prot · FV0985 · 1972-12-31 00:00:00 — Denna press och dess intressen har inte i tillräcklig omfattningbeaktats i de åtgärder och ställningstaganden som förekommit. Därför är det särskUt angeläget alt den pressutredning somaviserats tar upp hela pressens situation till prövning, alltså ävensituationen för fackpressen, veckopressen och organisationspressen. Det ärangeläget att förutsättningar skapas för att behålla och utveckla den typ avpress som i framliden kommer alt få en ännu angelägnare uppgift för att speglat, ex, lokala opinioner, för att ge kvalificerad information till speciellayrkesgrupper och för atl på det sättet bidra till att nyansera inte baranyhetsförmedlingen i aUmänhet ulan också opinionsbildningen och debatten. Vi befinner oss nu i en utvecklingsfas där den tekniskautvecklingen aktualiserat skilda former av samproduktion inom dagspressen, dvs,där den redaktionella produktionen även företagsmässigl kommer att hällasstrikt åtskild från den tekniska produktionen. Detta kan innebära ett avbrott itendensen mot fortsall koncentration av nyhetsförmedlingen. Det får dock inleinnebära att vi ger avkall på vår omsorg om den fria opinionsbUdningen, kommer alltså atl få enomfattande uppgift sig förelagd - det har dagens debatt gett vältaUga bevisför, PåfaUande många talare har f. ö, dröjt vid utredningens arbetsuppgifter.Jag anser det ofrånkomligt att pressutredningen får denna vida inriktning.Pressens roll i framtidens samhälle är för väsentlig för all bli föremål förimprovisationer och spontant tyckande och beslutande. Den tekniska och ekonomiskaulvecklingen och dess konsekvenser för tidningsproduktionen måste ingåendeanalyseras som en utgångspunkt för framlidens presspoUtik, Det är angelägel attden framlida presspoliliken utformas så, att pressens ställning stärks på bredbas och med beaktande av behovet av skilda former av press för att säkra eneffektiv nyhetsförmedling och informationsspridning och en levandeopinionsbildning. HerrKARLSSON i (s): Del som ger mig anledning alt på detta senastadium av denna långa debatt begära ordet är ett par yttranden om presstödsnämndensverksamhet som gjordes av företrädare fru andre vice talmannenNettelbrandt och . talade vid elt tillfälle om diskretionenvid presslödsnämndens sammanträden och sade att förhandlingarna där ju ärhemliga. Ja, men de är tydligen inte mer hemliga än att man kan läsa fruNettelbrandts argumentering efteråt i i en stortuppslagen artikel, som söker misskreditera själva principerna för presstödel.Sädana artiklar har inte tillkommil för alt sprida kännedom om nämndensverksamhet i stort och absolut inte för atl försöka analysera de många gångersvåra uppgifter som nämnden har, när den skall la StäUning i beslulsfrågorna. tog upp fallet , och fruNettelbrandt har tidigare tagit upp den diskussionen här ikammaren. Folkpartietförsöker tydligen göra tUl någol slags martyr ipresstödshänseende. antydde att det i propositionen förra årethade angivits att eventuellt skulle kunna få bidrag. Men nämndens majoritet ansåg sig inte kunna tillstyrka bidraget, medhänsyn lill de omständigheter som då förelåg. Jo, som iEskilstuna redogjort för har en helt annanspridning och en hell annan ställning i än vad tidningens konkurrentArbetarbladet har. Del föreligger en skillnad i upplaga i på ungefär 10000 exemplar, om jag inte minns fel, och självfaUet har därmed enså dominerande ställning på utgivningsorten alt tidningen får stora favörer närdet gäller annonstillströmningen. Den andra tidningen har inte samma förmån.Gefle Dagblads konkurrensförhållanden blir därmed mycket bättre än Arbetarbladets.De båda lidningama är inte jämförbara, och därför har nämndens majoritet gåttemot förslaget om bidrag till . Folkpartisterna har alltså inlefått igenom det anslaget, och därför försöker man nu misskreditera nämndensverksamhet i del fallet. Dessutom skall del tilläggas som i Gävlegjorde - all också ger ut Tidning och att man för denutgivningen har fått ett bidrag på . Om hänsyn las