prot · FV09106 · 1972-12-31 00:00:00 — I olika sammanhang har jag i riksdagsarbetetsökt verka för sä gynnsamma bestämmelser för de skattskyldiga som möjligt. Idet nu aktuella ärendet har jag emellertid inte funnit annat än att gällandebestämmelser i taxeringsförordningen är tillfredsställande. Det sägs klartifrån i 152 § taxeringsförordningen, att lokal skattemyndighet senast den 15februari under taxeringsåret skall underrätta ägare av fastighet, som skalltaxeras, bl. a. om att särskild underrättelse om det slutliga beslutet kommeratt utsändas endast om ägaren avgivit erinringar mot preliminärt åsätt taxeringeller om fastighetstaxeringsnämnden, utan att erinringar avgivits, beslutatäsätta fastighet annat taxeringsvärde än som preliminärt bestämts eller eljestfrångått det preliminära beslutet. Enligt min mening är det klara bestämmelser, som ingenfastighetsägare borde kunna missförstå. Givetvis har jag trots detta ingentingemot rekommendationentill att om möjligt ytterligare förbättra informationen. Förmin del tycker jag att majoriteten i utskottet har handlagt ärendet fulltriktigt. Jag kommer därför att rösta på utskottets förslag. Både och jag är underkunniga omvad som står i bestämmelserna det redogjorde vi för i våra inlägg också. Mendet är tillämpningen av bestämmelserna som kan vålla oro. Även aldrig så klaraoch tydliga bestämmelser kan missförstås, och det är vad vi velat påpeka. Jagvidhåller alltså att i och med att det inträffar "olycksfaU" bör viförsöka se tiU att fä en ändring till stånd. Jag skall, herr talman, för att inte anstränga kammarenstid aUtför mycket återta mitt yrkande om bifall till reservationen och avståfrän att ställa ett sådant yrkande. Genom att vi har skrivit motionen harfrågan väckts, och detta kommer kanske att ge en viss effekt. Slopande av skatt på gasol Överläggningen var härmed slutad. Utskottets hemställan bifölls. § 8 Slopande av skatt på gasol Föredrogs skatteutskottets betänkande nr 43 i anledning avmotion om slopande av skatt på gasol. HerrLARSSON i (fp): Detta utskottsbetänkande behandlar en motionvari föreslås att den som använder gasol som motorbränsle skall vara heltbefriad från skatt på varan. Utskottet hänvisar tiU att en sittande utredningbedöms upptaga frågan till övervägande och i anledning därav avstyrks motionen.Jag anser att detta är en riktig behandling av ärendet. Om frågan häller på attutredas får man ge sig till tåls tills utredningen är klar och man kan få ettbättre grepp på det hela. Utskottet gör ett ställningstagande till frågan huruvidaanvändandet av miljövänligare bränslen skall medföra skatteförmåner eUer inte.Utskottet säger att av skattetekniska skäl bör sådana förmåner inte ges ochhänvisar tUl tidigare ständpunktstaganden. Detta uttalande har gett anlednirgtill det särskilda yttrandet, som bl. a. jag står för. Om en utredning håUer på att se över frågan, bordeutskottet ha avvaktat utredningens förslag i stället för att göra ett uttalandeav den innebörd som utskottet här gjort. Jag skulle inte anse att det vore felom utredningen kommer till den ståndpunkten att skattelättnader förmotorbränsle bör medges då bränslet är sådant att det är mera miljövänligt änandra bränslen, som förgiftar luften. En renare luft betingar sitt pris. Man kanbetala det pä ohka sätt. Enligt min uppfattning är det fel att - som utskottetgjort säga ett absolut nej till att via skattelättnader fä bilisterna attövergå till miljövänligare bränsle. Slopande av skatt på gasol I motionen krävs att gasol skall helt befrias frän skatt.Som jag sagt bör man inte ta ställning till frågan förrän utredningenavslutat sitt arbete. Utskottet borde också ha väntat med sina påpekanden ochlåtit ständpunktstagandet bero tills man fått utredningens förslag och ettbättre underbyggt sakmaterial. Frågorna om miljöförstöring och luftföroreningarär sä allvarhga att utskottet borde ha avvaktat tills man vet vad som är denlämpligaste vägen att fä mindre förorenad luft och vad det kostar. Med det särskilda yttrandet