prot · FV0966 · 1972-12-31 00:00:00 — När den nybyggda verkstadsavdelningen i , som hadekostat , invigdes yttrade dåvarandeindustriministern bl, a, att SMT-etableringen borde fungera somen effektiv dementi på talet om statens inkompetens att sköta företag. Hanbetecknade också företaget som ett bevis på att staten försöker leva upp tillsitt arbetsgivaransvar, Hurudant har då resultatet blivit? Aret 1969 hade medförten förlust på . Är 1970 steg förlusten tUl 4,7 miljoner,sedan en varulagerreserv på tagits fram; totalt blev alltsåförlusten 8 miljoner, I förvaltningsberättelsen för det året sägs det bl, a,;"Förutsättningarna för produktionen 1971 är betydligt bättre, dä företagetinte behöver belastas med en kostnadskrävande och produk-lionsslörandeomflyttning," kunde verkstäUande direktörenkonstatera atl man inte nått lönsamhelsgränsen och att den knappast skulle nås1971 heller men att man kunde räkna med ett hyggligt överskott 1972, 1 oktoberförra året bekräftades de misstankar om dålig lönsamhet och en utveckling tiUnågonting ohållbart som många anstäUda uppenbarligen hade haft i varje fallsedan sommaren 1971, Det varslades om friställningar och permitteringar, ochsådana åtgärder vidtogs också, 1 fick då 56 arbetare och ett 30-taItjänstemän lämna SMT, och fyradagarsvecka infördes för delar av personalen.Detta trädde i kraft vid tiden för . Är 1971 blev förlusten såsom vi nu vet förödande - denblev och man väntar kraftiga förluster även 1972 enligtförhandsinformationen om bokslutet , ur vilken jag har hämtat siffrornaför förlusten. den 26 aprU 1972 Ang. finansieringen av projekterade utbyggnader vidNorrbottens , m. m. Det var i det läget jag för drygt en månad sedan ställdefrågan, hur industriministern bedömde möjligheterna att fortsätta verksamhetenmed så stora förluster vid en omsättning på bara . har bolagsstämman hållits. 1 den revisionsberättelsesom presenterades vid bolagsstämman säger revisorerna: "1971redovisar bolaget en förlust som uppgår till i det närmaste dubblaaktiekapitalet. Förlusten är med andra ord utomordentligt stor. Till avsevärddel är den hänförlig tUl åtgärder som vidtagits men vUkasekonomiska följder kommit tUl uttryck först under de vikande konjunkturerna1971. Bedömningen av bolagets framtidsutsikter har varit alltföroptimistisk." Det är verkligen ett mycket allvarligt uttalande avrevisorerna. Sedan frågan ställdes har vi fått besked om altverksamheten i skall läggas ned - där blir 38 man utan arbete. 1Ronneby blir det samma sak för ett 70-tal anställda trots att kommunstått för kostnaderna för en ny verkstadsenhet på ca I . När denna enhet just är färdig skall verksamheten läggas ned! I avskedas145 anstäUda och 210 blir kvar. Detta är vad vi vet . 1 svaret till , som gäller a-wecklingen avverkstäderna i , säger statsrådet: "SMT har bl. a, bildat enarbetsgrupp med företrädare för de anställda. ocharbetsmarknadsmyndigheterna med uppgift atl hjälpa dem som måste avskedas atterhålla annan sysselsättning. Jag förutsätter att alla ansträngningar görs idetta syfte och i avvaktan på resultat härav anser jag det inte påkallat att nuvidla några åtgärder." Jag hoppas verkligen att denna arbetsgrupp har någotkonkret att erbjuda dem som avskedas. Erfarenheterna från tidigare avskedandenför några månader sedan är inte uppmuntrande. I svaret på min fråga om möjligheterna att fortsättaverksamheten säger statsrådet; "SMT:s möjligheter att fortsätta sinverksamhet är avhängiga av såväl en geografisk koncentration av verksamhetensom en fortsatt produktmässig koncentration till de numeriskt styrda verktygsmaskineroch elektroniska styrutrustningar som bedöms kunna motsvara dagens ochmorgondagens behov. Detta arbete har inletts, och jag bedömer att SMT därefterskaU ha en möjlighet att fortsätta verksamheten med det begränsadeproduktsortimentet. Detta behöver dock inte nödvändigtvis betyda att SMT i framtidenensam fortsätter att producera och marknadsföra de nämnda produkterna." Kan vi hoppas på att SMT nu