prot · FV0960 · 1972-12-31 00:00:00 — Jag skulle vara mycket glad om vi kunde få en debatt omdenna fråga också sedan byggkonkurrensutredningen kommit med sitt material, fördä kanske vi får ett gemensamt underlag i fråga om både termer och beskrivningav verkligheten, så att vi kan få till stånd system som ökar konkurrensen påbostadsmarknaden när det gäller upphandlingen av entreprenader. Jag tror attdet vore mycket värdefullt därför att det där är möjligt att öka konkurrensen. Detär en helt annan problematik som uppstår när det gäller att skapakonkurrensförhållande på förvaltningssidan. Då kommer vi in på ett helt annatområde som ju inte heller har berörts här, och för att inte föriänga debattenskall jag inte ta upp det. När det gäller den bild som visar skall jaginte vara alltför elak, för jag är väldigt glad över att det sker förändringari denna reservation. Vi kanske kan få politisk enighet om former förupphandling av bostadshus som är konsumentfrämjande och intebyggmästarfräm-jande. Det är ju detta som ligger bakom de här formalistiskaresonemangen. Men när man talar om olika typer av upphandling skall manha klart för sig att det är de enskUda byggmästarna som till helt dominerandedel bygger i egen regi och inte på entreprenad. Det är detta som förstörstatistiken. Jag känner, av olika omständigheter, väl till de allmännyttigaföretagens förhållanden. Där bygger man till mycket ringa del i egen regi - praktiskttaget allt övrigt byggs på öppna entreprenader, och vissa bitar byggs på förhandlingsentreprenader. Men detta betingas av det förhållan det att de här företagen är lydiga mot samhället - ibland kanske för lydiga. Här har pläderats för att det skall varatotalentreprenader med stora, länga upphandlingar, och de upphandlingarna ärsvåra att hantera i gamla konventionella upphandlingsformer. Därvidlag harförhandlingsupphandling varit ett nästan nödvändigt inslag för att över huvudtaget kunna styra upphandlingarna. Det kan alltså vara en förklaring. Men kommer vi in på tekniska frågor. Jag är som sagtväldigt glad för att det sker en nyansering, något som jag tolkat som en ändradattityd i förhållande till den här formalistiska synen på upphandlingsfrågorsom byggmästarna pläderat för. Ingenting hindrar ju en byggmästare att säljasina hus billigare. Får jag sedan säga någonting om vad fröken , så är jag glad för att hon tog upp något som är ett faktum och inte ensensation, för då hade ju TV och radio och tidningar slagit upp det. Jag syftarpå att den genomsnittliga produktionskostnaden för lägenheter i flerfamiljshushar sjunkit ; är det senaste för vilket det finnsen registrering. Produktionskostnaden har alltså .sjunkit detta är ingensensation. Det skulle man annars kunna tro med tanke på att alla säger attbyggkostnaderna stiger. Men sanningen är alltså den motsatta, och detta finnsklart redovisat officiellt. alltså vidhanden att del skedde en sänkning inomflerfamUjshussektorn. Det är detta som har skapat dilemmat för bl. Men det är som sagt ingen sensation. Det är så som fröken sade attbyggkostnaderna sådana de mäts i index, där man alltså noterar priset påenskilda varor, har stigit, medan kostnaderna för den samlade produkten, detfärdiga huset, inte har stigit. Där har det varit återhållande krafter somkunnat driva på hårt. Man har varit sparsammare och effektivare, vilket ärnoterbart. Detta har skapat bekymmer för paritetslånen, men det har inte skapatbekymmer på andra områden. har vi av olika omständigheter fåttökningar. Vissa kostnadsökningar som vi här i fattat beslut ompåverkar förhållandena, och kostnaderna glider alltså upp igen. Men jag är gladatt fröken läste ur de skrifter som man försöker sprida och att dettahar sagts ut här. Jag har ingen förhoppning om att någon som förmedlar nyheteri tidningar eller i TV och radio skall ta upp denna nyhet, för den är ju inteintressant i sådana kanaler, vare sig de är betecknade med 1 eller 2 ellernågot annat. Fröken är gammal bekant. Jag