fill alla dessa fakta är inteilla behandlat. Företaget åtnjuter presstöd till en av sina lidningar och harså stark ställning i utgivningsorten all man i nämnden inle med gällande reglerhar ansett sig kunna ge tidningen något bidrag. Dessutom tillkommer, som ocksåhar sagts , en distributionsraball som inle ärföraktlig utan som tillför förstatidningarna stora summor. Som deltagare i presslödsnämndens arbele harjag velat lämna dessa upplysningar. Den mytbildning som försökerskapa kring har jag inte velat låta stå oemotsagd. I övrigt välkomnar jag det förslag som föreligger ochsom onekligen innebär en betydande förbättring av vad som gäller. Men om manmenar allvar med talet om atl vi skall ha elt presstöd, så kostar det ocksåpengar. Vi behöver pengar. Och de pengarna får tillskjutas av skattebetalarna.Men när man nu utvidgar annonsskalten genom alt införa en allmän reklamskatt,så är del inte för att skapa sämre villkor för pressen utan tvärtom för attförbättra pressens möjligheter. Tidningsannonseringen blir nämligen mindrebeskattad än reklamen i övrigt. Del är en fördel för pressen, och det noterarjag med stor lillfredsslällelse. Denna skatlefråga har kommit i bakgrunden fördet andra stora skattespörsniål som skall ta ställning till nästavecka. Reklammännens, reklambyråernas och kampanj motreklamskatten har med förlov sagt verkat en smula avslagen under den senasleliden. Deras stort upplagda kampanj med annonser, broschyrer och ledande frågortill företrädare för den svenska dagspressen har slagit slint. Deras energi ochuppslagsrikedom kunde enligt mitt förmenande ha använts betydligt bättre ochskulle ha givit större resultat om ansträngningarna hade satts in på ellkonstruktivt mål. Man har också i den förda diskussionen kring reklamskattenhotat med friställning av personal inom det grafiska facket, och del är inle tu Skatt på reklam, m. m. Skatt på reklam, m. m. tal om inom det grafiska facket verkligen arbetar under hårda villkor. Men likalitet som tidningarnas annonsnedgång berodde på annonsskattens införande, likalitet blir det reklamskatten som skapar sysselsättningsproblem inom detgrafiska facket, eftersom konkurrens-förhållandena blir företagen emellanprecis som förut. Inte ens i förhållandet till utlandet ändrar reklamskattenkonkurrensförhållandena. Däremot anser jag att del finns anledning att nogafölja utvecklingen på detta område av näringslivet. Vi har onekligen enöverkapacitet i tryckeribranschen i vårt land. En del förelag kan tvingas lägganed. Men det sammanhänger som sagt med den tekniska utvecklingen, som går medrekord fart, Elt ökat samarbete inom tidningsbranschen på det tekniska områdetfinns det också anledning att uppmuntra. Där tror jag alt utvecklingen självkommer att visa vägen. Fru andre vice talmannen () kort genmäle: Som i sade har jagtidigare nämnt att presslödsnämndens överläggningar är interna. Dediskussioner som där förs får inte föras vidare utanför nämndens väggar. Denuppfattningen har jag och den uppfattningen respekterar jag. Vad jag däremothar för åsikter i dessa frågor har jag givit uttryck för på offentliga möten iskilda sammanhang, och det kommer jag atl fortsätta att göra. I den mån jagblir felrefererad i tidningarna - vilket ofta förekommer - är jag liksom andraenligt grundlagen förhindrad alt försöka spåra källan till uppgifterna. i gjorde gällande attdel skulle ha förekommit en mylbUdning om . Men iHuskvarna påstår väl ändå inle på fulll allvar alt det är fråga om enmytbildning när man behandlar två lidningar, som är varandra så lika istorlekshänseende, så olika när det gäller rullande miljoner? Däremot vill jag gärna hålla med om att man inte kan göradenna fråga alltför enkel. Jag hoppas att pressutredningen kommer att föreslåsådana automatiskt verkande regler, som gör del möjligt att ta viss hänsyn ävenfill sådana saker som i nämnde, nämligen på vilken orttidningen har den huvudsakliga distributionen. Jag tycker inte att det är enhelt ovidkommande synpunkt. Sedan är det en