prot · FV0991 · 1972-12-31 00:00:00 — Vi visste mycket väl att vi, om vi intog den ståndpunkt vi övervägde ochinte gav oss in i en kompromiss ni menar att vi borde ha gjort det och troddekanske att vi stod inför tvånget att göra det - skulle få det argumentet påhalsen att man nu ser socialdemokraternas beroende av kommunisterna. De görhellre upp med kommunisterna än med de borgerliga partierna. Ja, det där resonemanget har kanske haft tyngd en gång,men det förlorar undan för undan sitt värde. erinrade om sammasak. Jag vet inte hur kommunisterna kommer att rösta; vi har icke förhandlatmed dem, och jag känner inte till några kontakter med vänsterpartietkommunisterna i försvarsfrågan - vi har ju så olika meningar. Jag måste ocksåsäga att jag reagerar mot att man i pressen och delvis även i denna debatt gördet till en moralisk-politisk fråga om kommunisterna följer oss, när jag vethur den borgerliga pressen jublar varje gång kommunisterna stöder de borgerligaoch fäller regeringsförslag. Ni kan inte ha undgått denna reaktion, och ni kaninte heller förneka att ni själva har spekulerat i att med kommunisthjälp fälladen nuvarande regeringen. Ni har t. o. m. i vissa frågor för att kunna fällaregeringen anpassat er politik så att den skulle kunna passa kommunisterna. Är det inte då bra skenheligt att stå här och oja sigöver att kommunisterna i valet mellan era förslag och våra kanske röstar påvåra? Jag tycker det. Jag vet inte om jag sedan skall gå in i en diskussion i defrågor som har diskuterats saktmodigt, lugnt och stilla mellanexperter i försvarsutredningen och i försvarsutskottet. Jag tror att jag avstårfrån det, eftersom den diskussion som partiledarna försökt ta upp egentligenhar förts här tidigare. Försvarets fortsatta inriktning m. m HerrFÄLLDIN (c) kort genmäle: Låt mig först rätta till vad som måste varaett missförstånd. Jag har verkligen inte gjort gällande att regeringen hargjort upp i försvarsfrågan med kommunisterna. Jag uttryckte mig på det sättet Nr 91------------- att ni gick vidare er väg i förlitande på att kommunisterna i en Måndagen den- slutvolering skulle komma attstödja ert förslag. Jag noterade också att ---- " hade bekräftats av herrWerner i . -------------------- Men utgångspunkten var ju ändå den att man iutredningen blev Försvaretsfortsatta * * , m ur a n . . - overens om tre stora saker. Man blev overens om den allmanna Man blev överens om att man för framtidenskuUe hålla sig med ett itekniskt avseende mycket kvalificerat flyg, och då bestämde man sig för ,eftersom det ur de allra flesta synpunkter då var det bästa alternativet.Vidare var man överens om att man borde försöka behålla denproduktionskapacitet som vi har på ubåtssidan. Detta är tre tunga bitar. Manvar också överens om, såvitt jag har kunnat begripa, att man inte skulle lämnaden uppgift som är tilldelad försvaret. har väl inteförsökt sig på att omformulera den uppgift statsmakterna givit försvaret. Då var nästa fråga att försöka klarlägga återverkan påandra delar av försvaret, när vi lägger de här tunga bitarna som en del av vadvi förmår. Det är uppenbart att detta ännu inte är genomstuderat, och det ärinte minst mot den bakgrunden som jag tillät mig den förhoppning som jagframförde i slutet av mitt förra anförande. Det har ju sagts att tvåpansarbrigader skulle tas ur drift något tidigare därför att materielen börjarbli på upphällningen, och man skulle ta visst flyg ur verksamhet tidigare.Frågan är då om driften det är fråga om verkligen är så kostsamatt man gör några egentliga besparingar. Jag erkänner att jag inte har tillgångtill alla fakta, så jag kan inte kategoriskt värdera det ena eller det andra,men det är uppenbart alt man ännu är ytterligt osäker om vad man behöver göra ifråga om infanteribrigaderna. Jag kan förstå och dela försvarsministernsambition att vi skall ha infanteribrigaderna väl utrustade. Enligt derapporter jag har fått från utredningsfolket hade man nått stor enighet ocksåom att göra om en del av de