prot · FV0933 · 1972-12-31 00:00:00 — Detär ju ändå ett mycket värdefullt material som man räknade med att fä fram, ochjag tycker som sagt att det är beklagligt om man avbryter arbetet just islutskedet. i jämförelse medläkarbesöket och medicinen passar väl inte riktigt in här. Det rör sig tillsvidare bara om diagnostiken; längre har vi inte kommit, utan det gäller attklarlägga tillståndet. Det ligger så till att av dessa som ställtstill förfogande har förbrukats. Jag har förstått det säatt man från sida velat fä ett bättre besked om detsom gjorts innan man tar ställning till hur det skall bli ifortsättningen. Det råder alltså inte brist på medel, utan det är bara fråga omi vilken takt denna undersökning skall redovisas och hur man skall bedömaresultatet. Beslutet om undersökningen fattades av arbetsmarknadsstyrelsensä tidigt som 1967. Vi hade inte särskilda medel anvisadeför forskningsverksamhet; de kom först . Frågan huruvida denna undersökningskulle göras eller ej har alltså inte varit föremål för nägot ställningstagandefrån departementschefens sidu. Det vur på initiativsom undersökningen påbörjades, och jag har inte anledning att i det här skedettro unnat än utt urbetsmarknadsstyrelsen fullföljer verksamheten och övervakarden pä ett riktigt sätt. i (fp): Min bild med läkarbesöket och medicinenpassar alldeles utmärkt. Syftet med den här undersökningen var ju att få framett material som skulle vara till nytta när det gäller förfaringssättet vidandra industrinedläggningar vilken medicin som då skulle användas. Det varsom sagt själva syftet med utredningen, och det tror jag att ,som ändå satsade så pass friskt pä den, är beredd att verifiera. Mun skulle göru fem olikuundersökningar. En skulle göras strax efter det att det definitiva varslet hadegått ut. Dessutom skulle man göra undersökningar , , två äroch tre är efter nedläggningen. Man har gjort alla undersökningar utom densista och man har inte sammanstäUt materialet, och jag tycker att det är halvtbortkastade pengar om man inte kan ge det här sista tillskottet för att fådenna värdefulla utredning slutförd. Vi hur ju inte medicinsk sakkunskap någon avoss, sä vi kanske inte skall fortsätta den tvisten det är väl en tvist omord. Jag tycker att det närmust verkur som om mun häller på attklarlägga ett förlopp och en utveckling som man vill ha bättre kunskap om. Menjag tycker pä samma gäng att det är väldigt angeläget att vi hushällar med pengar.Det är ett mycket stort belopp som är anslaget, och jag finner det helt i sinordning att även om det kallas forskning - behandlardetta ärende så som vi eHest brukar göra; vi vill se resultat av det hela. Närdet är så stora belopp finner jag det för min del helt naturligt att manövervakar hur utredningsarbetet sker. Och som sagt var: Det finns ju inte anledning i dagatt dra den slutsatsen att det här undersökningsarbetet skall läggas ner. Överläggningen var härmed slutad. Ang. produktionsbegränsningar inom pappers- och massaindustrin. § 7 Ang. produktionsbegränsningar inom pappers- ochmassaindustrin Herr inrikesministern ordet för att besvara (vpk) i kammarens protokoll förden intagna fråga, nr 95, och anförde; har frågat mig om jag anser deinom pappers- och mussuindustrin vidtagna och signalerade produktionsbegränsningarnavara oundvikliga och acceptabla samt överensstämma med regeringens uttalademålsättning att klara full sysselsättning. I vUka formerproduktionsbegränsningar bör genomföras inom in-dustriföretug ellerindustribransch som drabbas av tillfälliga avsättningssvårigheter bör avgörasi samråd mellan företagsledningen och de unställdu. För att överbrygga sädanasvårigheter kan t. ex. lägre produk-tionstakt eller sysselsättning medreparations- och underhållsarbeten e. d. frän de anställdas synpunkt framståsom bättre alternativ än permittering av en del av personalen.Produktionsbegränsningar som inte leder till permitteringar behöver inte stridamot regeringens mål för sysselsättningspolitiken. HerrLORENTZON (vpk): Jag vill tackainrikesministern för svaret på min fråga. Jag fär dock den uppfuttningen att inrikesministern sökerglida förbi frågeställningen jag avser, vilket framgår av frågan, de mycketunderliga och vill jag tUlägga upprörunde förhållanden som är rådande inomen viss gren av det svenska näringslivet. Det gäller pappers- och massaindustrin,där det gäng efter annan införs produktionsbegränsningar och även regelrättaproduktionsstopp och där en dyrbar maskinpark skall stå stiUu och urbetarepermitteras. Den