prot · FV0953 · 1972-12-31 00:00:00 — den 6 aprU 1972 Om ändrade regler för beskattning av bostadsrätt § 1 Om ändrade regler för beskattning av bostadsrätt Herr finansministern erhöUordet för att besvara () i kammarens protokoU för den 23 marsintagna fråga, nr 141, och anförde: har frågat när jag avser attförelägga sådana förslag tUl ändrade regler för beskattning avbostadsrätt som föreslagits av bostadsbeskattningsutredningen. Med hänsyn tUl de starka reservationer som framkommitunder remissbehandlingen och då dessutom det statsfinansiella läget intetUlåter att kostnaderna för förslagets genomförande överförs på skattebetalarnahar jag kommit till slutsatsen att förslag till inte kan framläggasnu. Jag ber att få tacka finansministern för deträtt sensationeUa svaret. Den statliga bostadsbeskattningsutredningen föreslogju att bostadsrättsinnehavarna skuUe på samma sätt som villaägarna fågöra avdrag vid inkomstbeskattningen för räntor. 1 det här fallet var det frågaom bostadsrättsinnehavarens andel av bostadsrättsföreningens totalaräntekostnader. Den av utredningen föreslagna avdragsrätten skullenaturligtvis få stor betydelse för aUa dem som bor i bostadsrättsfastigheter,men speciellt stor betydelse för dem som bor i nya hus med bostadsrätt. HSB:s riksförbunds fullmäktige häri ett cirkulärbrev inovember 1971 informerat sina medlemmar om vad bostadsbeskattningsutredningensförslag skulle betyda för dem och angett värdet för medlemmar av olikakategorier. Det är ganska klart att dessa människor har haft rätt storaförväntningar på de nya beskattningsreglerna. Jag har med posten hit till fått ett brevfrån representantskap i , där man säger: "Riksbyggens.REPRESENTANTSKAP i , vilket företräder 62 bostadsrättsföreningar medcirka 35 000 boende, förklarade sig vid årsstämman enhälligtstödja det från LO, HSB och Svenska gemensamma remissyttrandet överBostadsbeskattningsutredningens betänkande 'Bostadsbeskattning'. Representantskapet beslutade tillställa samtligariksdagsledamöter inom uttalandet med hemställan om derasmedverkan till ett positivt beslut i frågan." Också detta belyser ju de förväntningar inom den härkategorin av boende som bostadsbeskattningsutredningens förslag har fött. Detär alltså ungefär 300 000 bostadsrättsinnehavare som har gått och väntat på Om ändrade regler för beskattning av bostadsrätt ett beskednär den föreslagna förändringen av skattereglerna för bostadsrätt skaUgenomföras. De har fått ett besked av . Ett klart ochnedslående besked. Jag tror inte det är mycket att hoppas på det allra sistaordet i svaret, där det står "nu", men jag vill ändå komplettera minfråga tUl finansministern med frågan vad termen "nu" kan betyda. Kanen ändring bli aktuell eller någonting sådant? Herr finansministern ; , Naturligtvis är det beklagligt om HSB hardiskonterat utvecklingen på så sätt att man har givit sina medlemmar intrycketav att det bara var fråga om en expedition av . Som alltid måste ettsådant här förslag prövas inom det samhällsekonomiska eller rättare sagtstatsfinansiella utrymme som föreligger. Förslaget skulle innebära en kostnadför statskassan av storleksordningen 275 miljoner. Även frågeställaren ger mignog rätt uti att det inte föreligger några möjligheter att på andravägar skaffa fram de pengarna. Jag tror inte heller att någon är beredd attsäga att läget är sådant att man sorglöst och lättsinnigt kan försämrafinanspolitiken inför det perspektiv som vi ändå räknar med att vi här framföross. När man läser bostadsbeskattningsutredningens betänkandefinner man emellertid att det ger en del ganska värdefulla informationer. Av enjämförelse mellan hyreskostnaden i vUlafastigheterna, i bostadsrättsfastigheternaoch i hyresfastigheterna framgår att det inte är något som helst tvivel om atthyresfastigheterna är sämst ställda. Det gäller oavsett om jag tar enkostnadsberäkning som omfaUar tiden , 1950-1960 eUer 1940-1950.Utredningen har varit ambitiös nog att göra parallella kostnadsberäkningar fördessa