prot · FV09144 · 1972-12-31 00:00:00 — Bakora kravet på en sådan här parlaraentarisk närand stårde tre borgerliga partiernas representanter i civUutskottet. Beträffande reservation 22 vill jag bara erinra ora att vihär i hade frågan uppe om pågående raarkanvändning ochtilläten markanvändning. Vi tycker att har i går antagit enproposition sora tillåter raarkanvändning, skulle raan kunna tUlåta det i dagockså och inte använda uttrycket pågående raarkanvändning. Det finns inte någonförklaring tiU att raan inte kan använda sararaa uttryck . Man talar iraånga andra fall ora önskvärdheten av enhetlighet i lagstiftningen, ocheftersora det av raig förordade uttrycket använts i den näranda propositionenoch även på flera andra ställen, tycker jag att raan skall utnyttja det även idetta sammanhang. I reservationen 23 behandlas den s. k.trelantraätarraotionen såvitt jag vet den första i världshistorien - där ettlantraäteritekniskt problera tas upp. Det föreligger ett reraissyttrande, därdet antyds att en koraraun vid intrång som bara berör en del av en fastighet börha skyldighet att inlösa denna del. Detta önskeraål har viftats bort raedhänvisning tUl att det blir så besvärligt att bUda en särskUd fastighet för ettsådant ändaraål. Det finns inget sakskäl för denna inställning. Jag kanförsäkra civUrainistern att vi angripit detta spörsraål ur yrkesmässigsynpunkt, och jag tror att vi begriper det. Jag vUl inte gå närraare in påfrågan i detta sararaanhang. När det sedan gäller reservationen 25 a beträffande lokalisering av viss industri får jag först gratulera departeraentet tUl att haframlagt ett i jämförelse med lösningen i lagstiftningspromemorian hyggligtförslag. Vi skulle emellertid vilja gå litet längre, och vi har givit uttryckför detta i vår reservation. Jag raedger att det gäller en svår konstruktion.Vårt förslag avser ett önskeraål för fraratiden, sora jag tror på något sättraåste beaktas i detta sararaanUang. Vi raenar att det i koncessionsnärandeneller över huvud taget vid prövning av koncessionsfrägor, i första hand enligtrailjöskyddslagen, i viss mån bör tillämpas ett planeringstänkande. Låt mig taett fall, där det gäller att förlägga en cellulosaindustri vid en avHallandsälvarna, t. ex. . Om man vet att det finns önskeraål oraförläggning av flera ytterligare industrier i anslutning tiU denna älv, skaUraan då låta hela det s. k. recipientutryraraet tas i anspråk redan av denförsta industrin? Skall raan inte försöka tillärapa ett planeringstänkande iett sådant sararaanhang? Det är svårt att göra det raed nuvarande regler. Detär något sora raåste övervägas, och kanske bör t. o. ra. de berördarayndigheternas struktur ändras i detta sararaanhang. Jag tänkte också säga något ora ändringarna i 71 § ibyggnadsstadgan, där civUutskottet gjorde en beställning , vilkenhelt åsidosattes i lagstiftningsproraeraorian med stöd av en sällsyntutstuderad advokatyr. Regional utveckling och hushållning med mark och vatten Regional utveckUng och hushållning med mark och vatten harraan eraellertid ändrat sig och handlat i enlighet raed civilutskottetsönskan. Det är jag tUlfredsstäUd raed. Men det har tUlkorarait ett stadgande i2 raora., sora jag tror att raan koraraer att få besvär raed, näraligen deraellan karamarrätt och regering delade raålen. Regeringen skall i dessa fallta befattning raed det som gäller planfrågor. Om det aUtså inte gäller enrättsfråga utan snarare en bedöraningsfråga, skall regeringen handläggaärendet. Jag fruktar eraellertid att regeringen kommer att bli nedlusad medärenden som inte är av sådan dignitet att de bör behandlas av regeringen.Sådana frågor borde på något sätt kunna avföras från denna nivå. Jag vet attdet ibland är besvärligt för kamraarrätten att skilja ut den ena och den andrakategorin av ärenden. Ni borde därför överväga en förändring i detta avseende. Jag har gått igenora de reservationer sora jag tänkteta upp. Jag vill för säkerhets skull yrka bifall tUl de reservationer sora ärundertecknade av raig, näraligen reservationerna 13, 14, 15 a, 16, 17, 19, 20, 22, 23, 24 och 25 a. Jag har behandlat civUrainisterns