prot · FV0989 · 1972-12-31 00:00:00 — Då begärdevotering, upptogs för bestämmande av kontrapropositionen ånyo de bådaåterstående propositionerna, av vilka den under 2:o) angivna förklarades haflertalets mening för sig. Sedan begärt votering beträffandekontrapropositionen, upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Den som vill att kammaren till kontraproposition ihuvudvoteringen angående jordbruksutskottets hemställan i betänkandet nr 34punkten 12 antar reservationen nr 4 a av herrar och röstar ja,den det ej vill röstar nej. Vinner nej har kammaren lUl kontraproposition i nämnda votering antagit reservationen nr 4 b av . Vid omröstning genom uppresning förklarades flertalet avkammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. rösträkningverkställdes votering med omröstningsapparat. Denna omröstning gav följanderesultat: I enlighet härmed blev följandevoteringsproposition uppläst och godkänd: Den som vill att kammaren bifaller jordbruksutskottetshemställan i betänkandetnr 34 punkten 12 röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservationen nr 4 a av herrar och Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåherr Krönmark begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat: § 5 Föredrogs jordbruksutskottets betänkande nr 35 ianledning av motion om statsbidrag till förlandskapsvårdande åtgärder. Utskottets hemställan bifölls. Hyresreglering för lokaler, m. m. § 6Hyresreglering för lokaler, m. m. civilutskottets betänkande nr 29 i anledning avpropositionen 1972:94 med förslag till lag om ändring i lagen (1971:418) omdels fortsatt giltighet av lagen (1942:429) om hyresreglering m. m. delsändring i samma lag jämte motioner samt lagutskottets betänkande nr 17 i anledning av dels Kungl.Maj:ts proposition 1972:70 med förslag till lag om ändring i jordabalken, delsmotionen 1972:929 angående rätt till fullföljd mot fastighetsdomstols dom omfastställande av hyresvillkor. Civilulskottets betänkande nr 29 och lagutskottetsbetänkande nr 17 debatteras i ett sammanhang, och yrkanden beträffande bådadessa betänkanden framställes under den gemensamma överiäggningen. Nr 89 betänkande nr 29 Fredaeenden Kungl, Maj:t hade i propositionen 1972:94, under åberopande av 26 mai1972 bilagt utdrag ur statsrådsprotokollet över justitieärenden, föreslagit ----------------- ~ att anta ett i propositionen intaget förslag till lag om ändring i Hyresreglering for j (1971.418) om dels fortsatt gUtighet av lagen (1942.429) om hyresregleringm. m. dels ändring i samma lag. Genom beslut av statsmakterna avveckladeshyresregleringen helt för lokaler, dvs. butiker, kontor, verkstäder och överhuvud taget andra lägenheter än bostadslägenheter, med verkan fr. o. m. den 1oktober 1972. I propositionen hade lagts fram förslag till en kompletterandeövergångsreglering i syfte att mildra övergången till marknads-mässigalokalhyror på de orter där hyresregleringen fortfarande gällde. Hyresnämndenskulle enligt förslaget, om hyresgästen begärde det, kunna besluta om ensuccessiv upptrappning av hyran under en övergångstid på högst , räknatfrån den , till den nivå som parterna själva hade kommit överensom. De nya övergångsreglerna skulle enligt förslaget gälla också hyresavtal somredan ingåtts. 1 detta sammanhang hade behandlats motionen 1972:1692 av herrar i (c) ochUllsten (fp) vari hemställts att -i syfte att få en avveckling av hyresregleringen för lokaler som förbostäder - med avslag å proposition 1972:94 beslutade såvitt rörde lokaler omfortsatt hyrespriskontroll enligt den i 6 § hyresregleringslagen uttrycktaprincipen och om bibehållande av nuvarande direkta besittningsskydd, att riksdagenhos Kungl. Maj:t hemställde om förslag till innevarande års riksdag om sådan ändringav 12 kap. jordabalken (hyreslagen) som gav lokalhyresgäst ett lika starktdirekt besittningsskydd som bostadshyresgäst, motionen 1972:1693 av herrHermansson m. fl. (vpk) vari hemställts att med avslag åpropositionen 1972:94 för