prot · FV09103 · 1972-12-31 00:00:00 — Man börenligt utredningen tänka sig relativt långtgående insatser när det gäller attskapa bättre levnadsvUUcor för befolkningen i glesbygderna också påutbUdningsområdet. Tyvärr kan jag inte finna att detta synsätt på ettönskvärt sätt följts upp i konkreta förslag, exempelvis när det gäller detfrågekomplex som vi här har. Jag tycker dock trots aUt att det finnsmöjligheter att stödja sig på den nämnda utredningen, när jag aktualiserarfrågan om speciella insatser för att klara skolproblem av det här åberopadeslaget. I det fall jag tagit upp brådskar det, och jag tycker attde människor som slåss för sin skola i är värda ett mycket bestämtstöd. Som sade, har jag faktisktstuderat problemet där uppe, och jag har av befolkningen i kommunen fåttuppgiften att barnens resa tar med taxi. Därmed kanske vi kanavsluta den delen av debatten, eftersom barnen har erbjudits taxiresa. Vi är i intresserade av attförsöka finna nya former för att behäUa glesbygdsskolan så länge som möjligt.Det är därför vi arbetar med den utredning som åberopade, ochdet är därför vi har givit ett särskilt uppdrag, vUket harlett tiU att vi fått in synpunkter. Jag vill också understryka att den nyaläroplanen, Lgr 69, ger större möjligheter än den gamla läroplanen att behäUahögstadier. Just i den trakt den här diskussionen gäller har vi ettenparallelligt högstadium som ett talande bevis för detta. Jag vill emellertid det bör sägas i denna debatt varnaför att bhr elevunderlaget för svagt, då finns det pedagogiska skäl som talaremot att behålla en enhet. Det bUr en för liten umgängeskrets, en för htenelevgrupp för läraren att arbeta med. Vi mäste också ta sådana hänsyn, förutomde ekonomiska som mycket riktigt underströk. Ang. bestämmelserna för antagning till Överläggnmgen var härmed slutad. bestämmelserna för antagning till Herr utbUdningsministern erhöU ordet för attbesvara () i kammarens protokoll för intagnafråga, nr 257, och anförde: har frägat mig om jag anseratt antagningsbestämmelserna för tillträde tUl bibhotekshögskolan tillfredsställerrimliga rättvisekrav. har fastställt rikthnjer för behörighet ochurval av studerande vid bibhotekshögskolan. Bakom beslut ligger bl.a. en uppfattning om den lämpUga sammansättningen av gmppen studerande vidhögskolan. Bestämmelserna för tillträde till utbildningen utformas i enhghetmed de av fastställda rUctlinjerna. I sitt förslag till urvalsregler föreslog organisationskommitténför bibliotekarieutbildning ett relativt detaljrUct förfarande. Urval skuUegöras pä grundval av dels yrkesmeriter, dels gymnasiebetyg, dels en kombinationav bådadera. Vidare skuUe en mindre del av platserna tillsättas med sökande medforskarutbildning eller annan omfattande universitetsutbildning. Sedan ettbestämt antal platser fyllts genom dessa urvalssteg skulle återstoden avplatserna fördelas med hjälp av slumpurval. Därvid skulle sannolUcheten attbli antagen öka med längre yrkeserfarenhet hos den sökande. Genom denna uppläggning kan var och en som är intresseradav utbildningen genom egna åtgärder påverka sina möjligheter att bh Ang. bestämmelserna för antagning till antagen.Det finns vidare en chans för varje sökande som uppfyller behörighetsvUUcorenatt bh antagen till utbildningen. För sådana sökande som sökt till den gamlabibhotekarieut-bUdningen föreslog organisationskommittén att särskUdaövergångsbestämmelser skulle tillämpas /73. Deras meriter skulleprövas enhgt de regler som gäUde för den gamla utbildningen. De sökande som mteantogs med tiUämpning av dessa regler skulle få ännu en chans genom att ocksåprövas enligt de nya bestämmelserna i konkurrens med övriga sökande. Regeringen medgav att organisationskommitténs förslag ficktillämpas vid antagningen tiU den utbUdning som har börjat höstterminen 1972.Några särskUda övergångsbestämmelser för den grupp som tidigare söktbibliotekarieutbildning skulle emellertid inte få förekomma. I stället fickandelen studerande som skulle antas