prot · FV0968 · 1972-12-31 00:00:00 — Jag sade att det är rikligt - detfinns ingen anledning alt bestrida fakta - atl vpk har motionerat om ochdiskuterat frågan om arbelsplatsdemokrati. Men när säger attkommunisterna har varit de enda som gjort del vill jag bara stillsamt påpekaalt del var under den Brantingska regeringen , tror jag -som man försttog upp frågan och föranstaltade om utredning. Jag vill också säga all i dendåvarande motionerade socialdemokratiska riksdagsmän omrepresentation i styrelserna för de anställda, vilket då avslogs. Man kan säga atl del har tagit längtid. Jag skall inle gä in pä allt vad som har hänt , men delsom är viktigast ur min synpunkt är all delta sker i samarbete med den fackligarörelsen den fackliga rörelse, som 1967 var tveksam, om man då var mogen föratl medverka till en representation för de anställda direkl i förelagensstyrelse. Vad jag tror ligger bakom alt man nu känner sig mera säker är att manförst har utvecklat en förelagsdemokratisk organisation, företagsnämnder osv.Del är inte färdigt på långt när, men det är under utveckling, och då kommersom ett naturligt komplement i detta sammanhang styrelserepresentationen. Men,som sagt, vi får tillfälle all diskutera det grundligare . HerrLORENTZON (vpk): Bara några ord till det sista somindustriministern nämnde. Jag är helt på det klara med atl arbetarrörelsen i sinungdom, när den hade en fåtalig representation i del svenska parlamentet, redani starten ställde de här frågorna vi diskuterar i förgrunden.Vänsterpartiet kommunisterna fanns ju inte då, men del som vårt parti har gjorlställer jag mot vad del socialdemokratiska partiet har gjorl under den lid som del har suttit i regeringsstäUning. Det är mycket få initiativ, 68 industriministern, som man har tagit och det ärändå 40 den Överläggningen var härmed slutad. Ang.planering för civil produktion inom krigsmateriel- § 33 Ang, planering för civil produktion inomkrigsmaterielindustrin Herr industriministern ordet för alt besvara (vpk) framstäUdainterpeUation, nr 67, och anförde: har frågat mig om jag harnågon plan för krigsmalerielindustrins omställning till produktion för civilaändamål. Anskaffning av modernt materiel för vårt försvar är avstor betydelse för all försvaret skall kunna fylla sin fredsbevarande uppgiftoch bidra tUl att upprätthålla förtroendet och respekten för vårneutralitetspolitik, försvarsbeslut innebar - liksom tidigareförsvarsbeslut - att en stor del av försvarsutgifterna avsattes för anskaffningav modernt materiel för all bibehålla vår militära styrka. För fyraårsperioden1968-1972 beräknades utrymmet för materielanskaffning efter omräkning tilllöpande priser och med beaktande av vissa ramjämkningar uppgå till drygt 8miljarder kronor. Utgifterna för materielanskaffning kommer istorl sett atl överensstämma med vad som förutsatts försvarsbeslut. Regeringen har i proposilionen1972:75 framlagt förslag angående försvarets fortsatta inriktning. För nästafemårsperiod är planeringen inriktad på atl avsätta omkring 11 miljarder kronorför materielanskaffning och forskning. En förutsättning för att detta skallvara möjligt är dock att väsentliga rationaliseringar och besparingar kanåstadkommas på andra områden inom försvaret. Trots alt malerielanslagen ifortsättningen väntas bli ungefär lika stora som kan dock - bl, a,genom kostnadsökningar vissa branscher fä vidkännas volymmässigt settminskade försvarsbeställningar i förhållande till tidigare. De arbetstagare someventuellt kan komma all beröras av delta utgör mindre än en halv procent av deindustrisysselsatta. En sädan totalt sett liten förändring bör kunnakompenseras genom alt berörda företag ökar sin civila produktion. Man kanemellertid inte bortse ifrån atl vissa företag och orter kan komma atlvidkännas omställningsproblem. Det ankommer i första hand på vederbörandeföretag atl vidta de förändringar i produktionen som är erforderliga för atttrygga sysselsättningen vid företagel. Industridepartementet följer dock -tUlsammans med