prot · FV09117 · 1972-12-31 00:00:00 — i vill attinbetalningen av ATP-avgifter skall knytas till löneutbetalningarna så atteftersläpning inte behöver ifrågakomma. Som sade delar utskottet motionärensuppfattning att eftersläpningen kan innebära problem för en del förelag,eftersom den slutliga avgiften betalas efter det atl preliminärbetalning har skett. Dessutom är den preliminära inbetalningen som regelbetydligt lägre än den slutliga avgiften. kan stora avvikelser bero på alt företagensmöjligheter till jämkning medför att de avsiktligt betalar in för lågapreliminära avgifter. Att som motionären föreslår knyta redovisning och inbetalning av ATP-avgifternadirekt till löneutbetalningarna är knappast möjligt. Vid beräkning avATP-avgifter skall nämligen avdrag göras på arbetstagarens inkomster med ettbasbelopp, och om arbetstagarens inkomst överstiger 7,5 gångerbasbeloppet skall maximiavdrag göras. Jag vill nöja mig med detta exempel för att visa påsvårigheterna att göra inbetalningarna direkt och definitivt under det år somavgifterna hänför sig till. Även om ett enigt utskott i viss omfattning delarmotionärens intentioner anser vi att de utredningar som arbetar med dessafrågor bör få komma med sina förslag innan ställning tas. iLjusdal ifrågasätter visserligen om utredningarna kommer att ta upp dennaproblematik. Jag förmodar dock att åtminstone den s. k. avgiftsutredningenkommer att få syssla med detta problem, eftersom denna utredning skallframlägga förslag om en överflyttning av arbetsuppgifter tUl de lokalainstanserna. Med detta ber jag att få yrka bifall tillsocialförsäkringsutskottets hemställan i betänkande nr 30. Reglerna för tilläggssjukpenning vid havandeskap i (fp): Jag tvivlar inte på att vissasvårigheter kan vara förknippade med lösningen av detta problem. Men då det förmånga mindre företag utgör ett verkligt svårt problem och eftersläpningen därkan få mycket ödesdigra följdverkningar, anser jag att man måste gripa sig anmed problemets lösning. Jag upprepar att jag skulle anse det mycket värdefulltom avgiftsutredningen verkligen tar upp problemet och försöker åstadkomma enlösning. Överläggningen var härmed slutad. Utskottets hemställan bifölls. § 20 Föredrogs socialförsäkringsutskottets betänkande nr 31 i anledning av motion om placering i högre sjukpenningklass under pågåendesjukdom. Utskottets hemställan bifölls. §21 Reglerna för tilläggssjukpenning vid havandeskap betänkande nr 32 i anledning av motioner angåendereglerna för tilläggssjukpenning vid havandeskap. 1 detta betänkande behandlades motionen1972:460 av (), motionen1972:964 av fröken i m. fl. (c), motionen 1972:985 av herrar () och ()vari hemställts att hos Kungl. Maj:t begärde skyndsamt förslag tillsådana lagändringar att mödrar, vilkas barn efter förlossningen vistades på 6 protokoll 1972. Reglerna för tilläggssjukpenning vid havandeskap sjukhus,fick utsträckt rätt till havandeskapsledighet och tilläggssjukpenning ienlighet med vad som angetts i motionen samt motionen 1972:986 av m. fl. (fp, s, c, m)vari hemställts att beslutade om i motionen angiven ändring av 3 kap.13 § lagen om allmän försäkring, vilket förslag innebar avskaffande av regelnatt rätten till tilläggssjukpenning upphörde om modern utförde förvärvsarbeteunder . Utskottet hemställde att skulle avslå 1) motionen1972:460, 2) motionen1972:964, 3) motionen1972:985, 4) motionen 1972:986. Reservation hade avgivits av herrar Ringaby (m) ochMundebo (fp), fröken () samt i (), som ansettatt utskottet under 3 och 4 bort hemställa, 3. att riksdagenmed bifall tiU motionen 1972:985 i skrivelse till Kungl. Maj:t begärdeskyndsamt förslag till sådana lagändringar att mödrar, vilkas barn efterförlossningen vistades på sjukhus, fick utsträckt rätt tillhavandeskapsledighet och tilläggssjukpenning i enlighet med vad som angetts imotionen, 4. att riksdagenmed bifall till motionen 1972:986 för sin del skulle anta av reservanternaframfört förslag till lag om ändring i 3 kap. 13 § lagen (1962:381) om allmänförsäkring. Fröken (): Den reservation som är fogad vid dettautskottsbetänkande behandlar två motioner som kammarens ledamöter har varit ikontakt med tidigare. Jag vill ändå säga etl par ord om var och en av dessamotioner. I motion nr 985 föreslås att man skall ge möjligheter nybliven moder att skjuta upp uttaget av havandeskapsledighet, dvs. skjutaupp uttaget av det sjukpenningtUlägg, vartill hon är berättigad, till en senaretidpunkt än som är möjligt enligt gällande bestämmelser; den gräns som nufinns är 180:e dagen efter nedkomsten. En sådan möjlighet skulle vara av myckelstor betydelse vid det tillfälle då ett nyfött barn är sjukt och av denanledningen måste vistas på sjukhus och alltså inte kan vårdas direkt avmodern. Det skulle vara mycket värdefullt för modern att ha möjlighet att varahemma när barnet kommer hem från sjukhuset, och det är viktigt att moder ochbarn kan få den kontakt som annars modern skulle ha haft direkt med det nyföddabarnet. Det inträffar ju att barn föds för tidigt och måste liggai kuvös under kanske . Modern har då inte någon som helstmöjlighet tUl direkt kontakt med barnet och kunde kanske utnyttja tiden bättregenom att återgå i förvärvsarbete och ha möjlighet all senare vara ledig medtilläggssjukpenning när barnet kominer hem. Utskottsmajoriteten säger - s. 10 i utskottsbetänkandet att en sådan regel, som- alltså endast skulle kunna tillämpas när barnet vistaspå sjukhus,inte skulle tillgodose moderns behov av vUa och återhämtning efter nedkomsten. Enligt min mening är inte det resonemanget konsekvent. Detär inkonsekvent så tUl vida att den regel som finns innebär att en moder kanvara havandeskapsledig med tUläggssjukpenning än 30dagar efter nedkomsten endast under förutsättning att barnet vårdas av modern.Det innebär alltså att man helt enkelt räknar med att bör vara tillräckligtför att modern skall kunna återhämta sig. Vi reservanter påpekar att det finns en regel iarbetarskyddslagen som innebär förbud mot arbete inom vissa yrken efter nedkomsten, och vi menar att den regeln gertillräckligt skydd för att modern skall kunna få den vila hon är i behov av. Ulskottsmajoriteten hänvisar också tUl förslag somframlagts av famUjepohtiska kommittén. Detta förslag innebär atttUläggssjukpenning vid havandeskap skall förändras till föräldrapenning och attden skall kunna utgå , alltså längre än , dågränsen är satt tUl . Naturligtvis är man positiv till en sådanförlängning av möjUgheten till ledighet för någon av föräldrarna i samband medatt familjen får barn, men det löser inte problemet som uppstår när ett nyföttbarn måste vistas på sjukhus kanske och den gränsenfortfarande finns att inte någon av föräldrarna fårtUläggssjukpenning för att få vara hemma och handha vårdnaden av barnet. Detkan alltså innebära betydande svårigheter för familjen att i en sådan situationpå bästa sätt ta hand om sitt barn. Vi finner det mycket angeläget attriksdagen nu verkligen prövar om den inställning man har intagit tidigare tilldenna fråga. Motionen 986 tar upp den regel som tillåter att en nybhvenmoder förvärvsarbetar utanför hemmet utan att rätten tilltUläggssjukpenning för resten av de upphör. Arbetar man 31 dagarunder förlorar man tUläggssjukpenningen för hela den återståendetiden, men om man nöjer sig har man möjlighet att fåtilläggssjukpenning även under resten av perioden. Motionärerna menar att det nu kan vara dags att avskaffaden här regeln. Jag vill gärna påpeka att motionärerna är representanter frånfyra partier. Det är en representant från vardera , socialdemokraterna,och . Man bör också i det här sammanhanget observeraatt både LO och ansåg att det var dags att slopa denna regel. I avslagsyrkandet på motionen återger utskottsmajoritetenvad andra lagutskottet skrev i sitt betänkande . Jag skall be att fåläsa några rader på s. 11 i socialförsäkringsutskottets betänkande år 1972.Andra lagutskottet "underströk att de skydds- och vårdsynpunkter som lågbakom reglerna om tilläggssjukpenning