om de skall köpa dessa varor. Men det är inte riktigt.Samma sak gäller matfettet, där KF har satsat på attförsöka få fram nägot sätt att binda vatten. Jag tycker att vi borde satsapengarna pä något annat, och jag tvekar inte att satsa miljarderna pä att tubort momsen pä mat. () kort genmäle: i anklagar ossinom mittenpartierna för att vi inte riktigt ger uttryck för vad vi viU. Visäger bäde det ena och det andra, påstår . Jag skall passa på att referera litet grand av vad mansäger från majoritetens sida. Jag finner det fullt förståeligt att ni är betydligt försiktigare med hänsyn till de misstag ni har gjort genom att ni har intagit litet för bestämda ståndpunkter, vUka senare visat sig vara alldeles felaktiga. På ett ställe i utskottsbetänkandet står det: "Under dessu omständigheter är det knappast ägnat att förvåna att konjunkturperspektivet på fortfarande betecknas som ovisst av mänga bedömare." Det är ju en sådan där allmän fras som kan användas på både det ena och det andra sättet i fortsättningen. Vidare säger utskottet: "Med hänsyn till den övervägande sannolikhet som finns för ett konjunktumppsving under nästa budgetär anser utskottet den restriktivitet som präglat regeringens budgetarbete vara berättigad. vill utskottet understryka vikten av att upprätthålla en hög ekonomisk-politisk beredskap, motiverad av den trots aUt betydande ovisshet som vidhäftar konjunkturbedömningen. Skulle konjunktur uppsvinget dröja kan ytteriigare expansiva åtgärder bli nödvändiga. Skulle å andra sidan en internationeH högkonjunktur av stor styrka och genomslagskraft växa fram, kan det bli nödvändigt att under nästa budgetår öka restriktiviteten i finanspolitiken." Ni talar - med all säkerhet litet visare averfarenheten -på ett något mera obestämt sätt. Då skall ni väl inte anklagaoss, om vi pä motsvarande sätt har gjort liknande bedömningar. har tagit upp yttranden av herrHelén. Jag finner att inte är närvarande i kammaren, och jag villbara kortfattat säga att med all säkerhet i varie fall attdöma av det referat som han givit missförstått en hel del. Jag villrekommendera att läsa vad har sagt. Dä blir nogintrycket väsentligt klarare. i (s) kort genmäle: Herr talman! Till vill jagbara säga att det finns ingen skillnad mellan det som talar om närdet gäller lagerhållning och det jag talar om. Men alla företag har inte denlikviditet och den ekonomiska styrka att de kan lagra. För sädana mindre starkaföretag vore det en utomordentlig tillgång att ha centralinköp eller enuppköps-pool av den här typen. Att utredningen gjordes tyckerjag inte pä något sätt är avgörande för hur man skall bedöma handläggandet av ensådan här sak , när aUt är så annorlunda mot då. Jag tycker det ärväl värt att pröva det här. Till vill jag bara säga att jag för denframtida debatten ute med tacksamhet konstaterar att om fm hade 3 å4 miljarder kronor, skulle hon i första hand använda de pengarna tiU att slopamomsen på livsmedeL Jag skuUe inte använda dem på det sättet. Jag skulleanvända dem tiU att öka köpkraften hos dem som har svårigheter att klarade höga priserna på livsmedlen. Jag skulle inte använda dem tiH att sänkalivsmedelspriserna för dem som har god råd att betala de faktiska priserna. rekommenderade mig att i klarhetens intresseläsa vad sagt. Det är möjligt att det klarnar dä; det var heltobegripligt när han stod här framme och talade. Därför drog jag en slutsats avdet hela. Jag talade inte alls, , om konjunktumtsikternuannut än som en inledning. Det jug tog fram i fråga om dubbelspelet och detdubbla tänkandet var två konkreta frågor. Den ena avsåg ert uppträdande idebatten , där ni visar både försiktighet och beredvillighet attsatsa miljarder, som ni inte vet var ni skall hämta, på att förbUligamatpriserna. Den andra avsäg er dubbelattityd när det gäller att åstadkomma eninkomstutjämning, där ni dels rekommenderar en avtalsrörelse med låglöneprofil,dels springer ifrån konsekvenserna och skyller på regeringen, när det blir desjälvfallet därav följande skattehöjningarna och prisökningama. () kort genmäle: Jag måste till i Malmösäga att det är en ganska stor skillnad mellan å ena sidan att enskUdaföretagare gör den bedömningen att man kan ta en ekonomisk risk genom att byggaupp sitt lager, å andra sidan att en generaldirektör med en stor stab inom enstatlig inköpspool i gör samma bedömning. Det är en fråga om var manlägger det ekonomiska ansvaret. Att ha ett decentraliserat system, där deenskilda företagen kan ta ställning till om de skall genomföra enlagemppbyggnad, är något