prot · FV0980 · 1972-12-31 00:00:00 — Jag viU i det här sammanhanget ändå understryka att vi i centernstår fast vid samma ståndpunkt som tidigare, nämUgen att regionalpoUtikensplanering och målsättning måsle inriktas på elt decentraUserat samhälle. Detinnebär en riksplan som bygger på regionala befolkningsramar. Som jag nämnttidigare, återkommer vi emellertid med den debatten tUl hösten, närpropositionen och de därav föranledda motionerna är avlämnade. Från både och moderata samlingspartiet harpartimotioner väckts angående regionalpoUtikens framtida inriktning, 1 dessamotioner framhålles värdet av planering inom regionalpoliliken. MotionärernavUl att samhällsplaneringen skaU leda fram tUl en balanserad fördelning avbefolkning och näringsliv och ge underlag för tUlskapandet av entiUfredsstäUande service åt människoma i olika delar av landet. Jag vUl förcenterpartiets del helt instämma i denna målsättning. Men viU jagockså säga att utskottet inte är delat i denna fråga. harbilrätt motionärernas syn på denna målformulering. Den ligger i linje medallmänt vedertagna regionalpolitiska grundsatser. När inle motsättningar finns i sak i utskottet har vicenterrepresentanter ansett att man nu inle bör skicka motionema till Kungl,Maj;l utan först invänta resultatet av del arbele som pågår för fullt iinrikesdepartementet. Det kan därför vara klokt i del här skedet att avvaktaden proposifion som kommer , 1 etl särskilt yttrande har vi hänvisat tillcenterpartiels motioner och stäUningstaganden . Den nära förestående prövningen av regionalpolitikensmålsättning har varil det helt avgörande skälet fill att vicenterrepresentanter i utskottet inle heller kunnal tUlstyrka enskUdacenterledamölers mycket väl-gmndade motioner som just berör regionalpoliliskamål- och planeringsfrågor. Vi biträder utskottets avslagsyrkanden. Däremot harvi inte ansett oss kunna biträda utskotlsmajoritetens motiveringar för avslagpå motionerna. Vi har därför beträffande motiven för avslag lämnat tvåreservationer. Angående de övriga reservationerna i utskottets betänkandesom undertecknats av oss centeriedamöter kommer herrar och iGlömminge att beröra stödområdesgränserna samt i att taupp frågan om ändrade bestämmelser för flyltningsslöd och Vindelälvsområdet, Jag kommer därför atl begränsa mig tiU de av vårareservationer som behandlar ortsklassificeringen och storsladsproblematiken. När det gäller att ta stäUning tUlorlsklassificeringssystemet och dess irmebörd har vi inte funnit anledningfrångå den ståndpunkt vi markerade vid fjolårets riksdag. Jag vUl för kammarensledamöter deklarera atl aldrig kommer att godta ettuppkonstruerat ortssystem som har till uppgift atl nedklassa debefolkningsmässigt sett mindre och medelstora kommunerna i det här landet. Detkan inte vara riktigt att bygga upp ett system som leder fram tUl atthuvuddelen av de regionalpoUtiska insatserna koncentreras tUl elt fåtal redanstora orter, I den här frågan måste , ulan dröjsmål,säga sin mening. De största kommunerna med deras folkrika centralorter får inlefavoriseras på bekostnad av de mindre, 1 reservationen 5 vUl vi därför att tar avståndfrån de förslag som framförts av en arbetsgrupp inom ochsom går ut på att enbart orlstyper med minst 100 000 invånare är lämpade somalternativ tUl storstäderna. Vi är inle ensamma om detta synsätt. Även är mycket kritiskt instäUl mot det förslag som presenterats avarbetsgruppen i departementet. Man har avstyrkt den föreslagnaorts-klassificeringen. Beslutet är enligt vad jag inhämtat enhälligt. Jagtycker att del i del här sammanhanget finns anledning atl citera några rader urledaren i nr 5, 1972, Där sägs bl, a, följande: "Enligt tankegångarna bakom1962 års kommunindelningsreform avsågs de nya kommunerna fungera som lämpligaenheter ur arbetsmarknadssynpunkl, ur allmän servicesynpunkt, urkommunikationssynpunkt m, m. Ett så hårt drivet kommunklassificeringssystemsom det nu presenterade kan komma att motverka dessa Vi centerreservanter ansluter oss