har vi velat markera ettavståndstagande från utskottets kategoriska uttalande att skattelättnader inteskall kunna användas i miljöpohtiskt syfte. Hert i (c): Det finns kanske inte så mycket att tilläggai detta ärende utöver vad i sagt. Utskottet är ju enigt medundantag för skillnaden i motivering för avstyrkandet av motionen. Jag avgavredan förra året ett särskilt yttrande, där jag bl. a. tog avstånd frän att manhängde upp motiveringen för avstyrkandet pä frågan om vägkostnadsansvaret. Dethar utskottet uteslutit ur sin skrivning, och det tycker jag ärvälbetänkt. Dels har vi inte kunnat beräkna vägkostnadsansvaret ordentligtunder hela trafikbesluts levnadstid, dels gäller juvägkostnadsansvaret trafUcgrenar mer än enskilda fordon. Man bör därför hamöjlighet att differentiera inom bilismen. Som också sagts här bör dennautredning fä fria händer att pröva en differentiering. Sedan finns naturligtvis, vilket inte bör fördöljas idetta sammanhang, en hel del skäl som man bör ta i beaktande som manbedömer spörsmålet gasol kontra bensin. Frågan är om det finns andra medel attuppnå samma syfte, nämligen en bättre luftrenhet främst i de större tätorterna.Enligt mitt sätt att se är miljöplanering i allmänhet en bättre väg, med bUfriaområden och en satsning på kollektivtrafik. Jag tror också att skärpta reglerför avgasrening och minskad blyhalt i bensin kan få rätt avsevärda effekter, omvi driver utvecklingen vidare i dessa avseenden. Därför skrev jag i detsärskilda yttrandet att vi bör avvakta och i verkligheten studeraresultaten av de åtgärder som är pä gång över hela fältet. I och för sig skulle man kanske tycka att denna motioninte är särskilt långtgående med hänsyn till att det bara finns en endaregistrerad gasolförbrukare i värt land. Vad frågan gäller är emellertidatt pä sikt föra över en betydande del av bränslekonsumtionen i samband medbiltrafik till gasolförbrukning. Därmed möter vi en rad stora praktiska problemsom vi inte fär underskatta. Det gäller utmstning pä bilar, tankningsställenoch annat. Därför krävs det en rätt omfattande utredningsverksamhet innan manslår in på en ny hnje. Man måste trots aUt ta hänsyn till att ett redanbefintligt bränsle har en helt dominerande andel av marknaden och därmed harett försteg. Dä är det naturligtvis svårigheter förenade med att gä över tillett helt annat bränsle. Jag yrkar bifaU till utskottets hemställan. HertBRANDT (s): Jag finner inte att de tidigare inläggen ger mig någonanledning till polemik eller till någon längre utläggning, utan jag inskränkermig till att yrka bifall tUl utskottets hemställan. i Ägnas (m): Jag kan instämma i det mesta av det som herrLarsson i framhöll, men jag vill ändå säga några ord i denna fråga. Varför väcker man en motion om att det skall bli lättareoch billigare att använda gasol? Ja, frågan är väl redan besvarad. Men jag harpersonligen funderat över frågan om det verkligen kan vara omöjligt att drivafordon med något bränsle som ger mindre dyra efterräkningar, dvs. som inteförstör miljön i samma utsträckning. Jag kom för litet att läsa en htenartikel i av om gasdrivna bilar som enlösning på det stora problemet bilavgasföroreningar. Han talar där om att detinte är sä svårt att bygga om bilar, och han tror att detta är något somkommer. I början av det här året tog jag del av några tekniskautredningar och uppgifter från ohka länder som visar att man har prövat dethär. Det finns faktiskt ett alternativ till de vanligaste drivmedlen. Miljön,som förstörs av kol, bly och sot och som är full av lukter, på grund avbilismen, kunde bli bättre om man körde på gasol. I fanns redan vidsenaste 20 000 bilar som drevs med gasol. Gasolen kostade 43 danskaöre per liter. I regel är bilarna byggda så att de kan köras även pä bensin.Det är framför allt i tätorterna, där det är nödvändigt med renare avgaser, somman kör pä gasol. Det finns också fordon som har bara gasoldrift, men det ärinte det vanliga. Undersökningar har också gjorts i , bl. a. iStudsvik. Där har man