övriga berörda departement - utvecklingen och överväger förnärvarande vilka åtgärder som kan behöva vidtas för att underlätta deomställningar som del kommande försvarsbeslutet eventuellt kan medföra. HerrISRAELSSON (vpk): Jag tackar först herr industriministern försvaret pä min interpellation av vilket det ju framgår att man i departementennu i alla Ang. planering för civil produktion inom krigsmaterielindustrin fallöverväger åtgärder om det för vissa orter uppstår svårigheter medsysselsättningen i anledning av nedgång i del svenska försvarels beställningoch att regeringen ej anser sig kunna tillåta ökad export av krigsmateriel. Del står väl ganska klart atl det nya försvarsbeslutet förbudgetåren 1972/73-1976/77, bl, a, genom kostnadsökningar, kommer alt leda tillvolymmässigt minskade försvarsmaterielbeslällningar, vilket ju också framgår avinterpellationssvaret. Det ligger även nära tUl hands all antaga attminskningen kommer att rikta sig särskilt mot tung konventionell materiel ochkanske i mindre utsträckning mot mera avancerad utrustning. En sådan inriktning av minskningen i fråga omförsvarsbeställningar kommer atl slå hårt mot t, ex, liUverkningar, Detkan också betyda att på ell markant sätt kommer in i bUden då detgäller behov av omstäUning lill civil produktion, har redan betydandesvårigheter med sysselsättningen. av företagets produktionavser krigsmateriel. Någon medveten inriktning atl ställa om denna sektor lillcivil produktion kan knappast spåras. Huvudinriktningen tycks i stället varaatt söka utverka exportlicenser för krigsmateriel och den vägen skapasysselsättning. Riktlinjerna vid bedömning av exporllicenser logs ju avriksdagen , och del ankommer på regeringen alt tillämpa dessa. Vid etlgivet världsläge är det väl knappast varken möjligt eller lämpligt attregeringen av sysselsättningspoliliska skäl gör en liberalare bedömning i frågaom exportlicenser. Redan förhandenvarande svårigheter har lett lill att Boforsinfört korttidsarbete och varsel om avskedande av 130 arbetare. Dessutom harman ansett sig vara tvungen att varsla om friställande av 300 tjänstemän, I enregeringspartiet närslående tidning sägs det att etttotalstopp för krigsmaterielexporl skulle för innebära att 4 000anställda måste avskedas. Det torde stå helt klart alt en sådan utveckling är mycketallvarlig för en ort som med ett näringsliv som totalt domineras avetl enda stort förelag med krigsmaterielproduklion som ett väsentligt inslag.Till råga på dessa förhållanden kom också den förestående nedläggningen avSMT:s verkstad på orten med ett 40-tal anställda. Del beskedet kom alltså närdet i stället är livsviktigt att få dit nya industrier som något kandifferentiera ortens näringsliv, 1 näringsutskottets belänkande nr 1971 sägs det;"För tUlverkarna av krigsmateriel torde med hänsyn till möjligaförändringar i marknadsläget en beredskap för omställning till civil produktionvara etl naturligt inslag i företagspolitiken," Som jag tidigare anfört har jag svårt atl spåra en sådanberedskap av någon avgörande betydelse. Kvar står då vad samhället - i förstahand regeringen - kan göra för att medverka till en omställning för civilproduktion av krigsmaterielindustrin på de orter där arbetslöshet hotar ellerredan är ett faktum, 1 interpellationssvaret sägs att departementen förnärvarande överväger vUka åtgärder som kan behöva vidtas för att underlätta endylik omställning tUl civil produktion. För del och indirekt för kommuns del ärdet nödvändigt atl den uppkomna situationen verkligen allvarligt överväges.Från såväl kommunens som sida har gjorts betydande satsningarutgående från atl orten skaU utvecklas enligt uppgjorda långtidsplaner. DetförefaUer då orimligt och samhällsekonomiskt inle försvarbart atl ortenförvandlas tUl en avfolkningsort lill följd av utvecklingen inom enkrigsmaterielindustri för vars utveckling staten av flera skäl måste ta ansvar.Inför situationen att kommunalskatten skall vara oförändrad kommersvårigheterna ytterligare all öka för den ifrågavarande kommunen. Jag vill slutligen fråga industriministern omdepartementet överväger några konkreta planer i vad gäller en krigsmaterielindustrisom redan har hamnat i aUvariiga svårigheter. Ang. planering för civil produktion inom krigsmaterielindustrin Under della anförande övertog fmandre vice talmannen ledningen av kammarens förhandlingar. i (s): I interpellationssvaret sägs bl, a,: "Mankan emellertid inle bortse ifrån att vissa företag och orter kan komma atlvidkännas omställningsproblem." Jag begärde ordet för att tala om att Kariskoga tUlhörjust de orter som kommer att vidkännas omställningsproblem. Som påpekats harman redan drabbats av sysselsättningsproblem. a, har anställningsstoppet iBofors gjort att de anställdas antal bara där har minskat med omkring 500människor. pågår en stor rationalisering. Man haranställt en konsultfirma som sysslar med ekonomisk företagsledning, och det ärden som har kommit med förslag om inskränkningar av bl, a, 300 tjänstemän. Dethar ingenting med licensgivningen att göra, utan den rationaliseringen skulle -om det hade varit riktigt - ha genomförts för länge sedan. Del är bara synd altden infaller då det är så svårt att suga upp den härarbetskraften. RationaUseringsexperterna kommer inte att stanna här. ÄvenNobelgruppen slår i tur, och konsultfirmans arbele med rationaliseringar ärlångt ifrån färdigt. Till bilden hör också del varsel som har utfärdats tillarbetsstyrkan på verkstadsgolvet, I ett samhälle som , som domineras helt av enenda stor industri, är det naturligt att oron växer och en känsla av otrygghetsprider sig när man ser vad som sker. Man ställer sig frågan: Vad kommer atthända ? Här är det ju fråga om friställningar av en storleksordningsom vi på det lokala planet inte kan klara av, utan här måsle tUl andraresurser. Vid samtal som jag haft med industriministern då han varpå besök i och även senare, liksom vid samtal med andra regeringsledamöter,har jag bibringats den uppfattningen att skulle erhålla allt del stödsom går atl få inom ramen för den närings- och lokaliseringspolitik somriksdagen har fastslagit. Det skulle med andra ord innebära att industrier somvill lokalisera sig lill skulle kunna räkna med en välvilligbehandling vid ansökan om lokaliseringslån och Ang. planering för civil produktion inom krigsmaterielindustrin även påannat sätt erhålla erforderligt stöd för etablering. Det vore värdefullt omindustriministern kunde säga atl så kommer att ske. Det skulle juunderlätta för den lokala industrikommitlén som brottas med de här problemenoch även för kommunstyrelsen att intressera företagare att lokalisera sig tillKarlskoga, vilket i nuvarande läge är i högsta grad önskvärt. i (vpk): Såvitt jag kan finna begränsar sigindustriministern i sitt svar på interpellation liU alldiskutera sysselsättningen inom försvarsindustrin utifrån den framlagda planenrörande försvars-kostnaderna . Givetvis är delta denaktuella utgångspunkten, men det är ändå enUgt min mening en alltför starkbegränsning av problemställningen. I en vpk-motion, som ännu inte blivit föremål förbehandling i , har vi tagit upp frågan i en vidare bemärkelse. Vimenar atl frågan om civilt utnyttjande av de vid en nedrustning frigjordaresurserna otillräckligt har uppmärksammats i vårt land. Då avser vinaturligtvis nedrustning i verklig mening, vilket man väl inle kan anse atl detframlagda försvarsprogrammet innebär. Industriministerns interpellationssvar ger inte mycketbesked vare sig för de anställda exempelvis vid eller kommunalmännen i Linköpingom vad som statsmakterna anser bör kunna göras för atl trygga sysselsättningenmed civilt alternativ. skall det tydligen vara sä, att varje tanke pånedrustning skall vUa som ett hot över de anställda liksom över vissa orter meddenna typ av industri. Det skall tydligen även i fortsättningen vara så att manockså skall kunna åberopa sysselsällningsskäl för en fortsatt miljardrullninglUl krigsmakten. Att industridepartementet tillsammans med övrigadepartement följer utvecklingen och överväger vilka åtgärder som kan behövavidtas för att underlätta de omställningar som det kommande försvarsbesluteteventuellt kan medföra, som industriministern säger, skulle möjligen vara enUten ljuspunkt. Den är dock begränsad tUl föreliggande planer för försvaretsomfattning och har inget att göra med en aktiv planering för en verklignedrustning. Industriministern anför också att den totalt settbegränsade förändring som kan följa av föreliggande försvarsplaner bör kunnakompenseras genom alt berörda företag ökar sin civila produktion. Även detta är en synnerUgen passiv hållning. Utöver detallmänt kända faktum att privatkapitalet inte visar särskilt stort ansvar förde anställda måste man också beakta, alt den militära produktionen följer statsmakternasintentioner. Detta motiverar ett särskilt statligt ansvar för sysselsättningenvid en nedskärning av den militära verksamheten. Jag vill erinra om , vari det beträffande övergången frånmilitär till civil produktion fastslås: "På kort sikt skulle övergångens smidighet lill stordel bero på regeringens förmåga atl förutse de typer av problem som kundeuppslå och påförberedelsernas lämplighet," Detta är givetvis aUmängiltigt formulerat, men det skulleockså kunna vara formulerat för den i dagens situation. Del är inte passivitet från regeringens sida som löserproblemet, 1 vpk-motionen har vi begärt atl uttalar sig för enskyndsam utredning angående utarbetandet av etl program för en omställning tiUcivilt utnyttjande av de vid en nedskärning av krigsmaterielproduktionen frigjordaresurserna och hos regeringen hemställer om etl sådant initiativ. Vi får som sagt tillfälle atl återkomma lill frågan närmolionen kommer upp till behandling. Industriministerns interpellationssvarhär understryker behovet av ett sådant program för all de anställda inomförsvarsindustrin och vissa orter i vårt land inle skall behöva känna en avallt flera som önskvärd ansedd nedrustning som ett hot mol existensen. Först om man tar i beaktande atl betydande resurser,som skulle kunna användas för samhällsnyttig produktion, är bundna tiU militärtbetingad verksamhet kan man angripa problemet från den riktiga utgångspunkten.Då skapar inte nedrustningen i första hand problem ulan frigör resurser i frågaom forskning, teknik, yrkeskunnig arbetskraft, maskinpark, byggnader och pengar- resurser som kan sältas in på andra och produktiva områden i samhället. Ang. planering för civil produktion inom krigsmaterielindustrin Jag förmodar alt i Linköpinganförande var en liten förövning till motionsbehandlingen, och det kan ju varai och för sig vällovligt. föreligger det ändå elt förslag från regeringenbeträffande försvarets fortsatta inriktning, framlagt i en proposition som ännuinte är behandlad. Självfallet har vi emellertid inom regeringens kanslierpåbörjat undersökningar, och en del material är också färdigt.Industridepartementet är naturligtvis utomordentligt intresserat av vUkakonsekvenser detta förslag kan få på det industriella området, och jag harockså redovisat en del av det materialet. Det är dock först sedan harfattat sitt beslut i anledning av propositionen som vi mera exakt vet vilkakonsekvenser som kan bh aktuella. Det är i och för sig inte nytt för försvarsindustrin kan behöva anpassa en del av sin verksamhet lill civU produktion. i har tidigare påpekat all industrin vid sinarationaliserings- och effekliviseringsåtgärder i syfte atl åstadkommabesparingar tvingats antingen till omställning och friställning av arbetskrafteller att försöka vid sidan av försvarsmaterielproduklionen också ägna sig åtcivil produktion. Del är klart all det är angelägel att företagen söker anpassasin produktion med hänsyn till den utveckling som sker. Jag spetsade faktiskt öronen, när iLinköping sade att nedrustningen vilar som elt hot över de anställda. Jaghoppas att inte vill vända på resonemanget och säga att enupprustning skulle hälsas med den allra största tiUfredsstäUelse i våraindustrier. tror jag inle att menade del utan efterlyste