genomgått en operation som göratt bolaget kan verka i fortsättningen? Det är sorgligt att så många enskUdapersoner drabbas så hårt av felbedömningar och felsatsningar. Det skulle vara frestande atl ta upp en rad av de punktersom industriministern berörde i sitt anförande, men eftersom frågorna ochsvaren gäller SMT har jag stannat vid att behandla just det företaget. Jag villdock säga att jag vet att läget i alla statsföretag inte är lika dåligt som iSMT, HerrBURENSTAM (): Den nuvarande industriministern yttrar sigom statlig företagsamhet med större försiktighet än vad andra företrädare för Han visar på så sätt en större förståelse för verkligheten, och det villjag uttala min uppskattning för i samband med att jag lackar för svaret på mininterpellation. Industriministern har all anledning att yttra sig medförsiktighet. Det är förfärande vad spåren förskräcker. Som industriministerhar i inte varit upphov till de nuvarande svårigheterna,men en viss del av ansvaret har han dels formellt i sin nuvarande ställning,dels genom sin tidigare position som vice ordförande i , Han harockså på annat sätt varit starkt engagerad i statliga förelag som fåttsvårigheter t, ex, i SAKAB-, Eftersom varit med i styrelsenför blev han t, o, m, indirekt låntagare från förenadefabriksverken i en transaktion som justitiekanslern ogillade. Jag är starkt medveten om alt det finns privata företagsom har svårigheter, och jag tror inte att jag i någon debatt om statligföretagsamhet har låtit bli att understryka det - jag har gjort det just föratt förta det intryck av ensidighet som man annars lätt kan ge. Jag är alltsåmycket medveten om att privata företag på många håll har stora svårigheter; manbehöver bara titta i konkursstatistiken för att få övertygande bevis på denpunkten. Men i genomsnitt, herr industriminister, är det skralare inom denstatliga företagssektorn än inom den privata. En annan synpunkt är att om manjämför denna skrala verklighet med de utomordentligt pompösa uttalanden somgjorts, blir det hela ytterst anmärkningsvärt. Det är en mycket stor skillnadmellan å ena sidan den typ av försvarstal med ursäkter och förklaringar somindustriministern höll och å andra sidan den typ avanföranden som oUka företrädare för socialdemokratin gjorde under den nyanäringspolitikens ystraste år, 1969 och 1970, Av interpellationssvaret framgår att industriministern ärmedveten om att det trots den senaste periodens avveckUngar fortfarande finnsmånga företag inom som har svårigheter. Det bevisas bl, a,av att industriministern tillsalt denna utredning som skaU utröna hur förenadefabriksverkens program bör utformas. Att denna medvetenhet finns tycker jag ärbra jag ger gärna det erkännandet till industriministern. Jag antar attindustriministern också är medveten om att företag som t, ex, SARA-bolagen,och har aUvarliga bekymmer som verkligen fordraruppmärksamhet. Jag tror också, för att anknyta tUl anförande, attsituationen för SMT, även efter den rekonstruktion som man nu är på väg atlgenomföra, innehåller en hel del allvarliga inslag. Kanske logindustriministern för lätt på dessa svårigheter. Det är nu att hoppas att Statsföretag skaU kunna fullgörasin uppgift och reda upp svårigheterna i de svaga företagen. Men alldelessäkert är det tyvärr inte att man får rimlig framgång. Själva konstruktionenmed ett förvaltningsbolag är mycket svårare än man egentligen tänker sig. Äveni andra länder har man sådana här konglomerat av företag med mycket olikakaraktär, och det har genomgående visat sig att det är mycket svårt attfullgöra de styrningsuppgifter som det är avsikten att dessa moderbolag skallha. Trots ett duktigt arbete på många händer i Statsföretags ledning har mansvårigheter att få denna styrning att den 26 aprU 1972 Ang. finansieringen av projekterade utbyggnader vidNorrbottens , m. m. Ang. finansieringen av projekterade utbyggnader vidNorrbottens , m. m. fungera,SMT är ett anmärkningsvärt exempel på att man, trots att Statsföretagsminimiuppgift