prot · FV0995 · 1972-12-31 00:00:00 — Betyder delta att är på väg mot en skolkonservativ uppfattningi kompetensfrågorna? För det kan väl knappast vara departementschefensändringar visavi utredningen som har orsakat att herrar ochWikström hamnat som de gjorl. De ändringarna gick väl snarare åt ett håll somde borde ha gillat. Det allmänna intrycket man får när man läser reservationemaoch tar del av vad som har sagts här av herrar och att det är rädslan att förändra som dominerar. Man ansluter sig - det gickigen hos herrar och i princip lill tanken på att ocksåalla tvååriga linjer-skall ge allmän behörighet. Men sedan tar man ireservationen tillbaka det mesta genom olika typer av uttalanden. Man sägeratt "tvåårig gymnasial utbildning---------- bör inte bli den reguljäravägen till universitets- och högskolestudier". Jag citerar etl annatuttalande: "Mycket talar för att den normala förberedelsen för högrestudier alltjämt bör vara treårig gymnasieskola." Vidare säger man:"En mera allmän övergång till tvåårig gymnasieskola som förberedelse för högrestudier skulle således- kunna leda till att många studerande lockas inpå krävande studier ulan att ha tillräckliga förkunskaper för dessa." Sådant säger man alltså innan man ens har selt desärskilda behörighetskrav som ju skall komplettera de allmännabehörighetskraven. Det är ju först när båda de här bitarna av pusslet hgger somman mera bestämt kan uttala någon mening i dessa avseenden. När det gäller ger det som fröken sade inte anledning till några ytterligare kommentarer.Centerpartiet är med, som har sagts, på en av dessa fem reservationer, och detär kanske litet förvånande. Trots att fröken inte kommenterade detskall jag kanske ändå säga att man här skriver sig ohjälpligt fast vid attförkunskaperna skall "i allt väsentligt motsvara vad som uttrycks i nugällande behörighetsvillkor". Man frågar sig om också är på glid mot en meraskolkonservativ inställning, när inte i den här frågan ansåg sig kunnaansluta sig till utskotlsmajoritetens formulering, som ju tagit fasta på detväsentliga i såväl direktiv som utredning, nämligen att allmänna och särskildabehörighetskrav tillsammans skall innehålla vad som sakligt setl är motiverat.Det betonas ju på flera ställen i direktiven och i utredningens betänkande. Attdå koppla fasl de kommande särskilda behörighetskraven och de nu föreslagna nyaallmänna behörighetskraven lill "vad som uttrycks i nu gällandebehörighetsvillkor" är verkligen uttryck för ett statiskt tänkande. Fördet är ju inte så atl den oförändrade utgångsnivå, som man talar om idirektiven, i utredningens betänkande, i propositionen och i utskottelsbetänkande, kan nås enbart på det sätt som reservanterna skriver om. Tvärtomlåser en sådan skrivning fasl kraven vid nuvarande förhållande på ett rättolyckligt vis Sedan ärdet väl att notera det skall jag inte göra någon stor affär av att enav representanter, suppleanten i utskottet , i elt särskilt yttrande också har sagt att de som från början är inriktade på högskolestudier bör företrädesvis välja treåriga utbildningslinjer i gymnasieskolan - annars hamnar man i omfattande kompletteringar. Ja, det är väl återigen litet för tidigt att , innan de särskilda behörighets kraven föreligger, kunna avgöra hur omfattande kompletteringarna blir. Vidare tycks helt ha glömt bort det vidgade högskolekrav som både kompetensutredningen i viss mån men framför allt U 68 diskuterat, och det borde ju ledamoten av U 68 :s politiska referensgiiipp känna till. Det här var några kommentarer tillreservationerna. Men jag kan inte underlåta att göra en utvikning när detgäller . Han är mycket bestämd på en punkt, och det är att dens. k. SP-kvoteringen är väldigt bra. Jag frågar mig; Hur kan man nu vara såsäker på det? Det finns ju några hakar här, som kanske intehar observerat, eller om han ob.serverat dem sä bryr han sig inte om dem.Härvidlag beror det helt och hållet på hur lämplighetsproven utformas. Om detblir en hög samvariation mellan