på grundval av bl. a. forskarutbUd-ningökas från föreslagna 15 tiU högst av antalet utbildningsplatser. Antagningen har gjorts av en särskild antagningsnämnd somockså har i uppdrag att redovisa erfarenheterna av antagningen och föreslåförenklade urvalsregler. Nämndens rapport, som väntas ,kommer att ligga till grund för bedömningen av frågan vUkaantagningsbestämmelser som bör gäUa . HertNORDSTRANDH (m); Jag ber att få tacka utbUdningsministern fördet långa svaret som kan uppfattas som en god repetition av saker som inte ärhelt obekanta för mig tidigare. Den springande punkten är dock den att jag ville veta omutbildningsministern hade funnit att det system som han faststäUt förintagningen utan övergångsbestämmelser utfallit rättvist eller ej. kryperutbildningsministern bakom en rapport, som tyvärr tydhgen inte har kommitännu, men det hade ju funnits en hel del material ändå att bygga en uppfattningpä om det varit sä att rimliga rättvisekrav uppfyllts, särskilt när det gällersökande till bibhotekshögskolan som tidigare meriterat sig och meriterat sigkraftigt för att komma in pä bibUoteksutbildningen. Då fattade beslut om den nya bibhotekshögskolanoch om nya principer för intagningsmeriteringen var tydligen intetiUräckligt uppmärksam pä hur det skuUe komma att gä för de många studenter sommeriterat sig för intagning enhgt de äldre principerna och bestämmelserna. RUcsdagen föreskrev tydhgen inte Kungl. Maj:t tillräckligtbindande förpUktelser, som är motiverade av odiskutabla rättvisekrav, och dettabegagnade sig utbUdningsministern av tydhgen ganska negativ mot foUc medbredare akademisk utbildning; så kan man tolka det om man vUl. Krav på förslagtUl övergångsbestämmelser för de sökande till biblioteksutbildning somuppenbarligen här kom i kläm jag säger med avsikt kom i kläm meUan tvåsystem negligerades. Sä uppfattades det också av de berörda. Svaret kan ge vissa förhoppningar om attutbUdningsministern skaU revidera sin uppfattning, och jag vUl läggautbUdningsministern och hans medhjälparepå hjärtat - jag förutsätter att det finns - att människorna ännu inte förlorathoppet om att bli, som de uppfattar det, rättvist behandlade. Som läget är nusläpar man ihop en meriteringsbörda som bhr så stor att den inte gårin genom den trånga intagningsporten, medan de som har sin meritering i enmindre påse inte pä samma sätt hindras av den trånga porten. Här finns kanskeplats för en del förändringar. Enligt min uppfattning finns det aUa skäl attta rimliga hänsyn till grupper som riskerar som uttrycktedet -att komma i kläm mellan två antagnmgssystem. 1 fråga om valet av åtgärderhar jag emellertid gjort en annan bedömning än organisationskommittén. Enligt kommitténs förslag skulle övergångsbestämmelsernaendast gälla för dem som under ett visst är lämnat in ansökan till den gamlautbildningen. En sådan ordning skulle innebära att tvä sökande med exakt sammameriter skulle bedömas ohka med hänsyn till om den ena gjort en sädan ansökanoch den andra inte. Detta var enhgt mitt sätt att se inte tiUfredsstäUande; istäUet borde lättnaderna i övergångsskedet gälla alla som meriterat sig genomomfattande teoretiska studier. Mitt alternativ blev att utöka antalet platser iden gruppen från 15 tiU . I avvaktan på antagningsnämndens rapport har jag fåttvissa sifferuppgifter, och av dessa framgår att bland de 1 789 sökande som varbehöriga tiU den tvååriga utbildningen hade 276 sökt tUl den gamla utbildningenär . Det var aUtså inte mer än en fiärdedel av det antal som sökt 1971 somockså sökte . Antalet platser vid höstens intagning var 120. Av dessaplatser tillföU alltså 29 sådana som sökt även 1971. Det innebär att drygt 10procent eller ungefär var tionde av de sökande i den här gruppen kunde beredasplats. Återstående 91 platser delades mellan övriga 1 513 sökande. 