helt annan sak att def inte ärrimligt att den sortens hänsyn får den enorma genomslagskraft som den fått närman faltal beslutet om . i sade atlom man vill ha elt presstöd, så kostar det också pengar. Jag vet inte om herrKarlsson inte var inne i kammaren när bl. a. finansministern och jagdebatterade finansieringen. Jag pekade för finansministern ut vilkenfinansieringsmodell vi vill använda. Den ger täckning för presstödet även omman tar bort annons-och reklamskatterna. Finansministern vidgick att han harunderskott på dryga tre och en halv miljarder som inte har täckning ifinansplanen. Dessutom besvarade han inte frågan hur han skall få denytterligare miljard som fattas när vi har fatlat våra beslul. HerrWINBERG (m) kort genmäle: Jag har i ett tidigare inlägg i dennadebatt hävdat att såvitt jag kan bedöma blivit felaktigt behandlat. antyderherr i att det bara skulle vara Onsdaaen den representant i pressfödsnämnden som hade annan mening. Jag viJJ 24 mai 1972 verkligen inte att kammarens ledamöter skall tro att jag tillhörde--------- --- majoritetenvid den bedömningen. Eftersom vi nu tydligen här skall stöta '-»katt pa reklam, och blötavad som har hänt i presstödsnämnden vill jag för kammaren - deklarera atl jag i presstödsnämnden tillsammans med fru andre vice talmannen avgav reservation när det gällde , Hert () kort genmäle: Vi har här en ledamot av presstödsnämnden somtillhörde majoriteten vid beslutet om , Då vore det väldiglintressant all få vela hans tolkning av det som nu troligen kommeratl besluta. Det står ju atl man skall ge presslödsnämnden rätt atl dela ul"reducerade bidrag i den mån förhållandena ger anledning härtill".Detta har fått stort beröm från i , som anser all dethär är en väldigt klar typ av paragraf. Då vill jag fråga en expert, alltså iHuskvarna, hur han tolkar en sådan formulering jusl för Gävlefallet, Det ärbara 700 exemplar som skUjer från i totalupplaga.Men se, det var inle alls intressant, fick vi höra, utan det var andra sakersom var intressanta. Vad är det då som är viktigt, om den totala upplagan ärhelt likgUtig? Är det upplagan i som kommer att vara bestämmande för hurdet här skall toUcas? Är del annonserna totalt för tidningarna som bliravgörande? Är det de lokala annonserna i som är vikliga? Eller är detboksluten som ni kommer all gå in i och titta på? Är det maskinparken? Hur kommer i som ledamot avpresstödsnämnden att resonera rent principiellt, när han står inför den härnya möjligheten att "ge reducerade bidrag i den mån förhållandena geranledning härtill"? i (s) kort genmäle: behöver inte oroa sig för dentolkning jag skall göra vid del speciella tillfället. De omständigheter som dåföreligger skall vara avgörande för milt ställningstagande i frågan. Jag är också angelägen atl säga att inte tillhör , men han tillhörde reservanterna, och delfinns ingen anledning för mig att utveckla de sakerna. Fm andre vice talmannen säger atl man kan bli felrefereradi en tidningsartikel. Ja, visst kan man det, . Jag har inteuttalat mig om detta, men jag sade med anledning av vad nämndeatl del är diskretion i nämndens verksamhet, men alt diskretionen inte varstörre än atl man kunde läsa argument i några dagardärefter i en artikel som tillkommit för att misskreditera presstödet. Densaken är odiskutabel. Beträffande tidningsstödet i vill jag säga att detinte är tvä likadana tidningar. Det är inte bara det att det skiljer 700 exemplar i 103 Skatt på reklam, m. m. upplaga.När man skall göra bedömningar, som nämnden har gjort här, är obestridligenGefle i . Inga resonemang i världen kan undanskymmadetta faktuni, . Del är utifrån de premisserna sompresslödsnämnden har handlat när den handlagt detta ärende. Faktum är att detenligt vårl förmenande inte finns förutsättningar i de gamla reglerna att geGefle Dagblad de pengar som och som reservanterhar velat göra. Del är delta som varit grundläggande för nämndens handläggningav denna fråga. Mytbildning, ja har faktiskt hela tidenskjutit in sig just på . Del