vid barnsbörd inte i tillräcklig grad lätsig förenas med ett system där det utan några konsekvenser iförsäkringshänseende överläts åt kvinnan själv att bestämma i vilken omfattninghon skulle utnyttja ledigheten". Det är ganska märkligt att utskottsmajoriteten inte pånågot sätt har tagit avstånd från detta ultalande, som jag tycker återspeglar en Reglerna för tilläggssjukpenning vid havandeskap Reglerna för tilläggssjukpenning vid havandeskap förmyndarattitydsom man borde ha kommit över vid det här laget och som passar mycket dåligt idagens debatt om kvinnans jämställdhet. Vi menar att modern själv är fulltkapabel att avgöra vad som är lämpligt i just hennes situation. Vi har ireservationen också påpekat att effekten kan bh den motsatta mot vad man avser.En moder kan t. ex. ha börjat förvärvsarbeta och kanske råkat upptäcka efteratt ha hållit på i att hon inte orkar med, att det var tyngreän hon räknat med. Hon kan då inte dra sig tiUbaka från detta förvärvsarbeteutan måste fortsätta. Detta kan vara menligt både för hennes hälsa och förskötseln av hem och barn. har ett förslag som även berörden här motionen. Man föreslår att 30-dagarsregeln skall tas bort, men man serdet som en mer långsiktig historia. Över huvud taget är familjepolitiskakommitténs förslag långsiktiga. Man tar upp en del ting som led i ett programför . Ulskottsmajoriteten vUl helt nöja sig med att avvakta vadsom kommer atl hända med kommittéförslaget. Men vi menar att det enhälligaförslaget från familjepolitiska kommittén kan tas som ett ytterligare motiv föratt nu gå tUl verket och ändra dessa bestämmelser. Det skulle inte innebäranågon som helst svårighet att ändra denna bestämmelse. I motionen och ireservationen föreligger förslag tUl lagtext. Kammaren har möjlighet attomedelbart fatta beslut i den här frågan. Jag ber, herr talman, att fä yrka bifall tUl reservationensom är fogad tUl betänkandet. I dettaanförande instämde herrar () och Ringaby (m). Fröken i (c); I motionen 964 har jag tUlsammans med fleraandra motionärer yrkat på en ändring av den del av 3 kap. 1 3 § i lagen omaUmän försäkring som lyder så här: "Från och med den trettionde dagenefter förlossningsdagen utgår sjukpenning endast om kvinnan har eller på grundav sjukdom är förhindrad att hava barnet i sin vård." Den ändring vi begär skulle innebära atttillägssjukpenning skall utgå även om kvinnan är förhindrad att ha barnet i sinvärd, om detta beror på att barnet är sjukt och intaget på sjukhus. Det är inteså att modern, i och med att ett spädbarn blir intaget på sjukhus, automatisktkan återuppta sitt förvärvsarbete. Dels kan, som vi anfört i motionen,sjukhusvistelsen vara så pass kort att det inte är tänkbart med hänsyn tillvikarie som är anställd för tjänsten, dels kan barnets sjukhusvistelse förmodern innebära påfrestningar och bundenhet av sådan art att det är praktisktomöjligt för henne att återgå till förvärvsarbete. Hon kan behöva amma barneteller lämna modersmjölk tUl sjukhuset. Är resorna långa till sjukhuset läggerredan detta hinder i vägen för förvärvsarbete. Ofta bedömer också läkaren detsom angeläget att modern vistas på sjukhuset så mycket som möjligt för att gebarnet den fysiska kontakt som bedöms så viktig i den första späda åldern. Fröken talade om värdet av att mamman ärhemma när barnet kommer hem från en eventuell sjukhusvistelse. vUctigt.Men det kan vara nog så viktigt att hon finns tiU hands barnetvistas på sjukhus. Motion 964 har remitterats till Försäkringskasseförbundetoch . Båda remissinstanserna har varit positiva tiUyrkandet i motionen. avstyrker dock bifall tiU motionen,och det paradoxala är att man gör det med hänvisning till att tillämpningen avden här bestämmelsen är mycket liberal och man hävdar att motionsyrkandet ipraktiken redan är tillgodosett. Om det är så, är väl detta ett skäl att snabbtanpassa lagbestämmelsen efler praxis. vet jag att det finns fall där dennaliberala tolkning inte görs, och det är anledningen till att motionen