helt annat än att låta ett mer eHer mindrebyråkratiskt statligt verk sköta detta. Vidare är det inte alls för migavgörande att denna utredning fördes inte för 25 men utan detförhållandet att de svårigheter som utredningen pekar på har förstärkts. Dettagör att det skulle finnas särskild anledning för motionärerna att redovisa, omde som grund för sitt yrkande har nägra nya metoder för att övervinnasvårigheterna. Den frägan har jag nu ställt , och jag tycker attdet är svagt att man inte kan besvara den. i (s) kort genmäle: Herr talman! Jag begriper inte varför manhela tiden skall utmåla all stutlig verksumhet pä det sätt som när han talade om byråkrati och generaldirektörer. Vi har mycketduktiga generaldirektörer i vårt land. Vi har en välutvecklad och utomordentligtvälskött verksapparat. Jag förstår inte varför man inte vid bedömningen av vUkavaror som skaH lagras och sedan utförsäljas inte skall kunna få till stånd ettsamråd av samma typ som förekommer på nästan varje område i vårt samhälle. Detbehöver inte vara en enligt moderatdoktrinen obegåvad generaldirektör som görmisstag, utan det kan ju vara en företagare av den typ som jag beskrev ,dvs. en sådan som inte ser konjunktursvängningar bakom knuten. Om detillsammans med annat förnuftigt folk fick lägga upp verksamheten för en poolav ifrågavarande slag, tror jag att en sådan skulle kunna bh ett mycketverksamt bidrag till konjunkturpolitiken. Det fanns vidare invändningar att göra i detta sammanhang.All right, det finns sådana. Jag har emellertid läst några av , och de allra flesta har slutat med ett förslag om att enutredning skall få se på frågan. Vi är inte duktigare, och vi har inte hellerstörre ambitioner. Vi har inte fått vår idé frän den Kockska utredningen. Hurunderligt det än låter, har vi faktiskt själva kommit på detta förslag. Det ärett försök från vårt håll att väcka en tanke och att få fantasin i rörelse. Ochden fanns i den ena halvan av utskottet. I den andra saknades den som vanligt. Den senaste avtalsrörelsen medförde betydandelöneökningar. Frågan är om vi generellt sett någonsin haft någon motsvarighettUl dessa. Avsikten har ju varit att de största löneökningarna skulle gå tiHlåginkomsttagarna, och detta var också helt riktigt. Men hur har det nu gått?Utropar de anstäHda och i synnerhet låginkomsttagarna nu: "Strålandetider, härliga tider"? Ja, inte har jag hört det, och jag tror inte helleratt någon annan har gjort det. Vad har nämligen dessa lönelyft nu fört med sig?Jo, de har fört med sig, som det har sagts här , höjda marginalskatter, ivissa fall förlust av sociala bidrag och slutligen det som kanske känns mest,nämhgen ökade kostnader och högre priser pä allting, inte minst matvaror. De höjda lönerna och den kortare arbetstiden är ju ingaskänker från ovan, utan dessa förbättringar slår obönhörligen igenom iprisökningar, vilket i ocksä var inne på för enliten stund sedan. Den som har fått lönelyft kommer snartunderfund med att det i realiteten inte blev mycket över. Det har också sagtshär att i vissa faU har det blivit motsatsen till löneförhöjning. Istället har det skett en påspädning av inflationen. Allt har blivit dyrare,såväl varor som tjänster. Vi har haft en saxning: löneökningar och prisökningarhar avlöst varandra. Detta försvagar givetvis vår konkurrenskraft gentemotutlandet - i och för sig en mycket allvarlig sak - om man inte i andra länder idet fallet handlar precis som vi har gjort. Ett oroande stort antal företag ivårt land får heller inte debet och kredit att gå Uiop. Än mindre ger företagenvinst. En del av statens egna företag är talande exempel på detta.Arbetstryggheten minskar naturligtvis i sådana företag. De högaarbetslöshetssiffrorna, konkursernas antal och företagsnedläggelserna talarsitt tydliga språk härvidlag: någonting är sjukt i vår ekonomi. Boven i detdramat är den fortgående inflationen, och det gäller att försöka Min uppfattning är att vi alla förlorar pä inflationen. Skall dä lönernu varu konstanta? Nej, det menar jagnaturligtvis inte. I den mån vi har reella produktionsökningar skall de ocksåkomma dem till godo som har gjort arbetsinsatserna. Men om vi beviljar osslönelyft som är större än produktionsökningen, späder vi påinflationen. Det har talats om matpriser här , och mandemonstrerar i och på andra håll i vårt land mot de högalivsmedelspriserna. Och vad beror de nu på? Det har delvis också redovisats häri dag. De beror i stor utsträckning pä utlösningen av ett index ijordbmksavtalet. Dettu beror i sin tur på portohöjning, höjning