del av detta ärende.Jag anser raig också kunna säga något om den andra delen. Statsrainisterntalade under förraiddagen om kombinationen "lokalisering ochärtsoppa". Både statsrainistern och inrikesrainistern har berörat sig avatt lokaliseringsstödet hittUls inte annat än indirekt har inneburit någondirigering. Det har varit fråga om understöd av oUka slag lån, bidrag osv. men det har inte varit någon dirigering. Det förefaUer ha varit nyttigt förregeringen att ha läst boken dirigering. Det är kanske därförden är så svår att få tag i ett exemplar. Den är utgången från förlaget. Jag viU dessutora säga något ora befolkningsraraarna, soraregeringen har lockats att ta upp i sin proposition. Vi blev i utskottet uppvaktade av en delegation från Uppsalalän, i vUken ingick landshövdignen före detta inflytelserik ledamot avregeringen , ett landstingsråd ledande socialdemokrat , ett komraunalråd också ledande socialderaokrat och ett folkpartistiskt kommunalråd. Det visadesig att det lägre befolkningstalet i raraen uppnår län redan den 1januari 1973, och det övre befolkningstalet uppnås innan perioden är slutgenora bara det norraala födelsetillskottet minskat med dödstalet, såvitt mankan se. Frågan är vad man skall göra raed de nyfödda barnen. Inte sedan konungHerodes' tid har det varit fråga ora så drastiska åtgärder sora vi skullebehöva göra. Jag påminner om att konung lät döda aUa de gossebarn iBetleherasregionen sora var garala och därunder. Det står i 2:16.Ändra ledamöter från Uppsalalänsbänken kommer att föra den här saken vidare. FrökenLJUNGBERG (ra): Det är ett ansenligt julpaket sora regeringenhar plockat Uiop åt oss och slagit ett brett rött band orakring, och hållervi på att ta frara ett stycke i sänder. Ett stycke tog man upp i går, och viser hur alltihop hänger samraan. Det var inte rainst det anförande sora statsrådet sent sora jag hade lust att inledningsvis anknyta till. är jaglitet tveksara, eftersora jag ser att han gått ut. Men jag gissar på enrökpaus. och dettycker jag är raänskligt, så jag vågar kanske ändå ta raig före vad jag hadetänkt göra. Jag delar uppfattning, att civildepartementetsrapport var en fin sak, inte bara innehållsmässigt utan ocksåi sin layout. Den pryddes ju med två mycket vackra bUder på omslaget. Den enabUden den koraraer ni nog Uiåg allihop var ett norrländskt landskap, trorjag, med en älvfåra och sjöar mellan skogklädda åsar avbrutna av en öppen bygdraed bybebyggelse, åkrar och ängar, allt i en sval aftonbelysning. Den andrabilden visade en björkhage raed en solbelyst glänta, där en grupp äldre ochyngre hade slagit sig ned raed sin raatsäck. Det här är bUder sora jag tror gårdirekt tUl hjärtat på varenda en av oss. Det är ett stycke av det land som viälskar - det är riktigt roligt att få säga det - det land som vi har fått attleva i, att förvalta, bevara och berika. Jag ställer mig gärna bakom det sättpå vUket i sin markhistoria belyste bevarandets roll. Jag tror att statsrådet i sitt tal i går bortsågfrån det Uär. Han drog en gränslinje någonstans genora det svenska folket. Påden här sidan finns vi alltså statsrådet raed sympatisörer som förstår vadsvensk natur är sora glädjekälla, sora Uvgivare för trötta sinnen, som skönhetsvärde,som nationell tillgång, som förstår raarkens värde sora naturtUl-gång. Och påden andra sidan är ni andra, och hans parti dit jag hör. För ossär alltså marken bara ett objekt för en god penningplacering, för egoistiskexploatering. Det är ganska förvånande, tycker jag, att ett svensktstatsråd med en speciell juridisk sakkunskap och raed en skärpa i sittintellekt sora många av oss beundrar - tillåter sig att utgå från, i ett iövrigt på flera punkter sakbelagt anförande, en så falsk demagogiskklassificering som statsrådet gjorde . Fru talman, ett riktigt återgivande av det härförhållandet med gränslinjer hade väl varit om man hade sagt att på ena sidanbefinner vi oss, raed en socialistisk syn, och på den andra befinner ni andraer, som inte har det synsättet. Då hade det varit lättare att förstå. 