fulla sysselsättningen vur kanske ändå denväsentligaste och mest avgörande målsättning som skisserades i arbetarrörelsensefterkrigsprogram är 1944. I inledningen till punkten 1 stär följande attläsa; "Hela folket i arbete är första målet för vårekonomiska politik. Penningväsen och offentliga finanser, prispolitik ochlönepolitik, enskild och offentlig företagsamhet - allt skall riäna till attbereda full sysselsättning åt arbetskraft och materiellaproduktionsmedel." Ungefär uppställdes parollen , som blev hela den svenska arbetarrörelsensparoll. Det var en utmärkt och politiskt riktig paroll som också kommunisternaanslöt sig Ang. produktionsbegränsningar inom pappers- och massaindustrin Jagifrågasätter inte SäP:s uppriktigaönskan att förverkliga de mål som arbetarrörelsens efterkrigsprogramskisserade, att bereda full sysselsättning åt såväl arbetskraft som materiellaproduktionsmedel. , , finns det dock anledning tillallvarlig eftertanke. Jag avser inte den över hela landet numera rätt kraftigaarbetslösheten och inte heller prisstegringarna, utan jag avser faktiskt vadsom händer inom pappers- och massaindustrin. Det beräknas inom denna produktionsgrenbli ett driftstopp på mellan åtta och , då dyrbara maskinanläggningarskall stå helt stilla och då det också är företagens mening att permittera deanställda arbeturnu . Företag inom denna brunsch har faktisktunder vintern redan genomfört något som kallas för tvängssemester. Till saken hör också att bakom de dominerande företageninom svensk pappers- och massaindustri ligger mäktiga bankintressen. Vissa avdessa företag kan dessutom räknas till de s. k. multinationella företagen, däde har både förgreningar och dotterföretag utomlands. Bakom produktionsbegränsningarnaHgger, det tror jag att man tryggt kan påstå, en kartellöverenskommelse, ävenom de företag det här gäller inte viU erkänna detta. Mun förklarar att detbärande skälet för produktionsinskränkningarna och driftstoppen är att hållapriserna uppe. Det gäller alltså högsta möjliga profiter. Om arbetarna blirarbetslösa är av underordnad betydelse. Om en dyrbar maskinpark stär stilla ärockså uv underordnad betydelse. Även om investeringarna i vissa fall har skettmed samhällets pengar, så är detta underordnat den heliga profiten. Måste inte dessa produktionsbegränsningar och dessadriftstopp inom massaindustrin stoppas? Och är det inte på det sättet uttsumhället i detta fall måste skuffu styrningsmedel? har det juvarit mycket populärt att tala om att samhället mäste skaffa sig sådanastyrningsmedel i det svenska näringslivet. Vore det inte pä sin plats attsamhället gjorde det när det gäller svensk pappers- och massaindustri? tar här upp frågeställningarsom kanske hade passat bättre inom ramen för en interpellation. De är inte sålämpliga i samband med en enkel fråga. Helt kort vill jag dock säga att även ju ärmedveten om att vi lever i en omvärld som vi är beroende av. Vi kan inte självabestämma efterfrågan ute i världen. Och för den industri som är baserad på våraskogsprodukter gäller att den i hög grad är beroende av efterfrågan ute iväriden. Detta gör ocksä att det inte är vi själva som bestämmerkapacitetsutnyttjandet inom industrin. Vi har försökt att gå industrin till mötes iansträngningarna att bereda sä god sysselsättning som möjligt.Utbildningsstödet och det särskilda stödet för uppbyggande av lager är åtgärdersom givetvis i sista hand har syftat till att förbättra de anställdas situationoch undvika permitteringar. Men vi har ännu inte kommit dithän - och det lärdröja länge ännu, - att vi helt kan garantera att de totalaproduktionsresurserna alltid utnyttjas optimalt. HerrLORENTZON (vpk): Ju, herr inrikesminister, det kan vi ju i och för sig varaöverens om, men här är det fråga om att företagen helt enkelt stoppar driftenoch inte utnyttjar en modern maskinpark, som samhället självt har varit med omutt investeru pengar i. Inrikesministern sade utt det inte är vi själva sombestämmer efterfrågan på utlandsmarknaden, och det är givetvis alldelesriktigt. Det är heller ingen nyhet med produktionsbegränsningar. Men varförskall dessa företag inom pappers- och massaindustrin ha fria händer uttetublera sä som sker? Man för ju sinsemellan öppna strider när det gälleretableringen av industrier. Vore det inte i sådana fall på sin plats medetableringskontroll, när vi vet hur förhållandena kommer att bli? Vi har juerfarenhet frän tidigare är, och är förhållandena ännu mer exceptionella.Det har t. ex. berättats för mig att