betyg och studielämplighetsprov, säger justudielämplighetsproven inte något annat än betygen, och då är man kvar isamma position som . Därför får vi väl se vilka sludielämplighetsprov vi fårfram, innan vi binder oss här. Det går vidare inte att hell bortse från att det kan blien mycket sned rekrytering mellan olika grupper, om man tillämpar SP-kvotering.Då är det väl en rätt rimlig position att vara litet försiktig på denna punkt,men tycks vara väldigt säker. Annars talar man ofta om att manvill ha utredningar klara, innan man tar ställning, och att man vill varagrundlig. Det kanske vore bra om väntade tills vi får litetstörre erfarenheter av dessa prov. och gjorde ganskabestämda deklarationer om vilka olyckor den allmänna behörigheten skulle ledatill detalade om sänkta krav osv. Men jag vill säga till er båda; Det vore väl klokt att ock.så ni avvaktade de särskilda behörighetskraven. Nägon av er sade ju t. o. m. atl det är båda dessa komponenter som man behöver för att kunna göra bedömningar, och det är att vara litel väl tidigt ute, när man bryter staven över detta så som skedde i vissa av inläggen. Jag kan inte underlåta att betona den litet underliga position ni intagit. Låt mig sammanfattningsvis säga, fru talman, att denföreliggande propositionen om gymnasieskolans kompetens är principiellt viktig.Detta har betonats i debatten. Den innebär vidgade möjligheter till högrestudier genom atl göra alla gymnasieskolans linjer kompetensgivande förhögskolestudier, genom all också låla andra motsvarande gymnasiala utbildningarbli det och genom att vidga studiemålet för personer som har minst fem årsyrkesverksamhet och är minst . .Ml vi i det här fallet inte skulle få stöd av moderaternavar väl knappast en överruskning, men ult i så slor ulslräckningoch också skulle ge sill stöd var rätt oväntat ochledsuml. Det är väl vud mun kun suga, om man skall vara hygglig. Gymnasieskolans kompetensvärde, m. m. Gymnasieskolans kompetensvärde, m. m. I ett samhälle statt i snabba förändringar krävs detockså, tycker vi, förändrade kompetenskrav. Och om man har denna relativtbegränsade allmänna behörighet kopplad med särskilda behörigheter, som lätt gåratt ändra och anpassa efter samhällets allt hastigare skiftande behov, sätycker jag för min del att detta framstår som mera fördelaktigt än om man harmera rigida system. Mot den bakgmnden ber jag, fru talman, att få yrka bifaUtiU utskottets hemställan på samtliga punkter. () kort genmäle; Med tanke på den långt framskridna tiden skalljag mte bli mångordig utan bara göra några få kommentarer till anförande. Först och främst gladde det mig att lyssna till denhistoriska tillbakablicken. Det är en sektor som är sorgligt tillbakasatt ivårt kulturliv. Däremot var jag inte lika förtjust i de spekulationer som herrGustafsson gav uttryck åt rörande de partipolitiska konstellationerna ellerherr försök att göra politiska positionsbestämningar. Vadfolkpartiet angår vill jag inte godkänna de beskrivningarna. sade alt det här gäller principer, intedetaljer. Ja visst, det är ju det vi här talat om. Och våra reservationer äravsedda att vara vägledande vid utarbetandet av detaljbestämmelserna. Vi harinte från början brutit staven över det som kan bli resultatet av arbetet iutredningsetapp nr 2 men vi har velat peka på elt par principer, som bör varavägledande. Den ena är; Vad är sakligt motiverat? påstod attjag skulle ha läst direktiven på elt alldeles speciellt sätt. Ja, jag har tagitfasta på en aspekt, nämligen angelägenheten av att studenterna är välförberedda för sina högskolestudier, att de har de faktiska kunskaper sombehövs. Det var också ett genomgående tema i statsrådet direktiv tillkompelensutredningen. Del är ofrånkomligt. En annan sak är alt man bör skilja mellan vad som äroundgängligen nödvändigt och vad som är lämpligt och rekommendabelt. Det är detsom ligger bakom tanken på rekommendationerna om normalsludievägar. Vi menaratt när det gäller förberedelser för studier av den