1 själva verket förhåller det väl sig så att vi när detgäller förståelsen för markens betydelse - allt det, som hushållningen med markoch vatten alltigenom handlar ora är helt överens, horisontellt, vertikalt,diagonalt och hur ni vill i vårt sarahälle. Vi är överens ora att just vi i vårgeneration har fått ett alldeles särskilt ansvar. Det är inte alls säreget förvårt land, utan det är i hög grad internationellt kännetecknande. inne på det ett slag i sitt anförande . Den högt utvecklade industrin har givit en enaståendesnabb ekonomisk utveckling i raånga länder. Men raed den har också följt enförbrukning av naturresurser sora gör att raan nu åtminstone på vissa områden börjar räkna deras varaktighet inte utan ! Jag tror attvi är helt överens om att detta är ett observandum för oss alla: Stanna upp!Tänk efter! Och översätter man probleraen till våra svenska förhållanden är väldet ljusa i situationen att problemen ännu förefaller raöjliga att lösa. Vi vet att det handlar i första hand ora raarkerna, soraraan vill ströva i, om skogarna, som både skall ge avkastning och möjUghet tiU Regional utveckling och hushållning med mark och vatten Regional utveckling och hushållning med mark och vatten bärplockning,om vatten att dricka och att bada i - under den korta, härligt intensivasoraraaren. Jag tror att vi är helt överens ora att lägesbeskrivningen såsoraden gjorts i den här rapporten - skall vara så verklighetsbetonad sora raöjligtom man skall komma fram till hur skadorna som dock finns skaU kunna botas, hurframtidsutsikterna skaU kunna ljusna. Det är vårt geraensararaa ansvar! Menvisst kan meningarna vara delade om hur det skall ske - det kan gällaprincipiella frågor och det gäller förvisso en hel del detaljer. Det kanskeockså gäller vera det är som skall göra vad. Därom finns det kanske ocksåanledning att tala. Jag skaU återkomma tUl tal . Jag vet faktiskt inte någon av kött och blod sora bekänner sig tillett renodlat naturrättsligt synsätt. Lika litet tror jag att det finns någonsora i sitt tänkande och handlande enbart leds av ett socialt betraktelsesätt.Det var därför den gränsdragning som statsrådet gjorde blev så skev. Och denlånga brottskatalog, sora statsrådet sedan anmälde för deras räkning som härbetraktades sora naturrättsliga anhängare, handlade ju ora att hänsynslöst taut växande raarkvärden. När jag i går satt och lyssnade på statsrådet jag inte låta bli att erinra raig några fall från rain egen komraun. Jagskulle vilja ta upp dem för balansens skuU. Är 1956 skuUe vi i börja bygga ett bostadsområdepå Ärtillerifältet. Man var också från mUitärens sida angelägen om det,eftersom man behövde bostäder för militären. Den där marken hade en gångvedeilagsfritt upplåtits åt staten för regementets behov. skuUe vi försökaköpa tillbaka det. Ja, då fick vi betala per kvadratmeter förråmärken. Det kändes väldigt bittert. uppstod en likartad situation. Staden, somdet då ännu hette, hade sålt ett visst oraråde till staten för militärt ändamåloch ville köpa tillbaka det ungefär tio är senare, då det visade sig attområdet kunde disponeras på annat sätt det gällde också bostadsändamål. Undertiden hade markvärdet stigit så att man fick betala ett högre pris.Den socialdemokratiske drätselkammarordföranden var inte glad, och det sadesinte några vackra ord om staten som förhandlingspartner. När jag nämner detta är det faktiskt inte för att riktanågon speciell anklagelse raot det statliga verk sora hade att drivaförhandlingarna eller för att komraa med ensidiga beskyllningar sora kan tyckasmer eller mindre orättfärdiga. Jag tar bara upp det för att få litet balans iden där brottskatalogen. Jag tycker att det är angeläget att fråga sig om raanpå allvar menar att förhållandena raeUan stat och koramun, båda representerandesamhällets intresse och allmännyttan som det har talats om, i fortsättningenskaU bli av den arten att sådant här inte skall behöva ske. Markvärdestegringenhar naturligtvis också det aUraänna fått lov att ta ut, och det hade kanskevarit det enklaste att säga i stället för att dra raina exempel. efter det att naturvårdslagen hade antagits - detvar väl 1965 höU en av våra dåvarande riksdagskamrater