prot · FV0930 · 1972-12-31 00:00:00 — vipolitiker som får ta de ekonomiska konsekvenserna av de miljöbeslut vi fattar. Jag har inte interpellerat. Jag har inteställt någon enkel fråga. Orsaken till att jag deltar i debatten är utt jugtillhör giftnämnden och hur gjort det under nägra är. Jag måste säga att en del av vad jag har fått lyssna pågör mig ledsen över att folks bedömningar kan vara så förfärande olika. Manförsöker göra gällande att det finns varken hut eller heder hos vissarepresentanter i giftnämnden. Även om jag inte delade majoritetens uppfattningom det beslut som gällde frisläppandet av hormoslyret, vill jag ärligt betygamin respekt för de människor som jag har sällskap med i nämnden de verkligtallvariiga människor som försöker lösa vad jag vill beteckna som mycketbesväriiga problem. När man från visst håll kastar ut påståendet, attgiftnämnden tycks vara beroende av ekonomiska intressen eller att ekonomiskaintressen styr giftnämnden, skulle jag vilja använda det råd som giftnämndenibland ger till handhavarna av kemiska preparat: man skall tvätta sig med tvåloch vatten! Jag har faktiskt lust att säga det till dem som insinuerar sädanasaker om giftnämnden. Vi hade olika uppfattningar om de här sakerna; jag ärmedveten om det. Men jag tycker ändå man har rätt att kräva respekt även för detankar som låg till grund för tillståndet att använda fenoxisyrorna. Man hadeden uppfattningen utt vad som dittills hade presterats inte utgjorde bevis föratt ett fullständigt förbud borde införas. Det var från många synpunkter svårtatt argumentera med bevis som tog över, och man hade en känsla av att det i densituation där vi befann oss vore klokt att vänta och underdet året söka fä fram säkra bevis, så att man med säkerhet skulle kunna sägaatt detta inte är farligt. Den andra delen av gruppen hade såledesuppfattningen, att saken redan vur klar, och jag kan inte klandra dem för det,även om jag hade en annan mening. Man bör komma ihåg att giftnämndens uppgift inte är attförbjuda allt som är giftigt, utun utt bulunseru den nytta ett preparat kanmedföra för jordbruk eller skogsbruk mot de risker som kan varu förenade meddetsamma. När man frän vetenskapens sida dä fär diametralt motsattavärderingar, är det kanske inte alltid så lätt att finna den balanspunkt somkan sägas ge jämvikten. Därmed vill jag inte sägu att jag har något utt invändamot det förslag som socialministern nu framlagt. Jag unser att det står väl isamklang såväl med min egen strävan som med deras, vUka hade en annanuppfattning än den majoriteten hade. Det har också klagats på att en sak kan avgöras medomröstningsresultatet 6-4 eller som det också hänt 57. 1 all den verksamhetsom ett demokratiskt land utövar måste vi vara medvetna om att det är ytterstsällan som vi fattar enhälliga beslut i än så viktiga frågor. Det händer välofta att vi får fatta ett viktigt beslut kanske bara med en rösts övervikt. Jagläste för resten om ett stort och besvärligt mål detgällde t. o. m. släktingar - som i högsta domstolen hade avgjorts Ang. användningen av bekämpningsmedlet hormoslyr Ang. användningen av bekämpningsmedlet hormoslyr Vi får nog vara beredda på sädana resultat såväl i giftnämndensom i mänga andra nämnder. Det har emellertid förekommit en del missförstånd här somjag gärna vill rätta tUl. säger att när majoriteten beslöt omannonsering, visade detta att mun vur medveten om utt det vur furligt. Nej,, den tunken låg inte bakom. Tanken bakom det tidigare förbudet varklar och tydlig, man önskade inte att människor skulle bli utsatta förbesprutning av nägot slag av gifter från luften utan att först fä vetskap omvad de besprutades med. Dettu var bakgrunden till beslutet om annonsering. Viansåg utt det skulle utgöra en alltför stark psykologisk press för en människaatt bli utsatt för besprutning av något hon inte kände till. Det var motbakgrunden av denna synpunkt som majoriteten ville införa annonseringsplikten -inte för utt varna. Därmed faller väl också det skämt man