prot · FV0918 · 1972-12-31 00:00:00 — Förhandlingarna leddes tiU en början av herr förste vicetalmannen. § 1 Föredrogs från ledamöterna i styrelsen för StiftelsenRiksbankens jubileumsfond i och fröken samt frånsuppleanten i samma styrelse inkomna skrivelser, vari dessa avsagtsig nämnda uppdrag. Med anledning härav beslöt kammaren dels att godkännaavsägelserna, dels att val av två ledamöter och en suppleant i styrelsen förStiftelsen efter i och frökenBergegren respektive fm skulle anställas i föreskriven ordning. § 2 Ang. åtgärder mot prisstegringar Herr handelsministern erhöUordet för att besvara (vpk) framställdainterpellation, nr 8, och anförde: har stäUt följande frågor tiU mig. Är statsrådet beredd att med anledning av denskrämmande prisutveckhngen föreslå regeringen införande av allmänt prisstopp? Om så inte ärfallet; VUka andra medel avser statsrådet då vidta för att hejda de starkaprisstegringarna? Är statsrådetberedd att låta den aviserade utredningen om prisregleringslagen även övervägaformerna för ingripanden i syfte att uppnå prissänkningar i fall dåkonstaterade överpriser tillämpas? 1 mitt svar på interpellation i samma ämnevid höstriksdagen redogjorde jag för regeringens motiv för att avvecklaprisstoppet vid årskiftet 1971-1972. Ätt vissa prisstegringar skulle inträffaomedelbart efter prisstoppets upphörande har kunnat förutses. De förklaras tiUstörsta delen av de från höjda jordbrukspriserna. Dessaberäknas slå igenom pä konsumentprisindex med . Även om prisstoppfortfarande förelegat hade förädlings- och distributionsleden behövt fäkompensation för prishöjningar av detta slag. Solidariteten med de lågavlönadekräver dessutom att man får acceptera vissa prishöjningar som ett resultat avavtalsuppgörelserna. Jag vill erinra om att Kungl. Maj;t uppdragit åt pris- ochkartellnämnden att upprätthålla en utvidgad och intensifierad prisövervakning.Syftet är att vidmakthåUa en hög handlingsberedskap, som möjliggör ett snabbtingripande om tendenser till en inflationistisk prisutveckling skulle uppstå. Näringslivets samtliga huvudorganisationer har liksom Ang. åtgärder mot prisstegringar utfäst sig att verka för att medlemmarna iakttar största möjligaåterhållsamhet i prissättningen. Mot bakgrund av vad jag nu sagt anser jag för närvarandeinte skäl föreligga för att pä nytt införa allmänt prisstopp. Vad angår sista fråga vUl jag framhållaatt prisregleringslagen redan i sin nuvarande utformning ger möjlighet attframtvinga prissänkningar. När lagen är i kraft kan sålunda Kungl. Maj:t eUermyndighet, som Kungl. Maj;t bestämmer, föreskriva sänkning av stoppris som ärhögre än som kan anses skäligt. Vidare kan föreskrivas att visst pris, somanses skäligt, skaU gälla som högstpris. Vad jag nu låter utreda är intemetoderna för prisreglering utan fömtsättningarna för att sätta lagen i kraft. (vpk); Jag tackar för svaret från handelsministerFeldt på min interpeUation. Jag skuUe kunna fatta mig mycket kort och avgeomdömet: ett genomgående negativt svar. anförde i sitt svar på mininterpeUation i denna fråga under fjolårets höstsession, tiU vilket svar han nuhänvisar, att när prisstoppet infördes "fömtsattes att denna åtgärd endastskulle vara temporär". Prisstoppet infördes års val.Effekten har allmänt omvittnats som positiv frän prisdämpande synpunkt, även omundantag gjordes. Oaktat prisstoppet steg livsmedelspriserna med 11,5procent, priset pä kläder och skor och hyrorna med över 5procent. Härvid brukar s. k. giltiga orsaker anföras, och sådana anfördes ocksåför väntade prisstegringar. Men om dessa giltiga orsaker slår igenom även underett prisstopp, ligger det nära tUl hands att uttala farhågor för en allmänprisstegring när priserna nu har släppts helt fria. I detta läge uttalar handelsministern för ibörjan av detta år att vi nu skaU pröva handelns ansvar utan prisstopp.Eftersom regeringen införde ett prisstopp, måste den uppenbarligenha satt näringslivets ansvar i tvivelsmål vid det tUlfället. Var