sin del beslutade anta en lagstiftning med innebördatt nuvarande hyresreglering för lokaler skulle fortfara att gälla tillutgången av och med tillämpning även på ingångna avtal, motionen 1972:1694 av herrLindkvist m. fl. (s) vari hemställts att beslutade föriängahyresregleringen för lokaler till utgången av september I 974, motionen 1972:1695 av () vari hemställts att skulle besluta att lokalhyresgästerna tillförsäkrades ett direktbesittningsskydd i likhet med bostadshyresgästen, att den för bostadshyror gällande hyreslagen jämväl skullegälla för lokalhyresgäster samt att uppdraga åt Kungl. Maj:t att i övrigt vidta deåtgärder som erfordrades för att bringa hyreslagstiftningen och tillämpningen i 88 överensstämmelse med de synpunktersom bl. a. redovisats i motionen. beträffandefortsatt hyresreglering eller övergångsreglering för lokaler att riksdagengodkände vad utskottet anfört om fortsatt hyresreglering, beträffandelagstiftningen om hyresreglering att med avslag å Kungl. Maj:tsförslag och motionerna 1972:1693 och 1695 samt med bifall tiU motionerna1972:1692 och 1694, motionerna 1972:1692 och 1695 såvitt nu var i fråga, försin del skuUe anta av utskottet framfört förslag till lag om ändring i lagen(1942:429) om hyresreglering m. m., beträffandeändringar i 12 kap. jordabalken (hyreslagen), m. m., att skulle avslåmotionerna 1972:1692 och 1695, båda såvitt nu var i fråga. Hy resreglering för lokaler, m. m. 1. beträffande fortsatt hyresreglering ellerövergångsreglering för lokaler av herrar (). () och i (s), fröken () samt herrar i (s). () och Wennerfors (m), som ansett att utskottet under 1 bort hemställa, beträffande fortsatt hyresreglering för lokaler attriksdagen godkände vad reservanterna anfört om en kompletterandeövergångsreglering, 2. beträffande lagstiftningen om hyresreglering a. av herrar (). () och iÖrkelljunga (s), fröken () samt herrar i (s). () och Wennerfors (m), som - vid bifall till reservationen nr 1 - ansett att utskottet under 2 bort hemställa, att med bifall till Kungl. Maj:ts förslag ochmed avslag å motionerna 1972:1692, 1693, 1 694 och 1695, den förstnämnda ochden sistnämnda motionen såvitt nu var i fråga, för sin del skulle anta vidpropositionen fogat förslag till lag om ändring i lagen (1971:418) om delsfortsatt gUtighet av lagen (1942:429) om hyresreglering m.m. dels ändring isamma lag, b. av (vpk), som -vid bifall till utskottels hemställan under 1 ansett att utskottet under 2 bort hemställa, att med bifall tillmotionen 1972:1693 och med avslag å Kungl. Maj:ts förslag samt motionerna1972:1692, 1694 och 1695, motionerna 1972:1692 och 1695 såvitt nu var i fråga,för sin del skulle anta i reservationen angivet förslag till lag om ändring ilagen (1942:429) om hyresreglering m. m.. 3. beträffande ändringar i 12 kap. jordabalken(hyreslagen), m. m., av herrar Grebäck (c), i (c) och (), i (c) samt herrar (vpk) och (), somansett att utskottet under 3 bort hemställa, att med bifall till motionen 1972:1692 och ianledning av motionen 1972:1695, båda motionerna såvitt nu var i fråga, hosKungl. Maj:t skulle anhålla om förslag till innevarande års höstriksdag som gav Nr 89 lokalhyresgäst ett lika starktdirekt besittningsskydd som bostadshyres- -------------------- ----- Till betänkandet hade fogatssärskilda yttranden tlyresreglermgjor j fröken () och herrWennerfors (m) samt j. av (vpk). Genom en dagtecknad proposition, 1972:70,hade Kungl. Maj:t, under åberopande av utdrag av statsrådsprotokoUet överjustitieärenden och lagrådets protokoll, föreslagit att anta tillpropositionen fogat förslag till lag om ändring i jordabalken. 