man direkt avskedar folk vidStrömsnäsbruks pappers- och massafabriker. Det räcker inte med tvängssemesteroch driftstoppa åtta , undea vilken tid arbetarna är permitterude,utan det förs också förhandlingar mellan ocharbetsköparna om att arbetarna dä skall ta ut den arbetstidsförkortning de harrätt till, så att arbetsköparna slipper billigare undan. Hur det kommer att gåvet ingen. även i det här fullet kommerutt ucceptera vud arbetsköparnu säger. Här finns en annan underlig omständighet som också gällereftergifterna för pappers- och massaindustrin och storfinansen i detavseendet. Det är inte så länge sedan gicktill AMS och begärde att få hundra nya arbetare. AMS annonserade och fick inteett enda napp, för att citera vederbörande tjänsteman i AMS. Vad gjorde man istället? Jo, då begärde utt få importeraarbetskraft. Statliga myndigheter ställde sig till förfogande, och vi fick hitfinsk och jugoslavisk arbetskraft, som utbUdas på pappersskolan i . Nog måste det finnas någon planläggning inom dennaindustri. Mun visste ju dä att man skulle införa dettastopp. Jag vill slutu med utt citera vad som sägs i nr 4 av"Fackföreningsrörelsen": "Det är tecken på uselpersonulplunering när mun rekryterar invandrare till företag som bara efternågra månuder permitterar dem. Så fär man inte behandla folk - oavsett om detär fräga om svenskar eller invandrare." Ang. produktionsbegränsningar inom pappers- och massaindustrin Jag har naturligtvis inga möjligheter att taansvar för vurje företag och varje bedömning som görs när det gäller frägan hurarbetstiden skall organiserus för utt mötu en sådun här situution. Det vill jagavstå från. Jag litar på att den fuckliga orgunisution som finns som hurduktigt folk till sinu företrädure och som också representerar en betydande delav de anställda - har resurser utt se till att de medel vi nu ställt tillförfogande för att industrin lättare skall kunna upprätthålla sysselsättningenblir utnyttjade på ett riktigt sätt. Jag tänker på möjligheterna att producera på lager eller att temporärt ordna en Om närmare bestämmelser för snöskotertrafiken utbildningi stället för att låta arbetstagarna råka ut för urbetslöshet. Det är detta jaganser vara det väsentligu, och riksdugen har enhälligt fattut de beslut sommöjliggör detta. Men uppföljningen i varie enskilt ärende får ankomma på andra. Jag viU upprepa att åtgärder av det slag jag har nämntinte behöver stå i strid med våra långsiktiga strävanden att åstadkomma fullsysselsättning i vårt land. Överläggningen var härmed slutad. § 8 Om närmare bestämmelser för snöskotertrafiken Herr jordbruksministern ordet för att besvara () i kammarens protokollför intagna frågu, nr 67, och unförde: har frågat om jag kanange dels vilka förslag som bl, a, i miljövårdens intresse kommer attframläggas om närmare bestämmelser för den ökande snöskotertrafiken, dels närdessa kommer att presenteras. Proposition med förslag till reglering av trafiken medsnöskoter kommer att föreläggas årets riksdag. Jag är för dagen inte beredd attnärmure redogöru för de förslag som propositionen kommer att innehålla. är förhindrad att taemot statsrådets svar, och jug hur i stället åtagit mig att göra det, Jug berutt fä tacka för svaret, som ju är positivt. Jag vill dock göranågra kommentarer. säger - och det noterar jag medtillfredsställelse att han avser att framlägga ett förslug för årets riksdag.Herr sade i en debatt att han då avsåg att läggafram förslag i ärendet till nästa års riksdag, alltså till . Det hardärför om man utgår frän dåvarande uppgift uppstått en tvåårigfördröjning med lösningen av ett angeläget problem. Vi har drygt 20 000snöskotrar i landet, och främst i de norra delarna av landet är detta ettverkligt problem. På grund av regeringens inaktivitet har man exempelvis iKiruna kommun, där det finns ungefär 3 000 snöskotrar, tvingats att i denlokala ordningsstadgan reglera trafiken med snöskotrar, trots att man inte harnägot reellt lagrum att falla tillbaka på. Det visar att problemet ärangeläget, och jag tyder svaret så, att även herr statsrådet anser det varaangeläget. säger utt hun inte är beredd utt närmareredogöra för vad den aviserade propositionen kommer utt innehålla. Jag skulle iulla fall vilju fråga om inte rent principiellt kan ge ettbesked: Avser statsrådet att förelägga ett förslag som kommer utt iprincip förbjudu snöskotertrafiken i vildniurksomrädena, givetvis med undantagför den nyttotrafik som exempelvis de renskötande samerna är beroende av? Jagtror utt den svenska