prot · FV0986 · 1972-12-31 00:00:00 — Del har nämligen blivit klarlagt all dethär inte är fråga om ett snävt taxesystem, utan det är fråga om alt fastställanormallaxor för vanligen förekommande ärenden och mål, där man relativt säkertkan bestämma hur stor tidsåtgången kommer alt bli och hur myckel arbele ärendetkommer atl medföra. Man har emellertid också tagit i beaktande att det intefinns flera ärenden som är varandra lika, därför skall det finnas möjlighet atljämka taxorna uppåt och nedåt. kan det röra sig om ärenden av så enkelbeskaffenhet all del inle finns skäl att tillämpa ens den fulla taxan. Det gör,tycker jag, att man med lugn kan godta propositionens förslag. Jag tror atl detkommer alt vara till stor fördel inle bara på det sättet att kostnadernabegränsas i de fall då fri rättshjälp utgår, ulan taxesyslemet kommer också attbli vägledande i alla de fall då biträde lämnas medborgare som på grund av aUtförhöga inkomster i och för sig inle är berättigade till samhällets rättshjälp. Dekommer ändå i åtnjutande av den trygghet som etl fastare taxesystem innebär.Del ger en garanti för att man inte får betala oskäliga kostnader för den hjälpman behöver. i tog vidare upp en fråga på vad sättman i övrigt skulle kunna nedbringa kostnaderna genom alt förenkla rältegångs förfarandet. Han hade inget alt invända emot vad utskottet här skrivit ihop sig om. Del pågår nu på flera håll utredningsarbete som gör att vi väl 170 kommer att få etlförslag, som syftar just till en sådan ordning som herrJohansson efterlyste. Det är naturligtvis en väg som vi bör försöka gå så långtsom det är möjligt, ty det är inle bara ett inlresse för samhället attkostnaderna för rättegångar och rättshjälp nedbringas utan också etl intresseför den enskUde medborgaren att, i den mån han med egna medel skall bidra tillkostnaderna, inte behöva betala mer än vad som är nödvändigt. Jag tror all jag därmed har gått igenom de punkter somberörts i den hUtills förda debatten, och jag ber, herr talman, atl få yrkabifall lill utskottsmajoritelens hemställan i dess helhet och alltså avslag påsamtliga reservationer, 1 delta anförande instämde (). () kort genmäle: Fröken avvisade kravet ireservationen 5, som jag förespråkade, om möjUghet i vissa fall för ideellförening atl få rättshjälp. Hon betecknade därvid de grupper som det var frågaom, dvs. aktionsgrupper, byalag och miljögrupper, som påtryckningsgrupper,pressure groups, med uppgift att bekämpa myndigheterna. Jag lycker, herr lalman, alt detta är en oberättigat hårdbeskrivning av dessa grupper, som beslår av verkligt ideelltsinnade människor som vill slå vakt om t. ex, vår miljö. Deras uppgifl ärjuinle alt bekämpa myndigheterna; deras uppgift är alt värna miljön. Att de dåkan komma i konflikt med myndigheter, som inle vUl tillgodose dessa intressen,anser jag inte bör leda tUl sådana bedömningar som fröken här gör. i (c) kort genmäle: Fröken talade i sitt anförandemycket positivt om småföretagare, och hon hade samma uppfattning i utskollel.Jag sade också i mitt anförande att jämförd med promemorian är propositionenmera positiv till möjligheten för företagare att få rättshjälp. Det bordeenligt min mening inte ha varit omöjligt för socialdemokraterna i utskottet atli stort gå med på den skrivning reservanterna stannat för här. Man kundeexempelvis ha sagt all del i princip inle är någon skillnad på en småföretagareoch en löntagare i allmänhet. Med en sådan skrivning hade vi varil överens. Förslag till rättshjälpslag m. m. FruKRISTENSSON (m) kort genmäle: Utskottets ärade vice ordförande tog upp denviktiga frågan om den enskUdes valfrihet när det gäller alt vända sig lUladvokat. Jag tycker fortfarande, som jag sade tiU juslitieministern tidigare,all valfriheten egentligen innebär alt man skaU ha rätt att vända sig lill denadvokat som man vUl, fill den som man vet är specialist just på det område inomvilket de problem ligger som man vill ha lösta. Orättvisorna ligger i detnuvarande ekonomiska