är därför jag kallar det förmytbildning. () kort genmäle: Det var ett oerhört klarläggande svar jagfick. Jag frågade konkret om vilka kriterier som skulle bli avgörande förpresstödsnämnden när det blir en ny formulering av 17 §. Del svar jag då fickav denne inflylelserike ledamot av nämnden, i , var atlde omständigheter som föreligger blir avgörande. Därmed är naturligtvis klart att denna nya paragraf, somfått så mycket hyllningar av i , av finansministerSträng, av själv och av i , är en renkautschukparagraf. Den kan tolkas hur som helst, den rymmer vagheter på i stortsett alla punkter. Vad majoriteten i nu vill besluta om är alltså attersätta klara regler med godtycke. Fru andrevice talmannen () kort genmäle: Jag borde egentligen inte ännu en gångkommentera det som i sade beträffande diskretionen. Jagvet inte hur det skall behöva upprepas, och jag tycker att det ärnärmast oförsynt av i att komma tillbaka till just denpunkten. i vet liksom jag att vi politiker blir felciterade och rätt citerade. Sin egen uppfattning för man till torgs var somhelst, men någon annans uppfatlning får man däremot inte referera efter internaöverläggningar. Min uppfattning i fråga om Gävlefallet är helt känd, menvare sig vi har blivit riktigt eller felaktigt refererade så är det både förherr i och för mig och för andra oliUåtel att eflerforskakällorna. Sedan, herr talman, säger i attjag måste veta att obestridligen är förstatidning i Gävle.Javisst, men i har väl inte glömt borl att det finns ensärskild paragraf i presstödskungörelsen som talar om att man i vissa fallskall ta särskild hänsyn till spridningsområdet. Dessutom gav vidförra årets behandling en anvisning om att bedömningen skall vara generös. i binder sig själv mera hårt änjag uppfattade honom tidigare, när han här så kategoriskt avfärdar det såsom enomöjlighet att man enligt de gamla reglerna hade kunnat ge ett presstöd lillGefle Dagblad. Enligt mitt sätt att se hade all anständighet bjudit att GefleDagblad fått ett stöd i likhet med vad den mycket jämförbara tidningen fick. HerrKARLSSON i (s) kort genmäle: Nr 85 Jag skall naturligtvis inte diskuteraanständighet med fru andre vice talmannen. Men presstödsnämndens majoritetsbedömning grundades på de regler som finns utarbetade förpresslödsnämndens verksamhet. Enligt vår uppfatlning fanns det ingen anledningatt ge Skatt pa reklam. Men det är tänkbart att manmed de nya regler som rn. m. tillkommer har möjlighet att ge bidrag. Delfår vi pröva . Beträffande efterforskning av källorna vUl jag framhållaatt den argumentation som använde vid presstödsnämndenssammanträde återkom i artiklar efteråt. inlägger som vanligt sina egna tolkningar ivad som sägs. Lugna sig, , vi kommer att ta ställning i fall efterfall. Del går inte atl göra några kategoriska uttalanden nu om hur vafietidning i fortsättningen skall behandlas. Det får sakförhållandena avgöra, herrAhlmark, i (s): Det enda som kan effektivtförhindra en fortsalt tidningsdöd är att tidningarna själva gemensamt sökerbegränsa branschens totala kostnader. Man kan nämligen förutse en mycketogynnsam kostnadsutveckling . är möjligheternaatt öka inkomsterna begränsade. Projicerar man dagens trender ,pekar del för ett stort antal tidningar på nedläggning under1970-talet, Det selektiva presstödel är en nödvändighet, men del innebärtyvärr ingen lösning på problemet. Produktionsbidraget köper tid och räddartemporärt livet på några tiotal dagstidningar. Den snabba kostnadsöknmgen beror främst på att lönernautgör en så stor andel - av de totala kostnaderna. Den näst störstakostnadsposten är distribufionen. Den har fördyrats snabbt , ochden trenden kommer att hålla i sig. På intäktsidan är det som bekant annonserna som ger destora pengarna. Annonsvolymen är emellertid mycket konjunkturkänslig, och ingenkan med någon säkerhet uttala sig om hur annonsmarknaden ser ut om någraår. Bl, a. spelar den snabba strukturförändringen inom detaljhandeln en storroll för många dagstidningar. Den 6-procentiga