helt lUl uppfattning. Klassificeringssystemet bör inriktas på atl gealla kommuner ett differentierat näringsUv som grund för en stabiliseradbefolkningsmässig och ekonomisk utveckling. Detta är också i linje med vad vi framhöU under fjolåretsriksdag att en ortsklassificering borde syfta tiU en bebyggelsestruktur, som ärinriktad på optimal fördelning av arbetskraft och produktivitet, vari vi inteminst innefattar miljövärdena. Vi upprepar inte kravet om tillsättande av enpariamentarisk kommitté. Det skulle vara för sent all göra del vid den härtidpunkten, när en proposition väntas . Däremot är del inle försent för atl säga ifrån att vi inte kan godta det särskilda förslagtUl ortsklassificering som en arbetsgrupp inom framladeunder juni , 1 reservationen 7 har vi centerrepresenlanter hemstäUt omtillsättande av en speciell slorstadsulredning. Vår utgångspunkt förutredningskravet är atl få belyst hur man bätlre skaU kunna anpassaslorsladsmiljöerna lill människornas fysiska och psykiska betingelser. Vi villi verklig mening sätta människan i storstaden i centrum. Ingen kan förneka altden miljö som överkoncentrationen skapar sUter på människorna. Den skadligastressen är framför allt en företeelse inom koncentrationsområdena. När vi från framfört krav alt något måste görasför alt dämpa befolkningstillväxten i storstäderna, ja, då harkoncentralionsanhängarna angripit oss för att visa något slagsstorstadsfienllighet. Man menar tydligen ifrån det håUel atl tillväxten somsådan är det väsentUgasle, Jag skulle vilja vända på det här och i stäUet säga:Det är storstadsfienllighet och det är människofientUghet alt låtastorstadsområdena växa ulan alt reflektera över hur situationen blir för denenskUda människan ur boende-, arbets- eUer trafikmiljösynpunkt. När vi därför från pekar på Stockholms-,Göteborgs- och Malmöområdena såsom varande alltför starkt växandekoncentrations-regioner är det främst i omtanke om människorna som redan finnsi dessa tre storstäder. Av naturliga skäl dras kapitalet till överhettade områden.Man får där bästa förräntning på investerade medel. Kan del under sådana förhållandenvara logiskt handlat alt ytterligare förslärka dessa marknadskrafter iexpansionsområden med samhällets stöd? Jag tänker då på de flyttningsbidrag somanvänds för atl stimulera inflyttning till storstäderna, I kan vi inte godta en sådan ordning. Är detnågon som på allvar tror, att vUjan ökar för förelag belägna i de överhettaderegionerna alt etablera sig i skogslänen där arbetskraften finns, så länge mandärifrån med samhäUets stöd stimulerar arbetstagarna att flytta liU dekoncentrerade områdena? Vi menar att förelagen i storstadsområdena måste börja medatt i sina kalkyler inräkna arbetskraftens flyttningskostnader, 1 det härsammanhanget bör också följande slås fast: Den enskilde arbetstagaren skaUalltid hållas skadeslös. Han skall inte komma i kläm. Den här frågan går attlösa om denriktiga vUjan finns. Men det är klart alt för de motsträviga krafter som inlevill se positivt på detta finns aUtid aU världens motiv tiU hinder att åberopamot dessa synpunkter. När del gäller de i oUka cenlermolioner framförda kravenpå nya styrmedel så vUl vi i reservationen 7 atl Kungl, Maj:t redan nästabudgetår i avvaktan på resultatet av den av oss föreslagna utredningens arbelelägger fram förslag lill försöksverksamhet med åtgärder av del slag somförordals i motionerna, 1 trepartimolionen 1403 har vi från Norrboltensbänkenberört frågan om att förbättra sysselsättningsläget i mitt eget hemlän. Jagskall lova kammaren atl inte vid det här tillfället ta upp någon omfattandeNorrbotlensdebatt, Också den debatten skall jag be atl i stället få återkommatiU vid höstriksdagen, när regionalpoUtiken på nytl skall behandlas. Jag harbiträtt utskottet i dess ställningstagande tUl molionen, och det har jag gjortdärför att utskottet på elt positivt sätt setl på de stora regionalpoUtiskaproblem som finns i . Utskottet ger uttryck för tanken att mangenom oUka åtgärder skall