systemet. En förbättring av detta syslem ger möjligheterför människor att söka en advokat som de har förtroende för. Det är i detta somvalfriheten ligger och inle i det som fröken nämnde, att man skall harätt att också kunna välja en Förslag tiU rättshjälpslag m. m. advokatvid en allmän advokatbyrå. Vi har naturligtvis olika principiella uppfattningar omstatliga advokatbyråer. Jag tycker fortfarande att det är principiellt riktigtatt i en demokratisk stal ha en fri och obunden advokatkår. Jag fruktar att detmed den prisledande och koslnadskontrollerande funktion som de allmännaadvokatbyråerna skall få kommer atl bli en utveckling som ledertill en krympande sektor av fria företagare, och del skulle vara djuptolyckligt. När det gäller beteckningen advokatbyrå vet jag inte omman egentligen eftersträvar en förväxling mellan en offentlig byrå och en friföretagare. Annars tror jag atl det vore bra för allmänheten atl veta om det ären fri företagare man går lill eller om det är en offentlig anstalt man söker.Jag tycker alltså fortfarande att del är bra om man också i benämningen avbyråerna kan åtskilja en offentlig institution från en privatpraktiserandeadvokat, bortsett från det som jag sade förut om atl advokatlileln normall setlanvänds för fria yrkesutövare. Det finns inle anledning att frångå den hittillsvarandeordningen att domstolarna skall pröva ansökningar om rättshjälp och förordnabiträde i mål och ärenden vid domstol. Jag undrar om inle den praktiskasituationen blir sådan atl ärendet hos advokaten i många fall kommer atl hahunnit så långt innan kostnadsbidragets maximum har nåtts atl frågan, när detblir aktuellt att förordna biträde, kanske redan har kommit lill domstol. Då ärdet naturligt all domstolen förordnar biträde. talar om att det skulle vara en trygghetmed ett fastare taxesystem. Jag tror för min personliga del atl tryggheten förden enskilde ligger i att veta att den advokat som företräder hans intressenverkligen ägnar tid och omsorg åt ärendet så att det får en sakligt riktigbedömning. Fröken () korl genmäle: Jag tror, , atl vi ivalfriheten nog ocksä måste lägga in att vi skall ha rält att slippa anlitaenskild advokat om vi föredrar att vända oss till en statlig advokatbyrå. Dettycker jag är den verkliga valfriheten. Sedan skall man naturligtvis också hamöjlighel att välja den advokat som man har förtroende för, men med delföreslagna systemet skapar man ju förutsättningar för det så långt del ärmöjligt. När del gäller benämningen på de statliga advokatbyråernavill jag säga atl allmänheten säkerligen inte kommer att sväva i okunnighet omvad som är den statliga byrån och vad som är enskild advokatbyrå. Jag tror inledel bhr någon förväxling där. farhågor för att de statligt anställdaadvokaterna inte skall ha samma oberoende ställning är betydligt överdrivna. Viskall komma ihåg att det vid landstingens nu existerande rättshjälpsbyråer oflahar hänt atl advokaterna har fått föra talan mot sin egen huvudman i sinaklienters intresse, och det har aldrig förekommit någonting som tyder på att depå något sätl skulle ha känt sig beroende i del avseendet, utan de hartillvaratagit sina klienters intressen enligt god advokatsed, TUl i skulle jag vilja säga alt jagfick elt erkännande att propositionsförslaget har tagit fasta på remisskritikenav departementspromemorian,och det är ju ändå proposilionen vi nu har att ta ställning lill. Medpropositionens skrivning och med det förtydligande vi nu har fått tycker jagatf de berättigade krav som näringsidkarna kan ha att ställa har blivittillgodosedda. Vi kan ändå inte gå så långt att vi ger oinskränkt rätt åtnäringsidkarna alt få rättshjälp. Normalt ingår del i de risker man får ta isin näringsverksamhet. Jag vill visst inte påslå alt alla ideellaföreningar har lill huvudsyfte att bekämpa myndigheterna och det allmänna, menåtskUliga av dem har vissa tendenser som gör att man kanske bör tänka sig för.Herr medgav ju själv i sitt första inlägg att det här