delar värdering att det är väldigt skönt alt få lyssna till henne. Det harjag sagt förut - det gäller inte bara rösten utan även tankarna, därför att deär rejält redovisade och rejält deklarerade. Det är inget huttel, och det ärskönt att detta står sig, för det är ju bra att veta var man har dem som mandiskuterar med. I moderata samlingspartiets motion, liksom iresei-vationerna och i det särskilda yttrandet, sägs klart ut att man vUl ha enfri kapitalmarknad för bostäderna man skall därvidlag gå in och konkurreramed annan efterfrågan på kapital. Hur lånepengarna därigenom skuUe blibilligare vet jag inte. Man vill också ha en friare hyra, så att konsumenterna fårvalfrihet hur det nu skall gå till. En friare hyra måste ju betyda atl vi fåren mycket egendomlig bostadsmarknad. I stadens centrala delar blir hyresnivånmycket högre än den som vi försöker hälla. Bland byggmästarna i Stockholmråder det ju nära nog byalagsmenlalitet. I varje fall räknar de i sintidning in sig bland byalagen, och de affischerar ute på stan. Kanske går deockså ut och demonstrerar. Jag menar att om alla ombyggnader skall göras helt iprivat regi och på företagsekonomiska grunder, så blir bostäderna något avlyxbostäder med boendekostnader som är svindlande för det stora flertaletmänniskor. Den saken skall man ha klart för sig. Vilka konsumenter är det man vUl ge valfrihet? Ja, inte ärdet de betalningssvaga människorna som får valfrihet, om vi släpper hyran fri.Moderata samlingspartiet är ensamt om denna råa marknadspolitiska värdering påbostadsområdet. Vi har haft flera överläggningar om dessa saker, även när dethar gällt markfrågor och andra ting. Sedan skulle jag också mycket gärna vilja säga något omparitetslånen, men av flera orsaker är jag rädd för att göra det. Dels är detmycket svårt att tala om de sakerna, dels har det nu annonserats en utredningsom mer än expertutredningen skall bedöma den frågan. Jag har emellertid intetillhört dem som varit påskyndare av paritetslånen, men jag har haft en Anslag till bostadsbyggande, m. m. 2* protokoll 1972. Anslag till bostadsbyggande, m. m. delfunderingar omkring dem i skilda sammanhang. Jag vill emellertid säga att denkritik som även tillskyndarna nu riktar mot dessa lån enligt min mening ärmycket egendomlig. När paritetslånen infördes hade mig veterligt ingen fått isin hjärna tanken att vi skulle kunna ha en utveckling med stillaståendebyggnadskostnader och högre ränta. Man förknippade då alltid hög ränta medstegrade byggnadskostnader och stillastående byggnadskostnader med låg ränta.Då skulle också paritetslånen fungera över . Men fick videnna mycket egendomliga koppling som ingen tidigare hade fantasi nog attföreställa sig, och tycker vi inte längre att det är sä konstigt. Det är jusä med oss människor; det är inte svårt att vara efterklok. Men det finns mänga i och för sig riktiga tankar iparitetslånen. När vi försökte fastställa pariteten i sådana län knöt vi denstenhårt till byggnadskostnadsutvecklingen. Men sedan paritetslånen infördeshar vi fått en annan hyresutveckling än tidigare, därför att driftkostnadsandeleni nyproduktionen har blivit högre än i det äldre bostadsbeståndet. Det varockså en sak som man inte hade klart för sig. Vi kanske borde fått etthyresanpassat paritetslån i stället för ett kapitalkostnadsanpassat. Litet mindre finsliperi och litet mera anpassning tillverkligheten skulle kanske ha gjort att vi nu sluppit de bekymren. Vi skallnämligen ha klart för oss att paritetstaiet bara har en bostadspolitiskfunktion, nämligen att hålla hyresnivåerna i vissa lägen, och den saken hade vikanske kunnat diskutera utifrån de utgångspunkterna. Jagskall inte säga mer omdet. Men jag hoppas verkligen inte, fröken , att den kommandeutredningen accepterar syn på lånefrågorna. Även om vi kan bliöverens om många praktiska tekniska lösningar tror jag ändå aldrig att vi kanbli överens om målet för samhällets engagemang i bostadspolitiken. Statenslångivning har ju