avteleavgifter, fördyrade transporter m. m. Vi inom jordbmket känner oss faktiskt inte träffade avdemonstrationerna, och det har ju också sagts att de inte är riktade motbönderna. De höga livsmedelspriserna liksom kostnadsutvecklingen i övrigt berorpå att vi inte kunnat eller inte haft politiskt mod att tygla inflationen. Jaghar hört flera personer säga att det inte är lönehöjningar man vill ha jagsåg det också i en tidning utan man vill ha ett fastare penningvärde såatt människorna kan bedöma vad deras pengar är värda och därmed bedöma sinekonomiska situation. Demonstrationerna borde sättas in, tycker jag, motorsaken tiH de företeelser som mänga känner besvär av i vårt land . Motfortsatt inflation tycker jag att hela svenska folket borde ställa upp i sammademonstrationståg. Vi har aHtså en instabilitet i vår ekonomi. Fråncenterpartiets och sida har vi framlagt en motion som behandlas i dettautskottsbetänkande. Det är motionen 1972:813 som avser åtgärder för att få enstabilare ekonomi. Man föreslår där tillsättande av ett ekonomisk-socialt rådoch anordnandet av en stabUiseringspolitisk konferens. Förslag härom har ävenframförts tidigare, men våra förslag avvisas nu av den socialdemokratiskamajoriteten i finansutskottet. Vi har i alla fall fört fram saken i vår reservation, ochjag skall be, herr talmun, att få yrka' bifall till den reservation som ärfogad till finansutskottets betänkande nr 1. HerrLIDGARD(m): Jag skall bara sä kortfattat som möjligtbesvära med nägra udda synpunkter. I utskottsbetänkandet återger man en del avpropositionen och säger att det i fråga om sysselsättningspolitiken understryksatt den arbetstidsförkortning som genomförs under innevarande år är av storbetydelse för den fortsatta sysselsättningsutvecklingen och bör leda till enpåtagligt ökad efterfrågan på arbetskraft inom byggnadsverksamheten, denoffentliga sektorn och det privata tiänsteom-rådet. Är det nu alldeles säkert, vad som säges här? Är det överhuvud taget sunt? Byggnadssektorn kan jug inte uttula mig om, men man kanfråga: Hur förhåller det sig på den offentliga sektorn? behandlade vi ett stort och personalkrävande områdeunder justitietiteln, och i den reservation som var fogad tillutskottsbetänkandet när det gällde ökning av polispersonalen i vårt landkonstaterade man att den personalökning majoriteten ville gå med på inte enssvarade mot dettillskott av arbetskraft som behövdes för att man skulle balanseraarbetstidsförkortningen. Det var alltså ett område där man inte levde upp tUlden målsättning om vilken statsverkspropositionen talar. Går vi till annan offentlig verksamhet som har mycketpersonal av det slag som berörs av arbetstidsförkortningen kan man ocksäkonstatera, att man inte har kunnat, inte velat, kanske framför allt avekonomiska skäl, kompensera arbetstidsförkortningen med ytterhgare arbetskraft. Jag skaH inte kritisera att man varit försiktig, att man istället söker sig fram genom rationaliseringsåtgärder. Det framstår för ossalla som en klok och riktig politik. Jag skall däremot konstatera att det ärnågot av en falsk förgyUning av den framtida arbetsmarknadssituationen, när mansom nu skett åberopar sig pä arbetstidsförkortningen för att ge en ljusare bUdav läget. 1 anslutning till detta skulle jag ur den reservation somhör tUl detta betänkande vilja plocka fram en enda mening. Det konstateras ireservationen, när man först redogjort för det aktueHa arbetsmarknadsläget,att även antalet yngre arbetslösa är påfallande stort. Om man håller sig till ålderskategorierna kan mannoga räknat säga att det finns cirka 22 000 ungdomar som är arbetslösa.Dessutom finns det ytterligare en viss icke registrerad del av ungdomarna sominte är arbetslösa i vanHg bemärkelse men som - såsom jag tidigare många gångersagt - håller sig kvar vid de högre utbUdningsanstalterna och över huvud tagetinte kommer med i statistiken. Låt oss inte överdriva siffrorna utan stanna vidatt kanske 25 000 skuUe vara arbetssökande, om det hade funnitsmöjligheter att få jobb. Om exakt träder 50 000 värnpliktiga ut påarbetsmarknaden. Man har anledning att räkna med att på de aUra flestaförbanden omkring hälften inte vet vad man skall sysselsätta sig med efterutryckningen. Jag viU inte påstå att alla dessa kommer att vara arbetslösa många kommer t, ex, att ägna sig åt studier. Men ett ganska stort antal kommeratt läggas tiU de ungefär 25 000 ungdomsarbetslösa som vi nu har. Situationenblir dä mycket besvärande. Jag har en känsla av att man skulle kunna göra litet merför denna gmpp som är kvar tills