måste vara alt försöka hänga med i vad som händer i de olikadotterbolagen, tydhgen långt in har svävat i grov okunnighet om vadsom egentligen höll på att hända. Förhållandena är tydligen så passanmärkningsvärda att revisorerna endast med självövervinnelse och en vissansträngning har kunnat tillstyrka ansvarsfrihet. Det är helt oefterrättligtatt det skall vara på det sättet inom , Ett annat exempel på svårigheterna att få denna styrningalt fungera och att göra någonting konstruktivt i näringslivet är - om vifortfarande håller oss till SMT - att man har önskat bygga upp enverktygsmaskinsbransch och på den punkten har misslyckats. Jag har inte, herrindustriminister, i min interpellation eller någon annanstans försökt göragällande att man illvilligt köpt upp dessa företag för alt krossa dem; det varfaktiskt den terminologi som industriministern i sitt anförande ville lägga imin mun. Det tycker jag är orättvist - jag har aldrig sagt någonting sådant,och det vore naturligtvis fullständigt fel att göra sådana uttalanden. Vad jagframhåUit är att man på regeringshåll gjorde uttalanden om att staten skulle gåin och ge sitt verkningsfuUa bidrag till att bygga upp en industribransch menatt det i verkligheten inte gått på det sättet. Jag tycker att det är rimligtatt göra ett sådant konstaterande för att man skall få bättre underlag förframtida beslut av liknande slag. Ytterligare ett exempel på svårigheten att utöva denuppgift som är Statsföretags finner jag när jag läser protokollet från vårdebatt , I halvårsbokslutet för Statsföretag sades att de två endaegentligen vinstgivande bolagen skullegöra en sammanlagd vinst på . Det upprepades, om jag minnsrätt, av Statsföretags verkställande direktör i en tidningsintervju ganskasent , I debatten vågade jag mig på gissningen att densiffran var överdriven och att de båda företagens sammanlagda vinst sannoliktskulle bli endast . Jag är inte alls stolt över att detsedan visade sig att den verkliga vinsten blev 360 mUjoner kronor men mingissning var alltså inte så dum. Jag betonar att jag inte säger det för attskryta jag hade inte sådan överblick att det kunde bli mycket mer än engissning. Jag är emellertid förvånad över att man i Statsföretags ledning såsent inte hade bättre inbUck i hur det låg till i dessa två bolag änatt man upprepade denna uppgift. Uppenbarligen var inte hellerindustriministern tUlräckligt informerad när vi hade vår debatt föratt kunna göra några klarlägganden på denna punkt, I min interpellation tog jag upp frågan om koncernbidrag,och för det blev jag avhyvlad av industriministern. Jag är självfallet medvetenom att Statsföretag i sina olika transaktioner med koncernbidrag helt rör siginom skattelagstiftningens bestämmelser. Men det har sitt intresse attkonstatera, herr industriminister, att hade man inte haft denna möjlighetskulle vinsterna i dessa två bolag inte alls ha räckt att täcka alla förlusterpå andra håll. I stället hade då Statsföretag tvingats till det ganskaförödmjukande att redovisa en omfattande förlust. Är det inte så? Det ser utsom om industriministern nickar, och det är alltså på det sättet. När manskall göra en samlad bedömning är det viktigt att det kommer lill klart uttryckatt situationen är så allvarlig: hade man inte haft möjlighet tUl alla dessakoncernbidrag skulle hela denna företagsgrupp, trots de omfattande vinsterna iLKAB och Tobaksbolaget, ha uppvisat ett underskott. Jag tycker att det ärviktigt och riktigt att påpeka det. Om ni på grund av all detta system finns,så att man helt på laglig väg slipper betala skatt, lockas in pålättvindigheter som ni inte skulle ha vågat er på om ni tvingats betala skattpå vinsterna i t, ex, , kan det alltså leda till att hi ger er in påaffärer som ni annars skulle avstå från. En avigsida med dessa koncernbidrag är att de tiUämpasinom en företagsgrupp som är utomordentUgt stor och synnerligen heterogen medytterst olika företag som man nu dirigerar pengar mellan. Jag tror inte, herrindustriminister, att