inte är någralältlösta problem, och därför lycker jag att vi, när vi nu ändå lar etl såstorl steg som vi gör i och med den här reformen, gott kan lugna oss och se hurutvecklingen blir innan vi förordar ytterligare ell steg. Även jag hälsar del här förslaget omutbyggnad av samhällets rättshjälp med tillfredsställelse. Det ärju ell längekänt behov som fylls, men jag skall inte fördjupa mig i någon längrehistorieskrivning, eftersom en sådan i viss utsträckning redan har gjorts. Istället skall jag gå direkt på ett par sakfrågor som de borgeriigareservanterna har en någol avvikande syn på i förhållande fillulskottsmajoriteten. Eftersom del mesta kanske ändå redan har sagts skall jagbU ganska kortfattad. Det gäller först reservationen 2. Del är tUlfredsställandeatt alla parter är eniga om alt de rätlssökande skall ha möjlighet alt frittvälja advokat. De fritt yrkesutövande advokaterna och andra privatpraktiserandejurister skall således kunna anlitas inom rätlshjälpsområdet på samma sätt somhittills. Som ett led i denna valfrihet bör det då också finnas advokatbyråersom drivs av det allmänna. Det finns nämligen många människor som irättsangelägenheter gärna vänder sig lill en sådan byrå, och den möjlighetenbör då givelvis finnas. Av erfarenhet vet jag personligen atl många människorsom inle är mindre bemedlade blivit besvikna just över att inte ha fått anlitade hittillsvarande rätlshjälpsan-stalterna. försvinner den olägenheten, ochdet är bra. För att tillgodose behovet av allmänna advokatbyråer och delbehovet bedöms ju öka efter reformens ikraftträdande föreslås nu inrättandetav en allmän byrå i vafie län. I vissa län finns det emellertid redan tvåbyråer, och jag utgår ifrån att ingen ändring sker där. När del sedan gäller formerna för tillhandahållande avallmän rättshjälp har vi reservanter som även nämnts av utskotlsordföranden -stannat för ett utbyggande av de nuvarande rällshjälpsanstalterna till allmännaadvokatbyråer, även om inle alla reservanter är eniga orn namnet. Flerar-emissinstanser har samma uppfattning, och genom ett sådant här system tror viall man får större möjligheter att bätlre tillvarata erfarenheterna från denuvarande rättshjälpsanstalterna. När del gäller huvudmannaskapet för de allmännaadvokatbyråerna har vi således stannat för alt landslingen även ifortsättningen skall svara för detta. Del medför då en stark garanti för får en fri och gentemot statsmakterna oberoende advokatkår, och det ärväsentligt för vår rättsordning. Vi har också i reservationen 2 erinrat om altförsta Förslag tiU rättshjälpslag m. m. Förslag tiU rättshjälpslag m. m. lagutskottetår skrev i anledning av en motion om en fasl organisation försvarare atl det från psykologisk synpunkt måstevara värdefullt all den tilltalade som är fallet kan anförtro sig ål enoffentlig försvarare med oberoende ställning gentemot myndigheterna. Även om landslingen nu får huvudmannaskapet för deallmänna advokatbyråerna bör kostnaderna för rättshjälpen i del nya systemethell täckas av staten. Kostnadskontrollen kan säkert ske på ell betryggandesätt. Landstingens arbele är ju också föremål för insyn, och redan nu utgårstatsbidrag, och den kostnadskontrollen har väl aldrig ifrågasatts. Omlandstingen blir huvudmän innebär del också att nya överväganden med anledningav reservationen 2 bör göras i departementet och förslag lämnas till riksdagensenast under vårsessionen 1973. Fröken sade att inle harnågonting emot alt mista huvudmannaskapet för rättshjälpsanstalterna eller deallmänna advokatbyråerna. De har säkert utgått från proposilionen, och därfanns ju inget annal förslag. Del är kanske inte uteslutet att del hade blivitett annat resullal om hade haft det här alternativet att bedöma,precis så som förutskickade. Reservationen 4 gäller centralmyndighet för rättshjälpen.Del torde Slå klart alt en sådan centralmyndighet erfordras, men storleken ochUppgifterna bör enligt vår mening bli begränsade. Propositionens förslag innebär- som