perioder; Årskostnaden är lägst för vUlafastigheterna och därefter kommerbostadsrättsfastigheterna medan hyresfastigheterna är den dyraste boendeformenför bostadskonsumenten. Om man under dessa förhållanden vill införa enlikställighet mellan bostadsrättsinnehavarna och egnahemsägarna genomränteavdragen i beskattningen, skapar man naturligtvis en ännu större orättvisamellan bostadsrättsinnehavarna och de väsentligen flera som bor i hyresfastigheterna.Det finns i runda tal 1/2 miljon lägenheter i bostadsrättsfastigheterna, 1,1miljoner lägenheter i egnahemmen och 1,3 miljoner lägenheter ihyresfastigheterna. Om man skulle tillgodose det krav på rättvisa som jag ärmedveten om då skulle resas från det andra hållet, räcker det inte med närmare300 utan det blir då fråga om en statsfinansiell utgift somtenderar att gå upp emot miljarden. Detta visar vUken oerhört komplicerad uppgift det är attbörja arbeta med utredningens material som utgångspunkt, och det har ju ocksåföranlett företrädare för hyresgästintressena att avstyrka utredningens förslag- förutom att en utomordentligt bastant majoritet i övrigt av remissinstansernahar avstyrkt förslaget. Det är inte överraskande om jag från dessa utgångspunkterkommer fram tUl att det för dagen inte finns någon möjlighet att realisera detförslag som utredningen avgivit. När jag sade att det var ett klart och nedslåendebesked som finansministern hade lämnat här menade jag, att det varnedslående av två skäl. För det första har de stora organisationerna påbostadsrättens område - HSB och , som jag tidigare citerade här -tagit ställning och informerat sina medlemmar om vilka positiva effekter somett genomförande av utredningsförslaget skulle leda tiU. För det andra utgickbostadsbeskattningsutredningen från önskemålet öm att i reglerna förbeskattning av boendekostnader skapa rättvisa mellan vUlaägare ochbostadsrättsboende, dvs. mellan alla som satsat ett eget kapital i sitt boende. Jag tillhör dem som menar att bostadsrättsformen i sig harsådana fördelar att det inte kan ligga i samhällets intresse att missgynnaboende med bostadsrätt. En fördel med egenförvaltningen inom bostadsrättsformenär att den leder tiU en ökad boendedemokrati, och den leder dessutom till ettgemensamt ansvarstagande bland de boende för bostadshusen, vilket jag ocksåuppfattar som ett värde. Huvudargumentet för dem som har sagt attbostadsbeskattningsutredningens förslag bör genomföras har väl också varit inte skall vidta åtgärder som innebär att bostadsrättsboende missgynnas. Naturligtvis har jag ingen annan uppfattning änfinansministern när det gäller det statsfinansiella utrymmet för att omgåendegenomföra en sådan här reform. Det var därför jag så att säga hängde upp enliten förhoppning kring ordet "nu" i finansministerns svar. Jagförstår att någon proposition inte kan förväntas . Kan denförväntas , enligt finansministerns bedömning? Om ändrade regler för beskattning av bostadsrätt Så långt kan jag ge frågeställaren ett klartbesked: Någon proposition är inte att förvänta . Huruvida det skullefinnas någon möjlighet får man nog bedöma vid det tillfället. Det ärfasligt äventyriigt att lova ut sådana här historier i förväg. Jag är naturligtvis medveten om besvikelsen blandbostadsrättsinnehavarna. Den påminns jag om praktiskt taget en å två gånger iveckan, när jag tar emot alla de resolutioner i den här frågan som antas ute påföreningsmötena. Men jag har fått säga mig att det är ingenting att göra åtsaken. Det finns inte utrymme för reformen, och som jag sade i mitt förrainlägg så har förslaget också längre gående konsekvenser än man räknade med.Därför kan man faktiskt inte göra någonting, och jag trodde nog att aUmänhetenredan hade dragit den slutsatsen. Efter dagens debatt bör det inte vara någontvekan på den punkten. Man kan möjligen, även om det är en tröst för etttigerhjärta, påpeka att bostadsxättsproducenterna fick en extra favör i slutetav fjolåret, när belåningsgränsen höjdes från , vilketnaturligtvis var av utomordentligt