prot · FV0967 · 1972-12-31 00:00:00 — Förhandlingarna leddes tUl en början av herr förste vicetalmannen. Anslag till trafiksäkerhet, m. m. § 1 Anslag till trafiksäkerhet, m. m. Fortsattesöverläggningen angående trafikutskottets betänkande nr 7. HerrPOLSTAM (c): 1 trafikutskottets betänkande nr 7 behandlas bl, a, fyratrafUcsäkerhetsmotioner, som jag och några medmotionärer har väckt under denfria motionstiden , Alla har behandlats mycket välvUligt av utskottet, mendet har ändå resulterat i yrkande om avslag. När det gäller tre av dem skall jag avstå från yrkande,eftersom det i varje fall enligt utskottet inom trafiksäkerhetsverket pågår entotal översyn av bestämmelserna om belysningsanordningar på fordon m, m. Jag vill ändå säga ett par ord om det blåutryckningsljuset, om vilket utskottet säger att det redan är föremål förinternationell uppmärksamhet och att det inom departementet ochtrafiksäkerhetsverkel övervägs "vissa härmed sammanhängandespörsmål", vad det nu kan betyda. Jag vUl tolka det välvUligt och tro att frågan kommer attföljas upp och utredas eller bU föremål för internationell omprövning. Är detpå det viset finns det knappast någon anledning för mig att ställa någotyrkande här, och jag hoppas att vi inom en inte alltför avlägsen framtid fårhöra något om hur detta arbete fortskrider. Jag var själv med 1969 och röstade förinförandet av, som jag då trodde, det internationeUt erkända blåutryckningsljuset. Jag trodde ocksä att det var vetenskapligt bevisat att detblå ljuset var bättre än det fasta röda och det blinkande gula ellerorangefärgade ljuset. Sedermera fick jag veta att vetenskapsmännen som forskatpå detta område inte rekommenderat det blå ljuset av flera orsaker. Vidareframkom att det strängt taget bara är ett antal europeiska stater dock intealla - som har blått utryckningsljus. Hur det blå utryckningsljuset från början kom till iTyskland är det väl knappast någon som vet. Förmodligen var det för att ljusetsyntes mindre bra från luften som det infördes i och därefter i destater som ockuperades av tyskarna under . Sedan spreds dettavidare så att många länder i nu har blått utryckningsljus, I övrigadelar av världen är utryckningsljuset vanligen rött. Alt jag tog upp denna fråga berodde på att jag självunder mörker och regn blir mycket starkt bländad av ett utryckningsfordon medblått klippljus, 1 dagsljus syns nämligen det blå ljuset dåligt, och för attkompensera detta ökas ljusstyrkan så att ljuset blir klart bländande undermörker, och då kanske speciellt när det är regn och dimma. Anslag till trafiksäkerhet, m. m. Jag skall inte försöka alt vetenskapligt bevisa detta, detmåste göras av forskarna, men jag kan nämna atl en av vetenskapsmännen så sentsom bl, a, skrev att ett varningsljus bör ha hög intensitet meninte vara bländande. Ljuset skall ha hög subjektiv färgmättnad för altuppmärksammas och uppfattas skUt frän övriga IjuskäUor i trafiken. För en ochsamma glödlampa med blått respektive rött filter gäller för det första atl detblå ljuset har lägre luminans eUer ljushet men ger ökad bländningsrisk imörker, för det andra att det blå ljuset har väsentligt mindre färgmättnad. Detuppmärksammas därför sämre med tillblandning av vitt ljus. För det tredjeminskar förmågan att uppfatta luminansen hos del blå ljuset i betydande gradmed stigande ålder hos förarna. Av det här kort anförda, herr talman, och mycket annatvetenskapligt underlag framgår med aU tydUghet att frågan omutryckningsfordonens optiska signaler behöver ses över, och jag hoppas att allttUlgängligt vetenskapligt material genomgås. Givetvis bör den här frågan lösasinternationellt och inte enbart i vårt land, I molionen 1220 har jag tUlsammans med medmotionärerhemställt att måtte besluta om en höjning med avstödet till , , för nästabudgetår. Vi menar att statens stöd borde utgå med istället för 2,2 mUjoner, som utgått för de båda senaste budgetåren.Trafikutskottets majoritet har inte tillstyrkt höjningen, men framhåller ändåden omfattande och betydelsefulla verksamhet som bedrivs av NTF och anser attanslagshöjningen är väl motiverad. Trots detta är utskotts-majoriteten inteberedd att stödja den här uppräkningen av anslaget och ändå borde ettutgivande av dessa pengar betala sig både för samhället och för enskilda. Jag finner det mycket beklagligt att utskottsmajoriteteninte kunnat se mer positivt på denna fråga. Jag haren känsla av attutskottsmajoriteten, trots den positiva skrivningen, inte är tillräckUgtorienterad om NTF;s omfattande arbele. Det borde stå klart att NTF numeracentralt och genom , som är NTF:s medlemmar ochsom tillkommit på NTF:s initiativ, utför ett trafiksäkerhetsarbete som vi heltenkelt inte kan vara utan. NTF och länsförbunden utgör en viktig del av denorganisation som behövs för att nå ut med information lUl de enskildaindividerna i samhället. Länsförbundens verksamhet har ökat i snabbt tempounder , och därmed ställs också ökade krav på NTF somderas huvudman. Jag skulle vilja fråga hur trafikolycksfallsstatistiken hadesett ut utan den här verksamheten. Det är kanske lätt att säga atlstatistiken hade sett likadan ul, men det kan ändå ingen bevisa. Jag vill också framhålla all trafiksäkerhetsverketkonstaterat att de kampanjer som verket bedriver inte skulle få tillräckligtstor bredd utan länsförbundens omfattande stöd. En stor del av fältarbetet förnu pågående säkerhetsbälteskampanj utförs av länsförbunden, och i debatten att det är en av de största kampanjerna pådet här området som vi haft. Den kampanjen genomförs i stor utsträckning medfrivillig arbetskraft, men den kostar ändå pengar. Jag harerfarit all NTF, som till största delen finansierar länsförbun- densverksamhet, inle med nu till buds stående medel kan öka sitt stöd Nr 67 Dessa behöver verkligen ett väsentUgl ökat bidrag, och den jag anseratt bl, a, delta är ell tungt vägande skäl för alt öka statens bidrag tUlNTF, .---------- Jagvill i det här sammanhanget gärna peka pä NTF:s verksamhet Anslag till trafik- säkerhet m m genom Barnens trafikklubb en mycket uppmärksammad form av , . trafiksäkerhelsinformation.De 150 000 engagerade familjerna skulle kunna vara ännu fler om NTF hade medelatt ytterligare öka ackvisition-en. Enligt vad jag har inhämtat tvingas NTF förnärvarande alt Ugga lågt då tUlgängliga medel inle räcker fill för att ökautgifterna för klubben. Det är atl märka alt medlemmarna själva bidrar medavgifter för varje tvåårsperiod, eller . Delär givet att ökade kostnader för distribution, framstäUning avklubbmaterial m,m, slår igenom kraftigt när det gäller att driva en tiUantalet medlemmar så omfattande organisation som Barnens trafikklubb. Jag anserdet givet att den här verksamheten bör utvecklas ytterligare, och det ärverkligen beklagligt all NTF inte kan få ökade statsmedel för den. Vi måstehelt enkelt satsa något när det gäller trafiksäkerhelsutbUdningen av barnen,och vi måsle göra allt vi kan för att utbilda barnen och för atl hjälpaföräldrarna alt förmedla trafikkunskaper tUl sina små. Borde inle vi ansvarigai nu ta vara på de möjligheter tUl ökad trafiksäkerhet som ligger iden här positiva utvecklingen av Barnens trafikklubb! Enbart kostnaden för denhär delen av NTF:s verksamhet var minus de i avgifter. Det innebär en nettokostnad av 1,2 miljoner av de 2,2mUjoner som totalt anslogs lill NTF, En annan stor sektor av NTF:s verksamhet är forlbUdningenav bUförare och andra slag av trafikanter, NTF har under de senaste tvä årenprövat olika vägar för att vidga denna verksamhet och har också lyckats få ökadanslutning lill kursverksamheten. Inte minst gäller detta mopedkurserna, som påflera håll i landet kommit i gång i stor omfattning. Fortbildningsverksamhetenmåste få stor bredd, och det skulle den ha möjlighet alt fä om NTF, som i dettasammanhang arbetar tillsammans med andra berörda organisationer, kunde gesbättre resurser. Det är kanske tur för oss ansvariga politikeratt vi inte med statistik kan bevisa resultatet av allt trafiksäkerhetsarbete.Hur mycket tjänar vi för varje person som genom adekvat information ochfortbildning undgår att dödas eller skadas i trafiken? Och hur många är det sompå grund av bl, a, det här arbetet inte hamnar på våra sjukhus ochvårdinrättningar, minskar produktionen eller belastar socialförsäkringarna?Kunde de frågoma bara lUl en del besvaras, skulle vi säkert vara beredda attsatsa mera än vad som yrkas i motionen 1220. De som yrkas utöverstalsverkspropositionens förslag är avsedda för att NTF skall ges möjlighet alli fortsättningen bedriva sin verksamhet i minst oförändrad omfattning ocherhålla kompensation för kostnadsökningarna, som på samma sätt som för andrahar drabbat även NTF. 1 det sammanhanget bör vi särskilt komma ihåg eller skall vi inte? Jag ber med delta att få yrka bifall till reservationen 3 127 vidtrafikutskottets betänkande nr 7. den 26 aprU 1972 Anslag till trafiksäkerhet, m. m. HerrPERSSON i Heden (c); Trafiksäkerhetsfrågornas beaktande i akt ochmening att nedbringa antalet trafikolyckor är frågor som sannerligen måste prioriteras. Trafikolyckorna har blivit en folksjukdom. Under1960-talet har i genomsnitt 1 200 personer omkommit i trafikolyckor varje år.Antalet skadade uppgår till ca 30 000 personer . Del är ett skrämmandesiffermaterial. Tyvärr är detta inte hela bUden av trafikolycksfallen. Mångatrafikolyckor bhr inte polisutredda och därmed inte registrerade, varförantalet trafikolyckor är större än vad som angives i statistiken. Trafikoffren representerar elt samlat mänskligt lidandeoch tragedier som inte kan mätas med ekonomiska mått. Därtill kommer desamhällsekonomiska förlusterna eUer kostnaderna; beroende på hur man villuttrycka sig som trafikolyckorna belastar samhällsekonomin med, i form avläkare, sjukhus, polis- och rättsväsende etc, inte heller att förglömmaproduktionsförluster för samhället och den enskilde. En säker beräkning kanknappast åstadkommas, men siffran har i vissa sammanhangnämnts. Jag tror att kostnaderna snarare överskrider än understiger dellabelopp. Det är sålunda helt klart att en ökad aktivitet för atlsöka nedbringa antalet trafikolyckor är en nödvändig åtgärd, inte minst medtanke på den snabba utveckUng som äger rum på trafikområdet. Under något mer änen tioårsperiod har antalet bUar fördubblats här i landet. Helt naturligt ärsjälva trafikmUjön en viktig faktor för trafiksäkerheten. Vägnätet i landet ärmångenslädes i ett sådant skick atl detta vägnät är orsak till trafikolyckor.Huvudparten av rikets vägar den beräknas tiU har tillkommitför , och de vägarna kan således självfallet inte vara byggdaför dagens trafikbehov. Många trafikfarliga vägdelar finns alltjämt kvarutefter de större trafiklederna. Här fordras sålunda verkligt radikala tag ifråga om vägombyggnads-planer, om inte vägnätet i detta land skall bli heltomodernt och nedslitet. I en gemensam motion av och folkpartietliksom en annan centermotion har det hemställts om åtgärder för att minskaantalet trafikolyckor. Målsättningen är ett nedbringande av trafikolyckornasantal . Det gäller att medels ett samordnat program i fråga ommålsättning, resurser, metoder och tidsplan samt genom en intensifieradtrafiksäkerhetspropaganda åstadkomma den förändring som omnämnes i motionerna. bör man i sanningens intresse erkänna att vissaåtgärder i trafiksäkerhelsfrämjande syfte har vidtagits; inrättande avtrafiksäkerhetsverkel, transportforskningsdelegationen, statens väg- ochtrafikinstitut, planeringsnämnden vid trafiksäkerhetsverkel med uppgift attsamordna en mängd frågekomplex såsom bebyggelseplanering, väghållning,fordonskontroU och flera andra uppgifter. Man bör heller inte glömma NTF:sverksamhet, där särskilt dess upplysningsverksamhet bland barn och skolungdombör omnämnas. Dessa åtgärder har som också här sagts gjort atttrafikolyckorna dess bättre inte har ökat i samma taktsom antalet bilar har ökat. Men trots dessa aktiviteter och gjorda insatserär, som jag inledningsvis omnämnde. trafikolyckornai sin omfattning verkligt skrämmande. gäller det etl intensifierat arbetemol trafikolyckorna som påtalas i omnämnda motion 1195, Jag vill i likhet med vad som gjorts här tidigare i daguttrycka min glädje över att trafikutskottet visserligen efter flera ochlånga överläggningar - lyckats komma fram till etl enigt betänkande i fråga omvad som beröres i de föreUggande motionerna. Från har del alltidframhållits betydelsen av att enighet uppnås i dylika frågor för att uppnåbästa möjliga praktiska resultat. Detta har också i det här sammanhangetåstadkommits. Jag vUl uttrycka min tillfredsställelse över detta. har aviserat ett långt gåendeförslag till åtgärder i form av ett handlingsprogram, som skall framläggasunder , Det är alt hoppas alt så också blir fallet. Jag fömtsätterockså atl detta program kommer alt framläggas utan dröjsmål. har enhälligt uttalat att det aviseradehandlingsprogrammet efter erforderligt remissbehandlande skall bli föremål förberedning av en parlamentariskt sammansatt arbetsgrupp innan Kungl, Maj;tframlägger förslag till . Detta överensstämmer också i sin helhet medomnämnda motion 1195, i vUken det uttalas önskemål om en arbetsgrupp medparlamentarisk representation. Jag har ingen anledning att tro annal än attKungl, Maj:t och statsrådet så fort det finns möjligheter handlägger dessaönskemål. Trafiksäkerhetsfrågorna är nämligen för hela vårt folk en av de mestangelägna, och här får sålunda inget lämnas ål slumpen, TUI sist, herr talman! I en centerpartimotion 1179hemställs om en allmän översyn av vUlkoren för återkaUande av körkort. Detframhålles i denna motion att uppmärksamheten bör koncentreras på de verkligttrafikfarliga förseelserna, med andra ord att man bortskiljer de tillfälligamissödena. Jag tror det är nödvändigt med en dyUk översyn. Ett säkerställandeav att personutredningen blir så fuUständig som möjligt är en nödvändighet. De nuvarande reglerna för körkortsälerkallelser daterasfrån 1958. Självfallet har problemen förändrats . Rätten och behovetatt inneha körkort är allmännelig, och många människor är helt beroendeav körkort för sin utkomst. pågår det dock en sådan prövning som dethemställs om i motionen och därför torde det vara riktigt att avvaktaresultatet av denna prövning. Det är dock att hoppas att denna prövning intepågår för länge så att förslag föreligger. I en annan centermotion, 1214, har hemställts altriksdagen uttalar sig för att epileptiker efter en anfaUsfri period av två årskall kunna ges tUlstånd att inneha körkort. Detta system tillämpas bl. a. ivåra grannländer och . är emellertid denna fråga under behandling inomsocialstyrelsen. Del finns därför ingen anledning att nu ställa något yrkandeutan det är att förvänta att frågan om epileptikernas möjligheter atl erhållakörkort måtte vara löst. Det kan inte vara rimligt att oUka bestämmelserhärvidlag skall gälla i de nordiska länderna. Jag förutsätter dessutom altsocialstyrelsen som handlägger denna fråga med skyndsamhet behandlar Anslag till trafiksäkerhet, m. m. 5 protokoll 1972. Nr 67 problemet. den " talman! Med det sagda ber jag att få yrka bifall tUltrafikutskot- 26 anril1972 hemställan på alla punkter och vUl än en gång uttala min -------------------- tUlfredsställelse över att trafikutskottet ärenhälligt på aUa vitala punkter. Anslagtill trafik säkerhet, m. m. i detta anförande instämde herrarHåkansson (c) och (). 1 trafikutskottets betänkande nr 7möter oss vardagsU-vets problem nära oss alla. De flesta av oss vetvad det vUl säga att försöka köra om ett lastbUståg, att möta fordon medbländande eller OtUlfredsställande belysning och att möta mörkklädda fotgängareutan reflexer. Vi träffar aUa på de flesta av de problem som möter oss i denrika motionsfloden. Titt och tätt är det fråga om hastighetsbegränsningar,säkerhetsbälten, skyddshjälmar och en fråga som den som tas upp i min motion nr362, nämligen faran av att placera småbarn i framsätel. Mot bakgrunden av det stora intresse denna mängd avmotioner vittnar om ter det sig onekUgen en smula egenartat att motionernaefter man frestas säga traditioneUt mönster har buntats ihop och avslås pålöpande band. Ett av skälen till en sådan här massavrättning, i detta fallunder mycket älskvärda former och med en hel del lovord, kan naturligtvistänkas vara att förslagen inte anses genomförbara. Så kan dock knappast varafallet eftersom en del av de i motionerna framlagda förslagen anknyter tUllagstiftning i andra länder. Man får väl ändå anta att det finns vissa hållbaraskäl, prövade och godtagna, när ett land upphöjer dem tUl lag och att defrågorna därför också kan ha ett intresse för vårt lands lagstiftning. Det kanockså finnas ett annat skäl, nämligen att förslagen redan har inarbetats eUer ivarje faU uppmärksammats i pågående utredningar, som väntas bli framlagdamycket snart. Men även om så är fallet kan man fråga sig, herr talman, om inteutskottet - och det gäller också behandlingen av motioner i andra utskott kunde använda sig av en mera positiv metod vid behandlingen av motionerna. Varför inte åtminstone uppmuntra motionärerna med attderas motioner överiämnas tUl respektive verk och utredningar i stället föratt, som sker, i någon mån omyndigförklara dem som vågar komma och eventueUt ännu värre återkomma med förslag. Motionerna borde ju ändå kunna utgöra ettslags idébank där i det här fallet väg- och trafikmyndigheter kunde öppethämta elt material. Det är en klen tröst men dock en tröst för motionärer attförslagen kan dyka upp mera anonymt i en rad utredningar, trots att motionenhar avslagils. Det vore mera sympatiskt om man öppet visade att man kan tänkasig att motionärerna, som ändå representerar ett genomsnitt av svenska folketsvanliga, dagliga erfarenheter, kunde ha något att komma med och att man därföröverlämnar frågorna och motionerna till beaktande. Jag harinte, herr talman, något yrkande. Jag har bara önskat anlägga några principiella synpunkter på behandUngen av riksdagsmotioner, i detta fall motionerna i Irafiksäkerhetsfrågor, som jag ju 130 självfaUet i Ukhet med övriga motionärer hoppas att innebörden i motionerna kommer att i praktiken beaktas. HerrSTRINDBERG (m): belänkande nr 7 innehållerverkligen, såsom redan påpekats, nägot av en masslakt på motioner.Avrättningarna sker efter en till synes mycket summarisk rättegång, 1 varjefall avfärdas motionsyrkandena så kortfattat att man vid läsningen avbetänkandet ibland blir både bekymrad och förvånad. Det gäller exempelvis behandlingen av motionen 260, variherr och jag begärt att skall åläggasatt göra en översyn av bestämmelserna rörande bromsanordningar på motorfordonoch släpvagn som kopplas tUl bU, I betänkandet redovisas motionen på tre rader,och därefter konstaterar utskottet på ytterligare en rad: "Då enligt vadutskottet erfarit viss översyn av berörda föreskrifter pågår inom verketavstyrks motionen i fråga," Det är, herr talman, i och för sig utomordentUgt värdefuUtmed kortfattande skrivningar, men det är givetvis även av visst värde om manvid läsningen av betänkandet får klart för sig hur utskottet ser på ärendet ifråga. Jag kan naturligtvis stäUa en enkel fråga tiU kommunikationsministernom läget i detta ärende, men jag kunde ha besparat kammaren detta, om jag hadefått litet mera information i betänkandet. Jag har inte för avsikt att stäUa något yrkande utan viUmed detta inlägg endast påpeka att det ur Irafiksäkerhelssynpunkt ärsynneriigen angelägel att den översyn av berörda bestämmelser, som enligtutskotts-skrivningen pågår, snabbt resulterar i nya bestämmelser. Den lag somnu finns tycks ha kommit tUl utan tanke på om bestämmelserna kan efterlevas,och omfattande dispenser måste därför lämnas. Säkerheten på våra vägar måsteförbättras, och de i motionen framförda kraven bygger på en önskan att genomklart formulerade bestämmelser undvika person-och materielskador, Mofionenberör alltså en fråga av något större vUct än den som utskottet synes hatiUmätt den. den 26 aprU 1972 Anslag till trafiksäkerhet, m. m. HerrPETTERSSON i (s); Just nu pågår en kampanj i radio och TV ochandra massmedia som syftar till att få svenskama att ta på säkerhetsbältet närde använder bilen. Det är den senaste i raden av kampanjer med samma syfte. Viönskar alla att kampanjen når största möjliga framgång, men tidigareerfarenheter säger oss tyvärr, att när den sista bingobrickan har lagts åtsidan kommer allt i stort sett atl återgå tUl del gamla, dvs, avbUislerna använder bUbältet och resten låter bli. Jag tillhör dem i riksdagensom i stället arbetar för att fä fram en lagstiftning om obligatoriskanvändning av säkerhetsbälten. Jag tror det är alt vi ser fakta iögonen och säger oss atl för att få tUl stånd en allmän bUbältesanvändningmåste lagstiftning tUlgripas. Tyvärr måste vi nu konstatera att vi inte haft någraframgångar hos trafikutskottet i våra ansträngningar. Detta är så mycket merbeklagligt som alla tycks vara överens om att ingen annan trafiksäkerhetsåtgärdän en aUmän bilbältesanvändning skuUe ge snabba resultat när det gäller atldrastiskt reducera trafikdöden och trafikskadoma. Entydiga undersökningarvisar nämUgen att åriigen cirka 400 av 650 trafikdödade bilister skulle haräddats om de använt säkerhetsbältet. Därutöver skulle vi ha Anslag till trafiksäkerhet, m. m. klarat 4000 mer eller mindre svårt skadade . Detta är siffror som borde stämmaäven den mest inbitne frivUlighetsanhängare lill eftertanke, och man tyckerkanske att det är konstigt atl trafikutskottet inte har tagit nägot som helstintryck av de undersökningsresultat som professor och andra har kommitfram till på det här området. Ett av de argument som ibland mönstras motlagstiftningslinjen har varit att den egna döden och de egna trafikskadorna måvara den resandes, dvs. bUistens, ensak. Till del skall då sägas att dessasjälvförväl-lade trafikskador orsakar samhäUet mycket stora kostnader. Det äroperationer och sjukvård, rehabilitering och tUlsyn, invalidpensioner ochhandikappstöd i olika former, produktionsbortfall osv. Det finns beräkningarpå allt del här som lyder på kostnader . Ävenom vi skulle bortse från allt det lidande som dessa siffror representerar, såkan vi alltså konstatera att det inte heller ur ekonomisk synpunkt ärlikgiltigt för samhället och övriga medborgare, om bilister dödas eller skadasi trafiken. Debatten för eller emot lagstiftning om användning avbilbälten har tidigare möjligen lidit av den svagheten all vi inte har haftnågon praktisk erfarenhet av en lagstiftningslinje. Men har vi fåttuppgifter från , som ju är ett land som ganska mycket liknar Sverigei fråga om standardnivå och levnadsvanor. Dessa uppgifter tyder på mycket godaerfarenheter av en tvingande lagstiftning, när del gäUer såväl laglydnad somnedskärning av antalet döda och skadade i trafiken. Jag hade hoppats alttrafikutskottet i sitt betänkande nr 7 skulle ha tagit upp de positivaerfarenheterna av de första lagstiftningsåtgärderna på det här området. Tyvärrhar utskottet inle velat göra della, vilket är alt beklaga. Efter att ha redovisat en del planer somtrafiksäkerhetsverkel har när det gäller att förbättra bUbältena, sägerutskottet till slut att motionärernas syften därmed i väsentliga avseenden fåranses tillgodosedda. Till det vill jag bara säga som motionär att jag inte kaninstämma i en sådan slutsats. Den centrala frågan är huruvida trafikutskottetvUl vara med om alt sätta stopp för etl myckel stort antal onödiga dödsfall ochpersonskador i trafiken. Detta kan endast ske genom en lagstiftning omobligatorisk bilbältesanvändning. Det tror jag de flesta har klart för sig. Dethar inte trafikutskottet velat gå med på, och därmed kan inte hellermotionärernas syfte i något som helst väsentligt avseende anses varatillgodosett. HerrBENGTSSON i (s): Trafiksäkerheten har, mot bakgrund av demånga offer som vår starkt ökade trafik kräver, kommit atl ägnas skärptuppmärksamhet.