6 procenteUer ungefär var 16:e eUer 17:e sökande inom denna grupp kunde beredas plats.Man kan aUtså konstatera att de sökande som övergångsbestämmelserna skulle havarit avsedda för blev antagna tUl utbildningen i betydUgt större omfattning änövriga sökande. Men det stora problemet - det är säkert jag överens om - är att bibhotekarieutbildningen nu är mycket attraktiv.Ett stort antal studerande är intresserade, och vi tvingas avvisa 14 av 15sökande. Vilket system vi än har tror jag att vi tyvärr bhr tvingade att avvisasådana sökande som skulle varit lämpade för bibhotekarieutbildningen och somvi gärna skulle ha berett plats för, om vi hade bedömt arbetsmarknadsbehovet iframtiden som ännu större. Ang. bestämmelserna för antagning till HertNORDSTRANDH (m); Jag är givetvis helt medveten omsvårigheterna här. Men att det blev ett så stort uppdämt behov av platser tiUdem som förberett sig tidigare berodde delvis pä att de inte hade blivit sä attsäga förvarnade - reformen hade inte, som jag bedömer det, föregåtts avtillräcklig Ang. erfarenheterna av affärstidslagens upphävande informationom hur de nya intagningsbestämmelserna skuUe kunna komma att utformas. JagvidhåUer uppfattningen att åtskUUga av dem som har meriterat sig enligt dettidigare systemet borde ha tagits in. Man borde alltså ha varit generösare motdem. Många av dem som inte fick komma in - och de kommer naturligtvis intein i fortsättningen heUer har mycket tidigt bestämt sig förbibhotekarieyrket, de har mänga betyg och lång tjänstgöring vid elevbibliotek ellerpå annat sätt, men de är aUtså nu helt enkelt utestängda. Jag viU än en gång säga till herr utbUdningsministern, attnär man nu skall ändra något i bestämmelserna hoppas jag verkligen att man tarännu mer hänsyn till dessa, som har förespeglat sig själva och bUvitförespeglade att de skuUe kunna komma in men på grund av reformen inte hargjort det. Det fär inte bh sä att en reform täpper tiU för människor, somganska ovetande om den för det har de väl varit meriterar sig pä det gamlasättet och sä plötsligt står där utan någon som helst chans. Jag viU naturligtvis avvakta rapporten innanjag tar ställning tiU eventuella förändringar. TiU skall jagbara säga att det är ett felaktigt uttryck att den grupp vi talar om skuUe varautestängd. I själva verket har jag föreslagit ett alternativt systemför denna grupp som syftar till att gynna den under ett övergångsskede, och jaghar konstaterat av de siffror jag har fått att den också bhvit gynnad. Ungefärvar tionde av dessa elever har kommit in, och det är tyvärr en betydhgt mindreandel av övriga sökande som har gjort det. Man kan naturligtvis diskutera hur långt man skaU gå, menfaktum är att den här gruppen har kommit in i större utsträckning än den andragruppen. Sä till vida har de nuvarande bestämmelserna fyUt sitt syfte. Överläggningen var härmed slutad. §22 Ang. erfarenheterna av affärstidslagens upphävande Hert handelsministern erhöll ordet för att besvaraherr i (s) i kammarens protokoll för den 17 oktoberintagna fråga, nr 236, och anförde: i har frägat om jagför kammaren vUl redovisa min uppfattning om de erfarenheter utanaffärstidslag har givit. När affärstidslagen upphörde vid årsskiftet 1971-1972tillsattes affärstidsnämnden med uppgift att undersöka effekterna i oUka avseendenav fria affärstider. Nämnden har avgivit rapporter om desärskilda undersökningar som gjorts. 1 den senaste rapporten den 29 september1972 konstateras, att det fram t. o. m. juh pä det hela taget skett endast småförändringar i fråga om butikernas öppethåUandetider och de handelsanställdasarbetsförhållanden. Nämnden anser dock att undersökningsperiodenär aUtför kort för att några slutsatser skaU kunna dras om verkningarna av attaffärstidslagen upphört. Jag delar nämndens uppfattning härvidlag. Hert i (s): Jag tackar handelsministern för svaret på minfråga. Jag hade nog väntat att handelsministern skulle hänvisa till derapporter som affärstidsnämnden hitintills lämnat, och jag kan väl hålla med omvad som där sägs, nämligen att tiden efter affärstidslagens upphävande äralltför kort för att man skulle ha kunnat få tillräckhga erfarenheter. Jag