prot · FV0953 · 1972-12-31 00:00:00 — Statsrådet menar att det mot denna bakgrund är väl sörjt förden planering jag efterlyst i min interpellation. Jag kan mycket väl instämma istatsrådets syn att det rimligen borde vara så. Kursstyrelsens sammansättningoch de kontaktvägar som man har anser jag också vara väl avvägda. Det bordevara så som statsrådet anser. Ändå kan man ifrågasätta om det verkligen vid alla tUlfällen fungerar som avsetts. Ritningarnaför ett hus kan ju vara mycket bra, men det är ändå ingen garanti för att husetblir helt tillfredsställande. Det är en liknande tankegång som har föranlettmin interpeUation. Jag skall inte ta upp en diskussion om ett speciellt fall,men jag viU ändå redovisa att det har förekommit att huvudmannen som är ettlandsting har liksom länsskolnämnden och hävdat att en vissskola bör kunna användas för omskolningsverksamhet. Enligt vad som underrättatsmig har representanter för energiskt motsatt sig detta. Man har från - jag har kontrollerat detsenast och även från länsskolnämnden, vUket jag också har konstateratsenast , inga invändningar av pedagogiska eller administrativa skäl.Visserligen är det lättsammare att administrera en skolenhet som ärkoncentrerad tiU en plats, men även vid annan utbildning förekommer det attskolenheter är utspridda, och jag anser att också de som administrerararbetsmarknadsutbildning måste underkasta sig vissa svårigheter i dettaavseende. Det tror jag också att i allmänhet gör - jagvill framhålla att jag inte riktar någon generell kritik motarbetsmarknadsstyrelsen på denna punkt. Av formuleringarna och av vad som meddelas iinterpellationssvaret tycker jag mig kunna utläsa att statsrådet och jag ärhelt ense i sakfrågan, nämligen om att befintliga lokalresurser, som centralaverkstadsskolor och liknande, så långt möjligt bör tUlvaratas och utnyttjas medde inskränkningar som statsrådet har anfört i svaret. Om lokaliseringen är heltotUlfredsställande eller andra sådana omständigheter gör att man inte anser sigkunna använda skolan, behöver ju inte saken diskuteras från de synpunkterna. I det fall som jag här har tagit upp är skolmyndigheterna både på riksplanet och på regionalplanet - liksom huvudmannen, som i fortsättningeninte skall bedriva utbildningen i fråga, eniga om att det gäller skollokalersom lämpligen bör kunna användas för arbetsmarknadsutbildningen. Enligt minmening är ifrågavarande skola i mycket gott skick. Tomten har utrymme för enutbyggnad, och lokaliseringen är ur kommunikationssynpunkt myckettillfredsställande. Även bör hushålla med samhälletsmedel och tillvarata lämpliga lokaler och andra befintliga resurser. Jag hoppasatt min interpellarion och statsrådets svar skall medverka till detta.Statsrådets svar innebär naturligtvis inte ett ställningstagande i det enskildafall som har föranlett min interpellation det är jag helt på det klara med men jag hoppas att interpellationen och svaret skall ge anledning till att mantar upp dessa frågor och att de blir föremål för en allsidig ochseriös prövning. Jag har ju väldigt svårt att föreställa migatt i det aktuella fallet skulle ha träffat sitt valenbart för att göra tvärtemot vad andra har bedömt vara riktigt. Om arbetsmarknadsstyrelsenhaft en annan uppfattning än länsskolnämnden och andra regionala organ, såfömtsätter jag att det också funnits skäl för det. Ang. utnyttjandet av befintliga resurser i omskolningsverksamheten 4" protokoll 1972. Ang. ökat småhusbyggande i Utöver deorsaker som i redan har åberopat kommunikationer,lämplighet för utbildning osv, kan det ju finnas andra, självfallet måstearbetsmarknadsverket bl, a. se tUl kostnaderna. Jag känner inte fallet och kaninte diskutera det, men jag föreställer mig att det måste ha förelegat någraskäl som har motiverat att det träffats ett val som har gått i annan riktningän man önskade på det lokala planet. Jag skall gärna, om jag får del avomständigheterna, undersöka vad det kan ha berott på. Jag utgår självfaUetifrån att människor