försökte att lanseraom att skogens vilda djur inte kunde läsa. De händelser som inträffat vid SJ kan vi i allra högstagrad beklaga. Jag finner det ändå mycket svårt att diskutera detta problemmedan en utredning är pä gång. Vi kan inte ha någon som helst anledning att troatt inte de båda parterna på urbetsmurknuden liksom även urbetarskydds-styrelsenkommer att se till utt denna undersökning blir gjord med all den grundlighetman hur rätt att begära. Det sätt på vilket besprutningen sker kan naturligtvisdiskuteras. Det finns mänga olika bedömningar, men jag är glad över att herrMagnusson i klart gav uttryck för uppfattningen att det inte varhormoslyret som var orsaken i detta fall utan att det i huvudsuk vur andrapreparat som hade använts. Jug är uv precis samma mening, och därför kanske manockså den vägen kun niildru den uppfuttning som kommit till uttryck i tidigareanföranden om arbetarskyddsstyrelsens representant i giftnämnden. Flera talare har kommit tillbaka till den uppfattningenatt man inte skall släppa igenom någonting utan utt först konstuteru att det ärhelt ofarligt. Då vore, fru talman, nära nog all användning av bekämpningsmedelomöjliggjord. Bekämpningens uppgift är utt vara farlig mot nägot. Naturligtvisskull giftet inte vara farligt för människan. 1 den män besprutning äger rumskall sädana regler kunna uppställas att människan inte blir utsatt förfaromoment. säger att expertgruppens tidigare utredningvar tvetydig, och det fär jag kunske hälla med om. Men meddelarockså att man inte riktade någon uppmaning om begränsning eller helt stopp motanvändandet av detta besprutningsmedel. Man munude till återhållsamhet ianvändundet, vilket också vi gjorde. SJ-fallen hur också diskuterats här. anseratt det faktum att mun har stora lager inte får vara avgörande, och jag delar helthennes uppfattning. Men den dispens som gavs kun väl ändå inte ses somonaturlig när besprutningsrätten tidigare hude begränsats sä att man endastvelat ge möjligheter till besprutning pä områden som allmänheten inte hadetillträde till. Vi hude tidigare besprutningsrätt på åkrarna och i enskildaträdgårdar men inte i parker och liknande och inte längs vägar. När dispenskrävdes för banvallarna gavs denna, då det direkt uppguvs utt banvallurnu vuruvgränsude med stuket på bägge sidor. Det var således ett område därallmänheten inte hade att göra och människor därför inte riskerade att bliförgiftade. Att man inte lika väl har lyckats eliminera riskerna fördem som hanterar apparaturen är att beklaga. Men vi skall vuru medvetnu om attdet ännu inte är bevisat vad som har orsakat dessa förgiftningar. Jug tycker viskall vänta med vår dom tills orsakerna klart framgår av den utredning sompågår och vars resultat jag förmodar kommer att föreligga. Än en gång ber jag fä uttrycka min belåtenhetmed det beslut som regeringen har fattat. Jug tror det var ett ord i rätt tid.Det har spritts sådana uppfattningar om dessa gifters användande att vi i höggrad känner oss lättade över det intresse som finns för att hällu markerna friafrån gifter. Jag vill också gärna instämma i resonemang att vivid vårt beslut måste vara medvetna om att dessa saker inte är betydelselösavare sig för jordbrukets eller skogsbrukets utövare. Vi är ju inte ensamma ivärlden om att driva jordbmk eller skogsbruk. Därav kan kanske värt handlande ivissa stycken ledas. Ang. anväitdningen av bekämpningsmedlet hormoslyr HerrLUNDBERG (s): Jag vill först uttala ett tack tillregeringen. Vi skall nämligen komma ihåg att effektiva åtgärder för att bekämpaförgiftning eller annan förstöring av naturen och kunna bibehålla möjlighetertill ett sunt och riktigt friluftsliv i dettu land kom till stånd först i ochmed regeringsbeslutet och riksdagsbeslutet är 1967, Vi skull inte glömma bortatt det tidigare hade varit omöjligt att få gehör för skydd av svensk natur ochfritidsmöjligheter i tills detta nyvaknade intresse kom för fyra femår sedan. Men jag tror att man i detta sammanhang också skall varapå det