systemet med koncernbidrag när det infördes egentligenvar tänkt för bolag av denna typ. Jag är fullt medveten om att sådana härarrangemang med koncernbidrag förekommer inom det privata näringslivet, men jagtycker ändå att koncernbidragen på den statliga sidan bör diskuteras dels föratt bilden av vad som egentligen händer inte skaU bli skev, dels för att manskall kunna tänka sig in i om vi får den riktiga projektprövningen och denriktiga varsamheten med pengarna när det i denna heterogena företagsgrupp finnsen så enkel möjlighet att skyffla pengar t, ex, från tUl SMT, Jag håller gärna med om att vi skall ha Uka villkor förstatlig och privat företagsamhet; industriministern vUle i sitt anförandeliksom göra gällande att jag genom att ta upp frågan om koncernbidrag inte vartUlräckligt medveten om elt sådant rättvisekrav. Men då bör inrikesministern isin replik svara på frågan om det är lika viUkor i den grafiska branschen, därSRA har utomordentligt stora konkurrensfördelar på grund av det heltfantastiska avtalet med kartverket angående tryckningen och försäljningen avkartor i detta land. Är det lika konkurrensvillkor där? Och bedriver Allmännaförlaget konkurrens på lika viUkor? Åtminstone lovade förutvarandeindustriministern i olika debatter att man skulle plocka bort densynnerligen långtgående orättvisa som statens monopol på offentUgt tryckinnebär, ett monopol som kostar skattebetalarna en hel del pengar. Men dettalöfte har inle kunnat infrias, uppenbariigen därför att man anser att dettaförelag skulle gå över styr om det inte hade denna konstlade konkurrensfördel. Låt mig också när vi talar om Uka villkor säga någontingom CEA-verken. CEA-verken är ett förelag som man gärna talar omeftersom företaget haft en så stor omsättnings- och vinstökning. Jag tycker attdet är bra att man haft denna utveckling, och företagsledningen är värd hederför det. Men vi bör ändå vara medvetna om atl det utgått cirkulär frånlandstingen lill de olika sjukhusen om att dessa bör köpa röntgenfilm frånCEA-verken. Det är naturligtvis litet lättare atl uppvisa framgångar om man hardet så pass väl förspänt när det gäller marknadsföringen. Jag undrar om inteindustriministern skulle kunna säga att det genom sådana här åtgärder lätt blirså att det inte förekommer konkurrens på lika villkor och att denna olikhetblir till de statliga företagens fördel. Låt mig efter denna parentes återgå till frågan omkoncernbidrag, 1 den 26 aprU 1972 Ang. finansieringen av projekterade utbyggnader vidNorrbottens , m. m. den 26 aprU 1972 Ang. finansieringen av projekterade utbyggnader vid.Norrbottens , m. m. mininterpellation har jag fäst uppmärksamheten på att ger inte mindre än 100miljoner kronor i koncernbidrag. vägrade att ge koncernbidrag,har trycket på ;s styrelse bUvit så starkt att man uppenbarligen intekunnat säga nej. Jag antar att det trycket har sitt ursprung i det förhållandesom jag pekade på, nämligen att Statsföretag annars skulleha tvingats att redovisa en förlust. Jag tror att det är tvivelaktigt om det ärbra för att tillhöra Statsföretagsgruppen. Den synpunkten framfördes förövrigt från ganska inflytelserikt håll när man ursprungligen diskuteradeStatsföretags tillkomst - t. ex. riksbanksfullmäktige gick emot förslaget attLKAB skulle tUlhöra denna företagsgrupp. Jag tror faktiskt att det är ennackdel för . På grund av att det förekommer så många förlusthål på andrahåll i landet utövas det en press på att dela med sig mer pengar än vadjag kan finna rimligt. Jag är medveten om att det i görs mycket storainvesteringar och att industriministern säkerligen kommer tUlbaka och säger attkoncernbidragen inte innebär någon press eftersom företaget ändå kan fullföljaalla sina planer. Orsaken till alt har ett så omfattandeinvesteringsprogram är bl, a, att har en del problem, framför allt detförhållandet att den fosforrika malm, som bryts där uppe, av olika tekniskaskäl fått ett sämre konkurrensläge - mycket stora investeringar måste göras föratt eliminera