är emellertid något förvånad över de slutsatser somnämnden i sin senaste rapport har dragit. Där säger man att förändringarna iöppethållandet är små och att de anställdas förhåUanden icke i nämnvärd gradhar förändrats. Mot bakgrund av att man i rapporten har slagitfast att andelen varuhus med söndagsöppet, som var ,steg till , tiU och tUl ijuni tycker jag att det är underligt att man talar om små förändringar. Jag har också fått rapporter om att söndagsöppethållandetfått ökad omfattning . Bland annat sägs att kooperationen, som låglågt under första delen av året, av konkurrensskäl tvingats tillsöndagsöppethällande. Det är mot bakgrunden av dessa förhållanden och andrainslag för att dra kunder tUl söndagsöppna butiker som jag har stäUt frågan. Men jag är än mer förvånad över affärstidsnämndens rapportmot bakgrund av en annan undersökning, som har gjortöver hela landet genom sina 37 avdelningar. Det framgår där att över 10 000anställda berörts av söndagsöppet, att 900 försäljningsstäUen under årets femförsta månader haft söndagsöppet och att söndagsöppet inte enbart bhvit enföreteelse i storstäderna utan också fått spridning över hela landet. Dennaundersökning visar att de anställda är mycket missnöjda med söndagsöppetförhäUandena,dels i fråga om information frän köpmännen-arbetsgivarna och samråd omarbetstidsförhåUanden, arbetstidsscheman och dyUkt, dels när det gäller attdeltaga i söndagsarbetet. Av svaren som insänts tiU förbundet framgår att åttaav tio är missnöjda, att är missnöjda, att alla heltidsanstäUda ärmissnöjda. Efter endast är det också 15 avdelningar i förbundet somsäger att man bör verka för en ny, skärpt affärstidslag. Det är något som inte stämmer mellan dessa två rapporter.Finns det några felmarginaler i affärstidsnämndens avlämnade rapport? Ang. erfarenheterna av affärstidslagens upphävande i stöder sinförvåning över affärstidsnämndens slutsatser på en undersökning, utförd avHandelsanställdas förbund. Den undersökningen har såvitt jag förståröverlämnats till affärstidsnämnden. Där har trerepresentanter. Det borde ha funnits vissa möjligheter att inom denna nämndföra fram skiljaktigheterna mellan de olika undersökningarna, gjorda av nämndenoch av förbundet. Ang. erfarenheterna av affärstidslagens upphävande Jag vill bara upplysa kammaren om att nämnden grundadesitt omdöme, att det på det hela taget har skett små förändringar i dehandelsanställdas arbetsförhållanden, på följande informationer som nämndenhade fått genom sin enkät. Nämnden säger att när man jämför mars och juh , visardet sig att andelen fast heltidsanställda av aU butikspersonal är oförändradinom varuhusen, medan man fått en viss nedgång inom den enskUda livsmedelshandeln.Den fast heltidsanställda personalens andel av aU butUcstid sjönk inomvaruhusen från tiU i juh, och det var sammautveckling inom övriga branscher. Men nämnden säger att det torde till allrastörsta delen bero pä att man ju tar ut semestern under juh, Väsenthgare ärkanske att enUgt nämndens undersökning andelen obekväm arbetstid och övertid,räknad pä aU butikstid, var lägre än under såväl mars som november ifiol, dvs, medan affärstidslagen ännu existerade. Det var alltså detta nämnden hade som underlag för sinslutsats. Jag anser för min del att det naturligtvis är svårt att bedöma vaddetta egentligen innebär när det skall översättas i begreppet förändring iarbetsförhållandena. Jag kan bara tillägga att jag vet mycket väl att missnöjetbland de handelsanställda är påtagligt, och jag har fått flera tecken och bevispå det i kontakter med förbundets medlemmar, så jag kan ioch för sig bestyrka det som framgår av förbundets undersökning, Sluthgen är det riktigt att andelen varuhus medöppethåUande ökade , men under juhmånad sjönk den andelen igen tiU . När resultaten av nästaundersökning förehgger fär vi se vad som har hänt . Hert ALFPETTERSSON i (s): Jag är medveten om den förändring som skeddeunder våren fram till ett senare undersökningstillfälle under