s. k. linjeförbanden till lokalförsvarsförband. Menom man prioriterar uthålligheten mycket högt, så bör man enligt minuppfattning veta rätt väl vUken kvarvarande styrka man har i de här avseendena.De tre tunga komponenterna är ju fastlagda. Vår utgångspunkt när det gällerresonemangen i de långa perspektiven var, eftersom det inte är helt klart, attdet egentligen är orimligt att tänka sig att man även skulle kunna spara in dens. k. felräkningen i femårsperioden. Vi förklarade för vår del att vi varberedda att göra ytterligare besparingar i detta avseende men fann detosannolikt att man skulle kunna klara hela denna summa med bara besparingar.Det var vad vi från mittenpartiernas sida "bjöd upp" i detta läge. Jag återkommer tUl att vi i långa stycken har två motivgemensamma. Situationen ute i världen under den överblickbara framtiden är sådan att man kan hoppas att det inte händer något, men vi vet att många beslut får mycket långsiktig verkan. Vi vet också att det är rätt betydelsefullt att vi inför världen kan säga inte bara att vi har en gemensam grundläggande uppfattning i utrikespolitiken utan även att det råder stor politisk enighet i om försvarsansträngningarna. Det ökar förtroen det för vår utrikespolitik, och att ge denna politik ökad styrka utåt är 94 utgångspunkten för den motion somvi lagt fram och den inställning som () kort genmäle: Försvarsministern vUle inte säga ett ord ombehovet av ett nytt återtagningsprogram som jag argumenterade för i mitt inläggeftersom här enligt hans uppfattning förts en saktmodig, lugn och stilla debattmed experter . Jag skall gärna erkänna att jag inte hör tUlexperterna, men jag har i varje fall ansträngt mig att lyssna noga och har hörtpraktiskt taget hela debatten, och såvitt jag vet har finansministern inte gettnågot besked om sin syn på denna viktiga punkt som inte bara av mUitäraexperter utan även av politiska bedömare angetts vara grundläggande. Kan det inte uppstå en situation då vi verkligen har behovav att utan orimliga kostnader komma upp till en tillräcklig försvarsnivå föratt neutraliteten skall vara trovärdig i ett sådant läge? Jag delar annars försvarsministerns uppfattning att dethar varit en bra debatt. Därför blev jag litet förvånad då han plötsligtslängde i ansiktet på en av talarna att han nått ett bottenrekord. Detuttrycket brukar man använda, då det varit många dåliga inlägg i debatten, omdet allra värsta. Försvarsministern och har visserligen haft någraavsiktliga missförstånd, men jag har inte märkt några andra bottennapp i dennadebatt. Men det sämsta, herr försvarsminister, var nog när Ni som karakteristikav debattläget just nu sade att vi inte kan i detta läge inrikta oss på enökning av försvarskostnaderna. De reella försvarskostnaderna ökar såvitt jagförstår inte enligt något av de förslag som ligger på rUcsdagens bord. Härmåste ändå försvarsministern avsikthgt ha missförstått oss meddebattörer. Försvarsministern förde ett intressant politisktresonemang om varför man på regeringens sida inte ansett sig böra gå irealdiskussioner med mittenpartierna. Hade det gällt bara nästa budgetår, allright, då kunde vi ha resonerat oss samman, men när det gällerplaneringsramarna , då har vi socialdemokrater principer som viinte kan ge upp, sade försvarsministern. Vi har också vissa principer inomoppositionspartierna. För oss inom är det naturligt att inteuppträda som en ställföreträdande regering. Om det blir extrakostnader iförsvaret för materielförstöring, om det blir extrakostnader i verkstäderna förpermitteringar som i och för sig inte skulle vara nödvändiga, då är detregeringen som skall anmäla detta för och då är den naturliga vägenatt gå via anslag på tilläggsstat. Men vad vi som oppositionspartier har ett ansvar för äratt redovisa inför hur vi i det längre perspektivet ser på vad som ären rimlig avvägning mellan vad vi har råd med och vad vi måste kosta påförsvaret. Där har vi från mittenpartiernas sida gjort en verkligt ordentligansträngning att visa