prot · FV0976 · 1972-12-31 00:00:00 — Men idyllen och mänskligare förhåUanden kom inte hellermed den nya tekniken, som jag har skUdrat så som den ler sig irealiteten. Den nya tekniken har utformats bara därför att skogsbolagen villtjäna ännu mera pengar. Men detta all göra arbetet mänskligare har man intebrytt sig särskUt mycket om. Däri Ugger den motsatsställning som iSkegrie inle vUl se. Jag är, som jag tidigare framhöU, medveten om att detfinns positiva formuleringar både i propositionen och i utskottets skrivning,men jag anser inte att de är tillräckliga. Vi lever i ett land där skogen ochskogsindustrin i dominerande grad ägs av privatkapitalet. Detsamma är falletmed maskinindustrin. När man är på det klara med detta förhållande ligger det ganskanära tUl hands att befara att dessa kretsar kommer alt vilja styra ochprioritera forskningen så, att deras intresse inte träds för nära. Jag hyser idel fallet ingen som helst kolarlro på deras goda vilja. Det borde egentligeningen göra som har sett hur skogsbolagen har gått härjande fram över vissaområden. Vi har talat om löntagarinflytande. Jag har ocksåobserverat utskottets skrivning, där man utgår från att de bestämmelser somutformas möjliggör en allsidig representation för av verksamheten berördaintressegrupper. Jag lyckerinle att det heUer är tillräckligt. HertLINDBERG (s): Jag begärde ordet innan i sinreplik gick tUl reträtt. Det kanske var onödigt atl jag tog tUl orda efter denreträtten, men i sitt inledningsanförande gjorde uttalanden somföranledde mig alt begära ordet. framstäUde den utveckUng som har skett inomskogsbmket i ordalag som fick mig atl tro all han vände sig direkl emot dentekniska utveckling som har förekommit inom skogsbruket. Jag brukar intetUlhöra dem som träder till skogsbolagens försvar, men jag tyckte ändock altherr Lövenborg gick litet väl långt i sill inledningsanförande. När det gäller rationaliseringen i skogsbruket så vill jagbestämt säga ifrån att en mycket klar majorilet av skogsarbetarna är positivtinställd till den utveckUng som har skett. sade själv i sin repUk att han inte önskarsig tillbaka lill den lid som varit, och det är alldeles riktigt. Det finnsingen skogsarbetare som längtar tillbaks lill den gamla tiden. Jag vill gärnahålla med om alt skogsarbetet innebär en hårdexploatering av människan. Så ärfortfarande förhållandet trots den tekniska utvecklingen. Men hur skullesituationen ha varit, om inte den utvecklingen ägt rum? Detta argument talarväl ändå för propositionen i delta sammanhang. Del är nämligen klart utsagt ipropositionen att man i forskningen skall ta hänsyn till arbetarskyddet. Manskall också la hänsyn till möjUgheterna alt placera och behåUa den medelåldersoch den äldre arbetskraften i skogsbruket. Jag anser propositionens förslagmycket väsentliga och jag hälsar den därför med stor tUlfredsställelse, Låt mig sedan något beröra den andra problematik som herrLövenborg var inne på, nämligen kaUiyggesskogsbruket och skogsvården. Jag villomedelbart säga all jag inte utesluter alt det förekommer övertramp när delgäller kalhyggesskogsbmket. Jag skulle inte heller vilja göra någon kategoriseringav ägarna och säga atl den ena gruppen har gjort övertramp och inle den andra,utan jag vUl hävda att man inom skogsbruket har uppträtt lika illa oavsettägarkategori. Men jag vill också klart säga ifrån att de som kategorisktavvisar metodiken med kalhyggesskogsbmk knappast har analyserat problemet påett riktigt sätt. Visst är det riktigt att del kan vara störande förfritidsmänniskan att komma ut i skogen och mötas av ett kaUiygge, Men är det demänniskorna vi skall ta hänsyn till i första hand? Jag kan försäkra att maninom skogsarbetarkåren är klart medveten om att denna brukningsmetod är denenda riktiga i delta sammanhang. Naturligtvis får man diskutera modifikationeri kalhyggesskogsbruket, men utan detta skulle avgången från skogsbmket och bortrationaliseringenav skogsarbetare ha varit betydligt större . Det slår fuUständigt klartatt