försöka komma liU rätta med befolkningsminskningenoch skapa elt livskraftigt näringsliv i , Jag tycker det är bra attutskottet tagit denna skrivning. Initiativet ligger nu hos Kungl, Maj:tskansli. Låt oss därför invänta förslaget, som kommeri höst. Är det inte dåtillfredsstäUande, ja, då skall vi se till att vi bättrar på där brister finnsi regeringsförslagel. i Holmgården m, fl, centerpartister har imolionen 1381 framfört önskemål om alt sysselsättningsstöd skaU kunna ges åthantverksmässig verksamhet. Utskottet har ingen erinran häremot. Man stödertanken på en mjuk tiUämpning när del gäller bedömningen av utgåendesysselsättningsstöd till industriliknande verksamhet. Jag har givetvis i dethär fallet inget annat yrkande än utskollets, 1 motionen 159 har i Holmgården tillsammansmed mig yrkat på all försök med en intensifierad sysselsältningsplanering skaUkomma även till del. har förordat alt enytterligare sysselsättningsplanering skaU komma lUl stånd. Utskottethar i likhet med glesbygdsutredningen bedömt del vara värdefuUt om den utökadeförsöksverksamheten förläggs lill kommuner i landets nordligaste delar. Sommotionär noterar jag med tUlfredsstäUelse utskottets positiva skrivning i dennafräga. Jag vill avslutningsvis instämma i vad utskottetsordförande nämnde om betydelsen av alt stödja marknadsföringen, och jaghänvisar i det faUet till vad utskottet har sagt om de motioner som harinlämnats. Jag ber att få yrka bifaU liU samtliga dereservationer vid utskottets betänkande för vUka centerledamöterna antecknatsig, nämligen reservationerna 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10 och 12, HerrNORDGREN (m): Som utskottets värderade ordförande redan framhållit gerdel här utskotlsbetänkandet intryck av en mycket positiv inställning till heladet stora problem som vi betecknar som lokaUseringspolitik, Inominrikesdepartementet är man i färd med atl utarbeta ett nytthandlingsprogram för regionalpoUtiken, och det kommer atl Del skall gärna erkännas att vi från de områden som det i förstahand gäller förväntar oss väldigt mycket av den proposilionen. Framför alltförväntar vi oss atl del nu skaU vara konkreta förslag som verkligen gerresultat; vissa resultat har vi fåll fömt ocksä, men inle tillfredsställande. Jag har, herr talman, med hänsyn fill lidsnöden införvårriksdagens avslutning tänkt försöka fatta mig mycket kort och huvudsakligenbara beröra en reservation, och det kan jag göra genom att säga följande. Under en lång följd av år har vi här i landet försöktbedriva en aktiv lokaliseringspolitik, och riksdagsbeslutfaststäUdes riktlinjerna för den poUtiken, Är 1970 fattades beslut omförstärkningar av det regionalpolitiska slödel, och stora belopp har satsals påatt förbättra sysselsättningen i såväl del s, k, stödområdet som vissa regioneroch orter även utanför detsamma. Som framgår av det föreliggandeutskottsbelänkandel har ett stort antal företag av olika slag erhållitlokaliseringsstöd, och åtskUliga lusentals arbetstillfällen har därigenomräddals respektive skapats. Trots delta måste vi tyvärr konstatera att resultatet avden här verksamheten inte är helt tillfredsställande. Minskningen av sysselsättningeninom jord- och skogsbmk har i flera län, i synnerhet i , intekompenserats med motsvarande ökning av sysselsättningen i andra sektorer avnäringslivet inom dessa områden. Del har medfört att särskilt yngre arbetskraft ofla mol sin vilja har måst lämna sin hembygd och söka arbete i andra delarav landet. Problemen för såväl avfolknings- som expansionsregionerna kvarstår.Människorna drabbas av obalans, deras valmöjlighet minskar beträffandebostadsort, yrke, utbUdning osv. Enligt vår uppfatlning inom moderata samlingspartiet börde regionalpolitiska åtgärderna i större ulslräckning än underlättaetl fritt val av bostadsorl. Regionalpolitiken bör leda utvecklingen i sådanabanor alt näringslivets slmkluromvandUng inle behöver åtföljas avmassomflyltningar, 1 betydande delar överensstämmer vår uppfattning