de rycker ut, så att deslipper osäkerheten för en eventuell arbetslöshet. Jag har haft tillfälle attpä nära håll iaktta hur man på ett regemente, A 3 i , kunnat bringaned de "osäkra" till tack vare attregements-ledningen verkligen varit inställd på personalvård. Jag tycker att deansvariga myndigheterna borde kunna se tUl att det händer någonting även för deandra under dessa återstående båda månader. Att minska osäkerhetskänslan hos devärnpHktiga skulle ha stor betydelse för den framtidstro om vilken mänga hartalat här . I sitt anförande talade omhöginkomsttagarna, som har färskrökt lax och kaviar som husmanskost, och honmålade upp en bild av hur höginkomsttagarna lever. Kommunisterna upphör aldrigatt förvåna mig med sin argumentationsteknik. Jag kan inte tänka mig att varkenfru själv eUer någon annan människa tror att nägot sådantförekommer. Jag känner mig visserligen inte utpekud, och jag kan inte tänka migatt någon annan heller känner sig utpekad genom sådana Men de bidrar till att skapa helt onödiga missförstånd i samhälletoch en ovilja människor emeUan som jag tycker att man skulle kunna undvika iseriösa debatter. Visst har jag läst om att det finns något som kallasgåslever- och kaviarproletariat. Jag har dock aldrig träffat någon som hörhemma där det kanske beror på att de människorna lär stå närmare fmNordlanders politiska uppfattning än min. HerrNISSER(m): Så här i debattens måhända bör blott - bl. a. pä grund av en mängd telefonsamtal - framhållas attdiskussionen om hur man skall kunna sänka livsmedelspriserna till båtnad förframför allt barnfamiljer och låginkomsttagare icke syftar tUl att ge någotslags subvention åt jordbmkarkåren utan fastmer åt konsumenterna.Jordbmkarkåren vUl inte ha någon subvention, den vill blott ha hederligt ochskäligt betalt för sina produkter - dvs. skälig lön för sitt arbete. Att sedanjordbmkarkåren inte har nägot emot att livsmedlen har ett hyfsat pris"över disk" säger sig självt. Varje yrkeskår är ju intresserad av attde produkter som kåren framställer är begärliga och kan säHas. Jag vill bara,herr talman, i all enkelhet framhålla detta och fä det fört till protokolletför undvikande av eventuella missförstånd bland en större aUmänhet. (vpk): Jag skall bara före voteringen lämna en kortröstförklaring på vpk-gruppens vägnar. Under punkten 1, som gäller de allmännariktlinjerna för den ekonomiska poHtiken och för statsregleringen, föreliggertre förslag till skrivning; ett förslag från utskottet, en reservation av herrLöfgren m. fl. och en motion nr 402. Om vår motion slås ut i den förberedandevoteringen, kommer vi att rösta för utskottets förslag. Detta gäller också deövriga punkterna. Vi röstar inte så därför att vi godkänner vadfinansutskottets majoritet skrivit; det är vi kritiska mot. Vi röstar här moten eventuell borgerlig regering ett trots allt sämre alternativ. Överläggningen var härmed slutad. Propositioner gavs på bifull till 1 :o) utskottetshemställun, 2:o) reservationen av m.fl. i motsvarande del samt3:o) motionen nr 402 av m. fl., och förklarades den förstnämndapropositionen vara med övervägande ja besvarad. Dä begärdevotering, upptogs för bestämmande av kontrapropositionen ånyo de bådaåterstående propositionerna, av vilka den under 2:o) angivna förklarades haflertalets mening för sig. Sedan begärt votering ävenbeträffande kontrapropositionen, upplästes och godkändes följandevoteringsproposition: Den som vUl att kammaren tUl kontraproposition i huvudvoteringen angåendefinansutskottets hemställan i betänkandet nr 1 punkten 1 antar reservationenav m. fl. i motsvarande del röstar ja, den det ejviU röstar nej. Vinner nej har kammaren tUl kontraproposition i nämnda votering antagitmotionen nr 402. Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåherr begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat: I enlighet härmed blev följandevoteringsproposition uppläst och godkänd: Den som vUl att kammaren bifaller finansutskottets hemställan i betänkandetnr 1 punkten 1 röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservationen av m. fl. Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåherr begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat: Ja - 156Nej - 149 Propositioner gavs pä bifall till dels utskottetshemställan, dels reservationen av m. fl. i motsvarande del, ochförklarades den förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedanherr begärt votering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Den som vill att kammaren bifaUer finansutskottets hemställan i