det detförhållandet att man hade blicken riktad mot valet som var avgörande?Frågan kan ställas. Vad är det som kan tala för att nu hysa förhoppningar omatt ett helt frisläppande av priserna inte kommer att utnyttjas av fabrikanteroch av parti- och detaljhandel? Vi har inte någon tUlräckligt färsk statistik som ger ossindexsiffror och procenttal i detta läge, men herr statsrådet skall veta atthusmödrar och andra nogsamt observerat ommärkningarna pä varorna i butikerna.Effekten har kunnat bedömas. Situationen ter sig synnerligen bekymmersam förbreda skikt av konsumenter. De s. k. giltiga prisstegringarna jag syftar påsådana som tillkommit som en följd av jordbruksuppgörelsen draruppenbarligen andra med sig. Det vanliga talesättet är ju att allt stiger. Ihägn av detta talesätt och en allmän avtrubbning i inställningen tillprisstegringar som något oundvikligt drivs prisskmven uppåt varv för varv. Handelsministern uttalar i sitt svar: "Syftet är attvidmakthålla en hög handlingsberedskap, som möjliggör ett snabbt ingripande omtendenser tUl en inflationistisk prisutveckling skulle uppstå." vUken taktmåste priserna skjuta i höjden för att utvecklingen skall förtjäna beteckningen"inflationistisk" enligt mening? Enligt mitt förmenande måste den grandläggandeutgångspunkten vara situationen för de många människorna med de blygsammainkomsterna. Och att det finns ett ansenligt antal sådana hann redan dennedlagda låginkomstutredningen konstatera. Tar man detta som utgångspunkt, blirslutsatsen att en priskontroll, även om man godtar vad jag flera gångerbetecknat som gUtiga prisstegringar, är bättre än ett fullständigt frisläppandeav prisstegringarna. Min andra fråga, om vilka andra medel statsrådet avser atttiUgripa för att hejda prisstegringarna om ett återinförande av prisstoppetavböjs, anser tydligen hert besvarad med att regeringen givit pris- ochkartellnämnden uppdraget att vidga och intensifiera prisövervakningen. PKN:srapporter brukar återges i pressen, och de läses säkerligen med intresse, menmer händer ju inte. Sannolikt är det inte heller avsikten. De uppgifter sominsamlas och registreras om prisutvecklingen skaU vara till hands föringripanden. Jag kan enbart beklaga ett sådant ställningstagande. Det är likamed ett accepterande av fortsatta prisstegringar i ett läge dä dessa ytterligthårt drabbar människorna. Vad min tredje fråga beträffar noterar jag redan nu attdet enligt handelsminister kommer att ges möjligheter att vidta åtgärderi syfte att framtvinga prissänkningar. Det låter i och för sig uppmuntrande. Jagkanske får tillägga att det nog för mig verkar en smula överraskande. Är alltvad som i detta sammanhang erfordras klarlagt om tUlvägagångs-sättet?Tillräckliga objekt borde kunna uppletas för en praktisk tUlämpning. Börja dåmed bostäderna och hyrorna! Det är aUtså förutsättningen för att sätta lagen i kraftsom skall utredas. bör nog uttala sig något utförligare och merklarläggande om vUka förutsättningar som det här kan röra sig om. Om man nu pågrund av utredningen anser sig förhindrad härtUl, kan kanske ändå en utfästelsegöras om den tidpunkt när en sådan utredning kan förväntas bli klar. Det vorevidare av intresse att få höra om regeringen har för avsikt att praktiskt taitu med en verksamhet inriktad på sänkning av priserna. den 4 febmari 1972 Ang. åtgärder mot prisstegringar gör sitt bästa för att tolkadet missnöje och den oro som finns över prisstegringarna. Låt mig säga att herrLorentzon inte är ensam om att vare sig avlyssna eller tolka denna oro ochdetta missnöje. Men det hjälper föga att hos allmänheten skapa den falskaföreställningen att vi skulle kunna med administrativa regleringar trolla bortstegringar av kostnaderna i handeln, i distributionen och i produktionen sombland andra vi i det här huset har varit med om att fatta beslut om - jagtänker på jordbmksavtalet - och de kostnadsstegringar som är ett resultat avavtalet om lönerna och uppgörelsen om den förkortade arbetstiden. Dessa