omlokaliseringspoUtikens utformning med de riktlinjer som beslöt 1970,Men som framhåUits i vår parlimotion anser vi att ytterligare konkreta åtgärderär nödvändiga, och så långt det är möjligt bör man söka få arbetstillfäUen därarbetskraften finns så att människorna inte tvingas lämna sina hemtrakter. Viär därför tveksmma inför de begränsningar som gjorts beträffande vad som skaUräknas som stödberättigad verksamhet. Vi anser atl också serviceverksamheterför näringslivet inom sektorerna administration, marknadsföring ochutvecklingsarbete bör vara slödberättigade, I vår parlimotion har vi vidare konstaterat alt de medelsom hittUls prövats huvudsakligen haft selektiv inriktning. Åtgärder av detslaget har naturligtvis viss effekt, men vi är av den bestämda uppfattningenalt man skulle främja näringslivets utveckling i nu avsedda delar av landetavsevärt mycket bättre och rättvisare om de selektiva åtgärderna nu kompletteradesmed genereUa åtgärder på t, ex, det ekonomiskt-politiska, del skaltepolitiskaoch inte minst det transportpolitiska samt naturligtvis det utbildningspoUtiskaområdet. Sådana generella åtgärder skulle gagna hela näringslivet inom dessaområden, vidmakthålla konkurrens på lika villkor, 2 protokoll 1972. öka sysselsättningenoch utvecklingen i och övriga delar av vårt land som brottas medavfolknings- och sysselsättningsproblem, 1 stället för att som föreslagits av regeringen lägga ytterligare pålagor på näringslivet och därmed försämra konkurrenskraften,speciellt för de arbetskraftsintensiva företagen, anser vi i moderatasamlingspartiet atl del ä:r nödvändigt med en positivare inställning tillföretagsamheten från samhällets sida om man verkUgen vill nedbringaarbetslösheten, öka sysselsättningen och tryggheten för människorna även idessa delar av landet, Dst måste, om man är företagare eller anställd, löna sigatt arbeta, alt ta risker, att driva företag. Endast i vinstgivande förelag kansåväl anställda som företagsledare känna trygghet. Del är vår förhoppning i moderata samlingspartiet atlinrikesministern, när han nu utarbetar en ny proposition med förslag om ellnytt riksomfattande regionalt handlingsprogram som skall föreläggas höslriksdagen,tar hänsyn tUl vad vi föreslagit i vår partimolion nr 294, Med det,herr talman, ber jag att få yrka bifall till reservationen 1, Det finns ytterligare några motioner från representanterför moderata samUngspartiet, Jag tänker då i första hand på molionen 381 avherr i Ägnas m, fl, som påminner om de löften som på sin tidgav Vindelälvsområdet, kommer att närmare belysa det, och jaghoppas verkligen att nu äntligen infriar de löften som lämnades tilldetta område. Vidare har i Gäddvik väckt motionen 1403angående problemen i , Där har utskottet skrivit så positivt i sittbetänkande att jag hoppas atl inrikesministern tar hänsyn tUl vad utskottetsagt. Vi är också även om vi nu förväntar oss snabba konkretaåtgärder av den kommande proposilionen väldigt angelägna om atl man på sikttänker på alt utarbeta en plan för , som m, fl, föreslagiti motionen 384, Med detta kan jag nöja mig, i varje fall förtillfället, och hoppas få återkomma om inte förr så i det härärendet. I delta anförande instämde herrar () ochStrindberg (m). i (vpk): Kapital kommer ur mervärde. Mervärde ärskUlnaden mellan arbetskraftens bruksvärde, som aUlid stannar i kapitalistenshand, och arbetskraftens bytesvärde, som betalas ut i lön. Ju mer teknisktavancerad kapitalismen blir, desto mindre del utgör ulläggen för arbetskraft iförhåUande tiU del fasta kapitalet. Desto mindre del utgör då det möjligamervärdet av del samlade kapitalet, AUt detta leder tUl en tvångsmässig strävan hoskapitalismen alt hindra denna sänkning av kvoten mellan mervärdet ochkapitalet. Här finns flera metoder: ökad press på de arbetande, utplundringgenom spekulation och konstlad stegring av priserna på mark och annat fastkapital, de stora kapitalisternas förintande av småföretagare. Hela dennaprocess gynnas av den geografiska koncentrationen av