annonsskatten är däremot avmycket marginell betydelse. Till den negativa trenden hör dessutom attannonserna också i fortsättningen alltmer koncentreras till ett fåtal slora,vinstgivande förstatidningar. Det är inte troligt att man kanhöja abonnemangs- och lösnummerpriserna ulan att det skulle föra med sigavsevärda minskningar av upplagorna. har exempelvis lösnummerförsäljningenminskal ganska kraftigt förmodligen beroende på den senaste prishöjningen. På del hela taget verkar branschens framlidsutsikter intevara särskUt ljusa. Man kan tyvärr säga atl det statUgaproduktionsbidraget kommer alt vara otilllräckligt redan om något eller någraår, om ingenting radikalt görs för att bromsa kostnadsutvecklingen. Det varmot den bakgrunden som vi lämnade in motionen 105 4*protokoll 1972. Skatt pä reklam, m. m. I denpekar vi på de möjligheler som finns att begränsa dagspressens samladekostnader utan att antalet tidningar behöver minskas. Vi menar att pressensresurser kan utnytfias mer effektivt. Det gäller främst teknisk samverkan, menockså samarbete i fråga om distribution, administration och inom vissa redaktionellaområden. Däremot skall man självfallet upprätthålla den fria konkurrensen ifråga om nyheter och redaktionell text. Den samverkan vi förespråkar behöverdärför inle stoppa vid partigränser eller ägargrupperingar. I dagens debatt om del statliga presstödet är det viktigtatl få sagt alt det bara är genom en långtgående branschrationalisering som manpå sikt kan bevara en mångsidig dagspress i vårt land. Men eftersom huvuddelenav dagspressen ägs av några få privatfamiljer, som envist håller fast vidtraditionella konkurrensattityder, bromsas initiativet till regional ochannan samverkan mellan dagstidningarna. Därför måste staten gå in med enlagstiftning som stimulerar och driver på utvecklingen i den önskaderiktningen. Det pågår och planeras just nu en ganska snabbmodernisering av den tekniska utrustningen på många tidningar. Tyvärr utnytfiarman knappast alls de möjligheter till samverkan som skulle ge uppenbarakostnadsfördelar. Del förekommer alltså nu en överinvestering inom en bransch somredan är hårt tyngd av för höga kostnader. Snabba statliga insatser är del endasom kan styra denna utveckling rätt, eftersom branschen själv inte handlarfömufligt. Det är mot den bakgrunden utmärkt att finansministern ochutskottet anser att den kommande pressutredningen skall undersöka rationaliseringsmöjligheteroch samverkan mellan företagen. Tyvärr kommer del väl atl dröja innandenna utredning blir färdig. Därför vore det bra om man i direktiven kunde gefrågorna om samverkan förtur. Inte minst ur statsfinansiell synpunkt är det angelägetatt det snabbt sker någonting på detta område. Vi riskerar eljest alt under denärmaste åren möta ett ständigt växande behov av ökade statliga produklionsbidragtill allt fler lidningar. Herr talman, del kan verka som en paradox, men det endasättet all i vårl land på garantera den fria konkurrensen mellanett hundratal dagstidningar är faktiskt atl de inleder elt intimt samarbete. Om man får tro statsministern har vi enregering som ingenting hellre vUl än all föra en politik som är präglad avsamförstånd och hänsynslagande till hela folkets synpunkter och intressen. Verkligheten talar emellertid, såvitt jag kan förstå, etthelt annat språk. blir fyllda av bevis påregeringens ovilja atl lyssna på andra, dess brist på inlresse för ettfristående utredningsväsende, dess likgiltighet för fristående remissinstanserssynpunkter och dess nonchalans inför följderna av egna förslag. kommer vi atl tvingasdiskutera inte bara del här förslaget om reklamskatt, ulan också bl. a. enkraftig nedskärning ay försvaret och en fördubblad löneskatt, vilka alla hardet gemensamt atl beredningen av ärendena har varit otillfredsställande och attregeringen för besluten gör sig beroende av kommunisternas slöd. Vore det inte värt etl , om någon villeställa pengar lUl Qnsdaaen den förfogandeför del, att tilldela den som anser sig kunna bevisa