denna konkurrensnackdel. Jag anser att har ganskastor anledning att värna om sill eget hus i stället för att försöka reparera endel företagsruckel söder ut i landet, interpellation tog jag också upp frågan om deanställda. Jag är glad att notera att ingen möda skall sparas för att deanställda som kommit i svårigheter på grund av misslyckanden inom de statligaföretagen inte skall utsättas för onödiga påfrestningar. Jag är helt övertygadom det ärliga uppsåtet. Jag vill emellertid understryka att de underligakastningar som förekommit i de statliga företagen måste ha inneburit extrapåfrestningar för de anställda. De anställda har säkerligen fäst ett ganskastort avseende vid de pompösa uttalanden som gjorts, t, ex, när det gäUde attskapa SMT om jag inle är fel underrättad fick man ett antal människor attflytta från till . De människoma måste uppenbarligen, iförlitan på vad som sades, ha gjort sig av med sina lägenheter eller småhus iRonnebytrakten. När sådana här storstUade uttalanden mycket snabbt bryts motverkligheten måste de anställda komma hårt i kläm. Jag undrar om inte denknipan upplevs än starkare av de anställda, när de råkar in i en sådanbelägenhet och LO-chefen är ordförande i . Om man tittar en smula framåt, herr talman, kan man se tvåhuvudproblem för den statliga företagsamheten. För det första har man kvar endel problem, som har att göra med de svårigheter som uppstått i samband med skall hantera de näringspolitiska satsningar som gjordes i den första yrani slutet . För det andra har man perspektivet attsocialdemokraterna skulle vilja göra om misslyckandena i ännu mycket störreskala genom att satsa AP-pengar på att gradvis få fram ett statsdirigeratnäringsliv. Det skuUe jag vilja varna starkt emot. Man måstedra några lärdomar av de svårigheter vi så väl kunnat iaktta här. Denäringspolitiska svårigheter vi har måsle lösas på något annat sätt.Man kan ställa ytterligare AP-medel tUl näringslivets förfogande genom elt meradecentraliserat system, t. ex. genom atl ge bättre möjUgheter till återlån ändem som finns . För att hantera dessa näringspolitiska frågor på siktmåste vi skapa en tUlräekUg lönsamhet ute i näringslivet för att del skalluppslå en verklig lust atl satsa . Det gäller inte minst inom denmindre och medelstora företagsamheten, som faktiskt i så hög grad bär uppsysselsättning och utveckling i vårt lands ekonomi. Men för atl göra delpolitiskt möjligt att skapa förutsättningar för en bättre lönsamhet måste vi fåett mera spritt ägande än det vi har . Därför har vi från moderat sida talatför de idéer som vi sammanfattat i begreppet ägardemokrati, där det just gällerall ge personer med mindre och medelstora inkomster bättre möjligheter attbygga upp egna fillgångar, t. ex, i form av ett meddelägande i företag. Det ärbl, a, av den anledningen vi föreslagit alt man skuUe kunna tänka sig att tillde anstäUda i mindre poster sälja ut en del aktier i ett eller annat statligtföretag, som faktiskt går med sådan vinst alt någon skuUe vilja köpa aktierna. Detta vänder man sig emot från socialdemokratisk sida medolika argument. Varje gång jag hör dessa argument slås jag av en liten tankesom jag framfört tidigare från denna talarstol men aldrig fått något svar på.Om dessa argument är så giltiga och bra som ni säger, varför sålde man då 25procent av AB SONAB, som är etl statligt förelag, till verkstäUande direktöreni förelaget och på viUkor som för övrigt är ganska oklara? Jag har aldrig fållnågot svar på detta. Någon sorts svar måste det finnas, annars finns inget rimmellan de uttalanden som görs om allmän försäljning på en del punkter när detgäller statliga aktier och ett sådant specialfall som vi kunnat observera här, 1 sitt anförande var industriministern inne på frågan: Hurvill ni som grälar på statliga företag egentligen ha del i fråga om dennäringspoUtiska inriktningen? VUken verksamhet vill ni lägga ner och hur villni lösa det ena och det andra problemet? Jag skulle vilja säga: Om man driver en