prot · FV0914 · 1972-12-31 00:00:00 — Det är dock sant att grunderna för JO:s verksamhet kankomma att behandlas av regeringen när den prövar ämbetsansvarskommitténsförslag om avskaffande av tjänstefel som särskUt brott. Kommittén kommer attlägga fram sitt betänkande i vår och vid prövningen av det kommer mannaturligtvis att noga se tUl att förslaget inte försvagar JO-institutionen eUeröver huvud taget minskar justitieombudsmannens aktionsmöjligheter. 1 kommitténsförslag kommer också att ingå grundlagsändringar, och det kommer därförbeträffande vissa ändringar att ta avsevärd tid innan de träder i kraft. Förövrigt vUl jag ge beröm för hans intresse för denna för vårtsamhällsliv utomordentligt viktiga institution. har jag just nu åhört med intresse. Jagtyckte att det var bra att höra honom säga att makt borde ökas, attparlamentet har en viktig ställning i en demokrati. Hans anhängare talar intealltid samma språk. Jag läste i Spiken, som man utger på byggnadsområdet: Ännutror många svenska arbetare att krisen kan lösas genom beslut i ,fullmäktige eller andra instanser. De måste själva få se att denna väg äroframkomlig. - Det gläder mig att nu har talat om för dem attriksdagen och den parlamentariska demokratin är någonting viktigt församhäUet. Jag vill inledningsvis också ta upp att de borgerliga partierna är htet försiktiga i sin budget. Jagskall oförbehållsamt erkänna att tar rejälare tag. lägger fram sina förslagsätter de verkligen snurr på miljarderna. kräver att man skallta bort momsen på livsmedel - det kostar 4,3 mUjarder. Han viU använda merpengar tiU pensionärerna, till bostadstillägg och till en sänkning avpensionsåldern; han vill befria kommunerna från arbetsgivaravgift och låtastaten betala barnstugepersonalens löner - det kostar upp tUl 2 miljarderkronor. Det skaU han täcka med dels höjda förmögenhetsskatter och dylikt därhan räknar med att ta in 2,5 miljarder - och dels minskning av försvaret, somskulle ge 2 mUjarder kronor. Dessainkomstförstärkningar respektive besparingar är helt orealistiska, men även omman skulle godta dem skulle förslag, enligt de preliminäraberäkningar man kan göra, öka upplåningen i statens budget med ungefär 3miljarder kronor. Även om man godtar både konjunkturbedömningoch hans besparingar och inkomstförstärkningar vilket sakligt sett verkligeninte skulle gå - ger hans förslag absolut inte pengar för att täcka dekostnader som uppstår om han tar bort momsen på livsmedel. JagStäUde inledningsvis en fråga om EEC, för det är viktigt . Jag skaU geherr ett oförbehållsamt erkännande. Hans svar var kort, koncist ochentydigt. Det finns inga skUlnader mellan våra bedömningar avneutralitetspolitikens oförenlighet med medlemskap i . HerrHelén vUle väl på något sätt ge samma svar på något sätt. Det var långatirader, där ju aldrig kunde lyfta sig över partipolitiken utanskulle föra in olika negativa omdömen om regeringen, osv. försökteherr hänvisa tUl politiska fakta i stället för att klart och rejält sägaifrån; Vår bedömning är densamma som regeringens och . Men hanhar ju en chans tUl. HerrBohman svarade på min fråga: "Vet inte." vet inte ommedlemskap i är förenligt med neutralitet. Det vet man i , iSchweiz och i . Även de andra pohtiska partierna i vet det, menherr vet det inte. Jag skaU inte ta upp den debatten. Det är alldelesklart att detta är en bedömning som vi själva måste göra. Vad tål vårneutralitetspohtik? Vi kan mte gömma oss bakom ett "vet inte". HerrBohman har ju nu med sitt tal om att neutrahtetspolitiken egentligen bör kunnaförenas med medlemskap sökt strid i denna fråga. Jag kan inte uppfatta det somannat än en antydan om att vi skaU uppge neutralitetspolitiken, sakligt sett. Stundomtalar man htet nedlåtande om neutralitetspolitiken. Man talar litet föraktfuUtom att den är en helig ko. Jag reagerar väldigt starkt mot sådana talesätt. Manbör komma ihåg att denna neutralitetspolitik av oerhört många människor i dettaland upplevs såsom en väsentlig trygghetsgaranti. Den är starkt folkligtförankrad