förhandlingsvilja. Jag kan säga försvarsministern att närTorsten , , och jag tillsammans skrevned de rader i vår motion som var vad kallade en uppbjudan,sade vi tUl oss själva när vi reste oss från bordet: Är de inte intresserade avatt resonera om detta, ja, då vill de över huvud taget inte ha någon uppgörelsemed oppositionspartier. Jag beklagar alltså att det blev på detta sätt, och jagfrågar mig: Vad är det för försvarsprinciper som skulle vara så heliga att niinte kan resonera Försvarets fortsatta inriktning m. m. Försvarets fortsatta inriktning m. m. med oss omdem? Det kan ju inte vara denna bedrövliga tankelek om en motsättning mellaninitialförsvar och uthållighet, som så förintande har karakteriserathär . Jag förstår uppriktigt sagt inte detta. Försvarsministern anslöt sigtill Per . Jag frågar mig om det inte är en annan som han harsom auktoritet och som väl inte har mUitärledningens menmöjligen försvarsministerns stöd en sköld som han inte håller upp framför sigutan som han liksom döljer bakom sig. Det brukar ju inte vara det bästa sättetatt möta motståndare. Men jag hoppas, fru talman, att i försvarsministernsnästa inlägg få veta vad som är de verkliga principer som han inte vill ellervågar eller anser sig böra resonera med mittenpartierna om. () kort genmäle: Det var snällt av att försvara migmot försvarsministern. Men om försvarsminister tycker att det ärett "bottenrekord" i debatten om jag citerar Per behövsdet verkligen inte något försvar utifrån sådant bemöter man över huvud tagetinte. Det är rätt, , att Per var riktad också mot dem som inte ville ha något försvar alls. Även medhänsyn härtill är det värdefuUt att en sådan artikel finns i riksdagensprotokoll. Men bakom uttalande låg främst och det var därför jagläste upp den den tankegången att man inte bör bygga försvarspolitik påönsketänkande. Världen är som den är. Tag det säkra före det osäkra! Hoppas pådet bästa och bered dig på det värsta! Det kostar pengar att ångra sig. Men detkan också vara för sent och då gäller det friheten. 1930-talets socialdemokrater var förvisso goda patrioter,då som . Men de byggde i stor utsträckning sitt försvar på önsketänkande.Vårt lands oberoende hängde, som damerna och herrarna väl vet, på enutomordentligt skör tråd bl. a. på grund av de försummelser som regering ochriksdag gjort sig skyldiga till . Det är inte riktigt, herr försvarsminister, att det svenskaförsvarets effekt fortlöpande har ökats sedan den tid då Per varförsvars- och finansminister. Om vi tar de olika försvarsbesluten finner vi tvärtom undan för undan har trappat ned de krav på försvarseffektsom alla demokratiska partier enade sig om försvarsuppgörelse. Jaghar erinrat om att från till nu har försvarsutgifternas andel sjunkitfrån runt 20 tih av statsutgifterna. Detta är naturligtvis i och försig bara bra, men bara om vi kan bibehålla försvarets effekt. tar försvaret en mindre andel av vårautgiftsökningar än några andra huvudtitlar. Och gör socialdemokraternaandra prioriteringar . Ni anser att andra uppgifter är viktigare änförsvaret. Det är detta som ligger bakom det förslag som diskuteras. Och föratt motivera detta skyller ni sedan på avspänningstrenden i enavspänningstrend som jag ingalunda har bestridit, vilket ha insett om han hade lyssnat på mig. Det är alldeles självklart att detråder en avspänning i i förhållande till det Men fördenskull är inte krigsriskerna uteslutna och det talar även den socialdemokratiska majoriteten om. Så längekrigsrisker inte är uteslutna behövs försvaret som en brandförsäkring för vårtrygghet och vår frihet. Om risken är eller eller 8procent spelar i och för sig ingen roll. Så länge risken finns där måste vi hagarantier. Mot de slutsatser regeringen drar avavspänningsresonemangel talar realiteter: världen är sådan , att vi kanbefinna oss "på randen till ett tredje världskrig". Kan man fälla ettsådant omdöme visar det väl om något hur labilt läget är och att avspänningenpå några dygn skulle kunna förändras