ett socialt ärende. Kapitalstödet skall fylla funktionen attskapa stabilitet i byggeriet och att påverka hyresnivån. har vi haft ettsystem med den mycket egendomliga egenskapen att kunna ge en låg hyra utan attstaten har skänkt bort pengar. Det är ju i och för sig en märklig sak, tyckerjag. På det företagsekonomiska området däremot är detta inget märkligt lånesystem;det förekommer ofta inom enskild företagsverksamhet att man avstår från vinstoch tillför företaget pengar i väntan på att det skall ge en störreavkastning. Detta är något som företagare som har möjlighet att skaffa sigytteriigare lån använder sig av närde har en vara som de vet kommer att blieftertraktad till ett visst pris men som just nu inte kan få den marknaden. Jagvet inte om det var tanken hos dem som kom på idén, men den svarar mot sammafunderingar. Vi får väl se vilka former vi kan finna - att del inte ärbra som det är med denna oerhörda ansamling av skulder är alldelesuppenbart, om man bedömer det så att man kan hålla ökningen avbyggnadskostnaderna lägre än de som man då räknade med - de har juhittills varit lägre - och det får vi verkligen hoppas att man kan. Vi fårkanske tyvärr en räntenivå som inte så mycket avviker från den vi har och somjag tycker är störande hög. Men genom kapitalmarknadens internationellaberoende kan vi försättas i svåra situationer, och därför måste vi finna formerför att anpassa paritetslånet till en utveckling som vi kanske inte förutsågnär det infördes. och har ju samma reservationeroch argumenterar för varandra. i berörde småhusenoch talade väl för dem; det gjorde även , Vi har inomsocialdemokratin sagt - vi har upprepat detta sä länge jag kan nunnas tillbaka,och det är länge nu - att vi inte vill styra kommunerna ideras planering av sinbostadsproduktion. Det må åvila kon-inuinerna alt välja de hustyper som passari kommunen. Det är skilda betingelser för bebyggelsen i en storstad och i enlandskommun, och detta bör få bli utslagsgivande för vilka hustyper man väljer.Vi har sagt att samhället bör kunna bjuda sä stor valfrihet som möjligt efterkonsumenternas önskemål med tanke på de resurser som de i sin tur efterfrågarhos samhället. Denna uppgift skall alltså åvila den kommunala planeringen. Nuhar det inte, , i realiteten förekommitatt småhusen legat utanför kvoten. Det verkade på det sättet, och myndigheternatrodde det och handlade så, men de blev på den punkten korrigeradeav-statsutskottets tredje avdelning. Det klargjordes för dem att det aldrigvarit någons mening att småhusen skulle ligga utanför kvoten utan att de fick som de alltid fått ta i anspråk de resurser som kommunerna har redovisat försmåhusen. Därefter har flerfanriljs-husen fått sitt. Man säger alltså precistvärtom när man målar ut det som om flerfamiljshusen först tog sitt ochsmåhusen kom därefter. Att man vill lägga småliusen utanför ramen detpläderar nu både och för förstår jag inte. Vad hardet för samband med den regionalpolitik som i varje fall stenhårtbinder sig för? Visst kan det i några landskommuner finnas intresse för attbygga mer än vad kommunerna anser att det finns irtrymme för i respektivekommun. Men frUiggande småhus, det är inte längre småhus det är stora hus.Och de byggs i huvudsak på de expanderande orterna, och det är där vi då - vihar all anledning att misstänka det - skulle få en kanske rätt kraftigexplosion. Jag tycker det är skönt att inrikesministern tagit upp denna frågaoch riktat in den på rätt sätt genom att tala om att man bör kunna bygga småhusmed skilda upplätelseformer och i skilda utformningar. Det skall möjliggöra förvanligt enkelt folk som inte har så god ekonomi att de kan få låna pengar - fördet måste man ha god ekonomi för - att skaffa sig ett eget hus i enexpanderande ort. Där är det nämligen inte var mans sak att göra det; därfordras det att man är välsituerad. De redovisningar av nybyggnadsverksamhetensom finns tillgängliga talar för att vi kommer att få ett segregerat samhällegenom