genom en lång historisk tradition. PerAlbin stod såsom en symbol för vår vilja att stå utanför kriget, ochhan fullföljde sin politik med stor fasthet. I en orolig efterkrigstid hardenna aUiansfria utrikespolitik fuUföljts av , ochTorsten . tycks det ibland på sina håll finnas föreställningar om atten ny generation socialdemokrater skuUe vara vUlig att kasta denna pohtik överbord. Jag vUl klart och entydigt säga ifrån: Släpp sådana tankar! Jag är djuptövertygad om att ettkonsekvent fullföljande av den aUiansfria utrikespolitiken bäst gagnar vårteget folks intressen och att den bidrar tiU fred och stabUitet. I , dåman äntligen ser ut att kunna stabUisera läget i , är det för migotänkbart att det skulle vara ett europeiskt intresse att destabUisera läget inorra genom att överger sin neutrahtetspolitik. Det finnsingenting i det internationeUa läget och ingenting i det svenska folketsgrundläggande trygghetskrav som motiverar ett övergivande av vårutrikespoUtik. Nå, i denna marknadsfråga och dess utrikespolitiskakonsekvenser må ha sin övertygelse. Vi har vår. Jag tycker att herrBohman borde besinna följande; Vår uppläggning av förhandlingamahar fått stöd av en praktiskt taget enad nation. Den innebär att vi konsekventhåller fast vid vår utrikespoUtik. Den innebär också att vi praktiskt tagetenade vUl gå in i och kommer att gå in i en positiv medverkan i ett europeisktsamarbete inte bara därför att det gagnar oss, utan också därför att vihoppas kunna ge ett konstmktivt bidrag tUl samarbetet. Detta är en styrka, och för framtiden. Om linje och vissa appeller som utsänds frånprivata sammanslutnmgar skulle vinna något bredare stöd i opinionen än ,skulle detta utan varje tvivel medföra en djup spUttring av den svenskanationen. Är beredd att ta ansvaret för det? Vi har små grupper som på ömse håll bekämpar vår EEC-pohtik.Det är emeUertid min övertygelse att den breda uppslutningen kring vårförhandlingslinje kommer att bestå och, som jag hoppas, ytterligare stärkas.Jag konstaterar att dagens debatt ger bekräftelse på att vår politik har stödav en överväldigande majoritet i riksdag. Låt mig därefter, fru talman, gå över tUl på ett sätt meranäraliggande ting, nämligen det ekonomiska läget. Jag kan väl förstå att de borgerliga partiledarna kännerbehov av att hitta någon förklaring till eller ett försvar för att de harövergivit sin ståndpunkt från - det är både naturligt ochmänskligt. De försöker hävda att sysselsättningen hade varit bättre, om vi hadegenomfört deras förslag. Detta är, i bästa fall, ett helt obevisat påstående.Jag tror inte på det. Däremot hade vi då fått den likviditetsuppladdning iekonomin som numera så bestämt varnar för i sin partimotion. Mansäger där att underskottet blev så stort att det skapar risk för en såstor lUviditet att vi måste ta i synnerligen hårt med kreditpohtiken nästa år.Det är ju vad vi sade . Det dröjde en månad för att kommafram till samma ståndpunkt. Vidare skyller man på tidsfaktorn - det skulle talång tid att behandla förslaget. Men om man helhjärtat tycker att någonting ärriktigt får man inte låta sitt stäUningstagande avgöras av andra partierseventuella reaktioner. Det gjorde man inte . Det finns heller ingakonstitutionella skäl. Förklaringen måste vara att man inte tror på åtgärden.Det faktum att ni efter höstriksdagens slut övergav paketet kanskeär bevis nog för vad ni själva sakligt anser om dess effekter. Det går ju inteatt på ett rimhgt sätt förklara för folk att man viU sätta in 4mUjarder kronor på genereUa åtgärder och en månad senare inte vill satsa ettenda öre. Det är klart att har det speciellt svårt,eftersom han varit något av en banerförare för det här paketet, även om herrHelén något ofint talat om att de andra borgerliga partierna medvetet sköt framherr som skylt för paketet, medan det var andra som drog i trådarna.Det var inte särskUt fint sagt. Men har sagt att moderatasamhngspartiet står i främsta ledet när det gäller att värna sysselsättningen.Eftersom av naturliga skäl har