prot · FV09145 · 1972-12-31 00:00:00 — Samma historia var uppe i fråga om - råkadehär säga ett par för mycket i sitt anförande, raen viförstod vad han raenade. Vår vän och kamrat försökte en sen nattnär andra karamaren behandlade göra gällande att vi ville lägga ossi domstolens prövning. Men där var läget ett helt annat. Eiet var staten soravar ägare och exploatör, så staten kunde underlåtfi att exploatera. Detta harockså uppraärksararaats i civilutskottets skrivning den här gången. När jag säger att raan bör följa en del regler raenar jagatt vi i det beslut vi skall fatta om riksplanen måste följa riktlinjerna. JagkaUade det knep och konster, men det är alltså fråga om lagar och regler. anvisningom det, och ingen har sagt att det inte skuUe gå. säger att utskottsraajoriteten skrivit ettrenhårigt betänkande. Ja, det är renhårigt på det sättet att det - som herrBergman sagt - är tUl intet förpUktande: vi vill inte lägga oss ivattendomstolens prövning, vi har inte på något sätt lovat att Ljusnan skallräddas. Det är renhårigt att säga det, och det skaU de personer ha reda på somtror att utskottsmajoritetens skrivning är den bästa skrivningen ur detprojekts synpunkt som vi nu diskuterar. Jag har ännu inte fått svar från någon på regeringsbänkenpå min fråga om inte raeningen är att de riktlinjer som fastläggs genorariksdagens beslut också skall fuUföljas på oUka sätt. Sedan är det väl frågan huruvida det var ett olycksfall iarbetet att vi inte ville vara raed om informationen. I punkt 3 i vår motionhemställs att hos Kungl. Maj:t begär en årlig information omriksplanearbetets fortgång, och i vår reservation oranärans denna punkt kravet på årlig information finns alltså med i den raotion som vi åberopar ireservationen. Regional utveckling och hushållning /ned mark och vatten Fröken () kort genmäle: sade att av någonsorts dunkla raotiv hade hakat på den reservation som gäUer mark för industrivid . Det är rätt att vi hakat på det är fel att det skulle haskett av dunkla motiv. Om vi tycker att någonting är riktigt anser vi att vi kansäga det i anslutning tiU vad andra kamrater sagt vi är inte så oroliga fördet som tycks vara. Det är treskäl tiU att vi hakat på denna reservation; För det första finns det ingen princip sora inte kanraedge undantag, ora en prövning ger vid handen att det är riktigt. För det andra är det ett faktum att Strömstadsområdetssituation är prekär och måste uppmärksararaas. För det tredje är djuphamnen en så värdefull tiUgång attden måste få en ändamålsenlig användning. (vpk) kort genraäle; Det sade om att vänsterpartietkommunisterna kunde ansluta sig till planen så länge vi har den nuvarandeekonomin är helt felaktigt. För var och en som läst vår motion måste detframstå klart att vi inte kan acceptera planen i dess nuvarande utforrarung,inte ens med beaktande av den nuvarande blandekoraorain. När det gäller ochdess behörighet och andra möjligheter att komma fram till vad vi i stort setttycks vara överens om, nämUgen ett förbud mot utbyggnad, har jag i utskottetanslutit mig tiU en skrivning och till en anvisning ora en retroaktivlagstiftning därför att jag tycker att det är rejälare och riktigare att skrivapå det sätt som utskottsmajoriteten gjort. HerrGREBÄCK (c) kort genmäle: tog upp reservationen omIdefjorden, och Regional utveckling och hushållning med mark och vatten jag kandärvidlag instämraa i de synpunkter som fröken anförde. Men herrBergman gav reservanterna ett, som jag tycker, bra råd, nämUgen att när raan hadeen fråga som han inte kunde klara upp, så skulle man vända sig till den som varmer sakkunnig. Av den anledningen har jag i det här fallet tiU civUministernstäUt en fråga som jag med stort intresse avvaktar ett svar på. () kort genmäle; Eftersom jag inte tror att jag berikardebatten genora att yttra mig om allt som här sagts och eftersom skall få svar från någon annan, skall jag ta upp en enda fråga,nämligen det som sade om Ljusnan. Jag utgår från att stenografernarättar min felaktiga beteckning