departementschefen också har framhållit altcentralmyndighelsfunktionen skall utövas av del nya , som juriksdagen har fattat beslul om all inrätta. Mot det vill jag säga atl manstarkt kan ifrågasätta lämpligheten av att sammanföra de allmännaadvokatbyråerna och domstolarna under samma administrativa centralmyndighet,eftersom rättshjälpsanstalterna bör inta en självständig ställning iförhållande lill domstolarna. När del gäller rällshjälpsnämnderna finns det etl behov avett organ -Som kan dra upp riktlinjerna för nämndernas kostnadsprövning ochprövning av kostnadsbidragen samt verksamheten i övrigt. Etl sådant centraltorgan är också motiverat av behovet av fullföljdsinstans i sådana frågor därtalan får föras mot rättshjälpsnämndernas beslut. Mol denna bakgrund anser viatl det bör inrättas ett centralt organ för begränsade uppgifter enligt vad somhar framförts i reservationen 4. sådant organ med begränsad storlek ochuppgift skulle då kunna utgöra en central myndighet för hela rättshjälpen,kanske i form av en central rättshjälpsnämnd. Beträffande reservationen 9, slutligen, har jag ingel atlanföra utöver vad har sagt. Detta instämmer jag i, och med detklarläggande som justitieministern har gjort med instämmande av frökenBergegren finns det inte mycket mer atl tillägga beträffande den reservationen. Jag ber således, herr lalman, alt få yrka bifall lillreservationerna 2, 4, och 9 vid justitieutskottets betänkande nr 12. HerrWINBERG (m); Det förslag till rätlshjälpslag somriksdagen slår i begrepp all anta är, som flera talare harsagt, betydelsefullt i mångaavseenden, kanske främst därför att vi nu äntligen står inför en lösning påproblemet hur samhällets rättshjälp skaU utformas för all alla medborgare somanser sig behöva rättshjälp också skall komma i åtnjutande av den och ingen avekonomiska skäl måsle avslå från den. har det ju varit så atl endastde som haft tämligen begränsade inkomster har kunnal komma i åtnjutande av denallmänna rättshjälpen, vilket har gjort att många människor, som inte kunnal fårättshjälp, av ekonomiska skäl ibland har haft svårt att tillvarata sinaintressen i rättsliga sammanhang. Även om principen med utvidgad rättshjälp är riklig ochöverensstämmer med det krav vi från moderat håll har rest,nämligen alt ekonomiska hinder för människorna alt få rättshjälp måsleundanröjas, finns det en hel del anmärkningar atl göra på grund av denutformning som lagförslaget har fått. Jag skall här, herr talman, bara la uppnågra av dem. En av de väsentliga frågorna ilagen gäller inrättandet av statliga advokatbyråer. Det föreslås ipropositionen att sådana skall inrättas över hela landet. Detta är någolprincipiellt nytt, eftersom vi saknar statliga advokatbyråer ivårl land, om vi bortser från den statliga rätlshjälpsanslalten i ,som ju har tillkommit av speciella skäl. Däremot har vi etl antal i huvudsakligen landstingskommunal regi drivna rättshjälpsanstaller. Skälen för inrättande av statliga byråer anges vara atlutbyggnaden av rättshjälpen kommer all öka efterfrågan på biträde i rättsligaangelägenheter i så stor utsträckning att behovet inle kan tillgodoses inom denuvarande rättshjälpsanstallernas ram och inte heller inom de enskildaadvokatbyråernas ram. Vidare sägs att principen om det fria advokatvalet göratt medborgaren också bör kunna få vända sig till en statligt anställd advokat.Jag kan emellertid inle se alt della är nödvändigt. Jag anser atl man bör ställa upp åtminstone tvåförutsättningar här. För det första skaU det finnas så många som gårmedborgarna lUI hända med biträde i rättsliga angelägenheter som svarar motefterfrågan. För del andra har de juridiska biträdena, dvs. i allt väsentligtadvokatkåren, sådana arbetsuppgifter att de måste stå fria, obundna ochsjälvständiga gentemot statsmakten inte för sin egen skull, ulan för sinaklienters skull. Vi har diskuterat pressens roll ochsituation i samhället och varit överens om hur nödvändigt det är med en fri ochobunden press. I viss utsträckning