svårt att tala om vad det verkligenvar fråga om, skall jag göra det i stället och göra det så skonsamt sommöjligt. Det var i en för regeringen besvärlig situation som nigjorde en partipolitiskt motiverad aktion. Den hade inte något vidare sakligtunderlag. Den var relativt ofarlig för er, eftersom ni kunde förlitaer på att skulle avslå förslaget. Det behövde därför aldrigkonfronteras med verklighetens obarmhärtiga ljus, och det har sålunda barablivit ett minne. Beviset för att vår sakhga kritik var riktig är att ni inteåterkommit till förslaget. Detta tycker jag är mycket glädjande. På sätt och vis vill jag också beteckna det som mycketglädjande att återkommer tiU hela vår argumentation från i höstas.Han anklagar oss för att vår selektiva pohtik inte är tUlräckligt selektiv förNorrland. Men om man hade släppt i väg i generellalättnader tUl företag i Syd- och MeUansverige, då hade vi inte haft någrapengar att sätta in i . Inte hade detta minskat gruvornas ellerskogsindustrins lagerhållning. Det har gjort ganska mycket att vi kunnat föraen selektiv politik, med vars hjälp vi kunnat sätta in åtgärder för de gruppersom var speciellt hotade. talar om stordrift och koncentration. Men vemär det som driver fram stordrift och koncentration? Inte är det regeringen ochstaten. Vi försöker att utlokalisera och decentralisera så gott vi kan, ochdetta kommer vi envist att fortsätta med. Nej, koncentrationstendenserna kommerfrån det privata näringslivet och dem försöker vi att motverka med enregionalpolitik. De kommer ock.så av tekniska och ekonomiska skäl från denekonomiska föreningsrörelsen inom jordbmket. Hur många mejerier och slakterier har man enbart under desenaste åren lagt ned ute i bygderna? När man skulle bygga Böndernas hus iSkåne, lade man det mitt i storstaden i området. skullejordbrukskassomas huvudkontor bygga nytt. Man hade fått byggnadstUl-stånd föruppförande av en ny kontorsbyggnad här i . Inrikesministern tog uppöverläggningar med jordbmkskassorna och sade; Om ni är beredda att i stäUetlägga huvudkontoret ute i landet för att minska koncentrationen ochstorstadstillväxten, är vi beredda att från samhäUets sida gå in med bidrag ochstöd för att hjälpa er. Men vad hände? Jo, man sade nej kontoret måste liggai . Hur skall vi då göra? gUlar ju inteflyttningsbidragen. Om nu en pojke eller en flicka som går arbetslös iVästerbotten eller kan få ett jobb i jordbrukskassan i ,skall han eller hon då inte få flyttningsstöd därför att företaget inte följtdet råd vi gav det att söka sig till en annan ort? Flyttningsbidragen gäUer jude enskilda människorna, och det är väl inte dessa som skall drabbas omföretagen inte vUl flytta. Den liUa subvention detta innebär för företagen ärmycket hten i jämförelsemed om man skulle sänka arbetsgivaravgiften i de mest expansivaregionerna. Jag har ingenting emot mycket av det som om nödvändigheten av en decentralisering och en jämnare utspridning. Niklagar ibland över att ni har så litet att säga till om i , men på ettområde har ni verkhgen något att säga tiU om; många inom intar ledande positionerjust inom föreningsrörelsen. Ta upp en allvarhg diskussion om hur långt ni ärberedda att fortsätta koncentrations- och rationaliseringspolitiken samt om hurlångt ni är beredda att spela med i regionalpolitiken. Vi är öppna fördiskussioner med denna viktiga folkrörelse om hur samhället kan hjälpa tUl attlåta den spela med på ett konstruktivt sätt. Men det måste finnas konsekvens idet hela. högerledare brukade läsa upp brev eller telegramfrån aUmänheten. relaterade vad en företagare i som hadesuttit och tittat på TV hade sagt. Företagaren hade 50 anställda. Jag undrarhur många av dessa som har förmånen att i TV beskåda våra övningar. Detenklaste sättet att besvara hans anklagelse om att man hyser oro för sysselsättningenpå grund av att vi så länge har haft en socialdemokratisk regering är attpåpeka hur det var tidigare när styrde och stäUde. Ett annat sättär att påpeka att trots de svårigheter som finns så har