lill en i allra högsta grad hård spänning. Och rustningarna' har inte gått ner i hos de tvåmakter som framför allt påverkar vår trygghet. Se hur det ser ut på Europasflanker! Titta på läget i . De mindre staterna befinner sig i dagrentav i ett osäkrare läge än de gjorde när maktbalansen var fullständig. Detfinns dessutom jag har påvisat det förut åtskilliga stater i där mankan tänka sig atl "nationella befrielserörelser" skulle kunna växafram. Vad det i så fall skulle få för konsekvenser för freden, det behöver viinte sväva i tvivelsmål om. Det fanns en lid när försvarsminister ochfinansminister hörde till dem som talade varmt för en gemensamuppfattning om det svenska försvarets styrka, om gemenskap mellan dedemokratiska partierna i fråga om vad vi bör avstå till försvaret. Det ärbeklagligt att den gemensamma ekonomiska och militärpolitiska grundsynen intelängre finns. är regeringspartiet i minoritet, och om regeringensproposition skall gå igenom i måste det vara med stöd avkommuniströster - röster från del parti som har ansetts ha sådan karaktär attdet icke bör få vara med i våra försvarsöverläggningar. Försvarets fortsatta inriktning m. m. Det är ett par väsentliga saker som jag utanatt alltför mycket förlänga debatten skall ta upp. Först vill jag med anledning av anförandesäga, att jag tror att det är riktigt att man gör ett försök att spara pengargenom att tidigare än vad som är planerat dra in t. ex. de båda pansarbrigader,som icke är fullt modernt utrustade, och ett antal Drakendivisioner. Om jagfattar mittenreservationen rätt har man samma mening, så vi är väl på denpunkten överens. Om vi kan göra besparingar där, får vi ju möjligheter att inomramen använda dessa pengar för det som vi anser kanske vara väsentligare,eftersom vi vet att vi endast under ett fåtal år kan behålla en del materiel iorganisationen. Det kan icke betraktas som materielförstö-relse. Vi är ju intenödsakade att göra så. Besparingssummorna är kanske inte så överväldigande somherr sade, men det rör sig dock om åtskilliga tiotal miljoner. Återanskaffningsprogram betyder -om jag fattar det rätt att vi vid sidan om den planeringsnivå som vifastställer här i skall ha en annan, som möjliggör en snabbåteranskaff-ning. Jag skulle absolut vilja varna för det. Jag har varit med omdet systemet tidigare, och det ställde till en sådan villervalla alt man ickebör 4 protokoll 1972. Försvarets fortsatta inriktning m. m. Vi har ändå i vår planering skaffat oss handlingsfrihet föranskaffning av materiel och för bibehållande av tillräckligt stor organisationoch tillräcklig personalkader. Det är den vägen man bör gå. Sedan sade att han inte kan förstå varför viinte hade kunnat göra ett försök till kompromiss med mittenpartierna i fråga omden framtida inriktningen av försvaret. Ja, skall fråga sintillfällige bänkkamrat som envist har hävdat vissa principer ombalanserat djupförsvar vilka, om man drar ut konsekvenserna in ,skulle ställa oss inför väldiga belopp. Diskussionen gäller ju inte bara om viär eniga eller oeniga om 100 miljoner -det är en liten sak isammanhanget - utan den gäller miljarderna om man inte nu tarkonsekvenserna av kostnadsutvecklingen och ser till att satsa påsådant som vi orkar bära. Ätt till varje pris bygga på ett periferiförsvar, om jagfår kalla det så, där vi har de dyra komponenterna i försvaret - ubåtar,attackflygplan, robotar, vissa överstridskrafter leder, som jag har sagt, tUlkostnader som blir oss övermäktiga. Vi har därför försökt attnoga överväga och avväga en förändring, som jag har talat om här påförmiddagen. Det är sannerligen inte lätt att kompromissa kring dessaprinciper, som inte gäller dagens utan morgondagens försvar. Jag förstår inte hur kan vidhålla atl lägetfortfarande är så prekärt att vi inte vågar göra någon förändring inom detsvenska försvaret, när man alldeles uppenbart vågar göra det i den övrigavärlden. Jag vidhåller att det har skett förändringar i det internationellaläget som motiverar att både vi