värde för just den speciella kategorin avbostadsproducenter. Överläggningen var härmed slutad. Om ökad skattebefrielse för invalidfordon § 2 Omökad skattebefrielse för invalidfordon Herr finansministern erhöllordet för att besvara i (c) i kammarens protokoll förden intagna fråga, nr 145, och anförde: i har frågat mig, omjag ämnar lägga fram förslag om att skattebefrielse för invalidfordon skallgälla alla handikappade som är beroende av fordonet, oavsett om den handikappadehar förvärvsarbete eller ej. Enligt gällande bestämmelser medges befrielse frånautomobilskatt för personbil som ägs av höggradigt invalidiserad person sombehöver fordonet för sin huvudsakliga förvärvsverksamhet eller för sinutbildning. Befrielse från automobilskatt medför normalt också återbetalning avs. Att utvidga skattebefrielsen tUl fall då bilen inte ärnödvändig för arbetet eller studier är ej aktuellt . i (c): Jag ber att få tacka finansministern försvaret på min enkla fråga, även om jag inte är nöjd med detsamma. Bakgrundentill frågan är det förhållandet, vilket också framgick av svaret, att nuvarandebestämmelser medger bUskattebefrielse endast för den som har förvärvsarbeteeller genomgår utbUdning. Svårt invaUdiserade personer - rullstolsbundna ochmotsvarande - bör kunna erhålla skattebefrielse, även om de inte harförvärvsarbete eller genomgår utbildning. Jag tänker även bl. a. på en mycketstor gmpp handikappade husmödrar. Det finns svårt invaUdiserade, som av olika orsaker intekunnat delta i UtbUdning eller förvärvsarbete. De har ofta en mycket låginkomst, kanske endast en liten pension. Bilskatten och bilaccisen blir för demsynneriigen betungande och gör det kanske omöjligt för dem att ha bU. Denhandikappade som inte har förvärvsarbete har också behov av att förflytta sigoch bryta sin isolering. Bilen borde för dessa människor jämställas med etttekniskt hjälpmedel. Det måste anses som ett jämlikhetskrav att denhandikappade som av olika anledningar inte kan förvärvsarbeta eller genomgåutbildning inte skall ha sämre förmåner än en handikappad med förvärvsarbete. Jag knyter ändock en viss förhoppning tUlsvaret, eftersom finansministern säger att en utvidgning av skattebefrielsentill fall då bilen inte är nödvändig för arbete eller studier ej är aktuell förnärvarande. Jag hoppas att finansministern ännu inte sagt sista ordet i den härfrågan. Jag vet att många handikappade med uppmärksamhet tar del av det svar somär lämnat. Överiäggningen var härmed slutad. förekomsten av åsiktsregistrering inom försvaret, m. m. Herr försvarsministern ordet för att i ett sammanhang besvara dels i (vpk),dels i () och dels i (s) ikammarens protokoU för intagna frågor, nr 144, 147 och 148, ochanförde: i har frågat mig vilkainstruktioner som har getts för åsiktsregistrering inom krigsmakten och vilkaåtgärder som har vidtagits för deras efterlevnad. i har frågat mig om jag anser det lämpligtatt säkerhetspersonal från polisen och försvarsstabens säkerhetsavdelning ärnärvarande vid sammankomster av facklig karaktär. i EskUstuna har frågat om jag med anledningav påståenden om åsiktsregistrering inom försvaret vill medverka till sådanaåtgärder att full klarhet vinns om att gällande lag följs och att respekten förden s. k, värnpliktsriksdagen som instrument för de värnpliktigas deltagande iopinionsbUdningen i försvarsfrågan upprätthålls. Jagbesvarar frågorna i ett sammanhang. Enligt kungörelsen (1966:273) om säkerhetsskydd vidstatsmyndigheter skall varje myndighet vidta åtgärder bl, a, till skydd motatt den som inte är pålitlig från säkerhetssynpunkt får tjänst eller uppdragsom är av betydelse för rikets säkerhet. För sådant ändamål får kontroll av enpersons pålitlighet företas. Regler för hur denna kontroll skall gå tiU finns ipersonalkontrollkungörelsen (1969:446), Med personalkontroll förstås enligtkungörelsen inhämtande av upplysningar ur det polisregister som förs vidsäkerhetsavdelningen inom , I registret fårrikspolisstyrelsen anteckna uppgifter som