den egendomliga förskjutning som skett i nyproduktionen. I fråga om förekomsten av stora lägenheter, ochkök och större, har det inte skett några märkvärdiga förskjutningar iflerfaniiljs-byggen, endast någon minskning av trerumslägenheterna på bekostnadav tvåorna. I övrigt är det i stort sett detsamma. Men i fråga om småhus är deten markant förskjutning. Inte av alla lägenheter i småhusär fyra rum och kök eller större. är tre rum och kök, deandra är övriga. Vem har råd att i eller iStorgöteborg bygga ett småhus på fyra rum och kök eller större och klara dekostnader som är förknippade med det? .Anslag till bostadsbyggande, m. m. den 19 aprU 1972 Anslag till bostadsbyggande, m. m. är det braom man är välsituerad, ha höga inkomster, så att gäldränteav-draget ger denförmånliga effekt som det beklagligtvis gör. Utvecklingen har gått snabbt pådet här området. utgjorde detta ränteavdrag ungefär 250miljoner. är det 1 miljard mer. Resultatet pä skatten blir nästan sammabelopp som samhällets stöd till låginkomsttagarna. Om man då vill vara rå ochenkel, och det kan man väl få kosta på sig, kan man säga att vi ger lika myckettill höginkomsttagarna för att de skall kunna bo i villor. Det är väldigt rättsagt, och jag vill nästan ta tillbaka det med en gång, för det är ett alltförrått påstående. Det finns dock många bland höginkomsttagarna som inte borde hadetta avdrag, eftersom del inte finns något motiv för det. Huvudparten av demsom bor i småhus i vårt land har inte sådana inkomster och sådana räntekostnaderför sina småhus, att det är något störande i sig att man har gäldränteavdragetför dem. Men det är inte frågan om det, utan problemet är - det vetvi genom olika redovisningar och det är också inrikesministern uppmärksammad på att det byggs för många stora småhus. Vi kommer att tömma flerfamiljshusen pålägenheter av hyfsad storlek och föra över den produktionen till småhusområden.Om vi inte är uppmärksamma på det här problemet kanske vi kommer att få görasom i : föra över barn med bussar till olika skolor, för att intesegregationen skall bli total i vårt samhälle. Jag förstår inte hur vare sig ellercenterpartiet vill medverka i den riktningen genom att släppa fritt byggandetav friliggande småhus. Att vilja släppa fritt småhusbebyggelse i grupp, där mannågot litet kan styra hur husen skall se ut, hade man kanske kunnat ha någonförståelse för. Jag tycker det är bra att inrikesministern tagit upp dettaproblem och visat pä att man kanske skall kunna ge möjligheter för många människoratt bo i vad man kallar markbostäder, som byggs i sådan storlek att de äröverkomliga i pris och i sådana upplåtelseformer att fler än de som harmöjlighet därtill kan efterfråga dem. Att bemöta kanske inte behöver ta så ;jag ser att min tid har runnit i väg. Huvudpunkten i anföranderörde totalfinansieringen, och det blir - om jag förstått saken rätt - ensärskild diskussion om det genom att inrikesministern har att besvara eninterpellation i det sammanhanget. Dä skall jag inte ta upp tiden genom atttugga på den frågan. hade en beskrivning på vår bostadspolitik, somvar en rubrikmässig upprepning och enligt min mening en väldigt grov karikatyr.Det var egentligen högerns politik som vi skulle föra, och jag vet inte om herrWerner kan komma överens med fröken om att det är en korrektbeskrivning. Det blir kanske svårt för er att bli eniga på den punkten även omni sitter nära varandra. Jag skall avstå från att försöka vederlägga bostadspolitik vi bedriver är motsatsen till den marknadspolitik påbostadsområdet som vill ge sken av gäller . Det var en annan fråga som jag vUl säga några ord om ochsom berörde, nämligen frågan om att ställa kapital till förfogandetill en låg och fast ränta. Räntans roll i bostadsbyggandet och för hyressättningen är en besvärligfråga genom att bostadslånet lämnas till huset. 