juh. Jag medgerockså att undersökningstiden är alltför kort och att en jämförelse meUan dessaohka mätperioder inte låter sig göra, med tanke på de säsongsmässigaskillnader som finns pä varudistributionsområdet mellan vår- ochsommarperioderna. Klart är emeUertid, vilket också handelsministern bekräftade,att det har skett en ökning. Jag vill också fråga handelsministern om han möjhgen harnågot att tillägga rörande erfarenheterna av lagens borttagande, alltsånågonting som mte gäller enbart de anstäUda, Vid en tidigare frågestund här ikammaren var bl,a, frågan om jippon och andra lockande inslag föremål fördiskussion, och dä sades det att vid överläggningar mellan affärstidsnämndenoch företrädare för handeln hade de sistnämnda avgivit löfte om återhållsamheti det fallet. Trots detta har det i annonser i pressen och i andra media visatsig att sädana metoder tillämpats i stor utsträckning. Det har också i TV ochandra massmedia belysts att närservicebutiker har försvunnit i ökadutsträckning, t.ex. jämfört med tidigare är. Därförvill jag höra om handelsministern möjligen har någonting att säga om sambandetmellan det omfattande söndagsöppethållandet i dagligvarubutikerna och denprisutveckling vi haft på dagligvarorna. Också jag har noterat att det löfte som manfrån handelns sida gav affärstidsnämnden att upphöra med de s. k. jipponatydligen inte har tagits riktigt på allvar av åtminstone vissa företagare påområdet. Jag noterar med beklagande att man där inte förstår aUvaret bakomnämndens arbete och att nämnden i detta avseende faktiskt representerarregeringens avsUct med tUlämpningen av fria affärstider som ju var att maninte med prissänkningar och specieUa förmåner, gratis kaffe, förevisning avdjur och människor osv., skaU dra till sig kunder speciellt . Utgångspunkten för lagens avskaffande var ju att detskulle finnas ett spontant konsumentbehov, inte ett med ohka metoder framlockatoch framdrivet behov. Jag beklagar verkhgen att handeln på den punkten inte harinsett sitt eget bästa. Beträffande de tvä övriga frågorna är jag inte beredd attnu avge något omdöme om sambandet meUan affärstidslagens upphörande och eventuellaökningar i antalet nedlagda butiker. Möjhgen kan jag peka på att de storainvesteringar som har gjorts i större enheter kan ha påverkat utveckhngen förde mindre. Vad priserna angår så är min uppfattning att det knappastfinns något samband mellan affärstiderna och prisutveckhngen. Jag tror att viganska väl har kartlagt de faktorer av kostnadshöjande slag som ligger bakomprisutveckhngen inom detaljhandeln . Om viss kontroll av hotell och restauranger som användsav svenska resebyråer Överläggningen var härmed slutad. § 23 Om viss kontroll av hotell och restauranger somanvänds av svenska resebyråer Herr handelsministern erhöllordet för att besvara i (c) i kammarens protokoll förden intagna fråga, nr 254, och anförde: i har frågat om jagär beredd att ta initiativ tiU åtgärder för förbättrad kontroU avbrandsäkerheten och utrymningsmöjligheterna i hoteU och restauranger somanvänds av svenska resebyråföretag. Bristande säkerhet i hotell och restauranger utomlands ärett problem som i första hand måste lösas i vederbörande land. Det är svårt attgenom åtgärder i påverka frågan i någon högre grad. Vad som kan görasär i första hand att researrangörerna kontrollerar säkerheten i fråga om dehotell o. d. som de anUtar. Jag har erfarit att man inombranschen observerat dessa problem. Jag följer utveckhngen på området men anserför dagen inte att ytterligare åtgärder behöver vidtas. HertGUSTAVSSON i (c): Jag ber att få tacka statsrådet för svaret pä min fråga. En avanledningarna till att jag ställde den var den katastrofbrand som Ang. projektering av ett nytt svenskt stridsflygplan för en tidsedan inträffade på . Jag har själv vid ett tiUfälle deltagit i encharterresa. Jag bodde då pä fiärde väningen i ett äldre hoteU. När jag tittadeefter hur jag kunde komma ut från hotellet om en brand skulle uppstå, fann