behövs för den särskildapolisverksamheten, 1 kungörelsen slås fast att anteckning i registret inte fårgöras enbart av det skälet att någon genom tillhörighet till organisation ellerpå annat sätt gett uttryck för politisk uppfattning. Personalkontroll får baraföretas i fråga om tjänst som är hänförd tUl skyddsklass och av särskiltangivna myndigheter samt Allmänna bevaknings AB och , Inomkrigsmakten är det endast överbefälhavaren som har rätt att företapersonalkontroll. Vilka tjänster som skall hänföras tUl skyddsklass bestäms avKungl. Maj;t eller, efter Kungl. Maj;ts bestämmande, vederbörande myndighet.Myndighet skall företa personalkontroll bl. a. när någon tUlträder tjänst somtillhör skyddsklass. Kontrollen tillgår så att myndigheten hosrikspolisstyrelsen begär att få uppgift ur polisregistret. Sedan myndighetfattat beslut i personalkontrollärende, skall de handlingar som har erhållitsfrån återställas dit. Den redogörelse som jag nu har lämnat visar att detregister som behövs för personalkontrollen inom krigsmakten förs hosrikspolisstyrelsen. Något register av det slag åsyftar behövsalltså inte och förs därför inte heller. På fråga blir mitt svar att jag anser att detär olämpligt att säkerhetspersonal är närvarande vid sammankomster av fackligkaraktär. När det gäller fråga vill jag på den senaredelen svara att i den mån respekten för värnpliktskonferensen minskat är jagberedd att Ang. förekomsten av åsiktsregistrering inom försvaret, m.m. 1 * protokoll 1972. Ang. förekomsten av åsiktsregistrering inom försvaret, m.m. på allasätt verka för att respekten återställs. Beträffande påståendena omåsiktsregistrering inom försvaret hänvisar jag till att denna fråga förnärvarande utreds av justitieombudsmannen och överbefälhavaren. i (vpk); Jag tackar försvarsministern för svaret påmin fråga. Försvarsministern säger att något register av det slag som jagåsyftar inte behövs och därför inte heller förs. Men registrering behövstydligen och förekommer uppenbarligen. Bakgrunden till min fråga är naturligtvis denåsiktsregistrering som avslöjades vid årets värnpliktsriksdag strax före påsk.Denna registrering bestod som bekant i att folk utskickade från försvarsstabenssäkerhetsavdelning med olika markeringar registrerade de vämpliktiga efterpolitisk åsikt. / /=-> /V /? o X X X Skissen, som visas på , anger hur det gicktill. Denna skiss är en avritning av säkerhetsmännens noteringar. Rektanglarnamarkerar borden i möteslokalen. Siffrorna är nummer på de värnpliktiga somdeltog - de hade sina fasta platser. Enligt kontroll hos de värnpliktiga ochledamöter av den tidigare arbetsgmppen för värnpliktsriksdagen betyder derunda ringarna ovanför vilka står siffrorna 18 och 17 - de är på originaletfyllda med rött - värnpliktig organiserad i kommunistiska organisationer. Devärnpliktiga som markerats med kryss har moderat eller andra försvarstrognasuppfattning. Den ofyllda ringen lär enligt SSU-are på konferensen betecknasocialdemokrater. Detta är även konstaterat av värnpliktsriksdagensordförandekonferens, som sammanträdde efter avslöjandet avåsiktsregistreringen. Försvarsstabschefen general gav dagen efter vid enpresskonferens en s, k, förklaring på vad de olika tecknen betydde. Hanbekräftade därvid att tecknens utseende uppfattats rätt av den ledamot av dentidigare arbetsgruppen för vämpliktsriksdagen som avslöjade skandalen.Generalens förklaring att kryssen skulle markera ledamotskap i ett visstutskott, som behandlade rättsfrågor, är icke korrekt. Ett flertal av dem sommarkerats med kryss tUlhörde nämligen annat utskott än det som generalenhänsyftade på! Detta kan också kontrolleras efter den deltagarförteckning ochden avritning av markeringarna som gjorts. Det råder alltså inget tvivel om att registrering avpartipolitiska sympatier hos deltagarna har förekommit. Hänvisningen tiUJO-utred-ningen som statsrådet gjort är inte tillfredsställande. Ty - och denfrågan vUl jag att statsrådet nu besvarar - vUka garantier har man för att JOfår ta