kört en pä gasol och funnit mänga intressantasaker. Utan att hålla på länge med den här debatten vill jag säga att man blirganska betänksam när man läser att det redan finns ett ypperligt alternativ tiUde giftspridande bränslena men att det tages ut "straffskatt påskonsammare bränsle" som det står i en mbrik i i är. I anslutning till den rubriken finns en artikelsom jag som icke tekniskt utbildad inte kan uttala mig sä mycket om, menförmodligen är den riktig. Det talas där om att utsläppet av koloxid minskasmed . Jag har också läst om undersökningar i hosVolkswagen, av vilka det har framgått att medan man vid vanlig köming i 30 kilometers hastighet får koloxid så får man vid köming med gasol bara 0,2 procent.Utsläppen av kolväten och nitrösa gaser minskar med mer än hälften. Storaansträngningar görs för att successivt minska blyhalten i bensin, men i gasolsaknas bly helt och hållet. Svavelutsläppen försvinner också helt vidgasoldrift. Vidare minskar buUret, och dessutom går bilmotorerna mjukare,vilket ju var rohgt att höra. Enligt dessa referat och en mängd annan litteratur som jaghar tagit del av finns alltså lösningar. Dä mäste jag fråga: Varför i allvärlden går vi inte över till gasol? Ja, det sker naturligtvis en styrning. Desom bygger bilmotorer är inte intresserade. Det kan väl också tänkas attbensinfir- Slopande av skatt på gasol 3 protokoU 1972. Nr 105--107 morna inteär intresserade, även om vi vet att tillgångarna på olja som kommer frånjordens djup är begränsade. Med tanke på de stora tätorterna, som ju är dendominerande delen av bebyggelsen, och de vådor som avgaserna där medför tyckerjag att man borde pröva gasoldriften i vårt land. Det vore väl värt attåtminstone ta bort skatten för att se om det stimulerartih ökad användning av gasol. När skatteutskottet talar om att staten mäste få in pengartill vägarna, så är det ju riktigt. Frågan är emellertid om man inte har förbråttom. Staten har ju också utgifter pä grund av miljöförstöringen. Jag taladei går med en befattningshavare i som är ansvarig för vissareparationer av byggnader här i , t. ex. . Jag fickdå höra att tegel och t. o. m. stenytor förstörs av luften - och i ärdet kanske ändå inte värst - och jag förstår att det inte är obetydligakostnader det här gäller. Jag tror att jag kan se pä den här saken en gäng till ochkomma igen, även om jag för dagen inte har något annat yrkande än bifall tiUutskottets hemställan. Överläggningenvar härmed slutad. Utskottets hemställan bifölls. § 9 Folk- och bostadsräkningarna Föredrogs skatteutskottetsbetänkande nr 44 i anledning av motion angående folk- och bostadsräkningarna. I detta betänkande behandladesmotionen 1972:610 av m. fi. (fp) vari hemställts att riksdagenskulle begära 1. att det arbetesom bedrevs i regi för att utvärdera (jrfarenheternaav den senaste folk- och bostadsräkningen och för att planera framtida sådanaräkningar möjligt offentliggjordes, 2. att enrådgivande grupp med parlamentarisk sammansättning tillsattes för att följaplanering och genomförande av nästa folk- och bostadsräkning. Utskottet hemställde att skulle avslä motionen1972:610. Reservation hade avgivits av herrarLarsson i (fp), i Trobro (m), () och (),vilka ansett att utskottet bort hemstiilla, att med anledning av motionen 1972:610 begärdeatt en rådgivande grupp med parlamentarisk sammansättning tillsattes för attfölja planering och genomförande av nästa folk- och bostadsräkning. i Trobro (m): Det ärende som vi nu behandlar har väckt storuppmärksamhet i den allmänna debatten. framförtsmot en del av den senaste folk- och bostadsräkningens utformning. Vi är välalla ense om att denna kritik är befogad, och det gäller att få en bättreordning tiU stånd. I motionen 610, väckt av , har begärtstillsättandet av en rådgivande grupp med parlamentariskt inslag, som skallfölja planeringen och genomförandet av nästa folk- och bostadsräkning, sä kan undvika de misstag som begicks förta gången. TiUsättandet av en sädangrupp bör ske , så att bedömningar och