1 propositionen hade föreslagits vissa ändringar ijordabalkens bestämmelser om hyra av lokal enligt lagtexten annan lägenhetän bostadslägenhet i syfte att få en lämpligare utformning av den ordning somhyresgästen skulle iaktta, om han fordrade ersättning för att han måste flytta efteruppsägning. Enligt förslaget skulle hyresgästen i så fall hänskjuta tvistentill . Motsvarande ordning hade föreslagits i fråga omanläggningsarrende. Vidare hade föreslagits ett förtydligande av bestämmelsernaom fullföljdsrätten vid prövning av förstagångshyra. Deföreslagna ändringarna avsågs träda i kraft den . I detta sammanhang hade behandlatsmotionen 1972:929 av () vari yrkats att för sin delbeslutade att ändra 12 kap. 72 § jordabalken så att talan fick föras motfastighetsdomstols dom i fråga om fastställande av hyresvillkor. att riksdagenför sin del skulle anta det genom propositionen 1972:70 framlagda förslagettill lag om ändring i jordabalken, att riksdagenskulle avslå motionen 1972:929. Reservation hade avgivits av herrarSvanström (c) och i (c), () samt herrarSjöholm (fp), (), i (c) och (), vilkaansett att utskottet bort hemställa, alt riksdagenför sin del skulle anta det genom propositionen 1972:70 framlagda förslagettill lag om ändring i jordabalken, att ianledning av motionen 1972:929 gav Kungl. Maj:t till känna vad reservanternaanfört om rätt tUl fullföljd mot faslighets-domstols dom. Den omröstning som vi sä småningom skall komma fram till skall visa om följer civilutskottets förslag eller den propositionsom stöds av och vissa socialdemokrater. kammaren utskottets förslag, så har den givit möjlighet till fortsatt 90 existens för ett inte så litetantal småföretagare och köpmän i de större städernaoch bidragit till att ge invånarna i allmänhet möjlighet till enbättre närservice. Följer kammaren propositionen, så har den offrat dessaintressen. Möjligen, förvissa socialdemokraters del, för att stöttaupp regeringen och visa att den har tänkt rätt fast det vart fel. Möjligen,för del, för att propositionen ger bättre avkastning påett fastighetskapital. Jag utgår från att ingen vill vidkännas sådana skäl fören röst på propositionen och att alla "i princip", som det heter -i ord vill betyga sitt intresse för småföretagare och för en god service. Justdärför finns det verkligen skäl för att i enskild eftertanke granska deverkliga motiven för varje röst på propositionen. Så långtde allmänna resonemangen. I det konkreta val som kammaren nu skall göra kan detgivelvis och med viss rätt påslås atl också utskottsförslaget har sinabrister. Det är sålunda klart att prövningen enligt 6 § i utskottets lagförslaglämnar en hel del till hyresnämndernas bedömning. Det framgår med all önskvärdtydlighet av propositionen att statsrådet inte har samma förtroende förhyresnämnderna som utskottet utan försöker ge schabloner åt dem utan att ta innågra regler i lagtexten. Till och med reservanterna har ju reagerat litet pådenna punkt. Det kan också erinras om de allmänna beskrivningar som anses räckaför bostadsmyndigheterna när man vill främja uppkomst av nya servicelokaler. En annan invändning är att en hel del övergångsreglerbehövs. En del, de flesta, faller väl inom Kungl. En delborde kanske rätteligen ytterligare regleras i lag och beslutas tillsammans medriksdagen. Utskottet har förutsatt att vi om det visar sig nödvändigt fårförslag och närmare bedömningar i den delen. I första hand är det dåbehandlingen av redan slutna avtal jag tänker på. Med den minskade känslighetför retroaktiv lagstiftning som propositionen visar, kan vi med förtröstan utgåfrån att kan tillgodose dessa krav trotsriksdagsferierna. Även om nu alternativet har sina ofullkomligheter, så ärdess innehåll i alla fall bättre än propositionens. Det är det principiellaställningstagandet som i alla fall måste bli avgörande. Nå - säger kanske någon - är inte den tidigare uttalade,berättigade kritiken mot hyresreglering över huvud laget ett skäl att i varjeläge rösta för del mest "marknadsmässiga" alternativet? Och visst ärdet ett skäl all överväga. Men detta måste - för att använda statsrådet ord från en inlerpellalionsdebatt - vägas mot "den naturligasvårighet som ofrånkomligen måste inställa sig när man efter att ha levt itiotals år med en hyresreglering plötsligt skall gå ut i en fri marknad".Vi är bortsett kommunisterna och möjligen ense om att det är ett övergångsproblem. Kärnfrågan är från min utgångspunkt följande. Om det nuvisar sig att marknaden inte är mogen för fria hyror, skall man då använda enupptrappningsmelod eller en regleringsmetod? Upptrappningsmetoden är enframkomlig väg då man skall gå över från en prövning till en annan. 