ett tal pålantbruksveckan. Jag läste det och vUl gärna citera en liten bit urdet, eftersom det har aktualitet i dagens situation: "Här är inte platsen att polemisera mot en lag, soraantagits i laga ordning. Varför då ändå korama med kritik, när anförandetegentligen skulle handla ora hur vi bevarar vår natur? Jo, helt enkelt därför,att värden av kulturlandskapet bäst utövas genom ett gott samarbete mellanmarkägare, friluftsfolk och myndigheter. Lagen är full av konfliktäranen. Mångaav dera kan säkert dämpas genom en klokt avfattad tillärapnings-kungörelse inågot slags saraarbetsråd, där följaktligen eller frärast dessnaturvårdsråd, kommuner, RLF och jordägareföreningar skulle vararepresenterade. Jag tror raig lugnt våga påstå, att från jordägarehåll alltkoramer att göras för att få till stånd det goda saraarbete, sora på lång siktblir till fördel för alla. Vi förväntar, att överhet och allraänhet tar vårutsträckta hand." Men regeringen tog inte den utsträckta handen. Man gick istället vidare genora en kansliutredning, sora efter reraiss resulterade i denproposition som vi nu har att avverka i stor hast därför att det är bråttomnu. Jag vUl gärna kort och gott instämma i vad sadeom behovet av någon form av insyn och samarbete i fortsättningen, just för attraan från början skall kunna känna sig helt överens ora det riktiga i inte baraatt saker och ting behöver åtgärdas, sora det heter, utan också hur och av vem.Det är mycket som raed ett sådant förberedande arbete kanske skulle ha kunnaträttas till, och kanske en del av den debatt sora har korarait då inte hadebehövts. raan tynger jordbruk och skogsbruk, och andranäringsgrenar också, raed alltför kraftiga pålagor, sora kanske tillgångarna när det gäller jordbruk och skogsbruk helt enkelt naturresurserna - biologisktinte kan klara av, blir, som vi vet, lätt följden stora kalhyggen, vilketonekligen är ett bUUgare sätt att avverka, eftersom det är mera rationeUt. Detblir en ökad användning av gifter, som Uka ovedersägligt raedför en störreavkastning. Kanske blir det t. o. ra. tvång för raarkägaren att ge sig pålandskapsbuden, även ora han egentligen inte skulle vilja det. Men inför valetatt gå från gård och grund eller att förstöra t. ex. en grusas känner han siginte ha något alternativ. Äganderätten har inget en gång för alla givet innehåU,säger statsrådet . Nej, men ersättningsfrågorna är för dem som kännersig trängda inte bagateller. De är inte heller ett uttryck för konfrontationenmellan å ena sidan markägare och å andra sidan människor med socialt synsätt,så som man i viss mån har velat göra gällande från regeringshåll. har behandlat den principiellasidan av rättssäkerhetsfrågan, och jag skall inte gå in på den saken. Jag villbara säga att det är reella förhållanden, vilka berör många svenska raedborgarei dag, sora ligger bakom våra reservationsvis framförda yrkanden, där vi hävdaratt förslagen till nya grunder för ersättningsreglerna inte är acceptabla. Jagyrkar härvidlag kort bifall till reservationerna 21 och 23 särat tiUföljdreservationerna 26 t. o. ra. 32 vid civUutskottets betänkande nr 35. Något ora konflikterna raellan railjöraässiga,regionalpoUtiska och arbetsraarknadsmässiga synpunkter! Planeringen för riksintressenastillvaratagande inrymraer i sig konfliktäranen, säger departe- Regional utveckling och hushållning med mark och vatten Regional utveckling och hushållning med mark och vatten mentschefen,ja, jag tror att situationen förblir sådan till dess att man förstår atttillvarata den villighet till både ekonomisk utveckling och ansvar förutnyttjandet av naturresurserna som finns hos näringslivets representanter, hosde olika provinsernas valda representanter, hos dera sora redan äger raark ochhos dera sora längtar efter att bli ägare av en bit svensk jord. När jag hördeErik Grebäck satt jag och tänkte att vi har visst alla en litenbonde i oss vi hittar kanske en eller flera generationer tillbaka. Detfinns liksora ett värde i sig, tycker vi, i ägandet av jord. Det kan inte varanågot fel, eftersom däri är inrymt så många ideella värden. Jag skall straxkort återkoraraa