kostnadsstegringar kan i vissa branscher absorberasganska smärtfritt. Man kan ta dem om hand tack vare stigande försäljning ochförbättrad effektivitet. I andra branscher är det omöjligt att på den vägen Ang. åtgärder mot prisstegringar Därför står man inför valet antigen att lägga nerverksamheten eller att genomföra de prisstegringar som är nödvändiga för attklara de ökade kostnaderna. Detta är ett samband som har existerat i densvenska ekonomin aUtsedan vi började med avtalsrörelser och med den nuvarandejordbrukspolitiken. Vi har fått predika och predika i en atmosfär somkommunisterna gjort sitt bästa för att förgifta att här är det fråga om ensohdaritet mellan grupper. Om de människor som arbetar i branscher där endamöjligheten för dem att få i jämförelse med andra grupper anständigalönehöjningar är att vissa prisstegringar uppstår, då är vår uppgift, ,att försöka tala om för de andra grapperna att i begreppet solidarisklönepohtik ingår att man måste acceptera prisstegringar som är en oundvikligkonsekvens. Men vi vet hur kommunisterna kommer att arbeta för att hela tidenintala folk att vi egentligen skulle kunna slippa detta. Priserna ned ochlönerna upp! är ungefär vad sade . Vad kan då ett prisstopp uträtta? Vi kan inte troUa bortkostnadsökningarna med prisstopp. Vi har prövat det . Det vareffektivt under ungefär 12 , beroende på att vi då inte hadenågon uppgörelse om lönerna och inte heller någon ny omgång i jordbruketsavtalsförhandlingar. Dä kunde vi håUa undan krav på prishöjningar som mest varmotiverade av att man vUle öka sina marginaler, förbättra sina vinster ochimportera dyrare varor från utlandet. Det gick att håUa tUlbaka sådanaprishöjningar. Vi höll priserna stabila i tio, . Men sedan komresultatet av jordbruksuppgörelsen och avtalet om lönerna. Det är dessaprisstegringar avläser , när han talar om vad som hände. Utanatt tala om det lägger han också på den momshöjning som fattadebeslut om i samband med skatteomläggningen. Vi är i den situationen nu igen att det gäUer att klarajordbrukarnas inkomster. Enda vägen är att höja priserna. måste viockså ta hand om andra årets resultat av lönerörelsen. Att i det läget försökainbilla oss själva eller andra att vi skuUe kunna undgå konsekvenserna genomatt ge pris- och kartellnämnden en order om att sätta stopp för priserna ärorimligt. För att vara konsekventa och hederliga skulle vi dä säga tiUjordbmkarna att vi bryter avtalet med dem och att de mte får någrainkomstökningar. Vi skulle säga tUl de anställda i handeln, itransportnäringarna osv. : Ni får inte de lönehöjningar som står i avtalet! Detvore en hederlig pohtik, , gä upp och säg det i denna talarstol!Då talar Ni sanning tiU producenterna, löntagarna och konsumenterna. Därför får vi nu säga att uppgiften för pris- ochkarteUnämnden är att se tUl att de prishöjningar som man nu tvingas genomföra jag tror inte att vare sig handeln eller övriga delar av näringslivet gör dettamed någon glädje skaU bli så små som möjligt, dvs. man skall söka behälla demarginaler man har, man skall undvika att genomföra prishöjningar som tar siktepå stora vinstökningar. Det är pris- och kartellnämndens uppgift att genommycket ingående studier av hur företagen hanterar priser och kostnaderundersöka om prisrörelserna har en sådan bakgrund. HerrLorentzon frågar vUka förhoppningar vi skaU ha om ansvars- Jag stäUer mig helt neutral på denna punkt. Vår instäUning är attnäringslivet har förklarat sig berett att försöka samarbeta med löntagare ochkonsumenter på det sättet att prishöjningarna skall göras så små som det ärmöjligt. Vi har från vår sida sagt att vi naturligtvis måste ha en apparat föratt undersöka vad som verkligen händer, och vi har gett pris- och karteUnämndenuppdraget att om något händer som är anmärkningsvärt eller där man kan säga attklart oskäliga prishöjningar är på väg, då skall detta förhållande anmälas tUlregeringen som sedan får överväga vad som skaU ske. Det är de åtgärder