1 ettsådant fall har vi - som för bostäderna - ett nytt tak att falla tillbaka på;man vet hur långt man skall falla och bromsar hastigheten. Hy resreglering för lokaler, m. m. Nr 89 gäller lokalerna ligger detannorlunda till. Där vet vi var vi står men inte Fredaeen den ' hamnar. Det är till och med så och det understryks av utskottet 26 mai1972 ~ ''' '''i'' fer vågar språnget uti det okända om man vet att man får Hyresreglering för lokaler, m. m. vila påvissa ställen. Det betyder i klartext en uppenbar risk för att propositionenbidrar till att höja marknadsnivån därför att hyresgästen tänker: Kommer tid,kommer råd. Poängen i regeringsförslaget är just att man inte kan komma iåtnjutande av upptrappningens förmåner förrän man träffat ett s. k. frivilligtavtal med hyresvärden. Är det inte att ge hyresvärden ytterligare ett argumentför att hyresgästen skall acceptera hans krav? Hyresvärden kan då locka medresonemanget: Godkänner du kravet , kostar det bara en fjärdedel godkänner du inte, så kan du gå. Om inte problemen vore så omedelbartförestående skulle det nästan vara alt föredra att inte ha någon avtrappningalls framför att godta propositionen. Men har statsrådet anfört - hyresgästerna skallju få en möjlighet alt få hyran prövad även på egen begäran. Vadär då detta egentligen? Det förslag som aviserats till vårriksdagskall, som del heter, "göra hyresgästen delaktig i det indirektabesittningsskyddet" även när det är han som vUl ha en ändring avhyresvillkoren. Om man nu till skillnad från statsrådet tycker att detindirekta besittningsskyddet är ett bräckligt stöd, förlorar en sådan reform ivärde. När man dessutom - som jag redogjorde för -lyckats bidra till attpressa upp den marknadsnivå som man skall jämföra med kvarstår inte ensresonemanget om gungorna och karusellen - den aviserade reformen får baraeffekt på några udda fall. Det är mänskligt atl göra felbedömningar. Jag vill föregen del gärna säga att den bedömning jag gjorde av övervältringsmotivet våren1971 också var en överskallning av detta och kanske en underskattning av vissastörre företags allmänna vinstmoliv. Totalliilden har dock visat sig riktig.Det är också klart att den rätta tidpunkten för att handla enligt utskottelsförslag var då det först framställdes . Det tjänar ingentingtill alt ropa "Vad var det vi sade?" eller att diskutera skälenshållbarhet . Del väsentliga är att vi är beredda att ingripa i sammaögonblick som ett ingripande behöver göras och att ingreppen blir ungefär såkraftiga som övergångssvårigheterna motiverar. Den sista meningen är ettordagrant upprepande av vad statsrådet sagt. Till del vill jag lägga följande. Även om det psykologisktkan förklaras alt regeringen inte vill inta en så all säga av oppositionen"begagnad" ståndpunkt så får vi väl hoppas att kammaren är mindrekänslig i dessa frågor. Det är så lätt att fastna i en bedömning och glömma deursprungliga skälen. De skälen finns i tredje lagutskottets utlåtande från1968, dvs. utskottet utom center- och folkparliledamöter som reserverade sig.Socialdemokrater och moderater tyckte då att hyresförhållandet i fråga omlokaler utgör "i de flesta fall ett led i en affärsmässigt drivenverksamhet och sociala skäl kan knappast åberopas för den ena eller andralösningen". Det är verkligen ett .säreget uttryck för förståelse och Frågasmåföretagarna som inte kan fortsätta sin näring Q9 - om de kan åberopa några sociala skäl! Den som röstar med propositionenansluter sig alltså och utan att kunna skylla på bristande upplysning till detta kallt affärsmässiga budskap. Det kan givetvis vara naturligt att ledamöter som intehaft anledning att på nära