kapital, arbetsplatser ochmänniskor. Den geografiska koncentrationen är en ekonomisk lag under kapitalis- men, enlag som faktiskt är oberoende av kapitalisternas vilja. Hos en majoritet av befolkning upplevs dennaekonomiska process som ett hot. En stark opinionsrörelse är på gång mot dennautvecklings följder. Folket vägrar i allt större ulslräckning finna sig iförsämrad service i utglesningsområdena, kronisk arbetslöshet, spekulation,hyresutplundring och degeneration av boendemUjöer, Demonstrationen motRegionplan 70 i Stockhohn var en reflex av en opinion som utanöverdrift sagt har gensvar bland majoriteten av väljare bakom alla politiskagrupperingar, i Uka mått bland skåningar och norrbottningar,glesbygdsbefolkning och storstadsbor. Hur kan man då reagera inför den lagbundnakoncenlrationsproces-sen? Man kan reagera som socialdemokratin. Man kanacceptera och underkasta del politiska handlandet kapitalets lag. Man kan som ipropositionen 1970, s, 186, deklarera alt utvecklingen"leder ------ lUl en omfördelning av resurser mellan olika branscher och regioner".Och vidare heter det i proposilionen: "Det är en viktig uppgift altunderlätta denna fortgående omvandling, som är elt oundgängligt led i denekonomiska tUlväxlprocessen," Det vill säga, del som ursprungligen vararbetarnas parti kan göra sig till redskap för att övertyga arbetarna om attderas underkastelse under kapitalet är oundviklig och evig. Men naturligtvis kan ingen regering säga väljarna rält uppi ansiktet atl storkapitalets utvecklingslagar skaU vara folkets lagar. Det gårlUl på etl smidigare och slugare sätt. som man aktivt befrämjaravfolkning och koncentration inför man vissa marginalåtgärder för att lindraverkningarna härav. Man talar om atl skapa en "balanseradutveckling". Vad man inte talar om är atl det gäller en balanseradkoncentration, dvs, balans och regelbundenhet i avfolkningsprocessen och istorsladstUlväx-len. Man håUer opinionen lojal, och i synnerhet håller man sittpartifolk lojalt genom att förespegla människorna att man håller på atl göraupp regionala handlingsprogram som skall anvisa lösningar på problemen. Vad maninle propagerar för är det faktum att dessa program utgår från redan beslutadeulveckUngsperspekliv, vUka helt innebär alt koncentration och utglesning skallfortsätta, 1 längden håller inte detta dubbelspel. Man kan inte bådetala sig varm för på valmötena och sedan medvetet befrämja enförskjutning tUl av hela skogsnäringen. Man kan inle antaprogram om boendemUjön och låta sina egna partipoUtiker med cynisk medvetenhetplanera fram nya och nya , spricker bubblan. En dagstår den m ed ve tand egj ord a folkopinionen fram och kräver slut påklassamarbetet med storkapitalet, Ä andra sidan kan man reagera som . ärmotståndare tUl koncentrationen. har både principieUt och praktisktgjorl sig till tolk för mycken riktig samhäUskritik och burit fram mångarikliga krav från folkdjupet. Men finns det en inre motsägelse icenterns ställning. Partiet som sådant tvekar att dra konsekvenserna av sinpolitiska hållning. Det finns bland många centerpartister svåra illusioner omvad regionpolitiken syftar till. Det verkar som om en del av dem tror att taletom balanserad regional utveckUng betyder en eftergift Nr 80 åt krav och att har beslutat om att bekämpa De har integenomskådat att den balanserade utveck- 17 mai1972 lingen är ett nytt uttryck för samma långsiktiga och obönhörliga Kegionaiutveckling gj jgj fjns också en annan merdjupgående inkonsekvens hos centern.Centern är sammansatt av gmpper med ganska olika inställning. Det finns de somtror atl kapitalismen i stort sett kan decentralisera sig själv; del räcker altskapa gynnsamt företagsklimat i avfolkningsområdena, atl uppmuntrasmåföretagsamheten med lilel mera stöd, sedan sköter sig saken på egen hand.Men där finns också de som klart insett, att koncentrationen är en lagbundenprocess som bryter sig väg lill dess den möter en starkare kraft. Dessaradikala centerpartister är medvetna om all