förberedelser för den kommandefolk- och bostadsräkningen kan ske innan den räkningen skallgenomföras. Med det anförda ber jag, herr talman, att fä yrka bifaU till denreservation som man fogat vid detta utskottsbetänkande och till vilkenmoderaterna i utskottet anslutit sig. Fm (): Vi upplever på det ena området efterdet andra att den tekniska utvecklingen plötsligt ställer lagstiftarna införproblem som de inte har hunnit ta stäUning till. Snöskotrar och snabbamotorbåtar, som åstadkommer miljöförstöring pä okänt sätt och påhittills ostörda platser, är ett exempel. Ett annat är organtransplantationer.Många fler skulle kunna nämnas, men det som behandlas här just nu är ett sombokstavligen rör varje medborgare i vårt land utom dem som möjligen har lyckatsbli obefintliga, nämligen folk- och bostadsräkningen och dess konsekvenser förbefolkningen. Det var när den skulle genomföras som den s. k.datadebatten exploderade, till experternas förvåning. Det skedde inte bara iSverige, utan det skedde i flera högutvecklade länder . Vi hadeplötsligt blivit medvetna om Storebror och hans språngaktigt ökade möjligheteratt hålla reda på oss. Myndigheterna förklarade länge och med ringa effekt attdet inte fanns något att vara rädd för, men mänga medborgare vägrade att låtasig övertygas. blir det en ny folk- och bostadsräkning. 1vår partimotion, nr 610, om ADB-tekniken har vi därför bl. a. krävt att enparlamentarisk kommitté skall sättas till för att övervaka uppläggningen avden, både för att kontrollera att det inte förekommer något olagligt och föratt motverka obefogade misstankar om att så sker eller att slarv skuUeförekomma. Utskottets majoritet avvisar förslaget i motionen med hänvisningtill att häller på med en utredning och att vi väntarpä en proposition efter offentlighets- och sekretesslagstiftningskommitténs betänkande.Men reservanter står fast vid att någon sorts parlamentariskkontroll är nödvändig för att bevara medborgarnas förtroende för myndigheternashandlande och i förekommande faU ge dem skäl till detta förtroende. Vadstatistiska centralbyrån utreder och eventuellt kommer fram till kan ju intebinda oss. Reservationen ligger helt i linje med de krav som vi anser att manöver huvud taget bör kunna ställa på handhavandet av det överlägsna maktmedelsom den nya informationstekniken innebär. Vi har fått offentlighets- ochsekretesslagstiftningskommitténs betänkande, som i vissa fall går mycket långtför att bevara den enskUdes rätt till privatliv, och vi väntar givetvis medspänning på den proposition Vi är övertygade om att det aldrig mer kommer att gä att tafolkopinionen på sängen så som man gjorde med folk- och bostadsräkningen är1970. Vi vet att en rad myndigheter arbetar för högtryck med attlägga upp sina ADB-register av olika slag och att frågan om i vilken månuppgifter ur de offentliga ADB-registren fär säljas okontrollerat tiU enskildaoch företag är helt odeciderad än så . Vi vet också att de fysiskasäkerhetsbestämmelserna kring olika myndigheters databanker är långt ifrånlösta och att datasekretessen i lagens mening ännu är ett område där det mestaåterstår att göra. Nästa folk- och bostadsräkning kommer att genomföras i etthelt annat opinionsklimat än det man förväntade sig förra gången. Medborgarnakommer att vara medvetna om ADB-teknikens risker och möjligheter på ett heltannat sätt. Då är det viktigt att de - att vi får sä utförliga och korrekta upplysningarsom möjligt om hur folkräkningen går tUl, vilka sekretessgarantier som finnsosv., för det kommer man att kräva. Utan aUmänhetens upplysta och frivilligasamverkan kommer folkräkningen inte att bh vad den borde vara, och det voreytterst beklagligt både för statsmakternas nödvändiga planering och förforskningen, som mäste kunna lita på de statistiska siffrorna - givetvis utanatt fördenskuU kunna gå ned till individerna och studera var och en för sig,för det är inte nödvändigt. Det är dessutom nödvändigt att vi vid det lagetföljer bestämmelserna i konvention om de mänskhga