handlar förnuftsmässigt, oavsett vilka uppgifter de har attbevaka. I övrigt tycks vi vara överens, såvitt jag förstår av herrNilssons inlägg, om att det i stort tiUämpas ett förfarande som bör kunnatillgodose de samordningsbehov som vi ju alla är intresserade av. i (c); Det är klart att det finns skäl för och emotoch att de måste vägas mot varandra. Jag har nämnt de skäl som de centrala ochregionala skolmyndigheterna har anfört. EnUgt vad jag kunnat finna av enredogörelse som jag haft tUlgänglig och av muntliga informationer har deinvändningar som gjort gällt pedagogiska ochadministrativa angelägenheter. Jag är helt tUlfredsställd, när statsrådet nu förklararsig beredd att närmare undersöka det här faUet. Avsikten med min interpellationvar nämligen att man vid en framtida utbyggnad av arbetsmarknadsutbildningen idet område som jag avser skall seriöst pröva frågan, Överiäggningen var härmed slutad. § 20 Ang. ökatsmåhusbyggande i Herr inrikesministern ordet för att besvara i (c) den 21 marsframställda interpellation, nr 98, och anförde: i har frågat mig omjag är beredd att medverka till att småhusbyggandet frisläpps någon eller någramånader i . Arbetslösheten inom byggnadsbranschen i landet minskadefrån med ca 1 500 personer. Den i stort sett förbättradearbetsmarknadssituationen inom byggnadsbranschen kan till väsentlig delhänföras till de vidtagna åtgärderna för att stödjasysselsättningen. Enligt en bedömning som gjorts av Svenska byggnadsarbetareförbundethar statsmakternas åtgärder för att stimulera byggandet gett arbete åt inemot25 000 man. Av uppgifter som jag har inhämtat från arbetsmarknadsverket framgåratt de sysselsättningsskapande åtgärderna i har gett ca 1 430byggnadsarbetare sysselsättning . Bostadsbyggnadsramarna för har vidgats i olikaomgångar, senast genom beslut . Att nu släppasmåhusbyggandet fritt på samma sätt som skedde under sista kvartalet 1971skulle ge kan emellertid enligtarbetsmarknadsstyrelsen förutses brist på vissa katego rier byggnadsarbetareunder sommaren. Den fortsatta sysselsättningsutvecklingen får visa om åtgärderför en ökning av bostadsbyggandet kan bU påkallade. i (c): Jag ber att få tacka inrikesministern försvaret på min interpellation. Anledningen till denna var den stora arbetslöshet som vifortfarande har i , Jag vUl på intet sätt bestrida de siffrorinrikesministern anger i svaret när det gäller minskningen inombyggnadsbranschen i landet i dess helhet, men om man tar del av de siffror sompublicerats i Svenska byggnadsarbetareförbundets organ Byggnadsarbetaren av den5 april, dvs, i går, var vid AMS:s månadsräkning läget påarbetsmarknaden i det närmaste oförändrat gentemot föregående månad, dvs,antalet arbetslösa uppgick fortfarande till omkring 80 000, Av de arbetslöshetsförsäkrade var 58 740 arbetslösa, enminskning med 564, varav vid byggnadsarbetarnas arbetslöshetskassa 15 594, Detär en minskning med endast 52, allt enligt Byggnadsarbetaren. Det ser faktisktut som om utvecklingen mot färre arbetslösa stagnerat, och dagenstidningsuppgifter är inte heller uppmuntrande. När det gäller visar det sig att antaletarbetslösa vid den senaste räkningen ökat med ca 150 till närmare 5 000.Trenden från februariräkningen då en minskning med närmare 500 kunde noterashar alltså brutits i negativ riktning. Antalet lediga platser har heller inteökat. Den ökade sysselsättningen på byggsidan som man hoppats påhar helt uteblivit. Vi har ca 700 byggnadsarbetare arbetslösa. Jämförtmed är det en ökning med 100. Därtill kommer de ca 450 som är iberedskapsarbete. Trots osedvanUgt kraftiga arbetsmarknadspolitiska åtgärderhar arbetslösheten inte dämpats utan den höga arbetslösheten finns kvar. a. på att de av regeringen vidtagna åtgärderna kom . Det vore därför värdefullt om ett frisläppande avsmåhusbyggandet kunde ske, speciellt som man väntar en ännu värre situation påbyggnadsmarknaden under den kommande hösten och vintern. Den rekordhögaarbetslöshet som haft blir svår att komma till rättamed, och