om jag blandade samraan ochLjusnan, men det väl i protokollet så småningora. Alla har tydUgen den föreställningen att om ärendet gårtUl vattendomstol, blir det en utbyggnad. Mot den bakgrunden skall man se attvi andra vill att frågan om en utbyggnad av denna bit bör prövas enligt deregler vi tillämpar på sådana här frågor, alltså att vattendomstolsärendenskall kunna prövas av regeringen i ett större sammanhang. Därför är det fel attsäga att vårt förslag är tiU ingenting förpUktande, som uttrycktesig. Tvärtom ger det en rejäl chans till prövning av själva sakfrågan- () kort genmäle; framhåUer att deras förslaginnebär en rejäl chans tUl prövning. Men det säger ingenting om resultatet aven sådan prövning. Vårt förslag är att skaU uttala sig för att dessaälvar inte skall utbyggas. Då är saken klar. Får jag börja med att uttala raintillfredsställelse med den enighet om behovet av en fysisk riksplanering, enmera långsiktig hushållning med mark och vatten, som såväl remissyttrandenaöver som utskottsbetänkandet över propositionenredovisar. Insikten om att våra naturresurser är begränsade tillgångar som förall framtid är av avgörande betydelse för folkets levnadsvillkor och denintensiva raUjödebatt vi haft har banat väg för denna enighet. Jag skall kvittera Utet grand av den vänlighet som fråndenna talarstol kommit förberedelsearbetet och inte minst mina medarbetare isammanhanget till del med att uttala min respekt för det arbete som utförts avutskottet. Jag är medveten om att det har varit en hård tid för utskottet, menbåde debatten och talarlistan vittnar ändå om att här har skapats fram ettunderlag för en mycket ingående debatt. Låt mig också, medan jag är kvar på vänligheterna, sägaatt jag när det gäller nanmet Hushållning med mark och vatten gärna skall geherr Tobé rätt i hans antagande att utskottets värderade ordförande har en mteså hten andel i den benämningen. Beträffande den parlamentariska förankringen av detta arbete i fortsättningenär det som vi ser det från regeringen självklart att detta arbete skall ha enparlamentarisk förankring. Här anvisar utskottsmajoriteten, tycker jag, i sittbetänkande den väg som man mycket väl kan gå. Statsrainistern har tidigare i denna debatt utförligtredovisat social-deraokratins principiella inställning tUl sarahäUets ansvarför raUjöfrå-gorna och angelägenheten av en saraordning raellan fysisk ochekonoraisk planering, ra arkhushållning och regionalpolitik. Angelägenheten avdenna samordning har understrukits i debatten. Det ger mig anledning att förstbemöta den kritik sora riktats raot förberedelsearbetet av civildepartementetsavsnitt i propositionen. Detta förberedelsearbete har kritiserats i två avseenden,dels för att det med avseende på rapporten med mark och vatten harbedrivits i kanslihuset och inte i en parlamentarisk utredning, dels för attreraisstiden mellan rapporten och propositionen har ansetts vara i knappastelaget. Jag har i anslutning till besvarande av interpeUationer haft tiUfälleatt bemöta den kritiken. Jag kan därför nu nöja mig med att erinra om att detjust gällt att finna sådana former för denna nya typ av översiktlig planeringatt en nödvändig saraordning kan ske med den riksplanering på andra områden somdet ankommer på regeringen att redovisa förslag till om. Det ärskälet tiU att förberedelsearbetet för rapporten bedrivits i kanslihuset i närasamverkan mellan i första hand de departement sora i sin verksamhet har attsvara för sådana sektorer i samhällslivet som berörs av den fysiska riksplaneringen. I alla led under förberedelsearbetes gång, inklusiveremisshandlingen, har fraraförts önskeraål ora raera tid för forsknings- ochutredningsarbete och raera tid för bedöraningar, innan raan övergick tUl aktivaplaneringsåtgärder. Vi har i de sammanhangen haft att väga å ena sidan kravetatt redan nu kunna fatta mer välunderbyggda beslut och raöta konkurrerandeanspråk på våra naturresurser raed en bättre planering och å andra sidan kravetatt ha mera tid på oss att om raöjligt