art som bedrivs viduniversitet och högskolor är det lämpligt att gymnasisterna väljer en treårigutbildning. Det sägs klart ifrån i propositionen alt del skall vara enoförändrad utgångsnivå vid de studierna. Men sedan ligger det i sakens naturatt vi får ett vidare högskolebegrepp i och med U 68;s arbete och att det finnsmängder av utbildning som där kommer att klassificeras som högskolestudier sommycket väl kan vara tillräckligt förberedda med tvååriga gymnasiestudier. Detta är vår grundläggande syn på dessa frågor. Vi harinte något statiskt betraktelsesätt. Vi är hell medvetna om ult förändringarmåsle göras, men man får inte tappa bort vad som är bra och lämpligt förstudenterna när del gäller förberedelser för dessa studier. HerrNORDSTRANDH (m) kort genmäle; Låt mig i milt allmänna bemötande av herrCiustafsson i ta min utgångspunkt i det ullulande som juggjorde i milt inlednmgsanförande.Det lyder på följande sätt: "Då behörighetsreglerna måste avspegla de kravden högre utbildningen kommer att ställa på de studerande, blir alltför lågainträdeskrav inte bara till men för effektiviteten i och kvaliteten på denhögre utbildningen utan kan också innebära att unga människor ges en felaktiguppfattning om sina fömtsättningar att genomföra högre studier, med åtföljandebesvikelser och personliga tragedier." Om detta är skolkonservativt eller inte vill jag inteyttra mig om, men det är ett uttalande som bygger pä den faktiska verkligheten.Och verkligheten är den att de som skall kunna tillgodogöra sig den högreutbildningen det har vi tydliga vittnesbörd om från universiteten -måsteuppfylla vissa kompetenskrav, även det begränsade kompetenskrav som i denna propositionkallas för allmänna behörighetskrav. Sätts de kraven för lågt och ungamänniskor släpps in på den krävande högre utbildningen utan att hastudieförutsättningar, brister det i effektiviteten och kvaliteten i den högreutbUdningen. De kan då inte tillgodogöra sig utbildningen, och studietragedierföljer. Det är detta vi anser att man skall försöka undvika genom att sätta deallmänna behörighetsvillkoren högre än vad propositionen anger. Sedan hängergivetvis den allmänna behörigheten samman med det som i fortsättningen kommeratt definieras som särskilda behörigheter för olika ämnen och utbildningslinjer.Reglerna om den allmänna behörigheten är alltså utformade här, och vi vet vilkade är, men vi vet inte vad de .särskilda behörigheterna kommer att innebära. Vihar emellertid anledning misstänka att kommer attsätta dem alltför lågt. Därför får vi i detta läge kraftigt hävda de allmännabehörighetsvillkorens höjd. Beträffande studielämplighetsproven alltså en detalj iherr anförande - har jag stora förhoppningar om att vi skall fåfram prov som ger oss ett komplement till vad betygen säger om sludiemognad ochstudielämplighet. Kommer de att säga detsamma som betygen, är de givetvismindre meningsfulla som komplement, men det tror jag inte de gör. Den forskningpå området som pågår pekar inte i den riktningen. Fröken i (c) kort genmäle: i sade all centernskriver sig ohjälpligt fast - jag tror att jag skrev ned det ordagrant - vidatt kraven pä förkunskaper för högre studier skall i allt väsentligt varaoförändrade. Detta stämmer inte med vad som slår i den reservation som centernhar undertecknat. Där står det att de förkunskaper som krävs - underförstått deförkunskaper som krävs för de linjer som är aktuella skall i allt väsentligtuttryckas i de termer som innebär att nivån inte sänks i förhållande till . Som jag fömt uttryckte del är delta inte någon heltavgörande skillnad i förhållande till vad ulskotlel skrev, men vi tyckte altutskottet hade en vag skrivning, som inte ger något besked. Hadekompromissviljan varit något större i utskottet, hade det varit möjligt altkomma fram på en gemensam linje. är detemellertid fråga om ett principbeslut, och inför utrednings- Gymnasieskolans kompetensvärde, m. m. Gymnasieskolans kompetensvärde, m. m. arbetethar vi velat påpeka