väckts. Utskottet påpekar att famUjepolitiska kommittén i sittbetänkande FamUjestöd föreslagit att den här lagparagrafen skall ändras precisså som vi har yrkat i motionen 964. Kommittén har ansett att föräldrapenningskaU kunna utgå även när föräldrarna är förhindrade att utöva den direktavården, därför att barnet är intaget på sjukhus, och föreslår att en uttryckligregel med denna innebörd införes i lagen. Utskottet föreslår nu att man skaU avvakta den fortsattabehandlingen av familjepolitiska kommitténs förslag, dvs. man skall avvakta denproposition som väl skall bli resultatet. Även om jag inte rUctigt inser varför man inte redan nukan fatta beslut i en fråga varom alla tycks vara överens, skall jag, herrtalman, låta bh att stäUa något yrkande. Jag förutsätter att frågan snabbt blirlöst i samband med den väntade propositionen om familjestödet. Reglerna för tilläggssjukpenning vid havandeskap Låt mig börja med motionen 964, som frökenAndersson i talade för. Det är en motion som det mte finns någonreservation och inget särskUt yttrande till i betänkandet. Denna motion har kommit till stånd, såvitt jag gjort migunderrättad, på grund av att man någonstans hittat ett enstaka fall som intefått ersättning enligt anvisningar. Jag viU påstå attingen lagändring i världen kan utformas så att man kan undvika att detinträffar olycksfall i arbetet på den punkten. Fröken i hänvisade tillremissyttrandena, och jag vill framhålla att har sagt isitt remissyttrande att departementschefen har uttalat att man skall se mycketliberalt på sådana fall där barnet vistas på sjukhus. Man anser sålunda attmodern har barnet i sin vård om det inte redan vid början av sjukhusvistelsenklart kan sägas ut att barnet kommer att vårdas på sjukhus under mycket långtid. Såvitt jag har kunnat göra mig underrättad sker den tillämpningen iförsäkringskassorna i enlighet med de anvisningar som finns. Fröken talar för motionen 985, som tas upp i denvid betänkandet fogade reservationen. Där föreslås att när ett barn är sjuktoch ligger länge på sjukhus skall modern ha rätt att uppskjuta uttagandet avsin tilläggssjukpenning för att kunna vara med barnet. Man talar om att barnetbehöver detta stöd och denna vård. Det låter bestickande enkelt, och man sägeratt det är fråga om en mindre justering av gällande Reglerna för tilläggssjukpenning vid havandeskap lagstiftningför att detta skall kunna komma till stånd. Man talar om modern. Vi har väl fått ettmodernare tänkesätt, inte minst sedan familjepolitiska kommittén framlagt sittförslag, där det ju talas om föräldrar. Men jag skall bortse från det när jagfortsätter att tala för utskottet i sammanhanget. Det sägs i reservationen att uppskov med havandeskapsledighetskulle medföra att "modern fick ekonomisk möjlighet att tavård om barnet efter en sådan sjukhusvistelse". Det anges inte hur länge.Man har ingen aning om huruvida det gäller eller sjukhusvistelse.Då kommer en mycket väsentlig fråga med i bilden, nämligen föräldrarnasanställningsskydd. Om de kommer till arbetsgivaren efter ett eller , närbarnet har vårdats på sjukhus, och begär denna ledighet tror ni att de fården då? Det hjälper ju inte att vi har lagstiftat om att de skall ha rätt tillpengar, om de inte får ledigheten. Är inte det förslag litet mera realistitsktsom familjepolitiska kommittén har lagt fram i sitt slutbetänkande? Där begärman att det lagstadgade anställningsskyddet skall utökas och gälla t. o. , och man begär vidare att nuvarande moderskapspenning ochtUläggssjukpenning skaU ombildas och i fortsättningen kallas föräldrapenning,som skall kunna ulgå sammanlagt för modern och fadern -föräldrarna skall ha rätt att alternera och vara hemma hos barnen. Låt vara att detta inte är tillfredsställande enligtmotionärerna, men så vagt formulerade är både motionen och reservationen attutskottet anser att man inte kan ta ställning. Lagändringar kan inte ske sålättvindigt som med mindre justeringar i sådana viktiga frågor där det gällerbåde