inom det prisreglerade området som vi över huvud taget anser möjliga, lämpliga och effektiva. Sedan kommer fråganom hur den allmänna ekonomiska politiken sköts, att vi ser till att vi tar ossut ur konjunktursvackan utan att komma över i en situation med en överhettadkonjunktur. Titta på kommunisternas budgetförslag, , och se eftervilken inflation det skulle driva i gäng med en våldsam ökning av den statligaupplåningen. Det är inflationspolitik. Om vill ha en definitionpä detta ord, så är det kommunisternas budgetpolitik. säger: Hur skaU vi göra med högstpriser?Borde man inte kunna visa konkreta effekter av dem? Borde man inte kunnatUlämpa dem pä hyrorna? Det enkla svaret är ju att vi haft enprisreglering. Vi har fortfarande en hyresreglering på stora delar avbostadsbeståndet. Det är mycket enkelt för att ta reda på hurprisregleringen har fungerat. Till den sista frågan vUl jag säga: Den utredning somgäller förutsättningarna för att sätta prisregleringslagen i kraft skaU integöras stor och omständlig. Vi skall försöka att vara klara med den inom dettaår. Ang. åtgärder mot prisstegringar (vpk): Det är inte möjligt för mig som bara har treminuter pä mig att ta upp aUa de frågeställningar som handelsministern härberörde, men det finns ju möjligheter . Vi har en motion i kammaren därvi ställer frågan om moms bort på livsmedlen, och när den kommer upp tillbehandling får vi möjlighet att diskutera frågan vidare. Jag nämner bara dettai sammanhanget, eftersom handelsministern påstår att vår budget ärinflationsdrivande. Kan det, hert handelsminister, vara inflationsdrivande, närman yrkar att momsen på maten skall bort? Är det inte motsatsen i stället? Jag kan inte underlåta att påtala den enligt min meningoriktiga inställning och uppfattning som handelsministern här ger tUl känna,när han vädjar till solidaritet med de lågavlönade och framstäUer delågavlönades löneökning som orsaken till prisökningen. Men det är ju faktisktså, hert handelsminister, att det finns profiter att ta av i detta land. Meneftersom Ni är förvaltaren för monopolkapitalet i detta land kan Ni aldrigtänka Er att ta av profiterna och överlämna tUl de lågavlönade utan i ställethöjer Ni priserna på livsmedel som de lågavlönade behöver och på det sättetberikar Ni monopolkapitalet ytteriigare. Det är så det ligger tUl. Vi har idet fallet vitt skilda Ang. åtgärder mot prisstegringar ideologier.Ni, hert , svarar för den borgerliga ideologin, vi kommunister svarar förden socialistiska ideologin. Så enkel är hela frågeställningen. Sedan tiU nästa fråga som togs upp här, frågan om de högahyrorna. Ni tillåter snart sagt hur höga hyror som helst. Ni kan inte ettögonblick tänka er att ta från monopolkapitalet byggnadsmaterielproduktionen,som ju är den stora orsaken tiU de höga hyror som vi har i detta land. Det ärinte bara moderata samlingspartiet som är inflationsdrivande genom sin politik;ni är ju helt överens med om att föra denna politik. På sätt och vis kanske det var tur att herrLorentzon bara hade på sig. Det gav honom en rimlig motivering atti stället för att argumentera strö omkring sig kommunistiska slagord. Men jagskall ta upp ett par saker som kanske ändå något behöver klarläggas. undrade vad jag menar med att säga att ettbudgetförslag av den typ som kommunisterna lagt fram, där man vUl ta bortmomsen pä mat, är inflationistiskt. Jo, man lämnar en lucka i statsfinansernapå , och kommunisterna har inte någon anvisning pä varde pengarna skall tas. Dessa pengar skulle alltså komma loss, och var de hamnarvet varken eller jag. De kan hamna hos monopolkapitalet och ledatill kraftiga inflationistiska rörelser. Så säger - och det är ett gammalt påstående att vi är förvaltare av monopolkapitalet i detta land, och därför vågar viinte sänka profiterna. Men, , varför kan vi nästan ochstundligen höra denna klagan från monopolkapitalet i detta land över hur dessvinster ständigt sjunker och att dess lönsamhet är så låg? Den klagan tror jagåterger