1 huset bor sedan Nr 60 hyresgästerav ohka kategorier och med varierande inkomster. någon formav subvention via lånen ger man pengar till både rika och jn .pn] 1972 Anslag till bostadsbyggande, m. m. fattiga,vilket jag inte tycker är så särdeles lyckat. modellenhar man naturiigtvis påverkat hyresnivån, men man har inte skänktbort pengar utan de kommer tillbaka i ett senare sammanhang. Den vägenpåverkar vi hyresnivån i lägenheterna rätt väsentligt. gjort en beräkning som säger mig att hyran för en trerumslägenhet minskarmed , alltså mellan 1 500 och , genom nyproduktionen. stegringen av paritetstalet har även hus byggda fått en måttlig justeringgenom paritetslånens konstruktion. Jag tror det vore vanskligt att gå räntevägen. Vi skallvara på det klara med alt vi aldrig för några lägenheter kommer att fåhyresnivåer som gör det möjligt för alla grupper i samhället atl efterfråga denlägenhet de behöver. Vår inkomststruktur är ju inte sådan att lönen står irelation till vårt bostadsbehov. Däremot står hyran i relation tillbostadsbehovet. Om en familj med många barn vill bo bättre, kan vi inte räknamed att den får mera betalt för det. Men många familjer måste ha eninkomstförstärkning. Jag tycker inte att det är något fel. Det skallsjälvklart vara på det sättet. Den andra vägen är omöjlig alt gå. Det finnsdessutom familjer i detta samhälle som även om de fick lägenhet gratis intekunde klara sig, eftersom deras försörjningsbörda är för stor och derasbetalningskraft för svag. Det är naturligtvis extremfall, men generellt setttror jag att det för att få ett jämlikare boende är nödvändigt att vi i ställetför att ge subvention åt alla försöker rikta in kraften där behovet är störst. Med det anförda, herr talman, tror jag att de noteringarsom jag har gjorl är genomgångna och jag yrkar bifall till utskottelshemställan. Under detta anförande övertog herr talmannen ledningen avkammarens förhandlingar. HerrULLSTEN (fp) kort genmäle: Det är något rejält med högermän, sade herrBergman. Tänk om man kunde säga något liknande om själv. Tänk omman t. ex, kunde få att läsa utskoltsreservationerna ordentligt.Då skulle han finna att vi inte alls har talat om att de friliggande småhu.senskall ligga utanför bostadslåneramarn;). Vi vel mycket väl att del skulle fåbesvärliga konsekvenser. Vi har talat om styckebyggda, vilket är något annatoch mycket mindre. Tänk om dessutom kunde tala ett klart språknär det gäller rätten att göra avdrag för gäldräntan på egna hus. Nästan varjegång tar till orda i bostadsdebatten klagar han över att denmöjligheten finns, men vilken är då slutsatsen från ochsocialdemokraterna? Vill man avskaffa ränteavdraget eller vill man ha det kvar?Det vore rätt trevligt med ett besked pä den punkten. Det vore också bra om ville erkänna althyrorna faktiskt är höga, I mitt inlägg varnade jag för att de hyresgäster somdrabbas av dessa höga hyror inte i längden finner sig i det. När de läggerhyran till de Nr 60------------- höga skatterna ochlivsmedelspriserna kommer de att ge ganska litet för Onsdaoen den-- '' siffror "'''vilka försöker bevisa att det i själva verket är 19 aoril 197""--- ganska billigt att bo. Säg det tillde vanliga barnfamiljer som måste betala -------------------- 800, 850 och ända upp till 900kronor för en trea i den här staden och Anslavtill bostads- , , i , i i i i i j i i 4 » * kanske mycket höga belopp också 1andra delar av landet, byggande,m. m. j. dessutom skulle kunna fä ett rejält besked av herr omvad han tycker on-| de förslag om att sänka hyran som bärbar framförts fränvår sida, alltså möjligheten att sänka kostnaderna genom att öka konkurrenseninom bostadsbyggandet. säger , att det har vi tidigare gjort förbyggmästarnas skull, i varie fall skulle vi ha gjort det tidigare. Men viframför faktiskt samma krav i ar som vi har framfört under en lång rad av åroch som socialdemokraterna har sagt nej till. Däremot har byggnadsindustriutredningenerkänt anbudskonkurrensens fördelar. Också har ansett det varaett effektivt medel, och den undersökning på tekniska högskolan i somjag redovisade har visat att