rättigheterna,enhgt vilka inträng i privatlivet inte får ske annat än med stöd av lag.Frågeformulären i den senaste folk- och bostadsräkningen var som bekant och somJO understrukit inte utformade i lagen utan endast i förordningen. Det finns alltså all anledning att tiUsatta enpariamentarisk kommitté för övervakande av folk- och bostadsräkningen av denart som begärs i motionen 610, och jag yrkar därför bifall till den vidskatteutskottets betänkande nr 44 fogade reservationen av i Umeåm. Hert (): Vi har i utskottet hänvisat till pågående utredningar ochanser fortfarande, i likhet med vad har beslutat, att det ärför tidigt att ta ställning tUl frågan om parlamentarisk representation. Medhänvisning härtill yrkar jag bifall till utskottets hemställan. Överläggningen var härmed slutad. Propositioner gavs på bifaU tiU dels utskottets hemställan, delsreservationen av i m. fl., och förklarades den förrapropositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan i Umeåbegärt votering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Den som vill att kammaren bifaller skatteutskottets hemställan i betänkandetnr 44 röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservationen av i Vid omröstning genom uppresning förklarades flertalet avkammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då i Umeåbegärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat. Denna omröstninggav följande resultat: § 10 Tullfrihet för cistemvagnar Föredrogs skatteutskottetsbetänkande nr 45 i anledning av motion om tullfrihet för cisternvagnar. I detta betänkande behandladesmotionen 1972:647 av () vari hemställts att beslutadeatt tull icke skulle utgå för cistemvagnar, hänförliga till tulltaxenummer86.07. Utskottethemställde att skuUe avslä motionen 1972:647. Reservation hade avgivits av herrar Josefson i Ärrie (c),i (fp), (), i Trobro (m), iStockholm (c). () och (), som ansett att utskottet borthemställa, att med bifall tiU motionen 1972:647 beslutadeden ändringen av tulltaxan (1971:920) att tulltaxenummer 86.07 fick följandelydelse; 86.07Godsvagnar för järnvägar eller spårvägar: A. cisternvagnar ..................................................... fri B. andraslag............................................................. i (fp): betänkande nr 45 ärföranlett av en motion av , som hemställer att tull inte skallutgå för cisternvagnar. Det hör till saken att vi inte har någon inhemsktillverkare av den varan, varför det inte behövs något tullskydd. Alltillverkning av cistemvagnar sker utom landets gränser; de importeras aUtså.Men tuUen utgör en kostnadsökning för de industrier som använder sådana härvagnar, och en av de som drabbas är skogsindustrin. De använder cisternvagnar irätt stor utsträckning och får genom tullen en direkt fördyring av sinatransporter. Utskottsmajoriteten påstår inte att motionären har fel,utan i en undanglidande fras säger man; "Även om motionären skulle ha fogför sin uppfattning är utskottet inte berett att utan närmare utredningtillstyrka yrkandet." Vidare säger man att det för ett borttagande avtullen inte bara måste förutsättas att någon inhemsk tillverkning inteförekommer, utan man bör också vara säker på att det inte planeras någon sädan.Någon undersökning om det har emellertid inte förebragts. Utskottettornar upp svårigheter som inte finns och söker koppla ihop dessacisternvagnar med andra vagntyper som står under samma tulltaxenummer. Man kanväl säga att det är den obotfärdiges förhinder. Fanns en gnutta av vilja att tabort den här onödiga tullen pä cisternvagnar, skulle det vara den enklaste saki världen att besluta om det. Ätt vi skuUe avvakta en utredning, somutskottsmajoriteten vill, betraktar i varje fall jag som en ren förhalning avfrågan. Det här är givetvis inte någon stor fråga, men för denindustri det gäller är den dock av betydelse. Inte minst för skogsindustrin,som har svårt att få lönsamhet, bör pålagor som inte har annat syfte än attfördyra varorna undaröjas. Reservanterna viU att tullen på