krävs åtgärder av olika slag om inte länet skall tappa ytterligareinvånare. Folkminskningen var stor i förhållande till landet iövrigt, eller 427 personer. Inrikesministern berörde i en debatt här i kammaren den 24mars utvecklingen i och sade då: "Jag kan väl också säga attutvecklingen just i var nedslående , eftersom detvar det län där vi hade den största folkminskningen. Denna utveckling görnaturligtvis att vi kan ha anledning att fråga oss om det inte finns anledningtill särskilda insatser där." Enligt min uppfattning vore det därför en bland andrasärskilda insatser att släppa småhusbyggandet fritt. Det kunde hjälpa till attförbättra förhållandena i en av arbetslöshet svårt drabbad bransch. Ang. ökat småhusbyggande i Ang. ökat småhusbyggande i Jag är angelägen att understryka attbostadsbyggandet naturligtvis i första hand skall ske på de orter där man harbehov av att det tillkommer fler bostäder. Vi kan således inte sebyggnadsverksamheten enbart eller främst som en sysselsättningsfråga. , särskUt kan man säga att detmarkerades , har vi haft en efterfrågan på bostäder som gjort att vikunnat vidga ramarna för bostadsbyggandet eller frisläppa privatfinansierat byggande.Det har då sammanfaUit med en stark önskan att få bygga. Men situationen är iviss mån förändrad. Det gäller kanske inte för alla orter i och intefrämst för just detta län. Jag har emellertid siffror som visar att i febmari1971 hade vi s. k. oprioriterade byggen - det var bostäder men det kunde ocksåvara kontorshus och annat - för . i febmari, alltså ettår senare, var motsvarande summa 3,8 mUjarder kronor, dvs. ungefär hälften.Samma är förhållandet med privatfinansierat byggande, som gått ned från 5,8till . Det finns alltså ett fortsatt intresse av att bygga, mendet är utsträckt över . Därför får vi räkna med ett successivtframsläppande av byggnadstillstånden för att man skall ha möjlighet att hållaså jämn sysselsättning som möjligt. Inte minst med hänsyn till att vi harnästan 1 500 byggnadsarbetare i , som är sysselsatta genom de särskildaåtgärder som vidtagits, skulle det vara olämpligt att just nu slå på med ettutökat byggande. Jag har sagt tidigare och jag upprepar det: Vi skall följautvecklingen med uppmärksamhet. Det är bättre att komma tillbaka än attfatta ett beslut , då vi har en sommar framför oss och då viåtminstone på åtskilliga platser har att räkna med en viss överhettning. Om vinu späder på ytterligare får vi alltför stora svårigheter när vi kommer in ihösten och närmar oss . Det gäller alltså att hushålla också medarbetstillfällena, även om vi naturligtvis räknar med att vi successivt skallfå bättre förhållanden. När det gäller byggnadsverksamheten finns det dessutomvissa naturligta begränsningar i folkmängd och behov som bestämmer hur mångabostäder vi skall bygga. i (c): Jag ber att få tacka inrikesministern för detsenaste mycket positiva svaret. Med den kännedom jag har om inrikesministernsinställning till förhållandena i är jag övertygad om att vi kommer attfå se en bättring. Anledningen till att jag tog uppdenna fråga var närmast att det trots de stora insatser som gjorts inte harskett någon förbättring och att det finns ett visst behov av småhusbyggande.Vidare har gjort en utredning om vilka av dearbetsmarknadsstimulerande åtgärder som har satt in som visat sigmest effektiva. Av den framgick bl. a. att frisläppandet av småhusbyggandetvarit mycket effektivt. Överläggningenvar härmed slutad. Herr utbildningsministern ordet för att besvara hexx ' (m) framställdainterpellation, nr 93, och anförde: har frågat mig om jag ärvillig att inför redogöra för min bedömning av möjligheterna attförverkliga intentionerna bakom beslut angående riksinternatskolor. Efter ingående och långvariga förhandlingar medhuvudmännen för de dåvarande fyra internatskolorna i , och Täbyträffades avtal meUan staten och de fyra skolorna om inrättandeav riksinternatskolor. De grundläggande principerna i dessa avtal föreladesriksdagen i propositionen 1970. Principerna, vUka godkändes av ,innebar i huvudsak följande. Vid riksinternatskola skall meddelas undervisning sommotsvarar undervisning enligt läroplanerna för och gymnasieskolan.1 den mån viss utbildningslinje inte finns vid en riksinternatskola, bör valmöjligheternaökas genom samverkan mellan skolan och det allmänna skolväsendet i den kommundär skolan ligger eller närbelägen riksinternatskola. Vid riksinternatskola kan tas in dels internatelever, delsexternatelever. Till gruppen internatelever hör elever som har utlandssvenskaföräldrar eller har styrkt behov av miljöbyte eller är från glesbygd. Beslut omintagning av internatelever fattas av en särskild intagningsnämnd, som ärgemensam för aUa riksinternatskolorna. Ledamöterna utses av Kungl. Maj:t. Vidintagning av mternatelev i viss riksinternatskola ingår rektor vid skolan somledamot av nämnden. Riksinternatskola erhåller statsbidrag tillskolverksamheten enligt samma grunder som en gymnasieskola.Statsbidrag utgår vidare för elevhemsföreståndare, fritidsledare ochskolhälsovård. För elev som har utlandssvenska föräldrar utgår dessutomstatsbidrag till kostnader för skolgång och skolmåltider enligt samma normersom gäller för samverkan på skolväsendets område. 1 den män driftkostnadernainte täcks av statsbidrag, bidrag från kommuner eller från annat håll skall detäckas genom elevavgifter. Sammanfattningsvis innebar beslut fördeinternatskolor som blev riksinternatskolor väsentligt förbättrade statsbidragsvillkor,vilka har medverkat till att begränsa ökningen av elevavgifterna. harskolornas ekonomi stabUiserats. Enligt vad jag erfarit har vidare samtligaskolor samarbetat med respektive kommun i frågor av gemensamt intresse.Rekryteringen till skolorna har varit något lägre än vad manurspaingligen räknade med. Detta förhållande har lett till attViggbyholmsskolan måste avvecklas som riksinternatskola fr. o. m. utgången avinnevarande läsår. Rekryteringsläget för de kvarvarande skolorna tordehärigenom förbättras. Enligt min mening har ingenting inträffat somhar förändrat möjligheterna att förverkliga de grundläggande principerna bakom1970 års beslut angående riksinternatskolorna. den 6 aprU 1972 den 6 aprU 1972 Ang. ]beslut om riksinternatskolor HerrLOTHIGIUS (m); Jag ber att få tacka utbildningsministern försvaret på min interpellation. Jag känner mig nästan generad över att upptatiden så här på kväUskvisten, men jag tycker att det från många synpunkter ärviktigt att få diskutera frågan. Det svar som jag fått är ett bevis, tycker jag, för attlandets utbildningsminister är dåligt underrättad om de verkliga förhållandena.Jag är glad över att en representant för styrelsen, utsedd av staten, sitterbredvid utbildningsministern. Svaret andas en tUlfredsställelse som inte bordefinnas, eftersom situationen är annorlunda. Låt mig, herr talman, rekapitulera händelseutvecklingenvid den skola som jag känner bäst. Grännaskolan, där jag har varit med frånstarten. När Kursverksamheten vid startade skolan föregicksdetta av en enkät bland utlandssvenskar, industrier, våra officiellautlandsinriktade organ t. ex. SIDA samt ambassaderna. Behovet av enytterligare internatskola var alltså klart dokumenterat, i synnerhet somundervisningen skulle ske efter nya metoder, grundade på erfarenheter somskolöverstyrelsen kommit fram till men också på erfarenheter från en rad andraländer. Med tanke på att vårt land blir alltmer internationelltberoende hämtades en del av lärarkrafterna utifrån lärare som gallrades utmycket noga och måste anses vara högt kvalificerade. Huvudlärare blev docksvenska lärare. Undervisningen hade bl. a. till uppgift att bredda det globalaintresset hos eleverna och att få dem till självständig verksamhet, där lärarnaär övervakare och handledare. Väsentligt var att internatskolan tillkom i ett litetsamhälle, där eleverna lättare kunde följas, och att de kunde känna sig leva iett hem där husmödrar och husfäder något så när ersatte föräldragemenskapen. Jag kan erkänna att en tidigare utbildningsminister intevar särskilt positiv när han konfronterades med uppgiften om att en nyinternatskola skulle starta. Men han insåg realiteten och kunde efter bara tvåårs verksamhet meddela att han var angenämt överraskad över den utmärktaverksamhet och utbildning som bedrevs på denna skola. Det har varit en ambition att göra Grännaskolan åtkomligför ett så brett elevklientel som möjligt. SIDA har bl. a. haft stipendiaterdär, och vissa andra stipendier har givits. Men det är alldeles klart attelevavgifterna måste bli höga, och detta har i stor utsträckning bidragit ensidig sammansättning av elevklientelet. Därför var det givetvis med stortintresse som vi följde riksinternatutredningen och med stor glädje underskrevdet avtal som gjorde Grännaskolan tUl ett riksinternat. Att vi var kritiskatill vissa arbetsformer som detta samarbete skapade var naturligt därför att vihade erfarenheter av hur det är att driva en sådan skola. Det gällde exempelvisden centrala intagningsnämnden och kravet att ett visst antal mUjöstörda barnskulle vara med. Den som har suttit i en intagningsnämnd, vilket jag har gjort,vet hur viktigt det är för hela skolans framtid, skötsel och möjlighet attfungera med tanke på eleverna, att man inte intar elever med ovanor och psykiskaförhållanden som är så svårartade att de påverkar andra elever och skolansarbete i för hög grad. Jag vågar påstå att sådana misstag kan ha gjorts, bl. a. , att riksinternatskolornai vårt land fått ett sämre anseende, inte minst hos dem som från utlandet skalllämna sina barn i . Reaktionen har kommU ganska . Det har varit ett väsentligt intresse för oss, när skolanblev ett riksinternat, att få kostnadssidan förändrad. Det måste förutlandssvenskarna vara egendomligt att deras barn skall kostnadsmässigtdiskrimineras därför att föräldrarna är tvungna att utrikes sköta en tjänstförsitt land. Riksinternaten har invaggats i tron att föräldraavgiften skulleinskränka sig till , och vad har det blivit?Avgiften är 13 200 brutto plus för läroböcker och fritid.Därifrån dras studie- och inackorderingsbidrag med och 2 530kronor interkommunalt. Föräldrarnas kostnader blir då sammanlagt ca 10 000kronor . Staten betalar inte tUl lokalerna. Huvudmannen skall ha dessapengar, och man måste ta från elevavgifterna. Det kostar perinternatelev, om det skall vara någon mening med att åta sig en sådan här uppgift.Resultatet av detta är att det blir en mycket hög kostnad for föräldrarna. Det finns många skäl till att intresset för riksinternatenstarkt har sjunkit. Jag anser att skulden ligger hos det departement somutbildningsministern styr; det finns ett svagt intresse av att följa deintentioner och målsättningar som vi från början har räknat med skulle infrias.Det är ett svagt intresse också hos dem som har satts att ansvara för detta. När tiden för ansökningarna till internatskolorna nu ärute, säger den rapport jag fick i går att det finns elever anmälda till barahälften av platserna och att alltså av platserna fortfarande ärlediga. Vad beror det på? Det beror först och främst på avgifterna. En annanorsak är sättet att göra reklam för skolorna, att tala om deras existens, Fömthar Grännaskolan själv skött den saken genom att ta kontakt med ambassaderna,beställa utrikesannonser och framföra informationen på ett målinriktat,intressant sätt till olika famUjegrupper. Hur sker detta ? Jo, det skergenom något slags standardannons för alla internatskolor med en krona ovanpå inågra av våra större tidningar. Man kan inte i det sammanhanget jämföra t, ex.Grännaskolan med Sigtunaskolorna, därför att Grännaskolan har icke någontradition. Den har funnits , medan Sigtunaskolorna har en tradition medföräldrar i generationer som har skickat sina ungar dit, 1 stället är detnödvändigt att Grännaskolan kan använda sig av en reklam, och har ocksåGrännaskolan dvs. huvudmannen åtagit sig att med egna medel hjälpastatsmakterna att driva reklam. Vad har man sedan gjort? Ja, det är en sak som är alldelesspeciell. Den organisationskommitté som tillsatts har föreslagit attGrännaskolan skulle bli utan den naturvetenskapliga linjen. När en skola av detformatet blir av med den naturvetenskapliga linjen är detta detsamma som endödsstöt för skolan. Kan man inte åstadkomma en samordning med storkommunen idet sammanhanget, då måste man räkna med att Grännaskolan kommer att försvinnaeller bli en form av flickskola . Något som väl får betecknas som en allmän lapsus är , innan man talat med styrelsen, i annonserna har skickat ut ett besked omatt den 6 aprU 1972 Ang. beslut om riksinternatskolor Grännaskolaninte har sin naturvetenskapliga linje kvar. Detta gör man alltså trots attstyrelsen inte har fattat något sådant beslut - det är bara den statligaorganisationskommittén som har gjort detta. Det är närmast en skandal, tyckerjag, att man har uppträtt på det viset. Jag kaninte låta bli, herr talman, att ta upp en fråga till. kungörelsen nr 1970 om riksinternatskolorstår det att riksinternatskola omfattar de skolformer och studievägar somKungl. Maj:t bestämmer efter framställning av skolans styrelse. Då vill jagfråga: Av vilken anledning har man tillsatt en särskild organisationskommitté,som fick i uppdrag att överväga vilka skolformer ochstudievägar som bör finnas vid riksinternatskolorna fr, o, m, den ?Detta är dock, enligt den kungl, kungörelsen, en uppgift för var och en avskolornas styrelser. Styrelsen är ansvarig för skolans ekonomi. Därvid spelarrekryteringen av elever en avgörande roll. För rekryteringen i sin tur är detavgörande vUka studievägar skolan kan erbjuda. - och detta är det mest egendomliga- som består av de av Kungl. Maj:t utsedda styrelseledamöterna i internatskolorna,gemensamma för de olika styrelserna, får här en karaktär av styrelse överstyrelserna, något som icke förutsetts vare sig i propositionen 1970, idet fattade riksdagsbeslutet eller i de avtal som träffats medhuvudmännen för riksinternatskolorna. Särskilt drastiskt tedde sig förhållandet närorganisationskommitténs förslag, som jag här talat om, sändes på remiss tillstyrelserna, varvid endast den hälft av styrelserna som utsetts av huvudmännenkunde yttra sig ett yttrande som inte kan bU styrelsebeslut utan underskriftav ordföranden, vilken är tillsatt av staten och alltså tillhör denna grupp.Han kunde dock i egenskap av ledamot av organisationskommittén inte yttra sigdäröver! Det är ju det mest märkvärdiga av alltihop. Jag frågar: Avser departementschefen att låta dennaegenartade ordning bestå? Det är också en fråga som tarvar ett svar, för attsvaret på min interpellation skall ge ett besked om möjligheterna attförverkliga intentionerna bakom beslut angående riksinternatskolor.Tänker Ni alltså följa de intentioner som från början fanns? Jag har, herr utbildningsminister, en känsla av att mansöker försvåra för dessa riksinternat att över huvud taget leva vidare och attdet ligger en strävan bakom att driva fram en situation, där man i ställetövergår till de rikselevhem som det nu talas om som skaU ha anknytning tillskolorna i de större kommunerna. Men om det förhåller sig på det sättet, harman också ordnat så att barnen i utlandssvenska familjer inte längre kommer attfå sin undervisning i ; de kommer att skickas till skolor utomlands. Ochdet vore högst beklagligt. Jag hoppas, herr utbUdningsminister, att jag kan fåkonkreta svar på dessa frågor och att något av den oro vi nu känner efterstatsrådets interpellationssvar då kommer att skingras. De konkreta svar som nuefterlyser hade jag kunnat lämna redan i mitt interpellationssvar, om vi hadefått de konkreta frågorna från början. Då hade vi också kunnat spara tid här i Men jag skall gärna försöka att spontant och mycket kortfattat lämna deönskade svaren. Vad då först gäller den naturvetenskapliga linjen, så frågan inte varit föremål för beredning i departementet. Ärendet har ännuinte föredragits för mig. Och självfallet vUl jag inte ta ställning tUl denfrågan utan att ha den bakgrunden.