vi i dagden högsta sysselsättningen bland befolkningen i någotindustriland i och . Antalet vuxna i arbete är trots vårasvårigheter större än någon annanstans. En tredje sak jag vill säga till honomär det faktum att den blomstrande företagsamhet som vi har haft i landet tUlicke ringa del har berott på sysselsättningspolitiken som håUit hjulen i gångoch gett människorna köpkraft. Varför har då de anstäUda inom detta företag anledning attkänna oro? Jo, det är på grund av den stmkturtationalisering som går fram genomnäringslivet och som väl har tekniska och ekonomiska motiv. Men vad har deenskUda människorna att lita på? Jo, i sista hand är det på att vi aUagemensamt skaU skydda den enskUda människan mot den tekniska utvecklingens konsekvenser.Det skaU vi göra genom regionpohtiken, arbetsmarknadspohtiken och genom socialaskyddsåtgärder. Det är någonting som vi måste klara av gemensamt. Jag vet intehur det är på det aktuella företaget, men med en god arbetsmiljö, med utvidgadföretagsdemokrati och med en ökad trygghet i anstäUningen minskar deanställdas oro för den framtida sysselsättningen. Det jag egentligen vill ta upp med är hansideologiska resonemang. Han började sitt anförande med att säga att jag nogskuUe kaUa honom reaktionär. Naturligtvis är han det, men det räcker inte. Förvad är det som egentligen har hänt? Jag läste upp några citat ur en motion frånmoderata samlingspartiet av vUka det finns ett mycket stort antal. Det står bl.a., att det är knappast möjligt att på något område visa på en utveckling därden enskUdes beslutsutrymme har vidgats som ett resultat av densocialdemokratiska politiken. På ett annat ställe står det, att de enskildainkomsttagarnas möjligheter att disponera sin inkomst efter egna önskningar ochbehov har ständigt och planenhgt begränsats. Det finns på punkt efter punktliknande uttalanden där man totalt dömer ut helafolkhemspolitiken och hela den pohtik som socialdemokraterna har fört samtsäger att den har minskat friheten och att skatterna är för höga. Moderaternatog in hela perioden i sitt resonemang, och därför frågade jag; Har verkligenden enskildes frihet minskat? Jag pekade på folkpensionärerna. Jag pekade påungdomarna. Jag pekade på de handikappade. Jag kunde ha nämnt de sjuka. Jagkunde ha nämnt de ensamstående mödrarna. Jag kunde ha nämnt många andra gmpper.Det är ju deras ökade frihet som vi har betalat om ni vill använda detuttrycket på skattsedeln i sohdarisk anda som ett uttryck för en gemenskap isamhället. När jag alltså frågar om det verkligen är så att frihetenhar minskats genom dessa åtgärder, viker undan och säger: Nej, vihar varit eniga om allt det här. När det gäUer allt det goda så är längre reaktionär, då är han bara rädd att ta konsekvenserna av sina egnaord. säger att den socialdemokratiska politikenhar lett till nationens min och i nästa replik säger han; Nej, egentligen harvi varit eniga om aUt det här. Om hade haft modet att följa upp sittresonemang och säga: Ja visst, det var fel att satsa på det och det och det, såhade det varit någonting att bemöta, men viker han bara undan. Tala om vadni syftar på! Har vi satsat för mycket på försvaret, på folkpensionerna, påsjukdomsskyddet, på de partiellt arbetsföra? Ni talar helt aUmänt om att vihade fått så många statsanställda och att dessa inte var produktiva. Forskarnavid våra forskningsinstitutioner, lärarna, vägarbetarna, de som jobbar medpartiellt arbetsföra på ett arbetsträningsinstitut är alltså inte produktiva isamhäUet! Varför vågar ni inte föreslå att de tas bort då? Ni talar om vad ni tänker, men ni vågar inte fullfölja eratankar i praktisk gärning. Då är man reaktionär i tanke och ord men nog såräddhågad i handling. Eller också menar man ingenting med sina ord. Det är likadant om vi ser mot framtiden här. Jag har sagtatt när jag läser de borgerliga motionerna så tycker jag det är något avåterkomst för en löftespolitik. Det gäller kanske inte i så hög grad på mycketkort sikt. Vad vi fått reda på är att herrar , och sattsamlade