angrepp på koncentrationen ocksåinnebär angrepp på storkapitalets maktpositioner och styrningsmekanismer avhelt annan dimension och i helt andra händer än som är fallet. Dennainställning är riktig. Men som helhet förlamas av att partiets ledninginte är och knappast kommer att vara beredd atl la dessa konsekvenser avinsikten om utvecklingens inre natur. Och så länge delta inle sker, så längesocialislskräcken inom är större än modet att se nödvändigheten i ansiktet,förblir ell parti som bara pratar sig till röster från väljare vilkasönskningar partiet varken kan eller vUl reaUsera. Kommunisterna ryggar inte tillbaka för följderna av sinkamp mot koncentrationen. Tvärtom strävar vi på allt sätt att befordra insiktenatt krossandet av storkapitalets hela maktposition är nödvändig för att den isystemet inneboende koncenlrationslagen skall upphävas. Vi avvisar kapitaletsekonomer när de, Uvligt understödda av socialdemokratin, deklarerar attkoncentration är något nödvändigt och oundvikligt, oavsett om man harkapitalism eller socialism. Nya forskningsresultat har ganska klart visat atlkoncentration av kapital och bebyggelse utöver en viss ganska låg gräns medförkostnadsstegringar som snabbt omintetgör samordnings- ocheffektivitetsvinsterna. Koncentrationen fortsätter därför att storkapitalet viastaten kan övervältra kostnadsstegringen på lönarbetare och småföretagare. Iverkligheten är den stora stadsregionen med sina stockningsproblem och sinakomplicerade trafiklösningar lönsamhetsmässigt en ren belastning. Av dettaföljer en dålig och folkfientlig planering, som också gör den till en mänskligoch miljömässig belastning. Detta är inle landsbygdsromantik. Det är en insikt,som kommer att bli tvingande under de närmast kommande generationerna, närindustrialismens kris kommer att bli uppenbar. Det är en kris, vars spår redanär skönjbara i det svenska samhället. De är skönjbara i den växande armén avarbetslösa och undersysselsatla, i den hänsynslösa rovdriften med människor ochnatur, i de norrländska skogarna, där slulskövlingen och kaUiuggningen redaninletts, i de omänskliga förstäderna i storstadsregionerna, där människanreduceras till ett objekt för hyresplundring och vamkonsumtion. Ur dessakrisfenomen stiger nu bland allt fler människor insikten att frigörelsenfrån kapitalismens koncentrationsprocess endast kan vinnas närkapitalismen själv är upphävd. En regionalpolitik för lönarbetarna, 20 för folket., kan aldriggenomdrivas annat än när folkets makt ersatt storkapitaletsoch folkels fria, demokratiska och suveräna beslutsrätt trätt i stället förkoncentrationsprocessens lagbundna tvång. Detta betyder inte, att man skalluppskjuta genomförandel av nya regionalpolitiska åtgärder till ettsocialistiskt framtidslillstånd. Erfarenheter också från kapitalistiska ländersom och , där man har starkare stymingseffekter istatsapparatens hand än i socialdemokraternas , visar atl krav på ochåtgärder mot koncentrationens nedbrytande följder är till viss grad möjligainom den kapitalistiska strukturen. En sådan aktiv kamp är livsnödvändig fördem som drabbas av koncentrationsprocessen. Det är deras enda allernativ till denav socialdemokratin predikade passiva underkastelsen under kapitaletsutvecklingslagar. Ur den dagliga kampen och ur försvaret mot storkapitaletsständiga attacker mot lönarbetare och småföretagare växer självförtroendet ochmedvetandet, allt det som krävs när de folkliga strävandena - som snarl nogkommer att ske - måste samla sig till ett slutangrepp mot storkapitalets helamaktsystem. Jag ska nu övergå fill att kommentera denmotion om speciella planeringsålgärder för som väckts från kommunistiskthåll och som resulterat i reservation 3. Utskollel avstyrker molionen medhänvisning till pågående planeringsåtgärder. Utskottet är mycket kortfattat,och del är tydligt atl den skånska planeringsproblematiken över huvud knappastintresserar utskottet. Utskottet, inklusive dess centerpartister, tycks heltha missförstått frågeställningen.