uppnå ökad precision i arbetet. Regeringen har prioriterat kravet på oraedelbara aktivainsatser från sarahällets sida till skydd för vår miljö och av remissinstansernafått ett betydande stöd för denna sin bedömning. Genom att skjuta bevarandeintressenai förgrunden och genom att skapa raöjligheter att hindra att vi nu tar ianspråk naturresurser sora det på kan råda tveksarahet ora hur vi börutnyttja ökar vi vår handlingsfrihet inför fraratiden och därraed våraraöjligheter att bättre utnyttja de kunskaper och erfarenheter som vi kanförvärva i den fortsatta fysiska riksplaneringen. Det har varit och kommer att vara en strävan från socialdemokratinssida att bredda debatten i dessa frågor. Genora att fortlöpande publiceraraaterial från förberedelsearbetet och genom en omfattande informationsverksamheti samband raed publicerandet av rapporten i deceraber raånad har vi fråncivildepartraentets sida sökt medverka härtill. Det är naturligtvis helt felaktigt när raan på sina håUförsökt skapa föreställningen att de beslut som nu går att fattaskulle innebära en avslutning på debatten i dessa frågor. Om följerutskottets betänkande i anledning av propositionen kommer tvärtom den fortsattadebatten i dessa frågor att bli mera meningsfuU. Låt mig i några punkter slåfast varför. Regional utveckling och hushållning med mark och vatten Regional utveckling och hushållning med mark och vat ten SamhäUet koramer att ha helt andra möjligheter än tidigareatt påverka vår hushåUning med mark och vatten i enlighet raed medborgarnasönskemål. SamhäUet får ökade möjligheter att skydda värdefull natur.Kuster, älvdalar och fjäUregioner kan oraedelbart bU föreraål för särskUdomsorg i planeringen. Samhället får bättre möjUgheter att bestämraa var tungmiljöstörande industri får placeras, varvid förutom miljösynpunkterna ocksåregionalpoUtiska hänsyn tUlgodoses. SamhäUet får bättre möjligheter att trygga tillräckligaområden vid kusten och i fjällen för rekreation och frUuftsliv. Vi får de organisatoriska förutsättningarna för att kunnafullfölja långsiktig hushåUning med mark och vatten över hela landet, samordnadmed en regionalpolitik som syftar tiU att trygga sysselsättning och service. Vi får möjligheter att effektivare än för närvarandeförhindra att enskUda markägare gör sig oförtjänta vinster på markvärdestegringoch raarkspekulation. Det är med dessa nya möjligheter till vårt förfogande soravi kan fortsätta den aktiva miljödebatt som vi glädjande nog haft i vårt landunder det den aktiva raUjödebatt som tveklöst har sin storaandel i den breda samling kring huvudlinjerna i regeringens proposition somutskottsbetänkandet är ett uttryck för. Hur vi hushållar med mark och vatten blir av avgörandebetydelse för i vUken miljö vi och våra efterkoraraande skall leva.Socialdemokratins uppfattnUig, att mark- och miljöfrågor inte får styras avenskUt vinst- och spekulationsintresse, har fått ett brett stöd iremissopinionen. De stora löntagarorganisationerna, folkrörelserna och Kommunförbundethar gett sin helhjärtade anslutning tUl socialdemokratins strävan att genomplanering och lagstiftning sätta alla människors rätt till en god Uvsrailjö iförgrunden för det politiska handlandet. Det var ju också för att kunna stärka möjligheternahärtill som regeringen redan i samband med att rapporten överförberedelsearbetet för den fysiska riksplaneringen publicerades höstasföreslog förstärkt lagstiftning för att motverka risken för att rapporten somsådan skulle kunna bli en orienteringskarta för markspekulanter. Redan då formerade sig moderata samlingspartiet till stridmot den socialdemokratiska grundsynen i dessa frågor. Moderatledaren frarafördesom sin uppfattning i riksdagsdebatten: "Vem som kommer att förfoga övermarktillgångarna, om det blir den som har mest betalt eller den som har mmstbetalt, behöver vi inte debattera. Finns det en begränsad tillgång på mark somstår tUl förfogande för bebyggelse kommer alltid prismekanismen in ibilden," MarknadshushåUningens principer rätt