tUl en gemensam överläggnmg på en fashionabel herrklubb, StorasäUskapet här i . Det utgör för övrigt något av en festlig knorr tUlherr Heléns varmhjärtade tal om kvinnans frigörelse här, att när de borgerligapartUedarna skulle överlägga träffades de på det enda ställe i landet där detsåvitt jag vet föreligger strikta restriktioner beträffande kvinnornasmöjlighet att komma in, fru talman. Kunde herrarna inte hitta någon annanlokal? Då sades det att ni hade kommit överens om en gemensamkonjunkturbedömning. Det har konstaterats att ni har ingen annankonjunkturbedömning än regeringens. Möjligen kommer ni att ha en . Vid en preliminär genomgång befinns det emellertid attbåde och folkparriets förslag innebär en klar försvagning av budgetenmed mellan 300 och 500 mUjoner kronor. Men det är när man ser på litet längresikt som man blir litet mer orolig. Detföreslås i motioner från oppositionspartierna höjda och index- den 2 febmari 1972 regleradebarnbidrag, vårdnadsbidrag, mera pengar til! regionalpolitiken och sänktpensionsålder. Ni har även antytt höjda försvarsutgifter. Det finns nästaningen tänkbar reform som inte på något sätt täcks av era motioner. Detta var utgiftssidan. radas det upp förslagtiU skattesänkningar i ohka former. Skatteskalorna skaU indexregleras, vUketvid en prisstegring automatiskt ger de högre inkomsttagarna större skattesänkningarän de lägre. Marginalskatterna skaU justeras,de lägsta inkomsttagarna skaU få en särskUd lättnad, arbetsgivar- ochATP-avgifter skall differentieras, dvs. i reahteten sänkas på en del håll. På samma gång som man nu stäUer ut räkningar på en radreformer viU man aUtså försvaga samhällets resurser genom skattesänkningar. Detenda finansieringsmedel som har anvisats är en besparingsutredning. Dessutomhar talat om avgifter på offentUga tjänster. Den endakonkretisering han hittUls kommit med är avgifter på golfbanor samt på en brosom ännu inte är byggd, och det är kanske inte något större bidrag tillstabUiseringspohtiken. Hert citerade vad jag hade sagt i ,och jag har också läst vad herrarna har sagt. sade: Upp tUl kampmot överbudspolitiken! av 1970-talets politiker krävs stor sparsamhet medgenerösa löften och fett valfläsk. lovar generöst storaskattesänkningar. sade att vi har tagit våra reformer påavbetalning. Det är först nu räkningen kommer. Vi kan inte fortsätta på dettasätt. 1 framtiden måste vi visa räkningen redan när reformen föreslås. Sedanföreslår man en rad olika reformer utan räkning. , slutligen, säger att det är en självklaruppgift för politikerna att se till att det råder balans i samhäUsekonomin. Detär dess värre inte lika självklart att politikerna kan leva upp tiU dettaansvar. Om skall vara ett exempel i detta sammanhang är detriskabelt om han lovar för mycket. fortsätter nu med sitt tal om att denoffentliga sektorn är en sådan fara för medborgarna. Han lovar skattesänkningaroch säger att det är möjligt att skära ned och spara. Jag står också för vadjag sagt, nämhgen att vi får vara mycket sparsamma och får göra hårdaprioriteringar. Men ni får verkhgen komma med något annat än golfbanor ochbroar när ni skall konkretisera vad det är vad ni skall spara in på. I har man en högerregering. Vad är det den harkunnat spara in på för att sänka skatten för de högre inkomsttagama? Jo, manhar infört höjda avgifter på skolmåltider, slopat gratis skolmjölk för bam , höjt avgifter inom socialförsäkringen, förlängt eller återinförtkarenstid i sjukförsäkringen, höjt matpriser genom att avskaffa livsmedelsstödet,minskat anslagen tUl forskningen, slopat ohka regionala sysselsättningsstöd ochkraftigt minskat stödet tUl bostäderna. Det är detta man har fått ge sig på föratt göra besparingar. TUl , som talar och talar om att vi skallspara, vill jag säga: Kom med ett enda konkret förslag, annars faller ju heladen berömda frihetsideologin sönder! Jag har sett en antydan, nämligen i VeckansAffärer, där säger att man, om man inte kan spara på något annatsätt, kanske på nytt måste börja diskutera