klara med att genom att socialministern övertagit ansvaret har detuttryckligen sagts ifrån att det rör sig om en hälsovårdsfräga och jämväl om ensocial fritidsfråga som man allvarligt måste se pä. Jag har ingen anledning att ta upp frågan om experter. Jagär emellertid ledsen över att ansvariga myndigheter, Skogsvårdsförbundoch andra institutioner, gär tUl attack och tror att det skall gåatt övertyga om att ekonomiska intressen kan gå före skyddet avmänniskorna mot förgiftning av olika slag. Det är märkligt att ekonomiska men också, som man säger,expertintressen så otvetydigt kommer fram i och med att ekonomiska positionerskulle kunna rubbas. Det här som kallas vetenskap skall vi vara försiktiga medpä detta område, därför att vetenskapen i alltför hög grad har lierat sig medekonomiska intressen. 1 vissa sammanhang är också ekonomiska intressen vidastarkare än viljan att förstå att den som kallar sig vetenskapsman också börvara objektiv, även om ekonomiska intressen pä nägot vis kan skadas. Jag skulle vilja sägu herr socialministern utt vad jag ärledsen över är utt man bara talar om spridning av gift från luften. Det är likabesvärligt och farligt att sprida gift på annat sätt. Har man som jag själv ettlitet område god frilidsmark som råkar gränsa mot bolagsmark och det därspritts gift inte frän luften utan på annat sätt, vet man vilken förödelse Ang. användningen av bekämpningsmedlet hormoslyr detta kaninnebära för svensk natur, fågel- och djurliv. Ätt tala om att man inte harmänniskor som försöksobjekt är feluktigt. Det är människorna som blirförsöksobjekt, eftersom vi har rätt att beträda annans mark och rätt att göradetta utan förgiftning. Det är angeläget att man i den kommande propositionen, iväntan på jordbruksministern, beslutar sig för att förbjuda förgiftning i deolika former som sådan skett och sker. Beträffande frägan om vem som skall betala kostnaderna idetta sammanhang undrar jag bara om regeringen har övervägt att exempelvisfrågu bolagen i , i och i andra landskap hur mycket dessa skallbetala i skadestånd. Ingen vet ju hur stora skador förgiftningarna haråstadkommit i glesområden, där man inte har visat någon hänsyn i dettasammanhang. Det är ett ganska underiigt sammanträffande att jag i dagfick mig tUlsänt en nummer av Skogen, där det talas om att kalhyggesbruk är godskogsvård. Ja visst, men det vore också en god vårdnad från samhället attskydda barn och vuxna som vUl gä ut i markerna och plocka bär eller blommoreller bara vill ha litet frisk luft. har jag väl ingen anledning att säga någontingom den har väl gjort som den brukar och inget annat. Kampen mot förgiftning av naturen och strävandena attbevara fritidsmöjligheterna behöver bli en folkrörelse. Om inte bolag, somkanske har lagt beslag på stora delar av skogsområden utan nägra somhelst ersättningar, vill åta sig att skydda människorna i dessa områden, varförkan inte staten då ta tillbaks sin egendom? När den upplåts en gäng iUppland, i och i andra landskap -uttalades det nämligen att samhälletvid nedläggning av bruksrörelserna skulle ta tillbaks sinu stora skogsområden.Jag hoppas därför ocksä att staten ser till att förgiftningen inte ökar i deskogsområden, vattenområden m. m. som staten har ansvar för. Det vore angeläget att i samband med den kommandepropositionen få ett förbud mot verksamhet med risk för förgiftning över huvudtaget till dess att vi vet litet grand mer om dettu. Vi bör ocksä låtamänniskor, som praktiskt kommer i beröring härmed, få tillfälle att redogöraför hur de reagerar i olika sammanhang. Med anledning av de uttalanden som gjorts frän"vetenskupsmän" i denna fråga vill jag säga, att det skulle varamycket intressant om experterna själva ville gå ut på banvallarna bakomskyddsmurar under ett eller och sprida hormoslyr och undraväxtbekämpningsmedel och leva i den härav förgiftade luften. Då kunde det händaatt vetenskapsmännen skulle komma närmare verkligheten och skulle reagera påett annat sätt. Vi skall naturiigtvis vara försiktiga med människor, menvetenskapsmän eller experter bör ändå besinna att man skall ha respekt för vadförgiftningen uv svensk nutur innebär för människor som inte har andramöjligheter att njuta av denna än att nyttja de gemensamma naturvärden som allemunsrättenger. HerrLOTHIGIUS(m); Socialministern kommer att föreslålagstiftningsåtgärder för att besprutningen från luften med fenoxisyror skallupphöra, och i det svar som lämnats här har skogsbruket blivit särskiltutpekat. Jag är överens med socialministern om att vi måste ha full klarhet omfenoxisyrornas verkan och att besprutning med sådana ämnen inte bör förekomma,särskilt från flygplan, förrän vi vet att dessa ämnen är ofarliga. Det måstevara fuUt klart att nedbrytningseffekten är mycket stor. Enligt min uppfattninggäller detta också i fräga om vissa markbesprutningar. Men skogsbruket skall inte stå ensamt som syndare i dethär sammanhanget. sker besprutningarna frän flygplan främst inomstorskogsbruket - även statens skogsbruk - men det är inom jordbruket som destora giftmängderna sprids. Det är inom livsmedelsproduktionen som de ännustörre farorna finns. Vad är bakgrunden tUl att dessa medel används? Jo, allmänhetenställer sådana krav på levnadsstandard att vi måste finna rationella vägar attdriva ett skogsbruk. Kom ihåg utt av hela vår export bygger påden svenska skogen. Därför blir ett förbud en väg till standardsänkning, tilldess vi har lärt oss utt få frum medel som är ofurliga och som är biologisktriktiga. Att kalla användningen av fenoxisyror ett sätt för skogsbruket atthävda sina kortsynta vinstintressen är, tycker jag, brist på kunskap. HerrLundberg skall ocksä komma ihåg att det i mycket stor utsträckning är statensskogsbruk som använder fenoxisyror. Att ta det faktum att även skogsbolugenanvänder dessa preparat som intäkt för att "återta" någon form avskog hör egentligen inte till denna fråga. Jag anser att skogsbruket men framför allt staten bordeomdisponera sina forskningsanslag till den biologiska sidan. Jag häller medherr Måbrink om att forskningen är skev på detta område. Det är alltså vetenskapliga fakta som vi vill ha fram, somger bekräftelse både för tillfället och pä lång sikt. Vi måste hälla dessupreparat tillbaka till dess vi är klara över hur situationen ligger till. Ochdetta gäller, som sagt, inte bara skogsbruket, utun det gäller enligt mittförmenunde alldeles särskUt det svenska jordbruket. Ang. användningen av bekämpningsmedlet hormoslyr HerrLARSSON i (c); Man kan ju lyssna till den här debatten medmycket stort intresse, men jag tycker att den har blivit något likden debatt som förts i vissa kvällstidningar. Man bör väl ta detta problem förvad det egentligen är och inte kasta ut antaganden som gjorts på ytterst lösagrunder. Visst fäster giftnämnden mycket stor vikt vid de försökoch de vetenskapliga undersökningar som gjorts. Jag kan försäkra, liksom herrHenningsson gjorde, att nämndens sumtligu ledumöter hur penetrerat den härfrågan i timtal och mycket noga. Även om och jag tillhörreservunternu i nämnden i den här frågun, därför att vi unser utt tidpunkteninte var den rätta att släppa detta bekämpningsmedel helt fritt, så måste jagsägu utt i länga stycken är ju nämndens mujoritet och reservunternu helt enigu.Vad det rör sig om är egentligen ett begränsat Ang. användningen av bekämpningsmedlet hormoslyr område,nämligen huruvidu vi skall släppa besprutningen fri pä kalhyggena. Det har sagts och kanske skämtats en aning med att detblev bestämt att man skall sätta upp skyltar vid dessa besprutningar. Ja, dettubeslut kom till för att allemansrätten etc. fordrar att man ger vissaupplysningar, främst kanske med motiveringen att folk inte skall uppehålla siginom området just när bespmtning pågår. Efter de vetenskapliga undersökningar som vi fått ossförelagda tror vi inte utt fenoxisyror är farliga - eller av någon störrefarlighet, i den koncentrationsgrad som de skall användas i. Vissa försök harkanske gett ett negativt utslag. Men det är i