en bUd av verkligheten i varje faU tror monopolkapitalisterna självadet. Och slutligen tiU hyrorna. Det är verkligen inte i dagklarlagt var faktorerna tiU hyreskostnadernas uppgång egentligen skall sökas.Förhållandena på byggnadsmaterielmarknaden har vi utrett och klarlagt, ochpris- och kartellnämnden har gjort en rätt nyttig insats genom att redovisa hurbristfällig konkurrensen är på vissa områden. Men därifrån och tUl att enkeltpåstå att det är monopolställningen, den begränsade konkurrensen, som orsakathyreskostnadernas uppgång är steget långt. Bakom de höga hyrorna ligger i mångafall också en väldigt hög standard, en snabb uppdrivning av standarden, som denhär , myndigheter och kommuner och jag antar ocksåbostadskonsumenterna - har varit med om att acceptera och stödja. När vi talarom höga hyror måste vi också begranda att vi har ett bostadsbyggande, somantagligen redovisar världens högsta standard. (vpk): Jag har fortfarande på mig,och detta är min sista replik, . Vi får tUlfäUe att diskutera dessafrågor när vår motion kommer upp tiU behandling. Det förslag som vi ställer i vår motion bort med momsenpå mat -lämnar ingen lucka i budgeten. Vi föreslår att pengarna skall tas frånmonopolkapitalet. Där kan de alltså inte hamna, utan de förbUligar maten för demånga i landet. Om läser tidningarna, och det förmodar jag atthan gör, finner han att den ena organisationen efter den andra, den enatidningen efter den andra, talar om hur billigt det går att leva i . Jag såg i en tidning , om inte mitt minne sviker mig, atthemkonsulenterna säger att vi kan klara maten pä . KF;skök talar om . Jordbrukets provkök föreslär iveckan och förklarar att tvä högavlönade tillsammans kan leva päblodpalt och leverpastej förlåt mig, sä fint var det inte, det var leverbiff.Och visst kan vi bringa ned matkostnaderna väsentligt. Men, , det folksom jag talar för är inte de högavlönade, det är de lågavlönade i detta land.De har nedbringat sina matkostnader så långt att dessa livsmedel - som dehögavlönade nu säger att de mäste äta för att klara sig ekonomiskt - nästantillhör lyxen för dem. Hur långt har vi inte kommit ned, ! Och ändåär ni överens om att priserna skaU fortsätta att stiga. Vart tog visionernavägen, de djärva målen? Saken är väl ändå den, , att oavsett vad visäger i det här sammanhanget är det folkets språk som vi talar. Ang. åtgärder mot prisstegringar kanske ändå skall höra efterom folket har den åsikten att det talar genom ; folket är junågra fler än de som företräder här i kaminaren. Det lönar sig inte mycket att fortsätta diskussionen, trorjag, om sambandet mellan solidaritet med människor som har låga inkomster ochdet problem som uppstår när dessa människor skall ha högre inkomst och detleder tUl högre priser. Fackföreningsrörelsen och socialdemokratin har i fleraårtionden försökt upplysa sina egna sympatisörer om hur det där sambandetfungerar och att vi inte undgår det. När talar om de höga matpriserna borde hanockså ta ett samtal med representanterna för det svenska jordbraket, som hanuppenbarligen vill förvägra alla inkomstökningar . Det måste varaden enda konsekvensen. Var jag än hittar monopolkapitalet är det väl ändå inteinom det svenska jordbruket, . Kommunisterna menar att de täcker sin sänkning av momsenpå mat genom att beskatta profiterna och monopolkapitalet. Jag vet inte det.Först och främst har de sä många stora krav på utgiftsökningar att det ärdärför pengarna inte räcker tUl. Men ser man på de skattehöjningar somkommunisterna föreslår, finner man att en del av dem gäller den statligainkomstskatten. Ironiskt nog, , kommer de höjningarna att drabbabl. a. de grupper lät oss ta medlemmarna i som bara sedanutgjorde en av spjutspetsarna i kampen mot monopolkapitalet. Ni föreslår ju t.ex. en höjning av folkpensionsavgiften och en skärpning av progressiviteten iden statliga inkomstbeskattningen. Det är väl löntagarna som får betala detta,och de var, som sagt, bara kommunisternassymbol för