och mittenpartierna,som på den punkten är eniga, vågar tala om att det går att hålla tillbakaförsvarskostnadsutvecklingen. () kort genmäle: Jag skulle väl nu tacka försvarsministern förtvå meningars svar om återtagningsprogram, men det låg ju mycket av avsiktligtmissförstånd också i den repliken. Vad jag har syftat på är inte alls frågan omett parallellt materielanskaffningsprogram utan frågan om sådanaplaneringsförberedelser som gör atl man har kapacitet att sätta i gång dendagen det skulle behövas. Jag kan bara hänvisa till förre arméchefen och många andra, som försvarsministern säkert har läst. Sedan låtsas försvarsministern att det skulle vara herrWedéns fel att det inte har blivit någon uppgörelse mellan försvarsministern,och mig. Nej, det där går inte hem. Jag känner så väloch jag har verkligen resonerat igenom de här frågorna så grundligt med honomatt jag vet att han står på den grund som riksdagsbeslut gav. Det äricke fråga om att här tillskapa en sådan ändrad inriktning atl den skullestrida mot de principer som socialdemokraterna tidigare varit med att skrivaom. Det är ni som har konstruerat ett motsatsförhållande mellan ett kraftigtinitialförsvar och ett avvärjande försvar som mycket få av de ledandeexperterna kan godkänna. Men jag tycker att det vore rättvist om , som ärutpekad, får en möjlighet att själv belysa detta. Jag kan bara säga att är detsom försvarsminislernlåtsas att Ni har läst fel, då kunde Ni väl ha Nr 91 kommit och hört efter hur vi läser honom. HerrBOHMAN (m) kort genmäle: ----------------- Försvarsministern är fortfarande förvånadöver att jag försvarets fortsatta anser läget vara "så prekärt att vi inte vågar göra någon förändring inom * detsvenska försvaret". är det inte alls fråga om delta, utan vad vi talarom nu är de förändringar i försvarseffekten som kommer alt bh resultatet av detförslag som regeringen har lagt på bord, om man inte vidtaråterställningsåtgärder . Det är dessa förändringar, degenomgripande reduceringar i det svenska försvarets effekt, som jag talar om.Och härför finns inte något utrikespolitiskt underlag det är min bestämdaövertygelse. Vidare säger försvarsministern: skaU det vara såmed vårt land, när många andra länder har gjort betydande försvarsnedskämingar?Får jag då fråga : Vilket annat alliansfritt land, medmotsvarande militärgeografiska läge som , är berett att göra enbegränsning av sin försvarsstyrka jämförbar med vår? Vilka länder syftarförsvarsministern på? () kort genmäle: Det måste väl, herr försvarsminister, ändå havarit ett yttrande något i debattrötthetens tecken, att jag skulle ha gjort migtill talesman för vad försvarsministern kallade ett extremt periferiförsvar.Jag betonade i debatten , att jag vill inte vända upp och ned pådet resonemang som försvarsministern och försvarsutskottets majoritet fört medsin ensidiga prioritering och felaktiga prioritering av uthålligheten.Prioriteringen är felaktig därför att en uthållighet i vidsträckt mening kräveren större miniminivå även på inilialstyrkan än vad regeringen räknar med. Sedan säger försvarsministern, att det blir jumiljardbelopp, och han gav intryck av att det rörde sig om ganska så mångamiljarder. Ja, det är klart att vår linje kostar en del mer pengar, och därförär vår planeringsram också 1,25 miljarder högre än den som försvarsministernhar förordat. Några flermiljarder är det inte fråga om. Vad betyder vår linje i praktiken? Ja, det betyder några inte alls så särskilt många ytterligare flygdivisioner. Det betyder en störresäkerhet för att man får en ny serie av ubåtar, där försvarsministern ännu inte vågar bestämma sig, ehuru han låtit tillmötesgående. Det betyder får större möjligheter att verkligen med framgång kunna föra en uthålligoch avvärjande strid inom de särskilt utsatta områden som jag här i förmiddagshar exemplifierat med. Det är alltså Ni, herr försvarsminister, och den regeringNi tUlhör som har en extrem ståndpunkt, som har vänt upp och ned på resonemanget om balanserat