detta. Slutgiltig ställnig kommer vi atl ta . Jag kan helt instämma i den analys som herrGustafsson i har gjort tidigare, att det är naturligt att moderaternahar hamnat där de har hamnat med sina reservationer, alt det är uppseendeväckandeatt har följt med så långt och att det är förvånansvärt attcenterpartiet står med på en av reservationerna. var det emellertid ett utomordentligt intressant inläggsom fröken i senast gjorde. Hon sade all vad man uttalar ärvad som krävs för en viss utbildningslinje. Skulle det vara avsikten, liggersocialdemokraterna och mycket nära varandra. Men i reservationen stårdet faktiskt talat om vad som "i allt väsentligt motsvarar vad somuttrycks i nu gällande behörighetsvillkor", och så har tolkat det. Jag lar emellertid fröken på orden och tror attdet hon nu sade är det som avser, och vi kominer för vår del att låta dettavara vägledande i det fortsatta arbetet. Då har jag förhoppningar om att vikommer att kunna finna en slutlig lösning, byggd på en gemensam uppfattning. Jag ber all lill herrar Nordslrandh ochRichardson få göra några korta kommentarer innan jag lar upp några principiellafrågor. ställde en fråga om propositionslistan.Jag skall naturligtvis medge atl del är önskvärt att så tidigt sommöjligt får meddelande om de propositioner som skall läggas. 1 del här fallethar jag kunske ändå ell relativt rent samvete, eftersom jag i elt svar tilljust meddelade atl vi var i arbete med en proposition. Jagsade atl jag hoppades att vi skulle kunna förelägga den för vårriksdagen men attjag inte vågade ge ett absolut säkert besked. Därmed unser jag mig ha givit enförhandsvarning till ledamöter, men principiellt är del naturiigtvisangeläget alt propositionerna finns med på listan . sade alt behandlingen av kompelensieglernaunder slutet av och början på 1970-lalel var en studie iresignation. Jag är lilel förvånad över delta ullulande. Del innebär för detförsta en ganska härd dom över representant i utredningen, herrMundebo, som ställde sig bakom kompetensutredningens förslag. Som harpåpekats har propositionen i de avseenden den förändrats inneburit en skärpninggentemot utredningens förlsag. Jag kan alltså inte riktigt hänga med i herrRichardsons beskrivning på den punkten. Om inle linjerna - som uttryckte del -skull få bli ulervundsgränder, krävs ult mun är beredd ull ta konsekvenserna.Med husla vilja i världen kun jag inte upptäitu ilet sä, ull ilet i sill anförande. Jug kun heller inle uppfälla ult folkpartielsreservationer innebär all mun tur konsekvensernu uv egetuttalanile. ställde frågan om kvulitel och villeuppenbarligen ha en tlebatl därom. Ju, det är riktigt utt vi muste ugnu skolunsresullal slor U()|)muiksamhet. En femtedel uv slalslnulgeten oc\\ drygt entredjedel av kommunernasbudget används för utbildningsändamål. Därför måste en utvärdering av skolanvara en av våra allra viktigaste uppgifter. Vi måste använda forskning,pedagogiska ålgärder, lärarutbildning, vi måste försöka få fram bättreläromedel och vi får diskutera skolans organisation och struktur. Jag kan, frutalman, inte tänka mig att ville alt vi skulle diskuteraalla dessa åtgärder, utan de mera speciella kvalitetsaspekter som har betydelseför dagens diskussion. Del skall jag gärna försöka att tillmötesgå. fattade beslut omgymnasieskolans utformning. Till grund för riksdagsbeslutet låg etl enhälligtutskottsutlåtande, och med undantag för några detaljfrågor var riksdagensbeslut enhälligt. Vid riksdagsdebatten om gymnasieskolan betygade ocksåsamtliga partier sin uppslutning kring principerna bakom förslaget om enenhetlig gymnasial skolform och att man inte borde bygga upp organisatoriskamurar mellan praktisk och teoretisk utbildning, eftersom båda hade sammasamhälleliga värde och betydelse för elevens personliga utveckling. Mångaframhöll också att man inte kunde tala om att eleverna hade etl verkligt frittval av gymnasial utbildning, om inte samtliga linjer gav sina elever möjlighetatt om de så önskade bygga på med