det svenska skogsbruket inte på något sätt skulle ha kunnat hävda sig ikonkurrensen, om vi hade fortsatt med gallringsskogsbmket. Konkurrensen påvärldsmarknaden har den karaktären alt man måste tUlgripa de medel som står tiUbuds för att få skogsbmket lönsamt under förutsättning att man inle görbiologiska övertramp. Det voreönskvärt att de som utpekar de kalhyggen som förekommer Stöd tiU kollektiv skogsteknisk forskning m. m. Stöd tiU kollektiv skogsteknisk forskning m. m. somskrämselobjekt för brukningsmetoden pekade på de många unga ochvackra föryngringskullurer som finns i skogsbruket. Vi kan finna dem överallt.Vi kan t, o, m, i höjdlägen, på en nivå av 400500 m, finna myckel vackraföryngringsylor. Men det bortser kritikerna alltför ofla från och pekar bara pådel negativa de ser. Vi vet alt omställningstiden är kort. Efter högst tio århar man ungskog på de kalhyggen som för många ser så förskräckliga ut just idet skede när de lagils upp. Men hur skuUe del vara möjligt alt bedrivaetl skogsbruk ekonomiskt om man inte använde denna brukningsmetod? Det voreangeläget om kritikerna mol den också gjorde en analys av hur det ser ul i dendel av skogsbmket där man använder andra bmknings-metoder eller kanske klarare uttryckt inte alls brukar skogen. För mig är det mycket mera stötandemed skogsbestånd där man knappast kan komma fram på grund av underväxl och slysom står oröjl. Det sker en nationalekonomisk misshushållning som ärförskräcklig, och samhället gör stora förluster därför att skog fårligga för fäfot, om jag får använda ett sådant uttryck. Jag tror att debatten om kalhyggesskogsbruket och omskogsbruket över huvud laget skulle vara betjänt av alt man analyserade detverkliga förhållandet. Vad finns det för alternativ för att bedriva ett lönsamtskogsbruk? Jag viU klart säga än en gång att jag inte utesluter atl missgreppkan ha skett, men jag vUl påminna om den arbetsgrupp som regeringen hartillsatt och som har att utreda humvida så är fallet. Skulle det visa sig attdet finns anledning att införa restriktioner av någon art, så får vi återkommalUl det. Men låt mig än en gång säga alt det förslag som framlagtsom samarbete när det gäller forskningen är att hälsa med mycket stortillfredsställelse. Många av de problem som kritikerna drar upp innefattas ju idet forskningsarbete som pågår och framför allt i det som skall komma tillstånd. Det finns många okända faktorer i fråga om de biologiska ocharbetsmedicinska förhållandena inom skogsbmket, men det är ju just de problemensom skaU tas upp i forskningsarbetet. Jag vill råda att studeradel forskningsprogram som redan föreligger, så kanske kritiken kunde bU Utetmera nyanserad. Det finns aU anledning att ha de här problemen under kritiskuppsikt, men jag tycker ändå att kritiken bör göras Utet mera nyanserad än vadherr Lövenborg gjort. HerrLÖVENBORG (vpk); Jag kan inte inse att jag gjorde någon form avreträtt, inte heller att jag var onyanserad. Den kritik jag framförde motskogsbolagens härjningar behöver inte särskilt underbyggas, Alla känner tillhur det är, oavsett vad man tycker om det. Vi avvisar självfallet inte den tekniska utvecklingen ochinte heller lönsamheten, men vi vUl inte ha en utveckling som är styrd avkapitalet. Ätt skogsbruket måste löna sig är vi alla fuUl klara över, menfrågan är ju också för vem det skaU löna sig. Det skall ju inte löna sig enbartför skogsbolagen. Visserligen har sagt här i kammaren att det somär bra för företagen är bra för folket, men det är ett resonemang som jag inte gärnakan ansluta mig till, och det gäller inte minst det område som vi nu talar om.Rovdriften med miljön, den destruktiva kalhuggningen osv, har säkert varit braför skogsbolagens vinster men inte för samhället. Vi skall naturligtvis ha eltlönande skogsbruk, men med lönande har jag menat lönsamt för helavårt samhälle, setl ur etl vitt och långsiktigt perspektiv. Det är sådana aspekter som jag anser att kolleklivskogsleknisk forskning framför allt bör prioritera. Därför anser