kan man jämföra advokatkårens ställning i enmodern demokrati med dagspressens. Vi är överens om all det pä pressens områdemåsle finnas frUiel att välja mellan olika alster, men fördenskull är del ingensom hävdar - i vafie fall inte med någon större kraft - all ell av alternativenskulle vara statligt ägda och utgivna tidningar. Det allmännas rättshjälp fungerar enligt min erfarenhet -och jag har erfarenhet från åtskilliga domstolar - i nuvarande former ganskabra. Del finns all anledning alt behålla dessa former, alt låta de avlandstingen drivna rättshjälpsanstalterna fortsätta. Jag tror atf man kan utgåifrån att om det i något län, där det inte finnsrätlshjälpsanstalt. Förslag tiU rättshjälpslag m. m. Förslag till rättshjälpslag m. m. skulleuppstå behov av en sådan därför att den enskilda advokatkåren inte räcker tillför att bistå de rättshjälpssökande, så kommer vederbörande landsting alt taerforderliga initiativ. Jag har en ganska stor tilltro till landstingen ochderas sätl att fungera. Enligt min mening saknas del skäl alt i vårt land byggaupp en statligt anställd advokatkår, om detta inte behövs för att ge medborgarnaerforderlig rättshjälp. Och med den organisation vi redan har för rättshjälpenhär i landet enskild och allmän behövs det inte. Utskottet trycker med rätta på principen atl fritt väljaadvokat men drar den som jag hävdar felaktiga slutsatsen atl della måste ledatill att del skall kunna ske ett val mellan fritt yrkesutövande advokater ochadvokater på en av del allmänna driven advokatbyrå. JagvUl instämma i vad fruKristensson tidigare anfört i den frågan. Det väsentliga för valet måste varaalt det inom rimliga gränser finns tillräckligt många advokater alt välja på,inte i vilken form den ene eller andre utövar sin verksamhet, Det är först närerforderlig rättshjälp inte står alt få som det allmänna utöver derättshjälpsanstaller som redan finns bör inrätta sådana anstalter. Att ,även om del skulle ske successivt, inrätta allmänna anstalter när man inte vetom det finns behov av dem kan inte vara rationellt. Att gå den väg som jag har försökt skissera vidutbyggnaden av rättshjälpen skulle också mer än vad justitieutskottet föreslårgarantera att vi får behålla en mot statsmakten fri och oberoendeadvokatkår. Får jag också, herr talman, säga några ord omreservationen 7, som gäller beslutande organ i fråga om förordnande av biträdem. Här behandlas fall som gäller alt fråga om allmän rättshjälp haruppkommit i samband med att talan väckts vid domstol. Utskottet ifrågasätter,om del infe vore lämpligast att beslul om beviljande av fri rättegång ochförordnande av biträde fattades av domstolen, men trots det kommer utskottettill atl önskemålet om en enhetlig praxis gör att besluten i alla ärenden, båderättegångsärenden och utomprocessuella ärenden, bör fattas av samma myndighet,nämligen rättshjälpsnämnden. Jag tillåter mig säga att jag inte är övertygad ombärkraften i utskottets argumentation. Det vore opraktiskt, om domstolarna ide ärenden som anhängig-görs där måste överlämna frågan om rättshjälp skallmeddelas eller inle, till en annan instans, och jag förmenar atl det finns riskatt det kommer atl fördröja målens avgörande. Önskemålet om den enhetligapraxis som utskottet nämner kommer naturiigtvis all tillgodoses ändå, i vartfall genom de mer eller mindre prejudicerande avgöranden som efter någon lidkommer att finnas. Vare sig avgörandena ligger på domstolen ellerrältshjälpsnämnden skall det ju finnas möjligheter alt överklaga det beslut sommeddelas. Jag hävdar alltså, herr talman, atl då frågan om rättshjälp uppkommeri mål och ärenden som är anhängiggjorda vid domstol skall det ankomma pådomstolen atl pröva frägan om rättshjälp samt om förordnande och entledigandeav biträde. Jag har i detta inlägg begränsat mig till attta upp två frågor i förevarande belänkande där del förekommer reservationer, ochjag ber att få yrka bifall lill dessa. Det är reservationerna 1 och 7. HerrHUGOSSON (s): Den proposition