anställningsskydd och ersättningstid. Sedan tUl motionen 986 och 30-dagarsregeln. Jag viU erinraom att 30-dagarsregeln kom till 1969 på förslag av famUjepolitiska utredningen.Fröken citerar valda delar pä s. 11 i utskottets betänkande. Jag kanfortsätta att citera; "diskuterar i sittslutbetänkande också regeln att rätten till tilläggssjukpenning upphör ommodern utför förvärvsarbete . "Man bygger detta resonemang på att kommittén föreslår att just därför att bådaföräldrarna skall behandlas lika kan det uppstå svårigheter om man skall hakvar denna 30-dagarsregel; om regeln avskaffas kommer det att bli lättare förföräldrarna att välja. talar om att detta är enkelt vi börbesluta . Men hur har inte kammarens ärade ledamöterupplevt att man gått upp och talat om sin egen motion, som givit till resultatatt en utredning skall tiUsättas, och ansett att detta varit ett verkligt faUframåt man har lyckats med sitt motionsyrkande. Så kommer då en utredningtill stånd och framlägger sitt slutbetänkande. Remisstiden ärutgången och remissyttrandena är föremål för behandling i departementet. Då,innan detta är klart, begär man lagstiftning! Jag börjar faktiskt fundera litetgrand över allvaret dels när man begär en utredning, dels när man ser på enutredning vars betänkande ännu inte har resulterat i ett förslag fråndepartementet. Med det anförda ber jag, herr talman, att få yrka bifalltill socialförsäkringsutskottels hemställan i betänkandet nr 32. FrökenANDERSSON i (c): Det vi talar om är ju innehållet i 3 kap. 13§ lagen om allmän försäkring, där det klart stadgas att sjukpenning skall utgå"endast om kvinnan har eller på grund av sjukdom är förhindrad att havabarnet i sin vård". säger fm att olycksfall i arbetet kan alltidinträffa. Menar verkligen att det skall betraktas som olycksfall iarbetet om man följer lagen? Reglerna för tilläggssjukpenning vid havandeskap FrökenBERGSTRÖM (fp): Först etl par ord beträffande motionen 964,som fröken i berörde. Jag vill bara förklara att vi inte ser någon motsättningmellan den motion som föreslår att modern skall kunna ha ledighet under den tiddå ett barn vistas på sjukhus, under förutsättning att det verkligen är behovav och glädje med kontakten mellan moder och barn i dessa sammanhang och attmodern på något sätt kan göra en insats, och den motion som föreslår att modernskall kunna ha rätt atl förvärvsarbeta i stället då barnet liggerpå sjukhus för att i ett senare skede kunna ta ut havandeskapsledigheten, närbarnet kommer hem. Vi menar att det bör finnas lagregler som ger möjlighet förmodern att välja vad som är det bästa och lämpligaste i hennes egen situation. tog sedan upp några resonemang kring motionerna985 och 986, och i första hand förvånar hon sig där över att jag, när jag berörmotionen 985 beträffande uppskjutande av havandeskapsledigheten, hela tidentalar om moderns och inte om föräldrarnas möjlighet till ledighet. Nej, jagtalar om modern på grund av att det här rör den lag som gäller och inteden lag som kan komma på grund av famUjepohtiska kommitténs förslag. Vidare anmärker på att vi inte säger någontingom tidpunkten då modern skall kunna få ta ut den här ledigheten - om det skallkunna vara ett eller efter det att barnet är fött, ifall barnet vistatspä sjukhus under så pass . Nej, vi har inte tagit ställning tiU densaken, och vi tror att det problemet inte kommer att vara särskilt stort. Deflesta fallen kommer att gälla tid som ligger förhållandevis nära nedkomsten.Men även i andra fall bör den här möjligheten kunna finnas, för det är intemindre angeläget att modern skall kunna ha möjligheten att ta vård om barnetnär det kommer hem, även om barnet har vistats på sjukhus under förhållandevislång lid. frågar också hur arbetsgivarna kan komma attställa sig i en sådan här situation, om modern begär ledighet. Ja, där menarjag personligen att man borde kunna få fram regler som innebär att möjlighetenför modern att få ledighet under dessa alldeles speciella omständigheter blirfastslagen. Jag