de fall då man höjtkoncentrationsgraderna avsevärt när man provat dessa preparat. Och alla ämnenkan ju bli giftigu när man använder dem i för stora mängder. Man kan fuktisktdricku mjölk sä att man blir förgiftad! Jag tror att man skall se frägan från det perspektivet attdet är precisa och bestämda mängder som här skall fä förekomma vidbesprutningen. Det som sagts här om dioxinets roll i detta sammanhang är värtett starkt observandum. Dioxinerna är den giftigu delen, och kan vi få prepurutsom detta medel inte förekommer i är det inte sä stor risk att använda dem. Får jug sedun också säga att MCPA är betydligt mildaretill sina verkningar än vissa uv de andra medlen. Jag vill här till slut understryka att detnaturligtvis är nödvändigt utt debatten både i massmedia och här i riksdagenförs pä ett sätt så att känslorna inte rusar i väg med vad man tycker ochtänker. Jag tror utt det vur i Äkersbergu som sude nägot om atthormoslyret är en symbol för mänsklighetens fortbestånd, eller något i denstilen, men dä måste jag sägu att man skjuter högt över målet. En unnun ledumotsude att fodret försvinner för del vilda, om man tillåter dessabekämpningsmedel. I kallu siffror är det av skogsarealen som harbesprutats när det varit som allra mest. Man bör hålla sig till de fakta som föreligger. Därmed harjag inte frångått den reservation som vi har gjort i giftnämnden. Jag mästesäga att jag hälsar sociulministerns ständpunktstagande med tillfredsställelse.Jag hoppas och tror att det kan ge balans ät den nägot överhettade debutten.Jag hoppas också att ledamöterna här i riksdag vill medverka till enriktig och saklig debatt där känslorna inte skenar i väg med tyckandet. Under detta anförande övertog herr talmannen ledningen av kammarensförhandlingar. Det har varit en läng debatt med mänga ochengugerude inlägg. Det speglar naturligtvis denna frågas speciella karaktär ochocksä dess ungelägenhetsgrud. Jug konstuterar att alla som har yttrat sig medtillfredsställelse har noterat regeringens beslut att ingripa med lagstiftningsåtgärdersom innebär ett fortsatt generellt förbud mot spridning från luften avbekämpningsmedel över skogsmark m. m. Jag skallinte förtänga debatten ; jag skall bara göru nägra merallmänna kommentarer tUl det som har sagts. Lät mig dä först understryka att användningen avbekämpningsmedel helt naturhgt måste omgärdas med särskUdasäkerhetsföreskrifter. har också meddelatåtskUliga förbud eller andra restriktioner. Vi skaH inte glömma bort detta idebatten här . Vi har bakom oss mycket viktiga beslut om DDT,kvicksilverbetningen etc. Vi skulle väl kunna säga att i vissa avseenden har vii vårt land startat tidigt, gått mera konsekvent fram. Men vi står mitt uppe ien problemställning som förvisso förtjänar fortsatt ingående både granskningoch analys och självklart också debatt. Vad som framför allt har aktualiserat regeringensingripande är att giftnämnden genom beslutet i börian av harmedgivit spridning från luften av fenoxisyror på skogshyggen. Det lagförslagsom regeringen alltså kommer att lägga fram upptar genereHt förbudmot spridning från luften av bekämpningsmedel över skogsmark m, m. Regeringenhar handlat snabbt för att förebygga att sådan besprutning sker under den kommandevegetationsperioden. Vägledande för regeringen har varit att allmänheten inteovetande skall utsättas för bekämpningsmedel. Detta är också utgångspunkten förden parlamentariska utredning som jordbmksministern avseratt inom korttUlkalla för en allsidig prövning av hela frågan om spridning av kemiska medel.Denna utredning kommer även att få i uppdrag att bedöma de konsekvenser somförbud eller restriktioner i ohka avseenden beträffande spridning av kemiskamedel kan få för i första hand jordbruket och skogsbruket. Utredningen skallsärskUt uppmärksamma spridningen av bekämpningsmedel från luften. Låt mig sedan säga nägra ord i anslutning till den frågasom i ställde tiH mig. Jag vill då understryka attyrkesinspektionen har ägnat betydande uppmärksamhet åt