anbudskonkurrens är ett effektivt medelockså när det gäller att hålla nere kostnaderna för småhus. Trots att vi vetatt detta är ett effektivt medel att pressa byggnadskostnaderna tillämpasmetoden bara i av det antal projekt som man beviljar statliga låntill. När man nu vet detta, varför skall man då inte kunnaanvända den statliga bostadslånegivningen som ett påtryckningsmedel på företagoch länem>-ndigheter för att få dem att acceptera sådan anbudskonkurrens ochdärigenom skapa lägre bostadskostnader och bUligare hyror? Om vi som sagt fränden rejäle skulle kunna fä besked om var socialdemokratin står iden frågan, vore det ganska bra. Fröken () kort genmäle: hoppades attparitetslånesystemet skulle finnas kvar även i ett eveiuuellt nyttbostadsfinansieringssystem. Ingen hade fatt i sin hjärna, säger han, attförutsättningarna för paritetslånet inte skulle komma att finnas i denbesvärliga verklighet där det sattes in. , men svagheten i systemetär väl just atl det är sa beroende av ett visst förhållande mellan räntelägeoch kostnadsutveck-lii-ig. talar ocksä om att friare hyra måste ge enegendonriig marknad och säger att ett byggande i helt privat regi skulle gebara lyxbostäder. Ett byggande i helt privat regi är i varie fall ingenting somvi har yrkat pa: vi har talat om konkurrensen och hävdar den också i dettasammanhang, även i-iär det gäller olika byggherrekategorier. Regeringen betraktar friare hyra och över huvud taget tronpa en friare marknad som någonting misstänkt. Jag tscker dä att jag vill återgälda med att säga att jag blir misstänksam när jag märker att regeringspartiet icke har någon tilltro till att boendekostnaderna utan fortsatta regleringar och åtgärder också subventionsatgärder - skall kunna hallas pa sådan nivå att hyrorna blir överkomliga för människorna. Jag vill peka pa att de största prishöjningarna har skett på sådana områden som är offentligreglerade pä ett eller annat sätt: h\ ra och 4(1 livsmedel först och främst, för attinte tala om SJ-bilietter samt tele-och postavgifter.De minsta prishöjningarna har vi haft i produktionsområden som har gälltmöbler, bilar - för att ta det exemplet - och kläder, men det är en helt privatsektor. i (c) kort genmäle: I anslutning till ett annatutskottsbetänkande återkommer vi till bostadsbyggandetsinriktning som ett särskilt ärende. I viss män har vi här redan nu måst berörafrågan, därför att den finns med även i civilutskottets betänkande nr 9. Medanledning av yttrande skulle jag vilja göra några reflexioner omvissa av hans synpunkter men återkommer till detta i samband med behandlingenav det .senare ärendet. tycker sig skönja risker för att vi fär ettalltmer segregerat samhälle, om man i ökad utsträckning fär tillfälle att byggasmåhus. Han talar om alt endast folk mycket högt uppe pä inkomstskalan harmöjlighet att skaffa sig småhus om fyra rum, I själva verket tror jag inte attdel är fullt så illa ställt i vårt svenska samhälle. Vi måste se ut över landetoch inte bara på storstadsområdena, där mänga av villabostäderna är rättlyxbetonade och byggts på arbctsmarkandsstyrelsens speciella kvot. Detta berorpå att denna kvot i huvudsak fördelats på storstadsområdena. Men det är framför allt barnfamiljerna som försöker skaffasig ett eget hem i en markbostad i ett friliggande småhus eller eventuellt iett radhus. Då ligger det rätt nära till hands att bygga just enfyrarumslägenhet. Med de normer vi har är det väl för en sådanfamilj önskvärt att fä en lägenhet av denna storlek för att inte betraktas somtrångbodd. Jag tror att det skulle vara värdefullt, om villetillägna sig en litet mera nyanserad syn när det gäller småhusen. Han är nogalltför infekterad av sitt arbete inom , där del inte direkt är aktuelltatt bygga småhus. Sedan har det talats om att det i första hand ärkommunerna som bestämmer. Varför skall man i första hand lata dessa bestämniaoch inte de boende, konsumenterna? Anslag till bostadsbyggande, m, m. HerrWERNER i (vpk,) kort gemäle: