prot · FV0993 · 1972-12-31 00:00:00 — Det fäster uppmärksamheten på en grundläggande tanke, som ingalunda harblivit inaktuell genom skatteprovisoriel, eftersom flertalet situationer, därde samlade marginaleffekterna gör alt det för många inte lönar sig att arbeta,bhr kvar efter skalteprovisoriet. Det är bra att detta blir känt. Men dendistinktion som jag har gjort tidigare bortsåg statsministern helt ifrån,nämligen att det är principen, tanken, som äntligen trängt fram till er, medanni i praktiken inle har kunnat förverkliga kravet att det måste löna sig attarbeta. Kanske skulle ni lära er det, om ni lät skatteutredningen blirförutsättningslös såsom har begärt. säger statsministern att den här striden drar bortuppmärksamheten från väsentliga frågor. Som om det inte för de mängamänniskorna i vanliga inkomstlagen skulle vara en väsentlig fråga alt vi kanarbeta fram en hållbar skattereform här I landet, som just gör att de mångamänniskorna känner att del lönar sig att arbeta! Statsministern räknade upp en lång rad intressanta ochvikliga frågor. Jag är glad över att han log med de ensamståendes problem ocharbetsdemokrati, där ni tidigare gång på gång, år har röstat ned vårareformförslag. Jag tänker då inte minst på pionjärarbete för attlöntagarna skulle få representation i företagens styrelser. Hur hånades intedet förslaget frän socialdemokratin, när han både i praktiken och här i detpolitiska arbetet log fram det. Delta är några exempel på att man inom socialdemokratinförsöker komma bort ifrån den besvärliga situation som har skapats genom attmänga människor genomskådat det skatteprovisorium som man nu vill attriksdagen skall besluta. Då har man också panna att föreslå att vi frånoppositionen, som inte godkänner skatteomläggningen, skall vara med och ta fram500 miljoner på bilisternas bekostnad, fastän vi inte röstar för den utgift somregeringen säger att dessa skattepengar skall svara emot. Statsministern är så förvånad över att det har kunnat gåså här. Har inte ens för visat upp verkningarna avskatteförslaget? De är ju för att det är ett dåligt förslag som vi säger nej -nu och i voteringen. Jag hoppas att den saken skall stå klar för regeringen attdet var ett misstag att inte innan man hade låst sig ta upp diskussionermed de partier som har krävt en skattereform som gör atl det måste löna sig attarbeta, utan kastar fram detta ur ett bakhåll, njuter av att överrumplaallmänhet, massmedia och riksdag. Lär om på den punkten, så behöver ni intekomma i en sådan här situation! Den ekonomiska politiken, m. m. HerrFÄLLDIN (c) kort genmäle: Först några ord till finansministern. Det ärinte en skattefinansiering av jordbmksavtalet som vi har krävt. Vi har krävtatt man tar bort den prisökningseffekt som momsen har på de viktigastelivsmedlen, och vi har sagt att det är lämpligt att man börjar med mjölken. Dethar inte med jordbmksavtalet att göra. Finansministern ställde en direkt fråga omdrivmedelsskatterna. Finansministern har ju själv sagt att skattepaketet ärkonjunkturpolitiskt neutralt. skulle vi, därför att ni i utskottet bara harlyckats med att tUl tre fjärdedelar klara ihop paketet, träda in och avkonjunkturpolitiska skäl klara det dilemma som uppstår. Det är ju så att jufler åtgärder man vidtar utan att få någon konjunkturpolitisk effekt, destomera tomhänt kommer man att vara i fortsättningen. Sedan till statsministern. Det är fullt klart attmedborgarna har krav på oss politiker, och det är fullt klart att medborgarna ijust den här situationen funderar över om den ordning som gällerär den som medborgarna väntar sig. I det avseendet har vi uppenbarligen sammauppfattning. Den parlamentariska situationen är fullt känd, och denmåste kännas bäst av statsministern, som leder en minoritetsregering. Justdärför är ansvaret i det avseendet i första hand statsministerns ochregeringens. Om del nu vore som statsministern försöker säga attfinansministern och han och regeringen har ansträngt sig för all till varjepris få ett skalteförslag som skulle passa oppositionen till punkt och pricka hela argumenteringen har gått ut på att det är ett sådant förslag ni har lagt,och ni är därför indignerade över att oppositionen inte stött det - ominriktningen har varit denna, hade det väl i rimlighetens namn i så fall varitlämpligt att gå till oppositionen och checka hur det var med den saken. Om detnu var en samförståndslösning ni ville åstadkomma! Varför låsa in sig i slutnarum och kasta ut förslaget som en överraskning i ett försök att framstå som densom började handla? Om statsministern känner detta tryck, detta ansvar införmedborgarna så starkt, varför utnyttjade inte statsministern denna möjlighet? Nr 93 beskyller han oss för att föra enskendebatt och säger att en trängtan mot Tisdagenden statsrådstaburetterna tar överallt annat. Finns det inte plats för litet 30 mai1972 .självkritik i den formen avdebatt? Vad är det annat än en trängtan alt så -------------------- längesom möjligt sitta kvar på dessa taburetter som gör att ni inte går ut gg j förträffligaskatteförslag och låter folket ta politiken,in. ställning till om det är sådant attni skall fortsätta? ju öppen,men det är regeringen som själv har att avgöra om den vill Och så beklagar ni er över att vi inte gör någonting för alttillrättalägga när ni har lagt er proposition. Ja, hurdant är sakläget? Innan utskottsarbetet har kominiti gång lägger regeringen - inte formellt, men i praktiken fram ett nyttförslag till finansiering och går ut med attityden: Här ser ni hur det blir,när ni inte tog vårt första förslag då får ni finna er i att ta ett annatförslag, som t. o. m. regeringen själv tycker är sämre! Det lär inte bli möjligt för statsministern att lyckas närhan står här och försöker övertyga en svensk allmänhet om att detta sätt attbehandla den här frågan är ett försök att åstadkomma samlande lösningar. Det äricke korrekt att påstå att detta är en skendebatt. Vår granskning av förslagethar lett till att vi där finner negativa verkningar för låginkomsttagarna.Bestrid detta från regeringsbänken, om ni anser att det är möjligt! Vi harkonstaterat att straffbeskattningen finns kvar förde små företagen, där tvåmakar arbetar. Vi har konstaterat att man kategoriskt säger nej till försökenatt komma åt den hårda verkan på låginkomsttagarna som en generell höjning avmervärdeskatten på de viktigaste livsmedlen har. Ni har använt huvuddelen av eregen förmåga och partiapparatens hela förmåga att säga atl vi är ute för attsöka åstadkomma avtalsbrott, när vi vill försöka reducera momsens verkningar påde viktigaste livsmedlen. Försök inte, herr statsminister, att mot den bakgrundengöra gällande att oppositionen skulle ägna sig åt en skendebatt! () kort genmäle; Statsminister försökte föra sammaargumentering som finansministern för att försvara regeringens skattepolitikoch regeringens politik i den här frågan. Inte blev försvaret bättre i dentappning som presterade. På något sätt gjorde anförandehär ett intryck av alt vara något slags patetiskt försvarstal. Jag tror inteatt jag var ensam om att få en känsla av att statsministern egentligen intetalade för kammaren, utan för något annat forum, någonstans bortomTV-apparaternas objektiv. Det var ett försök av statsministern all förklara -eller bortförklara - vad som har skett, ett försök alt inför svenska folketlägga ansvaret för de hektiska motsättningar som just nu råder i på oppositionen: det var oppositionen som i sitt handlande drevs avenbart taktiska bevekelsegrunder och ett sterilt nejsägeri som endast varpartilaktik. Och det skall man få höra från statsminister ! Vadstatsminister än kan, nog tycker jag alt taktik är något som hanverkligen behärskar. Jag tror alt de flesta uv oss som lyssnade och jaghoppas också de 94 som har lyssnat på i dagute i landet - fick en känsla av atl statsministerninte skildrade den politiska verkligheten sådan som den breder ut sig införmänniskorna. Jag tror inte att lyssnare runt om i landet kände igen den härsituationen. Varför gjorde de inte det? Jo, även om det politiska intresset ivårt land är alltför svagt har de ändå en så klar bild av skeendeti denna fråga att de måste ha upplevt statsministerns förklaring som enskenförklaring, ett vilseledande. Jag upprepar vad sade fören stund sedan här i talarstolen, att om det verkligen skulle ha förhållit sigpå del sättet att regeringen var ute för att försöka samla de politiskapartierna kring en skattereform och en stor skatteomläggning, skulle regeringensjälvfallet inte ha gått till väga på det sätt som den gjort. Syftet bakomregeringens handlande - det genomskådar vi ju alla var att föregripa denskatteutredning som regeringen nu tvingats att tillsätta efter att i flera årupprepade gånger ha sagt nej till den. När förslaget presenterades sade jagifrån att det var ett skattehöjningsförslag som vi inte kunde acceptera. Dettasade jag , herr statsminister, och jag upprepade det i ettTT-uttalande . Detsamma gjorde också min vice ordförande . Jag sade bl. a. så här; Regeringens skatteförslag är ett hastverk. Det bekräftaratt någon väsentlig förbättring av skattesystemet inte är möjlig utan enekonomisk stimulanspolitik och utan besparingar inom den statliga byråkratin.Sunda förnuftet säger att en skatteomläggning som bara för över skattebördanfrån ett område till ett annat inte förbättrar den genomsnittligainkomsttagarens ekonomi. Nästan alla hushåll får visserligen sänkt direktskatt, men sänkningen äts upp av högre moms på livsmedel, kläder och andravaror, höjd bensin- och oljeskatt, höjd skatt på öl, sprit och cigarretter. Detblir ännu dyrare att leva. Det nuvarande skattesystemets alla orimligheterfinns kvar, framför allt den höga marginalskatten som, även omregeringsförslagel antas, drabbar alltför många familjer i medelinkomstskiktet.Marginalskatterna måste ner, om vi skall få ordning på den svenska ekonomin,osv. Vem är det som har vinglat i den här frågan? Vem är det,om inte regeringen, som har bytt fot? Vem är det som emot parlamentarisk sedhar givit order tUl ett riksdagsutskott, som ännu inte hade hunnit börjabehandla frågan, och som vid en presskonferens har sagt att ett riksdagsutskottskall begagna sin initiativrätt för att genomföra ett förslag som regeringenanser vara sämre än det förslag regeringen själv har lagt på bordet? Man skall inte vika från sin huvudlinje, sadestatsministern . Det har han sagt i en del andra offentligauttalanden också, men är det inte att vika från sin huvudlinje att när mankänner villring av ett eventuellt voteringsnederlag avstå från att driva denlinje som man anser vara den riktiga och i stället föra in i bilden enfördubblad löneskatt, som man innerst inne måste veta är felaktig i detkonjunkturläge som vi befinner oss i felaktigare än mervärdeskatten? Det finns en misstro mot politikerna i vårt land. Det äralldeles obestridligt, och jag har talat om den misstron och omvårt ansvar att försöka klara upp det här. Jag påstår att del handlingssättregeringen visat i den här frågan har förstärkt det misstroendet. Den ekonomiska politiken, m. m. Nr 93 också atl det inte beror på oss,utan det beror på regeringen att misstron. den '' bristande förtroendet för politikerna är så starkt som det är . 30 mai1972 ' fanns en möjlighet att klara uppdet här problemet, att lösa frågan -------------------- mellan dem som griper efter regeringsmakten och dem som vill sitta kvar vid regeringsmakten, nämligen attta ett nyval i frågan. Då hade svenska politiken, m. m. f-j tillfälle art säga vad det tyckte. Då hade aktningen för Då hade vi fått klart för oss vad folkstämningen ochfolkmajoriteten tyckte om detta. Men det ville man av naturliga skäl inte, ochden utvägen valde man inte. (vpk) kort genmäle: Jag skall bara kort ta upp två uttalanden istatsministerns anförande här. Statsministern sade; Jag är besviken över vadsom hänt i skattefrågan. Om är besviken över det borgerligataktikspelet, så är det hans rättighet. Jag skall inte polemisera på denpunkten. Men jag tycker det är beklagligt om någon skulle kunna tolka hansyttrande på det sättet att han skuUe vara besviken över den utgång avskattefrågan som vi nu kommer att få här i . Resultatet av vad som hänt i skattefrågan och den troligautgången av omröstningen senare är ju att det blir ett bättre resultat förbarnfamU-jerna, för låginkomsttagarna och för lönearbelarna som helhet än vaddet skulle ha blivit om regeringen hade hållit fast vid sitt ursprungligaförslag. Jag tycker alltså att statsministern och regeringen somhelhet bör vara tillfredsställda med utgången av skattedebatten och vad somförevarit i stället för att vara besvikna. Jag tror i varje fall attmajoriteten av svenska folket hälsar det skattebeslut, som kommerfram här, med betydligt större tillfredsställelse än man skulle hälsat ettbeslut som hade fört igenom regeringens ursprungliga förslag. sade också att det var en skenstrid som fördes.Man kan tolka honom så alt han därmed avsåg att taktikspelet fått för storroll. Men även laktikspel uttrycker verkliga motsättningar. Det intressanta ärväl atl konstatera hur de faktiska motsättningar som finns mellan de partier,som bygger på lönearbetarklassen, och de partier, som försvarar kapitaletsintressen och ingenting annat, här har framträtt på ett mycket klart ochbelysande sätt. Bakom taktikspelet ligger mycket djupa politiska motsättningarsom har sin rot i de faktiska motsättningarna i det svenska klassamhället. De borgerliga partiledarna är synnerligen uppskakade. Detframgår av deras anföranden här. Det är ju länge sedan man hörde så i tonenuppskruvade anföranden som här har hållits av de borgerliga partiledarna.Det tyder på att de är djupt besvikna över utgången av skattediskussionen ochöver det beslut som kan väntas fatta. Jag tyckeratt den besvikelsen är tillfredsställande. Jag blev också litet överraskad. en lugnoch stillsam man, men stod han och ropade och hojtade i talarstolenpå ett sätl som jag aldrig hört honom göra och i ell röstläge 96 och en upphetsning som väl tyder påalt han var trängd. Men låt oss klara ut det härlitet grand. Den första beskyllningen var att vi inte tagit kontakt påförhand med oppositionen. Jag har sagt att det kan vi göra ibland i vissa storafrågor. Men inför en konsekvent genomförd underhandsparlamentarism känner jagtvekan. I det här fallet upplevde jag det som aUdeles onödigt, eftersom jagbedömde det så att i huvudsak skulle komma att ta vårt förslag. Det är intressant när man hör och även herrFälldin att konstatera att vad de är mest arga på är inte förslagets innehåll,utan sättet på vilket det lades fram, att man inte hade dessa underhandskontakteroch att man inte avvaktade skatteutredningen och därmed försenade det hela. Jag har aldrig sagt eller föreställt mig att detta förslagskulle godtas av oppositionen till punkt och pricka, som påstod.Inte alls! Jag sade i mitt förra anförande att jag bedömde det så, att man påolika punkter skulle komma med motioner för att vilja rätta till olika delar iförslaget. Dessa motioner fick vi vara beredda att ta upp en diskussion om. Menjag hade icke kunnat föreställa mig att oppositionen skulle hamna i ettfullständigt nejsägeri. Det måste ju vara en mening i politiken. Om man ställerständiga krav på sänkning av den direkta skatten och av marginalskatterna ochsamtidigt säger att skattetrycket som helhet inte kan lättas - då måste man jutycka att vårt första förslag var vettigt. Det är inte en slump att LO och TCOsade att de var beredda att acceptera förslaget som ett steg på vägen. säger att äntligen inser vi att det skall lönasig att arbeta. Ja, men om vi genomför denna sänkning avmarginalskatten, kommer det alltså att löna sig bättre att arbeta medsocialdemokraternas skatteförslag än om nejsägeri hade fått bliriksdagens beslut. Det går alltså att klarlägga med de här citaten hur denborgerliga pressen och ni var försiktiga i början. Fram till den dag då herrHermansson gick ut hårt var ni dämpade. Då anslöt ni er. Då ändrades tonläget.Då kom hela den där frågan om regeringskrisen in i bilden. På sätt och vis kanman inte moralisera över det. Det är klart att här finns också den här klassmässigaviljan att nå makten. Man valde bara en dålig sak. Och vidare: Skall det vara nödvändigt att tala i förvägunder hand för att man skall komma överens? Det duger alltså inte om förslagföreläggs inför offentligheten och ni sedan får komma med era ändringsförslagom ni har några. Jag sade inte ett ord av kritik motoppositionen. Jag tänkte att det kan väl inte vara möjligt att de tänker drivadet här taktiska spelet till sin spets. Jag kritiserade dem alltså inte, itanken att om kanske vi sitter och förhandlar och resonerar. Men dethjälpte inte. Det är väl en del av förklaringen tUl högaröstläge att när han gick ut i TV och sade att kompromiss är otänkbar när detgäller finansieringsmetoden så stängde han alla dörrar innan vi ens fåttchansen att sätta oss och resonera. Då lade videt alternativa förslaget. Det hade vi självfallet övervägt. 4 protokoll 1972. Den ekonomiska politiken, m. m. Den ekonomiska politiken, m. m. Personligenföredrog jag momshöjningen därför att jag tyckte att vi kunde ta risken ellerbelastningen att lägga det på konsumtionen i det här fallet. Men det andrafanns med i bUden. Och vi var ju klara över att gick inte det alternativetigenom så fick vi ta det andra, med arbetsgivaravgiften. Jag förstår i och försig att är nöjd, att han tycker det sistnämnda alternativet ärbättre. Men jag hade varit beredd att stå för det andra. Då säger oppositionstalarna här att vi utsätter dem förutpressning när vi lägger dessa två förslag. För det första; Ni talar jämt om att ni vill ha makt ochinflytande. Men makt och inflytande betyder ju också ansvar, och då får man tadet ansvaret. Vi är beredda att ta ansvaret för den finansieringsmetod som nukommer att bli beslut. Men genom ert sätt att säga nej har ni ocksåen del av ansvaret för att det blir så. Det kan ni aldrig frånsäga er. Man kaninte frånsäga sig ett ansvar genom att tala om utpressning. För det andra: Det andra budet kan ju också uppfattas somen Aufforderung zum Tanz. Det kunde ha blivit grundvalen för resonemang. Jaghar redan sagt att det inte behöver vara någon hemlighet att jag har försökt seom man kunde skapa en bas för resonemang. Dörrarna smällde återigen, och ni hamnade i detta nejsägeri. Och så säger ni att då är sista utvägenatt anordna ett nyval - varför gör vi inte det då? Det är ju avslöjande. Dethär säger ni för att ni tror att då kunde ni kanske ha nått regeringsmakten.Det var ju syftet med hela operationen att gå samman med kommunisterna för attfälla momsen. Ni trodde kanske att ni kunde nå regeringsmakten via ett nyval,men ni skall inte vara så säkra på det. Då kommer ni med det . berört det i varje inlägg och har också varit inne på det. Men varför då? Varför skall vi ställa till nyval, om viändå får igenom huvuddragen i vår politik; en sänkning av direktskatten och enöverenskommelse med kommunerna? Vår handlingsförmåga blockeras ju inte.Dessutom bör man med hänsyn tUl allmänheten med de korta treårigamandatperioder som vi har i vårt land verkligen vara totalt blockerad i sinahandlingsmöjligheter innan man tillgriper nyval. Dessutom hade det med deförseningar det medfört inneburit att överenskommelsen med kommunerna hadefallit. Vi hade då sannolikt inte kunnat få igenom den skattesänkning för bredalöntagarkategorier som vi ville få igenom till . Men nyval är densista räddningsplankan som ropar efter när han inte har någraandra argument att ta tUl. Vi hade velat nå enighet. Det primära var dock inteenigheten utan sänkningen av statsskatten och överenskommelsen rhed kommunerna,och vi förutsatte att det skulle bli stor enighet om att skaffa fram pengar tUldetta. har ni hamnat i en helt steril nejsägeriposition, där det enda ni kangöra är atl hojta om nyval för att frälsa er från att säga nej tillskattesänkningen och från att förhindra överenskommelsen med kommunerna. Vibehöver inte något nyval, alldeles oavsett humdan utgången skuUe bli. talade om politiskt kurage och budgetalternativ,för att ta något som på sätt och vis ändå var litet grand försonande. HerrHelén var mycket upprörd över finansministern, av skäl som jag inte begriper.Det gälldematerialet till oppositionens budgetalternativ. Men det är något som får tasupp tUl granskning. Jag har studerat oppositionens och framför alltmittenpartiernas budgetalternativ det är deras alternativ tillregeringspolitiken, som det ju ändå var syftet att få presentera vid det eftersträvaderegeringsskiftet i ett mycket näraliggande perspektiv under den senasteveckans riksdagsarbete. , herr talman, behandlade vi frågan om presstöd.Socialdemokraterna ville finansiera detta genom reklamskatten medanmittenpartierna vUle klara finansieringen genom en ökad beskattning av öl,tobak och brännvin. diskuterade vi frågan om livsmedelspriser.Mittenpartierna ville betala en liten sänkning av vissa livsmedelspriser genomen ökad skatt på öl, tobak och brännvin. diskuterade vi försvarsfrågor. Mittenpartiernaskulle i varje fall enligt tidigare resonemang ha varit beredda att betala enökning av försvarskostnaderna utöver regeringens förslag genom en ökad beskattningpå öl, tobak och brännvin. är det tisdag, och vi har hört först sedan säga att också de ville ha höjda barnbidrag, precis somregeringen, och de höjda barnbidragen ville de finansiera genom en ökadbeskattning på öl, tobak och brännvin. Under den återstående av förra veckans arbetsdagar,torsdagen, diskuterade vi mellanöl, som en stor majoritet inom mittenpartiernaville ha bort från butikerna. Vi respekterar det nykterhetspolitiska resonemanget,men det skulle innebära ett bortfall för statskassan på ca 200 miljoner iminskad ölskatt. Därför kan detta öl inte bidra till att klara mittenpartiernasextravaganser i budgeten. Tvärtom skulle man ju kompensera de 200 miljonerna iminskad ölskatt, sannolikt genom en ökad beskattning av tobak och brännvin. Man kan tänka sig vilken flod av brännvin som i så fallskulle svämma över landet för att klara mittens budgetalternativ. Så har vi upplevt ur ett mycketjordbundet perspektiv, när vi har drivit fram våra olika reformförslag. Man kansäga att den här skildringen är skämtsam, men det är den inte. Under den härveckan, när det gällt all ta ställning till en rad olika reformförslag, har niriktat hårda invektiv mot regeringen. Jag vill gärna erkänna att 'nvar mycket lugnare i den senaste omgången, och jag hoppas atl vi kan bibehålladetta debattklimat. Ert agerande har varil ett mått på delpolitiska modet och på den handlingskraft som mittenpartierna visat vid dettaårs riksdag. På grundval av den sortens handlingskraft har man satt i gång detspel som pågått om skattefrågan och som blivit en besvikelse. Ni hade gagnat ersjälva, och ni hade gagnat politiken och landet, om ni gjort upp om dennaskattefråga när förslaget lades fram eller på utskottsplanet eller när ni fickalternativen. I stället har ni blockerat er i ett sterilt nejsägeri, ochbesvikelsen över att spelet om regeringsmakten misslyckats har kommit attprägla mycket av åthävorna i dagens debatt. Den ekonomiska politiken, m. m. Den ekonomiska politiken, m. m. Herr tredje vice talmannen tillkännagav att anslagutfärdats om sammanträdets fortsättande . () kort genmäle: försökte också gå upp i decibel,så vi är väl nu kvitt på den punkten. Vad gäller öl, tobak och brännvin - förövrigt också vin, som statsministern hoppade över har vi följtfinansministerns förslag men tidigarelagt höjningen . Det geross med finansministerns egna beräkningsgrunder . Lägger mantUl detta halvårsposten för den spelbeskattning som finansministern vill införaoch som han tillgodoräknar sig med 37,5 miljoner, är man uppe i 380. Deutgiftsposter som statsministern i sin låtsaslek som finansminister här togfram går på sammanlagt . Det blir ca 5 miljoner över. Såenkelt var det med det. I den viktigare skattefrågan har både finansministern ochstatsministern nu resonerat som om skattesänkning bara skulle kunna ske på ettsätt, enligt det provisorium som ni föreslagit.