enplaneringsverksamhet. Spörsmålet är naturligtvis hur långt den skaU gå, hurmycket av ansvar vi skaU ta över frän industriföretagen, som ju är 3* protokoll 1972. Ang. planering för civil produktion inom krigsmaterielindustrin Det är, säger jag, i första hand företagens uppgifl att vidta deförändringar i produktionen som är erforderliga för att trygga sysselsättningenvid förelagen. Vi kan sedan söka bistå dem i det avseendet, men det biståndetskall, menar jag, inte vara beroende av all det är fråga om enförsvarsmaterielproduktion. Där kan det vara lättare att dra konsekvensen avde beslut som fattas i och kanske också lättare atl ge upplysning omhur förelagen skall anpassa sin verksamhet. Men vi kan inle ge oss i kast medatt säga; Del här skaU ni producera, ni skall söka er in på det eller detområdet. Tillsammans med medarbetare har jag varit på besök iBofors och och haft tillfälle atl diskutera med representanter förkommunen, de anställda och företrädare för bl, a, , Det har då varit talom atl forsknings- och utvecklingsavdelningen bör kopplas in på civilproduktion. Delvis har så redan skett. Staten har organ styrelsen för teknisk utveckling, SUABoch andra som skulle kunna ge någon form av bistånd för att få forsknings-och utvecklingsarbetet mera inriktat på civil produktion, men huvudansvaretligger på företagen. Vad vi kan göra är, som i sade, attdiskutera formerna för stöd och hjälp åt industrin och i det sammanhangetsjälvfallet kommunerna och de människor som är berörda av svårigheterna mendet skall ske oberoende av vad det är för ett slags företag som läggs ned. Ärdet sysselsättningssvårigheter i en kommun, då gäller lokaliseringspolitiken iprincip, oavsett var i landet kommunen är belägen. Det är den grundläggandeprincipen i lokaUseringspolitiken, 1 den praktiska tillämpningen har viavskärmat stödområdet. Utanför detta krävs speciella beslut av regeringen ellerav arbetsmarknadsmyndigheterna, sedan dessa fått regeringens uppdrag. Det ärkänt att på orter där sysselsättningssvårigheterna har varit storahar man satt hela den organisation i tUlämpning som skall ge bistånd åtkommunerna. Därför har jag kunnat säga till i och andra även tUl kommunalmännen när jag har träffat dem att om kommunen kommer iuppenbara svårigheter har regeringen självfaUet möjligheter att bistå den medde åtgärder som bl, a, lokaliseringspolitiken innefattar. Dessa möjligheter börkunna stå till förfogande i i en situation där varsel omnedläggningar och varsel om permitteringar har skett. Men det blir ju sedan enprövning av de företag som kan anmäla sitt intresse för eventuell etableringeller expansion inom området. Jag ser det alltså på det sättet att vi har enskyldighet i största aUmänhet mot de kommuner, de orter, därförsvarsmaleriel-induslri finns och som kan komma att beröras av ett beslut somriksdagen fattar. Av interpellationssvaret framgår atl vi redanprövar konsekvenserna och att vi kommer alt gå in i diskussioner där såpåfordras om det bistånd som vi kan behöva ge. HerrISRAELSSON (vpk): Jag vUl först gå in på en fräga därindustriministern apostroferade i . Industriministernvände på hans fråga och undrade om industrierna skulle bli tUlfredsstäUda, omvi i stället företog en upprustning. Hur chockerande del än kanske kan låta, tror jag faktisktatt det finns en hel del industrier i det här landet som skulle hälsa enuppmstning med tillfredsställelse, utgående från sina ekonomiska synpunkter.Jag vill inle direkt göra gällande all vi har en motsvarighet i tilldet amerikanska myckel omtalade mUilärinduslriella komplexet, men något drag avdetta finns nog också i , Jag vill också nu i det här sammanhanget erinra om att vifrån vpk;s sida rest frågan om att samhället bordeöverta krigsmalerielindustrin. Den frågan behandlade vi senast . Menhela tiden har vi förknippat detta med krav på denna industris omställning lUlcivU produktion. Vi har också senast vid behandlingen under höslriksdagen -krävt att produktionsnivån skall anpassas med hänsyn tUl enbart vad