till det och bara säga att konflikterna skulle kunnaundvikas ora raan ville se den här inställningen också hos raarkägaren. Jag harinte förnekat, statsrådet , att det är raycket orätt sora har gjorts,men det har ingenting med markägandet som idé att göra. Jag tror det är viktigt att ta till vara det ideellainnehållet. Då kanske man bättie förstår att det Uär talet om att allting skallske raed styrmedel upplevs av människorna väldigt raycket sora ett hot mot demsora känner att de dock har ett ansvar gemensamt. Detta är en av anledningarnatill att vi har gått emot sådana lagändringar sora kanske innebär en störrekoncentration i Kungl. Maj:ts hand när det gäller dessa frågor. Jag skulle kort vilja beröra en speciell fråga sora ingenav de föregående talarna har varit inne på och där jag varit raed ora att avgeen reservation. Det gäller frågan om friluftsliv och fritidsbebyggelse. Utvecklingen av det rörliga friluftslivet liksom avfritidsbebyggelse av olika slag är ju raycket positiva uttryck för hurraänniskorna försöker skaffa sig en god kondition, bygga upp sig rill kropp ochsjäl, när det känns som om arbetsförhållanden och stadsmiljö kan slita ochbryta ned. Därför är det väl också riktigt att uppraärksararaa de ökande kravsora koramer att ställas på just sådana tillgångar som riksplaneringen avsesomfatta mark, vatten, vacker natur, särpräglad landskapsbild och allt detta.Rapporten raed raark och vatten gav värdefulla synpunkter ochöverväganden därvidlag på grundval av bl. a. vissa undersökningar. Men som vihar frarahåUit på s. 16 i civilutskottets betänkande kan kunskapsunderlaget idenna del i raånga hänseenden behöva kompletteras. Redan detta borde kanske ge anledning rill en vissförsiktighet i avvägningen av föreslagna åtgärder. Då är frågan ompropositionen ger uttryck för en sådan försiktighet. Vi från raoderatasamlingspartiet anser inte det, och det har vi sagt ut i motionen 1807. I rapporten med mark och vatten redovisas bl.a. en undersökning av raotiv tiU förvärv av eget fritidshus. Bland desvarsalternativ sora tog det högsta procenttalet redovisas raotivet"Avkoppling raed arbete på egen tomt och hus". Rapporten formuleradedet mycket positivt: "De rekreationsmöjligheter sora fritidsboendet bjuderinnefattar en raångfald aspekter. Av dessa torde den enskilt ägda fritidsbostadenvara ensam om att kunna erbjuda verksamhetsraöjlighet genom arbete på hus ochtomt och raöjlighet att forraa sin egen miljö." I propositionen hardeparfementschefen valt att uttrycka sin anslutning till rapportens tanke raed idel dubbla negationer. Han säger att krav på en bättre planläggningbehöver inte innebära minskade raöjligheter tiU enskilt fritidsboende och attkraven självfallet inte heller får innebära att fritidsbebyggelse i framtidenbara tillåts i form av stora tätbebyggda fritidsbyar. Det är mot bakgrund av detta, herr statsråd, som jag - ianslutning tUl utskottets uttalande att kunskapsunderlaget är ofullständigt viU framhålla att vi reservanter menar att det finns skäl att fastslårsom en huvudprincip att fritidsboendets karaktär måste få bestämmas utifrånmänniskornas egna önskeraål. Planeringskraven - som vi erkänner - medför aUtid denbegränsning av det fria valet som ligger i att hänsyn måste tas till allmännaintressen. Utskottsmajoritetens "kraftiga avståndstagande" från dehär tankarna återges på s. 17 i civilutskottets betänkande och förefaller migraed förlov sagt vara ett slag i toraraa luften. Det slår näraligen mot ettuttalande som inte finns vare sig i moderata samlingspartiets raotion 1807eller i något annat uttalande av raitt parti. Jag ber att därvidlag få yrkabifall tUl reservationen 9 a. Tiden har gått över 18.00; jag ber att iövrigt fä yrka bifall till de reservationer under vilka ' ochmitt namn återfinns. Regional utveckling och hushållning med mark och vatten I dettaanförande instämde (). På förslag av fru andre vicetalraannen beslöt karamaren uppskjuta den fortsatta överläggningen till . § 5 Anmäldes och bordlades finansutskottets betänkande nr42 angående tiUäggsstat I tUl riksstaten för /73. § 6 Kammaren åtskildes .