sädannäringspolitik all det skapas bättre förutsättningar än som harfunnits för företag att åstadkomma utveckling mer än avveckling, blir delmindre behov av att rycka in som hjälpgumma. Men driver man en ganska dåligekonomisk politik och dålig näringspolitik, uppstår säkert här och där behovetav att hoppa in. Jag skulle alltså först och främst vilja säga att det gälleratt föra en näringspolitik så att man inte försätter sig i sådana tvingandeomständigheter. Det får inte vara som pojke, som industriministernkanske kommer ihåg, som sprang nedför gatan och slog sönder fönster, varpåChaplin efteråt dök upp som glasmästare. Del får inte vara näringspolitik avden typen. Jag är inte beredd att säga att man skall lägga ner det ena ellerandra statliga företagel. Om man har lagt sig tiU med elt företag, skall man istället försöka sköta det så atl det inle behöver läggas ned. Industriministerntalade om alt "trygga behovet av trygghet", om jag Ang. finansieringen av projekterade utbyggnader vidNorrbottens , m. m. Ang. finansieringen av projekterade utbyggnader vidNorrbottens , m. m. Men det har ni faktiskt misslyckats med på så många ställen. Ni har gåttin i företagsamhet med detta vackra ord för ögonen, men resultatet har faktisktinte, herr talman, blivit sådant att man kan slå sig för bröstet.Industriministern talade visst om som exempel på att man varitframgångsrik, men en stor del av minskningen i sysselsättningen i Norrlandberor faktiskt på att statliga företag av olika - kanske hållbara - anledningarhar kommit att minska sin sysselsättning. Det gäller atl observera detta närman delar ul betyg åt olika håll. När det för övrigt gäller att lägga ner den ena ellerandra delen av statlig verksamhet frågar industriministern t, ex. inte bara migom detta, utan industriministern har själv tillsatt en utredning omförenade fabriksverkens framtid. Det måste ha funnits en baktanke att man fårlov att sanera här och där för alt få någon slagkraft och livskraft i del somfinns kvar. TiU en konstruktiv näringspolitik hör att man rent allmäntmåste värna om kvaliteten i utbildning, forskning och produktutveckling.Betydelsen av de sammanhangen för att få ett slagkraftigt svenskt näringslivbeaktas icke tUlräckligt , enligt min uppfatlning. Vidare bör manbeakta den internationaUsering som sker. Från regeringssidan har sagts att deticke räcker med ett av den typ som vi kommer att få. Som ennäringspolitisk satsning måste man då få fram kompenserande åtgärder som göratt näringsUvet i de mera svårhanterliga formerna kan få sysselsättning ochutveckling. Inom ramen för en konstruktiv näringspolitik - och då meranäraliggande industriministerns egna arbetsuppgifter ställde jag en frågatill industriministern i min interpellation, som jag tycker att jag fick etlotillfredställande svar på. Min synpunkt var alt man skuUe göra engrundläggande utredning av hur det i statlig regi har gått till att bryta ner istället för att bygga upp verktygsmaskinindustrin i , Inomindustridepartementet företas ju en serie branschutredningar. Det är kanskebra, men man skall inte gå över ån efter vatten. Vore det inle lämpligt attgöra en speciell studie av hur man i ett konkret fall har misslyckats med detsamspel som bör finnas mellan stat i det här fallet statsägt företag - ochnäringslivet? Jag vill starkt understryka alt mitt förslag om en sädanutredning inte innebär att man skulle försöka få fram några syndabockar. Minavsikt är att få fram ett material som kan användas på ett konstruktivt sättnär näringspolitik skall utformas i fortsättningen. Det är min uppfattning att vi under senare århar haft för mycket avveckling och för litet utveckling. Det har varit förmycket beredskapsarbete och för litet arbete. Näringspolitiken har i alltförhög grad varit inriktad på att man skulle gräla på de enskilda företagen ochsatsa på alt få största möjliga expansion under iakttagande av lönsamhet på denstatliga sidan. Men på det viset har del faktiskt blivit svagheter över helalinjen.