jag atlpropositionen -och detta gäUer också utskottets skrivning inte bara ärotUlräcklig utan ur principiell synpunkt synnerligen tvivelaktig. Men vi harinte yrkat avslag på proposilionen. Vi har i stället begärt en tydligareprioritering och att skall uttala sig för mera bestämda direktiv. Stöd tiU kollektiv skogsteknisk forskning m. m. I sitt fördömande av kalhyggesskogsbruketglömmer bort all många av de stora kalhyggen som är upptagna har bestått av restskogar, där enda möjligheten atl över huvud laget fåskogsmarken produktiv har varit att hugga ner skogen och planlera ny skog,SkuUe vi ha avstått från att utnyttja dessa samhällsresurser enbarti avsikt alt tUlgodose några fritidsströvare i skogsbruket? Skogsarbetarna själva har klart insett nödvändigheten avdenna brukningsmetod. Naturligtvis har den varit till skogsbolagensekonomiska fördel, men även för skogsarbetarna har denna brukningsmetod varitoch är fortfarande till klar fördel. Det är nämligen just genom dennabrukningsmetod som skogsarbetarna kan komma upp i något så när hyggliglönenivå. Det är alltså inle enbart företagens inlresse. Över huvud taget ärdet elt samhällsintresse mer än etl partsintresse. Överläggningen var härmed slutad. Kammaren biföll vad utskottet i dessa punkter hemställt. Propositioner gavs på bifall lUl dels utskottetshemställan, dels reservationen av , och förklarades den förrapropositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan begärtvotering upplästes och godkändes följande voleringsproposition: Den som viU att kammaren bifaUer jordbruksutskottetshemställan i betänkandetnr 23 punkten 4 röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nej har kammaren bifallit reservationen av herrTakman, Vid omröstning genom uppresning förklarades flertalet avkammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Bokföring av bostadslån m. m. rösträkningverkställdes votering med omröstningsapparal. Denna omröstning gav följanderesullat: Punkterna 5 och 6 Kammaren biföll vad utskottet i dessa punkter hemställt. Nr 24 ianledning av motioner angående den kommunala miljövården Nr 25 i anledning avmotioner angående landskapsvård, m. m. Nr 9 i anledning av propositionen 1972:85 bilaga 9angående utgifter på lilläggsslat 111 fill riksstalen för /72 ivad avser anslag på driftbudgeten inom verksamhetsområdejämte motion Kammaren biföll vad utskotten i dessa betänkanden hemställt. § 25 Bokföring av bostadslån m, m. Föredrogs civilutskottetsbetänkande nr 26 i anledning av propositionen 1972:76 med förslag till lag medvissa bestämmelser om bokföring av bostadslän m. m. jämte motion. Maj:t hade i proposilionen1972:76 under åberopande av bUagt utdrag ur statsrådsprotokoUel överinrikesärenden föreslagit alt 1. godkänna vaddepartementschefen anfört i fråga om del statliga ansvaret för paritetslånesystemet, 2. antavid propositionen fogade förslag lill a. lagmed vissa bestämmelser om bokföring av bostadslån m. m., b. lagom ändring i lagen (1944:705) om aktiebolag, c. lag om ändring ilagen (195 1:308) om ekonomiska föreningar. De framlagda lagförslagen avsåg lagstiftning om bokföringav skuldökningen på s. k. paritetslån, dvs. sådana statliga bostadslån somenligt bostadslånekungörelsen (1967:552) utlämnades mot ålerbetalningsskyldighelenligt paritetslånesystemet och ränlelån enligt räntelånekungörelsen(1967:553) för vilka återbetalningsskyldigheten var uppbyggd på liknande sätt.Lagstiftningen hade provisorisk karaktär så lill vida som bokföringsfrågornaavsågs bli föremål för förnyad prövning, sedan frågan om bostadsbyggandetsfinansiering och formerna för samhällets stöd till bostadsbyggandet blivitföremål för en grundläggande översyn. Den föreslagna lagen med vissa bestämmelser om bokföringav bostadslån m. m. gällde låntagare som var bokföringsskyldig och som hadetillgång i fastighet eller tomträtt för vilken paritetslån hade utgått. Dessalåntagare hade föreslagits bh berättigade alt som en särskild aklivposl ibalansräkningen ta upp ett belopp motsvarande den samlade skuldökningen pålånen. Bokföring av bostadslån m. m. 1 detta sammanhang behandlades den i anledning avpropositionen väckta motionen 1972:1646 av herrar () och () vari hemställts 1. att riksdagenbeslutade godta det i proposilionen 1972:76 framförda förslaget till lag medvissa bestämmelser om bokföring av bostadslån, 2. atl riksdagenhos Kungl. Maj:t skulle anhålla om förslag lill årets riksdag angående åtgärderövergångsvis i syfte alt jämställa byggherrar av ohka kategorier med avseendepå statligt likviditetsengagemang. 