har inte den negativa uppfattningen att arbetsgivarna skulleavslå en begäran om ledighet bara därför att del inte finns någon sådan regelsom jag nämnde. Sedan sade att vi har ställt ett mycket vagtyrkande. Jag medger atl vi har sagt att det inte behövs någon större förändringi reglerna, men sedan hemställer vi i reservationens kläm att "iskrivelse till Kungl. Maj:t begär skyndsamt förslag till sådana lagändringar Reglerna för tilläggssjukpenning vid havandeskap attmödrar, vUkas barn efter förlossningen vistas på sjukhus, får utsträckt rätttill havandeskapsledighet och tilläggssjukpenning i enlighet med vad som angesi motionen,--- ". I det yrkandet har vi väl uttryckt oss ganskaklart, och jag undrar därför vad menar med ordet vagt. När det sedan gäller motionen 986 talade om attfamiljepolitiska kommittén föreslår att den; regel det här är fråga om skallavskaffas, men atl man tydligen gör det mest av praktiska skäl och därför attbåde modern och fadern skall ha rättighet att ta ledigt i samband med att manfår barn i familjen. Därför föreslår man att 30-dagarsregeln rörandeförvärvsarbete skaU avskaffas. Jag är inte helt övertygad om att man har gjortdet av enbart praktiska skäl. Om kommittén hade haft mycket allvarligainvändningar mot att avskaffa regeln, alltså invändningar av den typ somanförs varje gång motioner i denna fråga behandlas, då är det inte så säkertatt familjepolitiska kommittén hade lagt detta förslag. Slutligen vUle så att säga dräpande slå fast atthär finns nu ett utredningsförslag, och då väcker man en motion med begäran omen ändring i lagen. Men det har ju väckts åtskilliga motioner i denna frågainnan utredningsförslaget förelåg, och då kan man väl inte ta förslaget frånutredningen som motivering för att betrakta det som mycket olämpligt avmotionärerna att framställa sitt yrkande. Jag tycker inte att det fördenskullfinns någon anledning att uppskjuta ett ställningstagande. Jag ber på nytt att få yrka bifall till reservationen. Fröken i citerade 3 kap.13 § lagen om allmän försäkring, som mycket riktigt stadgar att tilläggssjukpenningutgår fr. o. m. den trettionde dagen efter förlossningsdagen endast om kvinnanhar eller på grund av sjukdom är förhindrad att ha barnet i sin vård. Redan därtalas det om sjukdom, och då är barnets sjukdom jämställbar. Så tillämpas ocksålagstiftningen. Om vi skriver denna lag hårdare, så kan enligt min mening feländå inte undvikas. Den som sysslar med lagstiftning i sitt arbete vet attlagtexten inte kan inrymma allt. Därför finns det i de allra flesta falltillämpningsföreskrifter. Om kvinnan själv skulle vara sjuk efter de 30dagarna äger hon rätt att byta ut sin tilläggssjukpenning mot vanligsjukpenning. Sedan sade fröken i sin replik tiU mig: Vi harinte tagit ställning till hur som skall gälla i detta fall. Nej, detär att göra det enkelt för sig om man nu menar allvar med vad man säger! Detär väl ändå så, som jag sade, att det är beroende på hur som förflutitnär en anställd kommer till sin arbetsgivare och ber att få ledigt igen. Därdeklarerade fröken sin personliga inställning, och jag vet inte ommotionärerna står bakom den, att hon inte tror att det är så farligt att kommatUl arbetsgivaren och be om ledigt, om barnet har legat på sjukhus ett ; man vill där inte ta ställning till tiden. Jag tycker att frökenBergström använder litet svepande formuleringar. Syftet är säkerligen gott -jag har inte på något sätt betvivlat det. Men ett sådant förslag måste ändåunderbyggas, om man skall tro på att det finns möjligheter att genomföra det. Fröken säger att jag har sagt att yrkandet ärvagt. Nej, fröken , jag har inte sagt att yrkandet är vagt. Jag harsagt att man mycket vagt påstår att det är enkelt att lösa problemet genom enmindre justering i lagstiftningen. Man löser inte detta problem utan att bådeha gjort upp om det med arbetsmarknadens parter och företagit ganska omfattandejusteringar i lagstiftningen. Jag skaU inte här diskutera fröken tro påutredningar.