håll följa de här frågorna kan känna osäkerhet ochkluvenhet. En sådan osäkerhet hålls vid makt av statsrådets uppfattning att detännu är för tidigt att fälla något slutligt omdöme om avvecklingen avhyresregleringen av lokaler. Dessa ledamöter skulle jag vilja fråga: Med vilketalternativ utskottets eller regeringens - följer de största riskerna av enfelbedömning? Svaret är givet - och därmed borde deras ställningstagande ocksåvara det: ett bifall till utskottets hemställan. Vad innebär i övrigt ett bifall till utskottets förslag?Innebär det bara, som statsrådet sade i sitt tidigare nämndainterpellationssvar, att vi skjuter svårigheterna framför oss utan att vinnanågra fördelar ? Väljer man kommunisternas linje ärsvaret ja. Väljer man däremot utskottsmajoritetens alternativ blir svaret nej.Enligt den linjen får vi också vissa hyreshöjningar på samma sätt som enligtpropositionen. Men skillnaden är att hyresmarknaden enligt utskottsförslagetfår en tillnyktringsperiod innan man avtalar om definitiva hyror. Enligtpropositionen skall man provoceras att sluta avtal i ett låt oss sägaförvirrat och oklart läge och bara få en smärtstillande spruta vars effektsakta avtar. Det är ungefär som att bota mässling genom att måla överprickarna, för att citera ett drastiskt uttryck av utskottets vice ordförande,, i förra årets debatt. Om vi fortsätter att se lokalhyresfrågorna , så harvi framför oss debatten om en eventuell fortsatt hyresreglering. Vad ärdel som händer då? Ja, den frågan är central. Innan den kan besvaras, måste vidock veta svaret på en annan fråga: Vilka regler skall gälla enligt hyreslagenom hyresregleringslagen upphör att gälla? Kan vi räkna med att vi då har ett ihyreslagen inskrivet direkt besittningsskydd som alternativ, blir ekvationenlättare att lösa. Skall vi fortfarande räkna med obekanta faktorer i enslumpartad bedömning av en rätt till skadestånd, är jag rädd för alt vi stårkvar i dagens debattläge. I reservationen 3 föreslås begära förslag om ettdirekt besittningsskydd för lokaler även enligt hyreslagen. fick vitröstens ord genom justitieministern, som enligt ett pressmeddelande fråndepartementet sade följande om den aviserade översynen av hyreslagstiftningen:"Man bör räkna med att översynen kommer att innefatta även en karlläggningav erfarenheterna av det indirekta besittningsskyddet för lokaler och envärdering av besittningsskyddets effektivitet mot bakgrund härav." Nå vi räknade med del. Vad har vi fått? Jo,propositionen 70 med däri refererade remissvar och ett anförande av statsrådetLidbom. Han avfärdar utvärderingen genom att säga följande: "Jag vill intehålla för uteslutet att övergången från hyresreglering till en i princip frihyresmarknad kan komma att medföra påfrestningar för vis.sa branscher ellervissa förelag. Både hyresvärdar och hyresgäster har i övergångsskedetsvårigheter att bedöma marknadsläget och att avgöra vad som är skälighyra." Det är såsant som det är sagt. Sedan fortsätter framställningen med Hyresreglering för lokaler, m. m. Nr 89 följande glasklara framtidsbild:"nog torde emellertid förhållandena Fredaeenden stabUiseras." Javisst - menhur och vid vilken hyresnivå? 26 mai1972 Slutsatsen är lika logisk:"Frågan om besittningsskyddets utformning ------------ ;--- måste bedömas utifrån ett sådant mera långsiktigt perspektiv. tiyres gen gjor utgångspunkt finns inte anledning att nu ompröva valet avskyddsform lokaler, m.m. för lokalhyresgäster," Alltså: På något sätt blir del förr eller senare jämviktvid en okänd hyresnivå mellan utbud och efterfrågan på lokaler. När vi har fåttjämvikt behövs del inga skyddsregler. Delta är en ganska märklig hyrespolitiskviljedeklaralion. Den innebär i klartext att eftersom vi i ett jämviktslägeinte behöver bra skyddsregler, så kan vi avstå från dem också medan vi väntar.Ingen hänsyn tas till att om vi får skyddsreglerna tidigare, så påverkar dettaförväntningarna och därmed den framtida hyresnivån. Jag nöjer mig nu med attåberopa