1. beträffande delstatliga ansvaret för paritetslånesystemet att i anledning av Kungl.Maj:ts förslag godkände vad utskollel anfört, 2. beträffandelagförslagen all med bifall lUl Kungl. Maj:ts förslag och motionen1972:1646 såvitt nu var i fråga för sin del skuUe anta förslagen tUl a. lagmed vissa bestämmelser om bokföring av bostadslån m. m., b. lagom ändring i lagen (1944:705) om aktiebolag, c. lagom ändring i lagen (1951:308) om ekonomiska föreningar, 3. beträffande enskild byggherres likviditet, m. m., attriksdagen skuUe avslå motionen 1972:1646 såvitt nu var i fråga. Reservation hade avgivitsbeträffande enskild byggherres likviditet, m. m. av fröken () ochherr (), som ansett att utskottet under 3 bort hemställa, att med bifall till motionen 1972:1646 såvitt nuvar i fråga som sin mening gav Kungl. Maj:t till känna vad reservanternaanfört. Fröken (): 1 civUutskottets belänkande nr 26 behandlas enproposition som egentligen talar om en legalisering av vissa företeelser ibokföringen som redan i viss utsträckning är gängse förekommande. Det gällerhelt enkelt att kunna omvandla en skuld i balansräkningen tiU en tillgångspost.Detta skall man kunna göra genom atl ge den ett materiellt innehåll av någotslag, och det materiella innehållet skall i detta sammanhang vara ett uttalandei någon form från statens sida, att staten lar på sig etl ansvar för skulden.Della låter ganska invecklat, och det är det faktiskt också. Men jag undrar ominte det innehållsmässiga är ännu mer invecklat än den tekniska utformningen avdet. Man kan verkligen släUa sig tveksam liU om della är enriktig väg. Vi har från utskottets sida ändå enhälligt bedömt det så att mannog får Bokföring av bostadslån m. m. Del råder väl ingen tvekan om alt det bostadslånesystem,paritetslånesystemet, som har genomförts och som genomränlelånen har verkningar också på byggenskap , i sig har storanackdelar. När de uppenbaras måste de på något sätt rättas tiU. I och för sig var paritetslånesystemet en ganska genialmatematisk lösning för att försöka få bukt med de statligabostadssubventionerna, eller rättare sagt avskaffa de statligabostadssubventionerna, utan atl del så att säga märktes för bostadskonsumenterna.1 och med del kom principen om omfördelning i tiden av kostnaderna. I och försig är det faktiskt en genial lösning, men den brister däri att för attparitetslånet skall vara användbart på det sätt som det var tänkt måsleverkligheten rätta sig efter paritetslånesystemet och inle tvärtom. Och denverklighet som lade hinder i vägen i det här faUet var all den långa räntanblev högre än vad som var en förutsättning för systemet medan byggnadskostnadernainte ökade så mycket som systemet också förutsatte. Resultatet blev all vi ficken skuldökning gentemot staten som gick snabbare än man hade räknat med, vUkeli sin lur betyder att den 30-åriga amorteringsperiod, som man väl normalt ochockså av faslighetseko-nomiska skäl hade tänkt sig skulle tillämpas, måsteförlängas avsevärt -hur mycket går väl ännu inte att riktigt överblicka. Det är klart atl för faslighetsförvaltande företag -enskilda, kooperativa och allmännyttiga bostadsföretag - medför skuldökningenstora svårigheter. Man har försökt atl lösa det problem som ju framför alltrevisorerna slog larm om genom den förändring i bokföringslagen som här ärföreslagen. Det är inte någon lustig åtgärd, men det kan man inte begära i etlsyslem som i och för sig inte är så särskilt lustbetonat. Systemets