Sverigeseget försvar kräver, Elt avslående från export, om man ser det , och enanpassning till svenskt behov av krigsmateriel och användande avöverkapaciteten för civil produktion skulle kunna ge en jämnare sysselsättninginom den här berörda industrin. Utrustning som av beredskapsskäl bör hållasintakt vid en sådan omstäUning för att vid behov kunna höja kapaciteten förproduktion av krigsmateriel bör vårdas genom anslag från det allmänna härför,på samma sätt som redan sker med annan materiel av betydelse för landetsförsvar, står ju alliansfritt i fred och siktar på att varaneutralt i krig. Av delta följer atl det bör vara ett avgörande svensktintresse alt viktiga delar av krigsmalerielförsörjningen är säkrad genomproduktionsmöjligheter inom landet. En konsekvens av detta är rimligen också alt staten, somsvarar för landets försvar, också har ell ansvar för utvecklingen inomkrigsmaterielindustrin inom landet och della oberoende av om denna industri ärprivat eller om den är statligt ägd. Vid uppkomna sysselsättningssvårigheterler det sig därför naturligt att staten går in med åtgärder för atl säkrasysselsättningen med civUa objekt, och det är verkligen vad läget kräveri dag. Industriministern sade här att huvudansvaretligger på företagen själva, och det sades ju också i det utskottsbetänkandesom jpg citerade i mill förra anförande. Men alt döma av vad som visat sig kan företaget iden ort jag tidigare nämnde inte klara detta på elt tillfredsställande sätt. Viväntar oss därför snara och effektiva åtgärder för atl komma till rätta medproblemen. Ang. planering för civil produktion inom krigsmaterielindustrin HenLARSSON i Kariskoga (s): Jag kanske skall börja med att tackaindustriministern för del svar han gav på min fråga. Jag hade bibringats denuppfattningen och jag fick den bestyrkt nu att kan påräkna detstöd som behövs om sysselsättningsproblemen skall kunna lösas. Jag anser dettaså mycket mera nödvändigt som jag inte tror atl i någon störreutsträckning skall kunna lägga om sin produktion tUl civUproduktion, Man harinte den maskinparken. Och jag är litet förvånad över att man så tjurigt håller fast vid den. Hur skall man kunna inrikta sig på Ang. planering för civil produktion inom krigsmaterielindustrin civUproduktionmed t, ex, de fruktansvärt stora borrmaskiner man har för eldrör? Och så är deli stor utsträckning i . Man tillverkar tung krigsmateriel och har därförmaskiner som är avsedda för den. Jag tror alltså inle på en sådan omställning avproduktionen. Därför frågade jag civilministern om vi kan få stöd för andraindustrier som vill etablera sig där för alt suga upp eventuellt ledigarbetskraft, så all vi får en mera differentierad industri. Del är, som jag serdel, lösningen på våra problem. Jag tror för min del alt del är den vägen somman måste gå. Sedan skulle jag kanske kunna anföra en hel del kritik motdet sätt på vilket företaget skött sin politik. Man har försökt, det skallerkännas, med civil produktion. Men då har man givit sig in på ell område därkonkurrensen var så hård att man förlorade . Skulledelta ha skett inom etl statligt företag hade vi sett stora mbriker om det itidningarna. Men var det elt privat förelag sorn gjorde så väldigafelinvesteringar, och då uppmärksammades det knappast aUs. Jag skulle kunnapeka på förelagels personalpolitik. tog man in massor avmänniskor, men efteråt varslade man om permitteringar. är alltså under all kritik. Men sådant kommer inte fram itidningsrubrikerna när det är fråga om privata företag. Jag skulle kunna radaupp liknande exempel. Jag tror alltså inte så rasande myckel på att förelagetverkligen kommer alt gå in för alt förändra produktionen. Vad man är ute efterär att få licenser för all tillverka krigsmateriel. Och för den tillverkningenhar man maskinpark och kunnighet. Den tUlverkningen är emellerfid inle jagpersonligen intresserad av, del måsle jag deklarera. Vi har här i riksdagenfastställt den politik som vi vill föra när del gäller krigsmateriel, och dentycker jag är riktig.