del av just de papper som säkerhetsmännen konstruerade underkonferensen? Med hänsyn till aktuella uppgifter som framkommit är detav yttersta vikt att statsrådet besvarar den frågan . den 6 aprU 1972 Ang. förekomsten av åsiktsregistrering inom försvaret, m.m. HerrOLSSON i (): Jag tackar försvarsministern för det klarasvaret på min enkla fråga. Anledningen till min fråga liksom till det som hände vid värnpliktsriksdagen i , där det underuppseendeväckande former avslöjades att personal från försvarsstabenssäkerhetsavdelning följde förhandlingarna. Frågan om orsaken till säkerhetspersonalens närvaro ochdess förehavanden vid värnpliktskonferensen håller, som vi nu vet, på attutredas dels på försvarsministerns, dels på justitieombudsmannens initiativ.Innan dessa utredningar öppet redovisat sina resultat kan knappast hundraprocentigklarhet nås om vad som egentligen hände. Uppgifterna om åsiktsregistrering fårtUls vidare stå mot förnekandena av att sådan registrering förekommit. Vad utredningarna än kommer att visa måste man hålla meddeltagarna i konferensen, där jag själv var ögonvittne, om att det är högstbesynnerligt att försvarsstaben skickar representanter att bevaka en konferensav facklig karaktär representanter som på direkt förfrågan inte kan tala omvilken uppgift de har på konferensen, som inte ens uppger sitt namn, varifrånde kommer eller på vems uppdrag de befinner sig där. Vi vet nu attförsvarsministern tycker att detta är olämpligt. Men när dessa människordessutom bevisligen sysselsätter sig med att rita diverse tecken - kors, ringaroch röda prickar - för att kartlägga värnpliktsdelegaterna måste man fråga sig;Vad var egentligen syftet? Om det nu är så, som chefen för försvarsstaben påstod iKvällsöppet , att säkerhetsfolket befann sig på värnpliktsriksdagenför att följa debatten om arreststraffet, varför då skicka folk från denhemliga avdelningen? Hör anonyma agenter hemma i detta sammanhang? Och varfördenna kryptiska kartläggning av delegaterna? Delade försvarsministern försvarsstabschefens uppfattningbeträffande den sistnämnda frågan, när han i samma TV-program sade att det ärviktigt för försvarsstaben att känna tUl om det t, ex, är socialdemokratereller moderater som förespråkar ett förslag, eftersom man då skulle den 6 aprU 1972 Ang. förekomsten av åsiktsregistrering inom försvaret, m.m. kunna vetahur stort intresse saken har för de värnpliktiga? För mig verkar förklaringen krystad ochtillvägagångssättet både omständligt och klumpigt. Är det majoritetensuppfattning man är ute efter, får man lättast reda på den genom att studeravärnpliktskonferensens beslut och protokoll, inte genom att pUta ringar, kryssoch röda prickar efter delegaternas platsnummer. i (s): Jag har som intresserad av de värnpliktigasförhållanden, bl. a. i egenskap av ordförande i beredskapsnämnden förpsykologiskt försvar, ansett mig behöva aktualisera de två principiellaspörsmål som försvarsministern just i sitt svar redogjort för. Jag tackar förvad han då anförde. Beträffande påståendena om åsiktsregistrering vidvärnpliktsriksdagen hänvisar statsrådet tUl JO:s utredning. Jag är beredd attavvakta denna, men uttalar önskemål om att den utförs skyndsamt. Den andra delen av min fråga berör dock en redankonstaterad realitet. Jag syftar på den psykologiska effekten av närvaron påkonferensen av säkerhetsmän, på bUder i pressen skyggt skylande sina ansikten,och det åtminstone skenbart uppseendeväckande i deras förehavanden såsomupptecknare av, enligt lämnade förklaringar, några slags mer eller mindremeningsfyllda kmmelurer i anslutning tUl vad som yttrades på en offentUgkonferens. Jag finner det naturligt att många, exempelvis i pressen, har varitförvånade över att en sä stor del av representationen för försvarsstaben varsysselsatt med något slags detektivarbete på en konferens, där varje inläggbandinspelades och alltså i efterhand kan göras tillgängligt för envar.Egentligen vore det lika irrationellt om herrarna utförde den typen av jobb