indexregleringen avtransfereringarna. Vad är det för transfereringar? Den största ärfolkpensioneringen, och det är i stort sett också den enda som ärindexreglerad. Våra 1,5 mUjoner pensionärer ålderspensionärerna och de somhar änkepension, barnpension och förtidspension får ett tillägg när prisernastiger. Att avskaffa den ordningen är det förslag till besparing som har fört fram till diskussion han har viftat med det i alla fall. kommer moderata samlingspartiet gemensamt med detvå andra borgerliga partierna med förslaget att sätta den progressivaskatteskalan på index, dvs. när priserna stiger så justeras automatisktskatteskalorna, vilket gynnar i första hand de högsta inkomsttagarna. Att å enasidan föra fram förslag om indexreglering av den progressiva skatteskalan,vilket automatiskt mest gynnar de högsta inkomsttagarna, och å andra sidanbörja vifta med förslaget att ta bort indexregleringen för den fattigastebefolkningsgruppen, nämligen folkpensionärerna, är det vad kaUarför sin nya vision av folkhemmet? Det är en relativt aUvarlig fråga. har sinvana trogen citerat socialdemokrater, som har sagt något förnuftigt omfolkhemmet, och framhållit att han själv ansluter sig till det. Men i sammaanförande är bärande grundtanke att det vi försökt göra för attförverkliga folkhemstanken har inneburit en begränsning av människornas frihetoch ett ständigt minskat beslutsutrymme för dem. talar han för enideologi som går rakt emot möjligheterna att bygga vidare på tanken om ettfolkhem. Man bör vara försiktig med orden, . Visst har vi anledning att tala om samförstånd isamhället, naturligtvis också med näringslivet. Jag har vid flera tUlfällen på i ett långt principiellt anförande och påLO-kongressen tagit upp nödvändigheten av att, trots att det finns åsiktsskillnaderoch intressemotsättningar i samhället, finna förnuftiga vägar till samtal ochen samhng av krafterna kring konkreta ting. Det är en Unje som socialdemokratinhåller fast vid. Men det räcker inte med att säga, som gjorde,att företagare och anstäUda är motparter vid fördelning av produktionsresultatet.Vi anser att det är ett intresse också att de anstäUda har ett medansvar förutformningen av miljön, för utformningen av arbetsplatsen, för ledningen avarbetet och över huvud taget för hur företaget utvecklas. Ett sätt att minskamotsättningarna i samhäUet och i näringslivet är ju att ge de anstäUda ettstörre inflytande, mera att bestämma om och därmed ju också ett större ansvar. sade litet föraktfuUt att han inte kännernågon samhörighet med SJ och , därmed antydande att han möjligen kännerstörre samhörighet - av flera skäl med vissa privatföretag. Vi måste kännasamhörighet med , SJ och de privata företagen därför att de fyUer enproduktionsuppgift i det svenska samhället. Men det är självklart för oss attvi känner en särskUt stark samhörighet med de anställda vare sig de är istatliga eller privata eller kooperativa företag och att deanställdas inflytande är nyckeln till framtidens demokrati och avspänning. AUt detta är självklart. Men när nu lanserarsin konfrontationspolitik ty det vUl jag verkligen kaUa den - och samtidigttalar om folkhemmet kanske jag än en gång bör påminna honom om vad Per AlbinHansson sade när han lanserade tanken på folkhemmet. Han sade så här: Skall detsvenska samhället bh det goda folkhemmet, måste klasskillnaderna avlägsnas, densociala omsorgen utvecklas, en ekonomisk utjämning ske, de arbetande beredasandel även i det ekonomiska förvaltandet, demokratin genomföras även socialtoch ekonomiskt. Den definitionen håller även . Den visar attfolkhemmet har att göra med en social utjämning och med demokratisering. När talar om att han inte känner samhörighetmed och SJ, så är det ett gammaldags privatkapitalistiskt sätt att tänka. "Det är ett statligt företag alltså känner jag ingen samhörighet meddet." Men det som är det viktiga är den demokratisering som inifrån iföretagen ger de anställda en möjlighet tiU medinflytande. Sedan är det frågan om den sociala utjämningen.