cisternvagnaromedelbart avvecklas, och utskottsmajoriteten har inte förebragt något bärandeskäl för att tuUen skall behållas. Med anledning av det, herr talman, ber jagatt fä yrka bifaU tiU den reservation som är fogad till utskottets betänkande. Idetta anförande instämde (). HerrSELLGREN (fp): Motionen 647, som skatteutskottets majoritet i betänkandenr 45 behagar föreslå kammaren att avslä, kan vid första påseendet förefallarätt obetydlig och inte värd särskUt stor tankemöda och hänsyn. Men för den somstår i kontakt med de omfattande transporter av petroleumprodukter, andraflytande kemikalier och komprimerade gaser som förekommer på järnväg i vårtland har problemställningen helt andra dimensioner. Vad frågan gäUer är alltså att den 4-procentiga tullen påcisternvagnar borde slopas av det enkla skälet att vi inte har någoninhemsk produktion att skydda. Vad skall vi då ha en tullspärr tiU? Inte hellerutskottet har kunnat framföra något försvar för att vårt svenska näringslivskall behöva betala en i princip onödig tuU. Man säger klart ut att motionären det är jag själv kan ha fog för sin uppfattning. Innan jag fortsätter minargumentering vill jag tacka utskottet för att man åtminstone säger som det är.Jag beklagar ändå att utskottet inte fullföljer sitt erkännande och föreslårbifall till motionen. De skäl som utskottet sedan anför tiU grund för ettavslagsyrkande är enligt vad jag har kunnat finna inte bärande. iUmeå har berört dem, och det skulle vara onödigt att ytterhgare argumentera omdetta, men jag skaU be att fä utveckla det något. Utskottet hävdar att det inte är tUlräckhgt att konstateraatt det inte finns någon inhemsk tUlverkning. En förutsättningför tullfrihet, säger man, är också att en inhemsk tillverkning inte planeras.Jag känner inte till några sådana planer. Men i min motion anförde jag att påsikt skiiUe tuUen genom frihandelsavtalet med vara avvecklad för åtminstonehuvuddelen av importen av de här vagntyperna. Det är aUtså angeläget attändringen i bestämmelserna sker . är EFTA-införseln fri från tull. Om också eninhemsk tillverkning skuUe komma tiU stånd igen - det har tidigarehär i landet funnits en omfattande tillverkning som har lagts ned avmarknadsmässiga skäl så skulle en sådan tillverkning möjligen kunna sammanfaUamed tidpunkten då tullfrihet åtnjuts i kraft av de nya relationerna till dengemensamma marknaden. Kvar står då bara tullen på import från andra länder, t.ex. från . Majoriteten i utskottet hävdar också att innan beslut omtullavveckling fattas för en typ av specialvagnar sä bör man undersöka om ensädan åtgärd motiverar förändringar av tuUen för andra järnvägsvagnar med sammatulltaxenummer. En sådan utredning, anser majoriteten, skulle kunna göras av1972 års tullagstiftningssakkunniga. Men så långt jag är underrättad omdirektiven för den utredningen så kan jag inte finna att man har i uppdrag attutreda sädana frågor som tullskyddets höjd för enskilda varor. De sakkunnigaskall väl närmast samordna vissa bestämmelser och anpassa dem till det ökadesamarbetet inom den gemensamma marknaden. Man kan alltså hoppas att derasarbete i anknytning till den här aktuella frågan innebär att de skall förenkladet nuvarande administrativa krånglet med bl. a. tuUrestitutionsberäkningen närdet gäller vagnar som temporärt införs i landet. Bevakningen pä det området ärinte tiUfredsstäUande och företer besvärande luckor. Jag skulle gärnavilja fråga utskottets ordförande, , om han kan referera tiU någonpunkt i direktiven som antyder att de sakkunniga skaU behandla tulltaxefrägor. Följer man utskottsmajoritetens förslag är alltså riskenuppenbar att frågan endast förhalas till dess den löser sig av sig själv genomtullavvecklingen inom EEC. Då betyder det att man ännu haft enhelt fiskal pålaga som inte skyddar någon inhemsk produktion men drabbar denindustri i vårt land som utnyttjar cisternvagnar, och det är ett förhållandesom i stor utsträckning fär konsekvenser för industrier i , vilket herrLarsson i med kraft har påvisat.