fortsatta studier. Om vissa linjer gjordestill återvändsgränder skulle valet ständigt vara beroende av hänsynstagandelill valfriheten efter gymnasieskolan. Det kan finnas skäl alt erinra om detta nu när vidiskuterar förslagel om gymnasieskolans kompetensvärde, ett förslag som är dennaturliga uppföljningen av tankarna bakom gymnasieskolebeslutet. Vi kan inleförst bygga upp en skola med den uttalade förutsättningen att inte skapa någrautbildningsmässiga återvänd.sgränder, för att sedan, som gjordehär , ställa upp så kraftiga hinder för fortsatta studier framförflertalet linjer att de i praktiken inle leder någonslans i studiehänseende. Vikan inle först hävda atl praktisk utbildning och praktisk erfarenhet också gerkunskaper som är viktiga från allmänorienteringssynpunkt och sedan hålla fastvid uppfattningen att bara de formaliserade teoretiska skolkunskaperna kanbidra lill den allmänna kringsyn och sociala överblick som sökande till högreutbildning bör ha, åtminstone inte om vi vill göra anspråk på att bli troddanär vi säger att vi vill avskaffa uppfattningen atl teoretiska meriter ärvärdefullare och finare än praktiska. Ändå verkar del som om delta är vad åtminstone två av deborgerliga purtiernu försöker göru. I den-gemensamma borgerliga reservalionenlill utbildningsulskoltels betänkande där jag nu har fäll en speciellulUUkning - heler del atl "de förkunskaper som krävs för de olikautbildningsvägarna vid universitet och högskolor skall uttryckas i särskildaförkunskapskrav, som i förening med den nya allmänna behörighetsregeln i alltväsentligt motsvarar vad som ullrycks i nu gällande behörighelsvillkoi". Vad belyder detta? Jo, del betyder utt mun ullljäml hållerfusl vid den Irudilionellu uppfattningen all del bara är de teoretiskaskolkunskaperna som duger som bevis pä sludielämplighel. För vilku kunskaper ärdel som ligger i dagens allmännu behörighelsvillkor och som de borgerligareservanternu alltså unser måsle förus över till de särskilda behörighelsvill- Gymnasieskolans kompetensvärde, m. m. Gymnasieskolans kompetensvärde, m. m. koren idet nya systemet? Enkelt uttryckt är det de ämnen som är gemensamma för alla deminst treåriga gymnasieskollinjerna, som merparten av de studerande vunnit sinbehörighet från. Det är således ämnen som samhällskunskap, religionskunskap,svenska och historia -dvs. de gamla allmänbildningsämnena. Det är naturiigtvis inte alls så att kunskaper i dessaämnen, motsvarande dem som inhämtas i treårig gymnasial linje, är oundgängligaför att den studerande över huvud taget skall kunna tillgodogöra siguniversitetsutbildning av vad slag det vara må. Snarare är del uttryck förkravet på en viss allmänorientering, en bredare bas för den fortsattaspecialiserade utbildningen. Har det någonsin eller någonstans belagts att detbara är just treåriga gymnasieskollinjer som kan ge denna allniän-orientering? I de fall där detaljkunskaper i dessa ämnen verkligen är enförutsättning för de fortsatta studierna t. ex. för den blivande läraren isvenska skall de naturligtvis ingå i de särskilda behörighetsvillkoren. Men ide fall det inte är dessa detaljkunskaper man är ute efter utan i ställetkravet på kringsyn och allmänorientering är det då inle alt falla offer fören förlegad kultursyn att binda upp detta krav lill vissa speciella skolkunskaperoch förneka att annan erfarenhet också kan ge den önskade bakgrunden? "1 allt väsentligt motsvara vad som uttrycks i nugällande behörighetsvillkor." Varför skall man då över huvud tagel ändranuvarande regler? Skrivningen kan inte tolkas på annat sätl än att destuderande måste kunna uppvisa betyg i precis de ämnen som står påavgångsbetyget från treårig linje. Redan dagens dispensbestämmelser är i såfall mer generösa. Vart har då tankarna om alt man skall kunna nå behörighetäven på andra sätl än genom formella studier på bestämda gymnasieskollinjertagit vägen? Låt mig ta ett exempel. För att få läsa kemi krävs i dagkunskaper i matematik, fysik och kemi frän den