bekämpningsarbete.Yrkesinspektörerna har särskilt informerats om behovet av att gällandeskyddsföreskrifter efterlevs. Vidare har arbetsmarknadsparternas insatser varitav stort värde. Jag vUl gärna säga att aktivitethärvidlag har haft stor betydelse. Varken arbetarskyddsstyrelsen eller giftnämnden har dockfått några alarmerande uppgifter om skador på arbetstagare av fenoxisyror eUerandra ogräsmedel o, d, , för land trafikenerhöll ett brev från i , variframfördes misstankar om samband meHan två cancerfall hos bespmtningspersonaloch bespmtningsarbete med vissa kemiska medel. Utredning sattes igäng, och giftnämnden underrättades. Arbetarskyddsstyrelsens utredning leds avöverläkare vid yrkesmedicinska kliniken i , Den omfattarberörd personal vid SJ:s aktuella arbete i hela landet. Vissa preliminäraresultat väntas föreligga , I avvaktan härpå är det inte möjligt förmig att uttala mig närmare i denna fråga. Jag vill dock påpeka att det är så, attregistreringen av bekämpningsmedel kan förenas med föreskrifter om hur medlenskall användas för att förhindra att t, ex, den som utför bespmtningen åsamkasskador. Sådana föreskrifter förekommer ocksä i stor utsträck- Ang. användningen av bekämpningsmedlet hormoslvr 2 protokoll 1972. Ang. användningen av bekämpningsmedlet hormoslyr ning,DärtiU kommer de befogenheter yrkesinspektionen har att ingripa medhänsyn tUl risker i arbetet. Skulle det visa sig att bekämpningsmedel användspå sådant sätt att allvarliga risker uppstår för dem som handhar medlen, finnerjag det självklart att arbetarskyddsmyndigheterna ingriper. Men som jag harframhållit i mitt svar är frägan om skärpt lagstiftning på detta område nuföremål för planerade insatser. Vid sammanträde den 1 febmari tog giftnämnden uppfrågan huruvida och i vilken utsträckning fenoxisyror skulle få användas sombekämpningsmedel. beslut innebar, jämfört med förra åretstemporära förbud mot fenoxisyror, att behandling med fenoxisyror som bekantblev tillåten på kalhyggen i skogen. Beslutet fattades, det vet vi, med sexröster mot fyra. Det är därför förklariigt att allmänheten känner oro ochosäkerhet inför spridningen av dessa bekämpningsmedel. Mot bakgrunden av bl, a,denna situation och i avvaktan på att större klarhet kan skapas i denna frågahar regeringen ansett det nödvändigt att snabbt ingripa med ett förbud motspridning av bekämpningsmedel från luften över skogsmark och annan mark sominte är . Genom den lagstiftning som regeringen avser att nu föreslåkommer det generella förbud mot luftspridning av fenoxisyror som gällt underförra året att tiUs vidare ha oförändrad omfattning. Dessutom arbetar numiljökontrollutredningen och arbetsmiljöutredningen med viktiga aspekter päanvändningen av kemiska medel av olika slag. Dessa åtgärder, herr talman, bör undanröja den oro ochosäkerhet många känt inför spridningen av bekämpningsmedel. kommer deolika utredningar som jag har nämnt att ge ett säkrare underlag för fortsattaåtgärder på det här området. Det har ställts en del frågor till mig. Jag skall inte taupp alla de frågorna, men jag vill gärna säga tUl i Kristinehamnatt visst är det angeläget, nu och i fortsättningen, att informationen äreffektiv när det gäller dessa ting. Jag vill understryka detta. Det ärangeläget över huvud taget att upplysningsverksamheten här bedrivs effektivt.Så kommer också att ske. De aktiva insatser som görs kommer att förstärkas påolika sätt. Jag skall inte här redovisa hela skalan av planerade åtgärder. Låtmig bara nämna att vi från har en särskildarbetarskyddsfond, som har tUl uppgift att speciellt inrikta sig på utbUdning,information och forskning. avser att relativt snartlägga fram sitt förslag. Jag har aviserat att det är vår förhoppning att redannästa år kunna förelägga ett förslag i fråga om arbetarskyddslagstiftningen. tog upp en fråga som jag här vUl besvara ikorthet. Analyser har gjorts om dioxinhalten i alla preparat med 2,4,5-T. Dessahar visat att dioxinhalten är mindre än 0,5 ppm. Analyserna hargjorts av .