kampen mellan arbete ochkapital här i landet. vUl ni aUtså beskatta dem hårdare. Det kan ninaturligtvis göra men säg inte att det är monopolkapitalet som betalar! Hert LORENTZON (vpk); Herr handelsministern vUl ogärna tala om defrågor vi egentligen skulle diskutera här. Jag undrar när regeringen, liksom tidigare regeringargjorde, skall plocka fram näringsfysiologerna för att förklara hur mycketnäringsrikare livsmedel man kan få, ju billigare de är. Den tiden tycks snartvara inne. Jag minns dä man plockade fram näringsfysiologerna, somförklarade att salt sUl var den näringsrikaste mat det svenska folket kunde äta- men jag kunde inte förstå varför. Det gicknågra år, och man plockade fram dem återigen för att förklara att margarinetvar det mest näringsrika folk kunde äta, eftersom det ju varbUligt i förhåUande till smöret. Det fanns också tider, när man förklarade atträvkött var näringsrikt. Det var när det var förbjudet att producerasvin här i landet, därför att lönerna var indexreglerade och svinköttet varmycket dyrt. Om dessa priser togs ut, skuUe lönerna stiga och skullebehöva betala högre löner. Alltså försvann svinköttet från denna lista. Mensvinkött producerades ändå. I de småländska skogarna t. ex. var det storproduktion. Men det var direktörerna, det var de som hade pengar, som ficktillgäng till det köttet. Men deras löner var inte indexreglerade. Skall ni fortsätta på den inslagna vägen, så tar ni snarthjälp även av näringsfysiologerna. Dä kanske blodpuddingen och andra livsmedelhar blivit näringsrikare än oxfilén, som står i ett pris pä över 50kronor kilot. Överläggningen var härmed slutad. § 3 Föredrogs och hänvisades Kungl. Maj;ts proposition nr 12 till . § 4 Föredrogs och hänvisades motionerna nr 1469-1474 tiUjustitieutskottet. § 5 Föredrogs och bifölls interpellationsframstäUningen nr41. § 6 Allmänpolitisk debatt (forts.) i (s); Remissdebatten har ju blivit fackindelad. Ärman då blygsam, så nämner man en fråga som man viU diskutera, och då kommer mani ett fack. Har man litet mer respekt för sig själv, större självförtroende, såkallar man sitt inlägg för allmänpolitisk debatt, och då kommer man i början avtalarlistan. Den s. k.tredje sorteringen böriar , och den fråga jag har valt att föra framär narkotikaproblemet. Det finns andra problem som jag gärna skulle viljaresonera om, men jag vet att talare efter mig kommer att ta upp dem. Där skulle jag bl. a. vilja framföra vissa betänkligheter motatt man har slopat balansregeln när det gäller famUjedaghemmen. Men, som sagt,det finns väl flera som kan resonera om det, och för övrigt har det skett enmycket glädjande utveckling i fråga om daghemmen. Jag övergår tiU det som jag egentligen ville ha framförthär, nämhgen reflexioner angående narkotikafrågan, och jag har också bestämda förslagdär. I remissdebattens börian hamnade moderatledaren i den fålla där man annarsbrukar ha anarkister och litet blandat s. k. nyradikalt folk, som säger attallting är samhällets skuld, som säger att samhället styrs av politikerna ochatt det alltså är pohtikerna som ytterst är ansvariga. De säger också att detfinns olika grupper makthavarna och folket - jag hörde nu att folket. Det där folket skulle man vilja se i ögonen ,det som ständigt åberopas och som alla åberopar sig pä. Enligt vad som ärmodernt att säga är folket en skara, som manipuleras av politikerna och somkänner sig helt utan inflytande pä sin existens. Medan gmppen politiker harstor makt. Efter väldigt i politiken får jag säga att jaghar en helt annan uppfattning. Jag tycker att vi politiker har en oändhgt godkontakt med folket. Vi shpper inte undan den helt enkelt. Men däremot har vikolossalt liten makt. Åtminstone har det aldrig droppat ner någon makt på mig.Och de flesta skuUe jag tro känner sig lika maktlösa. Maktlösare än någonsin känner jag mig inför det problemsom jag skall beröra, nämligen narkotikafrägan. Det finns enligt allauppgifter 10 000 narkomaner. Säkerligen är det mänga fler.