djupförsvar och gått ifrån det, och det är jag och mina meningsfränder som vill hålla fast vid detta resonemang, därför att vi anser att det resonemanget leder till den bästa krigsavhällande effekten. Det är där som vi anser att Ni har fel, och det är där som Ni har allvarligt fel. Försvarets fortsatta inriktning m. m. Det framgick ju, och ,klart nu av anförande, når han säger att där har vi rätt och därhar ni fel, att här finns mellan oss i en viktig principfråga skilda meningar.Det är en klyfta mellan oss här. Och jag bedömer nog inte läget fel om jagsäger att inom del borgerliga lägret är den so' .-r tänkt mest på delta och som också är talesn-.jnför att vi, oavsett kostnadsutvecklingen och de förändringar den framtvingar, skallhålla fast vid ett balanserat djupförsvar och se till alt pengarna ifortsättningen sprids ut på alla de vapensystem och den organisation i stortsett som vi har , medan vi säger all detta går inte. Det går icke attfortsätta i de gamla hjulspåren ju förr vi gör en anpassning lill en nystruktur, desto bättre är det, eftersom ingen här i har möjligheter,föreställer jag mig, att lösa in de växlar som vi annars ställer ut. Där är skillnaden. Jag vet inte om jag behöver gå in påden saken närmare. Jag medger utan vidare att våra principer innebär attbalansen i djupförsvarel kommer alt rubbas. Det sker inte mycket under1970-talet, men rubbas den som sagt. Men då utnyttjar vi ju också helalandets försvars kraft, bl. a. med hjälp av den allmänna värnplikten och detekniska vapensystem som vi orkar med, för att enligt vår mening få ettstarkare försvar än vi får om vi försöker sprida ut oss, med alla dekomponenter som måste finnas i ett s. k. balanserat djupförsvar. Där har viskilda meningar. Och där har vi kompromissat så länge, att vi menar att det ärrikligare all någon nu vågar stå för del obehagliga som dessa förändringarinnebär och som medför atl representanter för försvarsgrenarna nu slåss ochframför sina synpunkter i tidningarna . 1 den bilden menar jag alt vimåste få in dessa gamla motsättningar, och del kan inte hjälpas all vipolitiker måste leda den förändringen, och det är det som vi nu vågar taansvaret för. Tyvärr har jag här faktiskt glömt vad anförde,men det var väl bara en upprepning av vad han sagt i dessa frågor i riksdagenunder . Fru andre vice talmannen anmälde att anhållit att till protokollet få antecknat atl han inte ägde rätt tillytterligare replik. () kort genmäle; Del var ett viktigt och mycket beklagligterkännande som försvarsministern gjorde, när han sade; Jag erkänner att påsikt rubbas balansen i djupförsvarel med vår uppläggning. Sedan talar försvarsministern om att vår linje så att sägautgår från resonemang som inte lar hänsyn till kostnaderna. Hur kanförsvarsministern säga del? Både i vår motion och i vår reservation betonar viju nödvändigheten av besparingar. Men vi säger att just med hänsynlill intresset att bevara balansen i djupförsvaret - vilken försvarsministernerkänner kommer alt gå förlorad kan vi inte acceptera att man tar utett stort avvägningsprogram och säger att det skall sättas i strykklass. Denekonomiska pressen måste läggas över hela ytan så att säga, över ytan av allaavvägningsprogrammen, och avgörande förresultatet av prövningen kan bara bli vilken uppfattning man har om vad som bästa försvarseffekten. Det är möjligt att uppfattningarna där skiljersig, åtminstone i fråga om nyanserna, mellan försvarsministern och mig. Menförsvarsministern har här intagit en ståndpunkt, som han själv erkänner bryterav från den linje som det socialdemokratiska partiet har följt underlång tid. Försvarets fortsatta inriktning m. m. Efter den utomordentliga argumentation somförsvarsministern och de socialdemokratiska ledamöterna i försvarsutskottetoch i försvarsulredningen har fört här kan jag fatta mig mycket kort. När jag hörde herrar och tala tänkte jag ettslag alt det var synd att vi inte fick en uppgörelse, om den verkligen låg sänära och om skillnaderna var så små.