naturvetenskapliga linjen. Dekraven torde komma atl kvarstå i det nya systemet. Men om nu denutbildningssökande från tvåårig linje, som kompletterat dessa kunskaper,dessutom "i alll väsenlligt" skall ha de skolkunskaper somuttrycksmed dagens behörighetsbestämmelser, då måsle han faktiskt kompletteraytterligare fem till sex ämnen. Del blir ganska omfattande studier. Millenpartierna har visserligen gåtl med på att denallmänna behörigheten skall uttryckas som avslutad tvåårig gymnasieskollinjejämte tvu årskurser engelska och svenska. Men eftersom det i dagens allmännabehörighetsvillkor ligger tre årskurser engelska och svenska är del inle ulanatl man ställer frågan, om den borgerliga reservalionen skall tolkas så atl delnya allmänna behörighetsvillkoret för vafie eftergymnasial utbildningsväg skallkompletteras med särskilda förkunskapskrav på tre årskurser engelska ochsvenska för all i alll väsentligt få en överensstämmelse med dagens krav. Delär naturligtvis framförallt lill jag riktar den frågan. Men skallman göra en välvillig tolkning och utgå från atl åtminstone folkparliel inlekräver någon komplellering av de ämnen som ingår i de allmänna behörighelskravman gåtl med på, kan ju den utbildningssökande koncentrera sig på historia,filosofi och religionskun- Alltför omfattande kompletteringsstudier, särskilt om deinte har någon synbar relevans för de tänkta fortsatta studierna, verkar medsäkerhet avskräckande även för dem som skulle vara lämpade att fortsättastudier. För dem som ger sig in på dessa studier betyder det att all fritidunder kanske måste sättas till om det inte rent av skulle behövasstudier på heltid för att kunna få gå in på den kommunala vuxenutbildningen.Bortsett från de ekonomiska resurser delta kräver både av den enskilde och avsamhället blir det kanske också så att den utbildningssökande frånallmänorienteringssynpunkt skulle ha vunnit betydligt mera på att kunna ägna endel av sin tid åt t. ex. facklig aktivitet eller föreningsverksamhet än på atttvingas att ägna sin fritid under åtskilliga år åt skolarbete för att få denformella allmänbildning som behövs för högskolestudier. Vi ser ju en markant ökad efterfrågan pågymnasieskolans tvååriga linjer, dvs. linjer som inte ger behörighet föruniversitetsstudier. Vi kan bl. a. av siffran för lägsta antagningspoäng draden slutsatsen att det är många studielämpade ungdomar som söker sig till dessalinjer. Är del från några som helst synpunkter försvarbart att på gmnd av ellföråldrat bildningsideal starkt försvåra för dessa studerande att senare ilivet ägna sig åt fortsatta studier? Är del någon som tänkl på effekterna för gymnasieskolansvidkommande? Vi vet att kompelensreglerna, som ju påverkar valmöjligheternaefter gymnasieskolan, har en styrande effekt på valet av gymnasial linje. Omdet även fortsättningsvis blir så att det bara är de treåriga linjerna som gerreella möjligheter till fortsatta studier, är det inte osannolikt att trycketpå dessa linjer återigen kommer att öka. Vi kommer all få många studerande medmedelgoda betyg men kanske utan utpräglat sludiein-Iresse som då efter avslutadtreårig linje söker sig till universitet och högskolor, därför all det blir delnaturliga sättet att få den yrkesinriktning de inte fick i gymnasieskolan. Harvi intresse av en sådan snedfördelning inom utbildningsväsendet? Är del ensfrän universitetens ulgångspunkler önskvärt? brukar berömma sig uv en progressivutbildningspolitik. brukar tulu myckel om del prukliska livetsvärde. Båda dessa partiers representanter i kompelensutredningen står bakomutredningens förslag, som stötts av en så gott som enhällig remissopinion ochsom ligger lill grund för det förslag vi nu behandlar. Dessaparlirepresen-tanler är också ledamöler av denna kammare. Därför har delnaturligtvis varit av intresse all notera de olika reservationerna och de olikainläggen här . Analyserar man innebörden i den gemensamma borgerligareservationen, finner man all den skulle fä helt orimliga konsekvenser.