att de här 24 mai 1972 regeringsförslagen och sättet att lägga fram dem för har grundatspå den vilja till samförstånd och det rimliga hänsynstagande till Skatt pareklam, demokratiska arbetsformer som regeringschefen brukar berömma sigav? När regeringen band sig för annonsskalten,tvingade den också fram etl speciellt förslag om reklamskall. Man förde ålsidan helt och hållet de farhågor för följderna av en annonsskatl, som inteminst socialdemokratiska lidningar gav uttryck för. insatser itidningen alt övertyga finansministern om att regeringen var inne påfel spår var verkUgen betydande. Hans och andra tidningsmäns argument smuladesönder regeringens ståndpunkter i sak, men de studsade ändå ulan verkan mot densköld av prestige och taklik som regeringen höll upp. varningar iriksdagsmotioner fick slå oemotsagda. Vi reste då en rad principiellt viktigafrågor: Varför skall man undergräva pressens ekonomi genom en annonsskatl, närman vet att annonserna är tidningarnas bästa inkomstkälla? Varför skall manlägga en specialskatt på tidningarna i elt läge, där pressen redan av andraskäl drabbas av en svår nedgång i annonseringen? Varför skall man införa enannonsskatl, när man vet alt den ytterligare försämrar ekonomin för deandratidningar som man ger bidrag till? Varför måste välsköttatidningar betala ett slöd till mindre framgångsrika konkurrenter inom pressen?Varför skall man införa en pålaga som successivt vidgar pressens stödbehov ochökar utrymmet för godtycke, för en otillbörlig påverkan och för tvivelaktigabedömningar från samhällets sida? De frågorna fick inget svar och farhågorna består. Denonchalerades av regeringen men bekräftades av verkligheten. Annonsskalten harunder det gångna året drabbat pressen hårt i elt besvärligt läge. Den har ivissa fall undergrävt tidningarnas ekonomi. Den har lett lill minskade annonsinkomsterför framför alll andratidningarna, och den har ökat utrymmet för godtycke isamhällets presspolitik. påpekanden och inlägghar i den delen inte på någol sätt kunnal bestridas. Om -vi nu i det här landet hade en regering som verkligenvar intresserad av verkningarna av sina egna förslag, som ville lyssna påerfarenheter från grupper av människor som får bära föUderna av dem och som varbesjälad av den heta vilja lUl samförstånd som man säger sig ha, vad vore dånaturligare än atl man lärde av verkligheten. Då kunde man säga; "Vi varinte helt medvetna om atl annonsskatten skulle få så allvarliga verkningar förpressen. när vi har sett följderna under elt år, föreslår vi attannonsskatten avskaffas," Men en sådan regering finns inte i utanden säger i stället: "Vi går vidare på den inslagna vägen och låt oss nuockså införa reklamskatt! " Det var då man beställde fram etl utredningsförslag, somsedan lades fram för av en regering som låtsades vara obekymrad om atl det hade tillstyrkts av bara två av många remissinstanser och att det hade mött en förödande kritik i sak av de andra lika tunga remissinstanserna, också av sådana som har direkt till uppgift att företräda konsumenternas 107 Skatt på reklam, m. m. Dessa remissvar har pekat på del tvivelaktiga i föreställningenatt mindre reklam automatiskt skulle innebära bätlre reklam. Det är tvärtomsannolikt, att den minst säljande reklamen blir den som faller bort omreklamskatt införes. Ingenting lyder på att den minst säljande reklamen ocksåhar den minst adekvata informationen att förmedla. För att få till stånd ensanering av reklamen och en stärkt ställning för konsumenterna är del i ställeten rad andra åtgärder som behövs, åtgärder som vi från har förtfram i två stora konsumentpolitiska motioner till det här årets riksdag. Reklamskatten får tyvärr inga positiva följder. Men denegativa följderna av den skatten är desto lättare alt ange. Den måste rimligenleda till atl fler människor i den grafiska branschen riskerar atl bliarbetslösa. Det är som vi vel en bransch som har slora problem reklamskattenförutan - så långt vill jag ge finansministern helt och hållet rätt.