jagatt det helt enkelt inte förekom några säkerhetsanordningar. Även om det inte direkt framgår av min fråga harnaturhgtvis tanken bakom den varit att utröna hur handelsministern kan påverkaresebyråerna - det är det som är det väsentliga. Innan resebyråerna träffaravtal med ett hoteU gör de väl en besUctning. Det är då angeläget att manverkhgen ser efter att det finns säkerhetsanordningar vid en eventueU brand. Jag är tacksam för svaret. Jag hoppas att handelsministernverkligen följer detta. Jag tror att resebyråerna har stora möjligheter att fätill stånd en betydhgt bättre ordning än den vi har . Överläggningenvar härmed slutad. projektering av ett nytt svenskt stridsflygplan Herr försvarsministern ordet för att besvara i (m) den 17 oktoberframställda interpellation, nr 145, och anförde: i har bett mig redogöraför skillnaden meUan den socialdemokratiska partistyrelsens förslag ochpartikongressens beslut i frågan om nästa militära flygplanstyp. Han har vidarefrägat om jag anser att nästa militära flygplan skall vara av svensktillverkning och vad jag lägger i begreppet "måttliga prestanda" fördet aktuella planet. Frågan om studier av ett eventueUt framtida flygplan efter37 behandlades vid årets vårriksdag. konstaterade isitt betänkande med anledning av motioner att studierna inför ett eventuelltnytt flygplan är "inriktade pä olika alternativ som aUa innebär måttligaprestanda i förhällande till den miljö i vilken verkan skall ske", varförmotionärernas krav om att ett nytt tungt attackflygplan inte skall studerastorde vara tiUgodosedda. Utskottet som i annat sammanhang tillstyrkt förslaget,att avvägnmgsprogrammet Fjärrstridsförband ges lägre prioritet än tidigare,ansåg inte att det behövdes något ytterligare uttalande av i dennafråga. Bakgrunden till försvarsutskottets ställningstagande varde direktiv för studiearbetet som hade utfärdats av Kungl. Maj;t och som bl. a.innebär att något nytt tungt attackflygplan inte skal] studeras. Beträffandemedeltunga attackflygplan studeras endast ett fortsatt utnyttjande av Viggen.Vidare studeras ett lätt attackflygplan och en kombination av lättattackflygplan och skolflygplan. Den socialdemokratiska partikongressen och partistyrelsenhade olika formuleringar i sina ställningstaganden till frågan om ett eventueUtnytt flygplan. Enligt min mening föreligger det ingen skillnad i sak mellanpartistyrelsens förslag och det av partikongressen biträdda yrkandet. Enighetrådde om det nödvändiga i att begränsa målsättningen för studiearbetet när detgäller framtida flygplan. Båda formuleringarna överensstämmer med riksdagensställningstagande och med regeringens direktiv för studiearbetet. Huruvida ett nytt flygplan efter 37 skaU vara avsvensk tillverkning eUer inte är det ännu för tidigt att uttala sig om. Destudier som bedrivs och som kommer att pågå framåtsyftar bl. a. till att klarlägga denna fråga. Jag viU dock framhålla att jagser många fördelar i att ett eventueUt nytt flygplan tillverkas inom landet. Ensvensk flygindustri är av betydelse med hänsyn tiU vår deklareradeneutralitetspohtik. Som framgått av vad jag sagt är studierna avframtida flygplan inriktade på alternativ som alla innebär mättliga prestandajämfört med vad som är möjligt att uppnå om mycket stora ekonomiska resurserdisponeras för utveckling och produktion. De ekonomiska förutsättningar förförsvarets fortsatta utveckling som förehgger tvingar oss att söka andramen försvarspohtiskt godtagbara prioriteringar. Ang. projektering av ett nytt svenskt stridsflygplan HerrBJÖRCK i (m): Jag ber att få tacka försvarsministern försvaret pä min interpellation. Som alltid när det gäller interpellationssvarfrän herr statsrådet kom det snabbt. Den som läste referaten från den socialdemokratiskapartikongressens försvarsdebatt och om de beslut som fattades där blev miltsagt förvånad. En knapp majoritet av ett minoritetspartis kongressombudbeslutade att "någon ytterligare avancerad flygplanstyp inte bör kommatill stånd".