pååhörarläktaren i denna kammare, där ju också människor med olika politiskaåsikter ger sin mening i den politiska och demokratiska debatten till känna. De stämningar, som framkallades bland de värnpliktiga dåen medlem av värnpliktsriksdagens arbetsutskott apostroferade säkerhetsmännen,tog sig uttryck i ett uttalande, som antogs av värnpliktsriksdagen och där detsades att man hade skäl att misstänka att konferensens deltagare var utsattaför åsiktsregistrering och att regeringen måste lägga papperen påbordet för "att det skall existera någon form av förtroendemellan den militära ledningen och värnpliktiga". Rakt på sak: Min fråga och mitt inlägg har tillkommit föratt vädja till försvarsministern att medverka till att återställa respekten förvärnpliktsriksdagen som instmment för de värnpliktigas deltagande i dendemokratiska debatten. Det finns alltför många som sysslar med groteskamisstänkliggöranden av den typ som kom fram i ett uttalande från ett utskott påvärnpliktsriksdagen, där det sägs att "värnpliktsriksdagen är skapad föratt ge militärapparaten sken av demokrati". Det får inte genom någonförsvarets åtgärd ges ens en tillstymmelse tUl trovärdighet åt de i debattenförekommande flosklerna från antidemokratiska riktningar att det s. k.militäretabUssemanget skulle vara en stat i staten, som saknar lydnadspliktgentemot folkstyret. Jag förstår upprördheten över vad som förekompå den värnpliktsriksdag där jag själv upplevde hur de värnpliktiga uppfattadevad de ansåg hade skett. Att det fanns representanter närvarande vidvärnpliktsriksdagen från försvarsstabens sektion 2 var kanske inte onaturligt;de var inbjudna av kongressen. Någon order om att dessa representanter förförsvarsstaben skuUe anteckna deltagamas politiska åsikter hade inte utgått,och de förnekar alldeles bestämt att de var där för att syssla med detta. HerrWerner i frågade mig om jag kan garantera att de handlingar som de hadei sin hand kommer till JO. Jag kan bara svara att JO redan, om jag är rättunderrättad, har fått sådana handlingar; hur de ser ut vet jag inte. Värnpliktsriksdagens deltagare ansåg att de var föremålför åsiktsregistrering, och här står alltså uppgift mot uppgift jag har intekunnat klariägga vad som är sant. ÖB gör en utredning som ännu inte är färdig.Jag har fått ta del av hur långt han har hunnit, men jag vågar inte med ledningdärav avgöra vad som är sant. Jag måste avvakta vad JO säger. Värnpliktsriksdagen var ju offentlig. Allt vad som sadesdär togs upp på band, och i debatterna deklarerade de flesta öppet sinpolitiska Uppfattning. Någon åsiktsregistrering genom närvarande polisrepresentanteroch under konspiratoriska former behövdes ju inte. Om detta verkligen harskett, är det fullkomligt meningslöst. Varför var de där? frågade i Kil.Försvarsstabschefen har i olika uttalanden försökt förklara det. Jag tror attsanningen är den att man knappast var närvarande på värnpliktsriksdagen för attregistrera några åsikter det vore i varje fall helt meningslöst. Men jag kantänka mig att polisledning och militärledning ville ha reda på vilka avsiktervissa gmpper har med den ohörsamhetskampanj - det Ulegala arbete - som pågårinom försvaret. Det arbetet kan ju inte ha undgått någon, och naturligtvis dåinte, hoppas jag, försvarsledning och polisledning. De flygblad, de tidningaroch de skrifter som utdelades i massor på förbanden när valen tiU ombud skedde,kommer från samma organisation som i en resolution, antagen pä dess kongress ibörjan av det här året, t, ex, uttalade om parti att "vpk ärden småborgerliga socialismens parti" och att "vår ocharbetarklassens farligaste fiende är kommunisterna".Organisationen skriver i sina stadgar, återantagna , att detklasslösa kommunistiska samhället kan endast nås "genom att arbetarklassenunder ledning av sitt parti i en väpnad revolution rycker makten frånbourgeoisin, krossar dess statsapparat och upprättar proletariatetsdiktatur". Jag vill citera ur en resolution om den s. k. borgerligamilitärappa raten.