farligastesida är ju all del inle vUl uppenbara sanningen, att det vill låta människortro att de betalar hyreskostnaderna när de i själva verket betalar en del avdem och överlåter åt kommande hyresgäster, eller åt sina barn, alt klara vad desjälva inte har klarat. Jag är väldigt glad, fru talman, att kunna säga något somvi från oppositionens sida inte ofta har anledning atl säga, nämligen altregeringen för en gångs skull tycks ha medgivit atl allt inte var riktigt gotti del den själv gjorde. Annars bmkar vi ju beskylla regeringen för att mena sigveta bäst i alla sammanhang. Jag avser med delta atl inrikesministern klart ochtydligt har uttalat all del här systemet måste revideras, att det måste bli engrundlig översyn. Jag vUl bara uttrycka den förhoppningen all del inle skallbli en deparlemenlal utredning, ulan att del kan få bli en parlamentariskutredning där man grundligt får ventilera hela problematiken igen, vare sig densedan kommer alt leda tiU att vi får ta bostadssubventionen eller till alt visom konsumenter får betala vad boendet kostar; del gives ju knappast någottredje. Paritetslånesystemet är ett försök atl få fram en tredje utväg, och jagtror atl det är fullt klart atl del har misslyckats. Huvudförslaget är vi eniga om alt tUlstyrka icivilutskotlet, men tUl proposilionen har väckts en motion från moderat håll avherrar och . Den motionen, som väcktes för ,pekar på ännu en svårighet som vi inte tycker har blivit tillräckligt uppmärksammad- i vafie fall har man inte försökt att överbrygga den. Det är fråga om denbrist på jämlikhet som råder när det gäller bostadslånesysleniel och som vifrån moderat håll ofta har påpekat, nämligen det förhållandet atl oUka byggareoch olika bostadshusförvaltare har olika villkor, mer eller mindre generösa,beroende på vilken kategori vederbörande tillhör - allmännyttig, kooperativeller enskild. När paritetslånel har tillämpats betyder det, med demindre bostadslånen som man på enskilt och kooperativt håU har fått iförhållande till allmännyttiga företag, all den skuldökning som förekommit därvarit lika stor som på allmännyttans sida. Men medan i det senare falletskulden har kunnal föras över lill staten så måste kooperativa och enskUdaföretag och förvaltare själva klara den negativa förräntningen av topplånet.Det kan man naturUgtvis göra , men det går ju inle alt göra del årefter år - då uppträder likviditetssvårigheter. Och större blir dessasvårigheter för sådana företag vilka inte har en hel mängd enheter som de kanslå ut detta på utan som kanske är förvaltare av etl, två eller tre hus. Därhar man inte samma möjligheter. Resultatet har då blivit atl de har fålllikvidiletssvårigheter som är utomordentligt stora. 1 den motion som jag nämnde har yrkats att riksdagenskall hos Kungl. Maj:t begära åtgärder för atl överbrygga sådanaUkviditelssvårig-heter som enskUda och kooperativa bostadshusförvaltare harfått. 1 själva verket är ju utskottets majoritet helt överens med oss om atlden svårigheten finns. Man har bara en annan uppfattning än vi har somreserverat oss tUl förmån för motionens tanke. Utskottets majoritet säger:"Utskottet har utgått från att den aviserade genomgripande översynen avbostadsfinansieringen kommer att ytterligare belysa avkastningen på egen insatsi byggnadsföretagen och därmed sammanhängande likviditetsfrågor." Men såsäger man: "Behovet av provisoriska lösningar får därvid bedömas på vanligtsätt. Något initiativ blir därmed inte erforderligt." Jag vet inte riktigt vad "vanligt sätt" är ifråga om provisoriska lösningar. Det var rätt intressant att när vi böfiadeplenum så var det en liten remissdebatt med anledning av en propositionsom innehöll vissa förslag inle till provisoriska lösningar men till vissförsöksverksamhet som på samma sätt som provisoriska lösningar förutsattesskola komma atl behandlas av en utredning. I det faUet var det så pass bråttomatl man från regeringspartiets sida i försvaret under den debatten ansåg attdet var helt skäligt alt regeringen