den här argumenteringen som ett stöd för reservationsyrkandet. Jag yrkar bifall till civilulskottetshemställan under 1 och 2 samt till reservationen 3, 1 detta anförande instämde i (c). Fröken (): mycket värderade ordförandebörjade sitt inlägg här med att ganska drastiskt utmåla de konsekvenser som hanmenade man hade anledning att befara, om skulle komma atl bifallareservationen 1 till civilulskottets belänkande. Jag är, med tanke på den målning gav här,inte lika övertygad om att han i alla avseenden blir besannad. Jag vill erinraom vårt ställningstagande till den fråga som då var huvudfrågan,nämligen det beslut som skulle fattas om avskaffande av hyresregleringen förlokaler. Då erinrade bl. a. justitieministern, som vid det tillfället fördetalan för propositionen, om alt berörda organisationer, främst ,hade ansett att det fanns en ganska balanserad lokalhyresmarknad och att manfördenskull kanske inte behövde befara särskilt svåra konsekvenser av ettavskaffande av hyresregleringen men atl man gick emot förslaget därför atl mangärna ville avskaffa hyresregleringen för lokaler och bostäder . Dettavar det ståndpunktstagande som vi från mitt partis sida också hade gjort. Detär samma slåndpunktstagande som också har eller egentligen hanspartikamrater i den motion som bland andra ligger till grund förutskollsmajoritelens uttalande. Där talas nämligen om syftet "atl få enavveckling av hyresregleringen för lokaler som för bostäder".Jag skulle ha förstått det uttalandet bättre, om man hade gått fram litclkraftigare för atl få till stånd en avveckling av regleringen också förbosläder, men i stället har ju ulskotlsmajoritelen "bundit upp" regleringenför lokaler, vilket jag tycker är en ganska olycklig utväg. Detta är en underlig historia. 30-årsjubileuni.Jag vet inte om man bör gratulera regeringen till jubileet eller Inte- jag har kanske litet svårt atl framföra mina gratulationer. 94 kan emellertid erinra sig att denväg som har beträtts inteenbart har varit kantad av rosor. Man har också tidigare försökt att avvecklahyresregerlingen succés- Fredaeen den sivt. Den successiva avvecklingenbörjade - det är en ganska lång fid manhar tagit på sig. Jag vet inte om långsamheten i avvecklingen har- inneburitett främjande av eller ett hinder för en utveckling i riktning yresregeringfo mot en sund och stabiliserad prismarknad på hyresområdet. Här var ganska kritisk när han citerade vadregeringsrepresentanter vid olika tillfällen har uttalat om skillnaden mellanhyressättningen och hyrans betydelse när det gäller lokaler och när det gällerbostäder. Det var ett uttalande som också justitieministern gjorde ,när han sade att det i fråga om lokalhyresgäster ändå är så, att lokalen ingårsom ett led i en affärsverksamhet och att man därför inte helt kan anläggasamma sociala aspekter som när det är fråga om bostaden, där ju ett skydd förfamiljen och hemmet är starkare motiverat. Jag måste säga att det liggeråtskilligt i detta resonemang. Det innebär i och för sig en viss orättvisa som yrkesman får ett speciellt stöd enbart därför att man har en rörelse,vilken bedrivs i en lokal som får vissa fördelar genom en hyresreglerandeåtgärd. Det blir fråga om fördelar som andra yrkesmän inte kan få därför attderas situation i lokalmässigt hänseende är annorlunda. Jag skall inte uppehålla mig längre vid detta. Jag harbara begärt , och har gått. Anledningen till att jag intebegärde är helt enkelt att vi för precis stod här ochtalade om samma saker. Jag kan inte se att de argument som vi nu har atttUlföra debatten är flera än de som anfördes vid det tillfället; positionernatycks på olika håll vara ganska fast intagna. Moderata samlingspartietsståndpunktstagande är härvidlag konsekvent; under en lång följd av år har viyrkat att hyresregleringslagen skall avskaffas. Vi har begärt övergångsbestämmelser,vi har begärt förslag om en successiv avveckling som skulle innebära ettsnabbare avvecklande än det vi nu tycks få till stånd.