om allmän rättshjälp som vinu diskuterar utgör enligt min mening en viktig reform som för all citerautskottet "ytterst gäller den för ett rättssamhälle centrala principen omallas likhet inför lagen". Jag har under etl antal år varit ledamot avstyrelsen för stads rätlshjälpsanstalt och upplever det som uppenbartotillfredsställande atl människor i vad man skulle kunna kalla normalainkomstlagen i många fall av ekonomiska skäl inte vågat föra talan infördomstol av rädsla för att förlora och därmed åsamkas en stor ekonomisk förlust.Hittills har endast de ekonomiskt sett sämst ställda som haft tillgång lillrättshjälp samt de förmögna kunnat föra talan vid domstol i ärenden av för demfundamental betydelse. Del förslag vi nu har att besluta om undanröjer detta ochutgör därför ett viktigt steg mol allas likhet inför lagen även utifrånekonomiska utgångspunkter. 1 anslutning till Kungl. Maj;ls proposition om allmänrättshjälp har jag och väckt en motion, nr 1465, om atlrättshjälpen skall utökas till atl gälla även förfarandet vid Ivångsskifte ianledning av hem-och äktenskapsskillnad och att rättshjälp skall omfattakostnaderna för skiftesman vid bodelning. Såvitt jag har kunnal tolka del något mångordigaulskottsbetänkandet ställer sig utskottet hell bakom delta krav och förutsätteri en särskild skrivning all ett nytl förslag som tUlgodoser oss motionärer skaUutarbetas i Kungl. och föreläggas i så god tid attkompletterande bestämmelser härom kan träda i kraft medrättshjälpsreformen i övrigt. Låt mig, herr talman, ge uttryck för förhoppningen atlutskottels hemställan, och som vi hoppas beslut, i denna frågakommer att tillgodoses av Kungl. Maj:t, ty för den rätlssökande allmänhelen ärjust bodelningsfrågorna i många fall av ytterst komplicerad och kontroversiellnatur. 1 samma motion har vi också krävt atl ersättning som partblir skyldig alt utge lill skiljeman skall ersättas genom den allmännarättshjälpen. Även i denna fråga ställer sig utskottet positivt till förslaget,men av ekonomiska skäl anser man sig inle kunna tillgodose detta förslag. Jagskulle därför vilja fråga utskottels talesman vad detta ur ekonomisk synpunktskulle innebära för statskassan. Såvitt jag kan bedöma torde det bli ytterligtbegränsade ekonomiska konsekvenser för statskassan, men jusl för de människorsom berörs av della kan det vara en stor kostnad. Utskottet hänvisar i dettasammanhang till domstolskommitléns avgivna belänkande, där förslagframläggs som lill viss del och del vill jag verkligen understryka om änicke lUl fullo tillgodoser oss motionärer när det gäller kravet om rättshjälplill kostnader för skiljemän. Jag tycker atl utskottet just med tanke pådomslolskommitténs betänkande kunde ha tillgodosett det krav som vi har förtfram i motionen. Grundtanken i propositionens förslag är atl den enskildemedborgaren skall beredas möjlighel att erhålla rättshjälp i sådana former atthan har ekonomiska möjligheter atl la till vara sina intressen i rättsligthänseende i olika sammanhang. En förbättrad rättshjälp är därför, som också Förslag tiU rättshjälpslag m. m. Förslag tiU rättshjälpslag m. m. framhållesi propositionen, ett viktigt led inte bara i strävandena all bereda denenskilde ett tillfredsställande rättsskydd utan också i arbetet på alt skapaökad jämlikhet mellan medborgarna och likhet inför lagen. Jag delar lill fullodessa värderingar, 1 motionen 1466 har och jag framfört vissaerinringar mot det absoluta kravet på förskottsbetalning som proposilionen geruttryck för, I många fall är det tyvärr så alt föreligger förden rättssökande all få sina fråga rättsprövad, och del kan därför del är enerfarenhet som många av dem som arbetat på rällshjälpsanstalterna har gjorl vara svårt att på den korla lid man har lill förfogande få fram detförskotlsbelopp som erfordras för alt få rättshjälp. Vi har i motionen krävt allrältshjälpsnämnden i dylika fall skall kunna ge skäligt anstånd med betalningav kostnadsbidragel när särskUda skäl föreligger.