igenom utan någon hänsyn tUleffekterna för de raånga raänniskornas möjligheter att göra sina anspråkgäUande, utan några nya åtgärder till skydd för allas rätt till en god miljö. sade sålunda nej till de åtgärder somregeringen då föreslog till en aktivare miljöpoUtik från samhällets sida närdet gäUer hushåUningen med våra naturresurser. klartext,att den som har råd skall i fri konkurrens om marken ha raöjlighet att kapa åtsig de bästa bitarna och därraed den bästa miljön. Den som inte har ekonoraiskaraöjligheter att konkurrerera om de goda lägena skulle bli hänvisad tUl andraområden. och anslöt sig principieUt tUlregeringens målsättning tUl markhushållningen men viUe ha mera utredning,framför allt innan de tog ställning tiU utskottsinitiativet frånsocialdemokraterna med avseende på glesbebyggelsefrågorna i fysiskriksplanering, i vilket man uttalade sig för att också glesbebyggelse borde fåbU föremål för någon bedöraning från sarahällets sida. En i det närraaste enhäUig reraissopinion har anslutit sigtill tankegångarna i det socialderaokratiska utskottsinitiativet. Propositionenansluter sig till de av på denna punkt antagna riktlinjerna. Centernoch har inte återkommit med några ytterUgare utredningskrav.Utskottet konstaterar att riktlinjerna numera är aUmänt omfattade. Till behovetav planmässiga överväganden även vid utnyttjande av raark för glesbebyggelseansluter sig sålunda också raoderata samUngspartiet. Det är glädjande attkunna konstatera, att denna enighet numera råder om en så viktig förutsättningför vår aktiva miljöpoUtik. När det gäller ersättningsfrågorna går en klar frontlinjemellan moderata samUngspartiet å ena sidan och de övriga partierna å den andra.Moderata sarahngspartiet viU bevara nuvarande ordning inga nya åtgärder frånsamhällets sida för att motverka riskerna, för raarkspekulation eller för attoförtjänt raarkvärdestegring skaU hamna i fickorna på enskilda raarkägare.Moderata samlingspartiets instäUning blottlägges på ett, som jag ser det,utoraordentligt sätt i utskottets betänkande, när raan konstaterar att dennainställning skuUe innebära en fördelnmgspoUtiskt inte godtagbarförmögenhetsöverföring av en sådan storleksordning, att syftet med reformenskuUe helt omintetgöras, något som utskottet tar kraftigt avstånd från.Ersättningar skulle dessutom genora sin anknytning tUl förväntningsvärden ochdärraed skapade karaktär av genereU vinstgaranti vid markspekulation stridamot allmän rättsuppfattning, anser utskottet. Den salvan i utskottetsbetänkande från de övriga partiernas sida mot raoderata saralingspartiet ärvälbefogad. Jag förstår emellertid om i sinaställningstaganden i dessa frågor har haft en del bekymraer. Man har å enasidan behovet av att styrka sina mUjöpolitiska arabitioner och å andra sidanden hänsyn raan av politisk-taktiska skäl anser sig nödsakad att ta till deraarkägarintressen som så renodlat kommit till uttryck bl. a. i remissyttrande när det gäller lagstiftningen i anslutning till denfysiska riksplaneringen. ansåg för sitt vidkomraandeatt lagstiftningsförslaget från i för hög grad gynnadesamhällsintresset på bekostnad av markägarna. Man anslöt sig i ersättningsfrågornanärraast till de synpunkter, sora komrait tiU uttryck i moderatasamlingspartiets inställning. försök att under en övergångsperiodgarantera vissa nuvarande markägare och deras arvingar en rätt till ersättningför förväntningsvärden får väl ses mot den bakgrunden.Det gäller att minska risken för att en eller annan markägare Regional utveckling och hushållning med mark och vatten Regional utveckling och hushållning med mark och vatten skall gå övertiU moderata samlingspartiet. talade om småbrukaren som skullekunna förväntas sälja en eller annan tomt för glesbebyggelse och att det varhonom som man från sida viUe ge ett handtag raed den härföreslagna övergångsbestämmelsen. Men är det småbrukarens raöjligheter attunder en övergångstid få ersättning för förlorad glesbebyggelserätt som centernslår vakt om raed dessa tankegångar? vill ju anknyta ersättningsregeln tiUtaxeringsvärdet. Det kan låta bestickande, att har samhället taxerat och tar utskatt på ett förväntningsvärde skall samhället ersätta markägaren om dettavärde faUer bort genom samhällets åtgärder. Men detta hjälper ju intesraåbmkaren i glesbygden sora skulle ha raöjlighet att avyttra en eller annantomt. Inom vet man naturligtvis att den sortensglesbebyggelseförväntningar normalt inte påverkar taxeringsvärdet. Det skullesannerligen vara intressant att få veta hur den småbrukaren ser ut som skullekunna få ut i ersättning för förlusten av glesbebyggelserätter.Herr påstod att raarkexploatörer skulle tjäna på regeringensövergångsbestämmelser. Är det någon som hört talas om en stor markexploatörsora har varit ute efter att bygga glest, att sora uttryckte sakendra frara vatten och vägar vilket han skulle ha större raöjligheter att göra änsmåbrukaren, för att kunna bygga glest. Jag tror vi kan vara överens om attnågra markexploatörer inte gör så dåliga affärer. påstående att våra övergångsbestämraelser gynnarraarkexploatörer är sålunda felaktigt, vilket också utskottet säger. Nej, vadcentern i stäUet vUl göra är att betala ut ersättning för förlorad rätt tilltätbebyggelse, vilket även raedgav. Man var med ora att acceptera att vi för attmotverka risken för markspekulation skulle utvidga tätbebyggelsebegreppet tillsådana områden där tätbebyggelse kunde förväntas uppstå. Man var alltså att i sådana oraråden acceptera att ersättningar inte skulle utgå tUlraarkägare bara för att de raåste avstå från att bebygga sin raark pä ett urmUjösynpunkt olärapligt sätt. vill raan uppenbarligen under trycket avopinionen från bl. a. ändra sig tiU förmån förmarkägarna i varje fall tUl förmån för de på fastigheten mantalsskrivnaägarna och deras arvingar. Man tror sig kunna utestänga markspekulanter fråndessa ersättningar genom att tala om på fastigheten mantalsskrivna ägare. Kandå inte en raarkspekulant vara raantalsskriven på fastigheten? Blirraarkspekulation så mycket smakligare ora den utförs genora en på fastighetenmantalsskriven person? Detta sätt att börja ersätta spekulativaförväntningsvärden i de, när det gäller efterfrågan på raark, mest utsattaområdena kan inte såvitt jag förstår vara till gagn ens för jordbruket, somjust i sådana områden får svårigheter på grund av för höga raarkpriser. Genom de åtgärder vi gemensamt vidtog skapade viett bättre skydd mot markspekulation i sådana oraråden. Låt oss inte året efterbörja tumma på detta skydd. Genom det förslag som man här tänker sig så öppnarman ju faktiskt möjligheten även för markexploatörer att få del av denna typ aversättning. Dessutom tror jag lika litet som utskottet att det ärpraktiskt möjligt att konstruera och tillämpa sådana regler sora reservanternaföreslår. Jag delar också utskottets inställning att det från allraännautgångspunkter inte är acceptabelt att i den raarkpolitiska lagstiftningeninföra en princip som innebär, att konstaterandet av förväntningsvärden itaxeringar skuUe berättiga fastighetsägarna till kompensation av allraännaraedel ora förväntningarna inte infrias. Varthän skulle den principen leda ossora den omsattes på andra områden i samhäUet? Har man från sidaöver huvud taget funderat över vilka konsekvenser den här regeln skuUe få förkommunerna om regeln över huvud taget skulle kunna konstrueras och tUlämpas?När komraunerna skall till att planera i de här orarådena vet de ju praktiskttaget inte vUka ersättningsanspråk de kan komma att ställas inför. Jag har talat om i det här sammanhanget jag ärväl raedveten om att denna reservation är undertecknad också av folkpartiet.Folkpartiet intog för sitt vidkommande en glädjande klar instäUning i dessafrågor i sin partimotion. Man konstaterade i denna del att det var principielltriktigt att värden på grund av förväntningar ora ändrad markanvändning inteskuUe ersättas. Det slogs fast mycket ordentligt. Man instämde ihuvudprinciperna att ersättning för intrång inte bör utgå förförväntningsvärden. Men så inträffar naturligtvis vad vi är vana vid när detgäller de inbördes förhållandena meUan de borgerliga partierna. När intecenterpartiet anser sig kunna släppa moderata samlingspartiet helt ur sikte idessa frågor så raåste naturligtvis hålla ett öga på centerpartietenligt principen faller en så faller alla - åtminstone en Uten bit. Nåja, socialdemokratin får tydligen dra lasset för en rakUnje i dessa frågor, för så effektiva åtgärder som möjligt mot risker förmarkspekulation och en oförtjänt raarkvärdestegring. Vi gör det gärna iraedvetandet ora den betydelsefulla roll som en riktig lösning av dessa frågorspelar för våra möjligheter att trygga alla medborgares rätt till en god miljö.Vi gör det i enlighet raed vår uppfattning att raark- och miljöfrågor inte fårvara objekt för spekulation och enskilt vinstintresse. Vi gör det i medvetandeom det starka stöd vi har för denna inställning i remissyttranden från de storalöntagarorganisationerna, från folkrörelserna, från komraunförbun-den, frånnaturskyddsintressena. Markägarna skall ha sin rätt att få ersättning för detintrång sora genora sarahällets planering görs i den pågående markanvändningen.Den markägare som under gällande lagstiftning vidtagit dispositioner för attutnyttja marken på ett sätt som en komraande raera aktiv planering frånsamhällets sida av hänsyn till miljön vill förhindra skaU vidare genomövergångsbestämmelser ha rätt att få en ersättning som ger honom skäligkompensation för gjorda åtaganden. Men förväntningsvärden av annan karaktär somdirekt och indirekt medverkar till att driva fastighetsvärdena i höjden ochstiraulera spekulation i mark skall enligt socialdemokratins mening inteersättas. Vi vill bryta raed den ordning sora hitintills gällt påmarkhushållningens område och som möjliggjort för enskUda raarkägare attganska ofta berika sig på den utveckling som medborgarna samfällt har Regional utveckling och hushålUnng med mark och vatten Regional utveckling och hushållning med mark och vatten Det skulle kunna anföras åtskilliga exerapel på hur enskilda markägaregenom en sådan markvärdestegring tillskansat sig betydande förmögenheter medansamhällets övriga medborgare fått betala priset härför genom ökadeboendekostnader eUer genom en hårdare exploatering av marken raed en sämreboendemiljö som konsekvens. I den kommunistiska huvudreservationen utvecklas ettresonemang som jag också vUl säga ett par ord om. Koramunisterna talar om attriksplaneringen är ett anpassningsinstruraent och att den siktar på beslut iefterhand, när utvecklingen i stort redan är bestämd av privatkapitalet. Dettaär ju en vrångbild. Den fysiska riksplaneringen är i själva verket uttryck fören helt annan syn på samhäUets roU när det gäller markhushåUningen. Vad de föreslagna planriktlinjerna syftar till är att tvärtemot vad som sägs i den kommunistiska reservationen - kunna bestämraamarkhushåUningen i grova drag genom förhandsbeslut av statsmakterna.Riktlinjerna är inte heltäckande, det kan vi alla konstatera. Men detta är justen effekt av att vi har velat vara ute och ge statsraakternaraöjlighet att ange riktlinjer i förväg åtrainstone i sådana delar av landetdär vi har anledning att räkna med särskilt omfattande anspråkfrån skilda intressens sida att få disponera mark och vatten. Arbetet skall fortsätta och vi ämnar, ora riksdagensbeslut går i den riktningen som utskottsbehandlingen ger anledning förmoda, tafram underlag för riktlinjer också i fråga om återstående delar av landet såsnart det är möjligt. Kommunisterna resonerar som om vi förfogadeöver ett fullständigt beslutsunderlag och fullständiga kunskaper ora exempelvisde ekologiska sammanhangen. Det gör vi ju inte. Om vi inte skuUe vara beredda att gå stegvis fram, sora vifrån regeringens sida har valt att göra, utan i stäUet siktade på denheltäckande planering som kommunistreservationen åsyftar, då skulle resultatetbli precis det som kommunisterna säger sig tycka så Ula om, nämligen att planeringenfördröjs och komraer i efterhand.