kom med en proposition förevårsessionens avslutning. Ja, vad är"vanligt"? Det vUl jag verkligen fråga. Jag tror att den sak som det pekats på i motionen och ireservationen faktiskt är en allvarlig företeelse. Vi har i vår reservationvelat stryka under allvaret i detta, när vi säger att om dessa förhållandenskaU fortsätta utan att några åtgärder vidtas, så är riskerna mycket stora attkonkreta likviditetskriser tvingar företag i likvidation, och det i sin turbetyder ju att man ger de allmännyttiga företagen en monopolstäUning som inlehar fömlsatts av statsmakterna och som väl inte heller kan försvaras ur varesig konkurrens- eUer konsumentsynpunkt. Bokföring av bostadslån m. m. Bokföring av bostadslån m. m. varaväldigt långtgående och säker socialist om man i dagens samhälle vUl konkurrerabort aUl enskilt och kooperativt förelagande när det gäller bostadsproduktion. Risken för en utveckling av det slag jag skisserat ärfaktiskt stor, fru talman, och det är anledningen lUl atl ochjag reserverat oss på denna punkt i civUutskotlets betänkande nr 26. Jag beralltså att i fråga om della avsnitt få yrka bifall lill reservationen och iövrigt bifaU lill utskottets hemställan. Hert (): Jag vUl bara än en gång få foga tUlprotokollet alt vi med paritetslånesystemet slår undan alla förutsättningar förkonkurrens på lika viUkor i bostadsproduktionen och att det enskildanäringslivet inte har några som helst förutsättningar att ägna sig åtproduktion av bostäder på ekonomiskt rimliga viUkor, Mot uttaladeuppfattning blir paritetslånesystemet förmodligen en ny form av subventioner avmycket stora rnått. De grumliga tankegångar som ligger bakom systemet bygger påevig inflation och måttlig ränta. Då inle verkligheten utformar sig i enlighetmed visionerna blir del hela fiasko - del är vad som håller på att ske . Jag undrar hur många människor, bl. a.bostadsrätlsrörelsens 250 000 medlemmar, som känner till atl bostadsrätter förmodligen ingenting är värda att man i stället för alt ha entillgång tar på sig en växande skuld. Det borde vara ett renlighetskrav attbostadsrättsorganisationerna talar om vUka risker människor tar på sig genomatt köpa bostadsrätt. Vad proposilionen, som ligger bakom civUutskotletsbetänkande nr 26 gäller, är ingenting annat än en legaUsering av falskbokföring och lurendrejeri för alt bedra väljarna. Radio och TV medverkar häroch drar sitt strå lill stacken. När nyhetsprogram beskriver varför enskUt ägdafastigheter i ombUdas tUl bostadsrätter, då kan delifrågasättas om inte den beskrivningen bör rubriceras som falsk nyhetsåtergivning. Jag yrkar bifall tUlreservationen vid civilutskottets belänkande nr 26. HerrBERGMAN (s): Min vänskap till gör att jagavslår från att bemöta hans anförande, framför allt dess senare del. Fröken gjorde del lätt för mig genom alt hon såutförligt och så sakligt beskrev bakgrunden till utskottsbetänkandet. Vi äraUlså eniga om det förslag som regeringen har lagt på bordel, och frökenLjungberg var, såvitt jag kunde bedöma, .mycket vederhäftig ända fram tUlslutet av anförandet, då hon började tala om alt det här systemets baksida inleuppenbarade sanningen. Hon sade atl man skjuter och överlåter påkommande generationer att bära bördor som skaU bäras . Det sakligainnehållet bakom den formuleringen var ju just del som var poängen i systemet.All det sedan inte har fungerat som vi tänkt utan på etl sätt som ingen kundeförutse är inte systemets fel utanuppföljningen av systemet. Och det är de bristerna vi nu räknar med atl Kungl.Maj;t skall tUlsätta en utredning för att avhjälpa. Del stycket i utskottels betänkande som vi är oeniga om ären mycket liten del; den gäller bara huruvida vi skall beställa ett förslag avKungl. Maj:t eller om vi skall följa Kungl. Maj:t, som lycker att denna frågaär så pass komplicerad alt den bör utredas på det sätt som är föreslaget. Deltycker vi är det klokaste. har fröken skrämt upp både sig självoch oss här i kammaren genom att säga all della är så oerhört märkvärdigasaker.