opinionen skulle vuru mycketintresserad av att från herr statsrådet få ett besked som gär i vae fall säpass längt. Jag tror nog att får vara snälloch lugna sig till dess jag presenterat propositionen - det är ju brukligt. Somunderlag för propositionen Hgger förslaget från rennäringssakkunniga som harutrett frägan. Det är just de förhållanden berörde som skallregleras i den kommande författningen. Den andra lilla bemärkningen jag vill göra är att det inteär av nöd som kommunala myndigheter utfärdar lokala föreskrifter. Det är enligtmin mening en skyldighet för kommuner, där det förekommer snöskotertrafik, attutfärda föreskrifter. stads lokala föreskrifter är aUtså helt i sinordning. De har inte tillkommit i strid mot nägon lagstiftning. Kommunen harfull rättighet att utfärda sådana föreskrifter och enligt min mening ocksåskyldighet. och jag är fullständigtöverens om att Kimna kommun kunnat utfärda dessa föreskrifter utan att komma istrid med någon lag; regeringen har inte förmått lägga fram något förslag tilllag, och om det inte finns någon lag, kan man ju inte komma i konflikt med den. Jag vill emellertid säga att vi kan vara mycket tacksammaför att vi har en rätt vidsträckt kompetens så att i varie fall vissakommuner som angriper problemet när regeringen, trots att ett förslag utlovatsredan till 1970, inte har lagt fram något förslag. Jag konstaterar att kommer att lägga framett förslag men att han inte är beredd att redogöra för det. Jag motserförslaget med intresse. Överläggningen var härmed slutad. Om utredning rörande möjligheterna att begränsa prishöjningarnapå livsmedel § 9 Om utredning rörande möjlighetema att begränsaprishöjningarna på livsmedel Herr jordbmksministern ordet för att besvara i (fp) i kammarensprotokoll för intagna fråga, nr 85, och anförde: i har frågat migvilka åtgärder regeringen ämnar vidta med anledning av framställningen frånSamarbetsorganet i jordbruksfrågor för enskild handel och industri om att enexpertgmpp tillsättes med uppdrag att i första hand skyndsamt utredamöjligheterna att begränsa de förestående kraftiga prisökningarna på livsmedel, riksdag ställde sig bakom den nu löpande treårigajordbmksöverenskommelsen. beslut innebar att jordbmket beräknadestillföras vissa angivna belopp genom justeringar av mittpriser. Om utredning rörande möjligheterna att begränsa prishöjningarnapä livsmedel prisgränseroch gränsskydd per 1973, Vidare innebar beslutetatt ytterligare justeringar skulle ske halvårsvis tUl följd av utvecklingen avden allmänna prisnivån. har således godtagit att dessa prisökningarfår ske. Jag vill erinra om att Kungl, Maj:t har uppdragit åt pris-och kartellnämnden att upprätthålla en utvidgad och intensifierad prisövervakning.Syftet är att vidmakthålla en hög handlingsberedskap, som möjliggör ett snabbtingripande om tendenser tUl en inflationistisk prisutveckling skulle uppstå.Näringslivets samtliga huvudorganisationer har liksom Kooperativa förbundetutfäst sig att verka för att medlemmarna iakttar största möjliga återhållsamheti prissättningen. Regeringen unser att det inte finns något behov av enexpertgmpp av den typ som omnämns i frågan. i (fp): Jag vill tacka jordbmksministern för svuret.Det kunde ha gjorts mycket kortare - svaret kunde ha blivit nej. Regeringensäger nej tiU Samarbetsorganets förslag om att man skaU tUlsätta en expertgmppsom i första hand skulle försöka utreda möjligheterna att begränsa deförestående kraftiga prisökningarna på livsmedel, och jordbmksministern kryperdå bakom beslut nu senast av 1971, Det är emellertid två saker som jag vill påpeka isummanhanget. För det första fungerar det nya jordbruksprissystemet ganskahyggligt om vi inte har en inflationistisk utveckling; men vi hur haft inflationoch därför hur mutpriserna - på grund uv den automatik som finns inbyggd isystemet - ökat mycket kraftigt. För denna inflation bär regeringen unsvuret. För det andra var i stort sett enig när 1967 årsbeslut om jordbmkspolitiken fattades. Men det var en suk som riksdugen inte varenig om, nämligen de löften om stora prissänkningar på livsmedel som detsocialdemokratiska partiet gick ut med i valrörelsen det beslutetfattades. - Vi minns grabben som sade att mjök och smörgås är gott, men detmäste bli billigare. Man korsade över mjölkkartonger och visade att det skullebli så och sä mycket billigare. - Det socialdemokratiska partiet är ensamtansvarigt för dessa vallöften. När man nu ser hur resultatet blir står man frånregeringens sida alldeles handfallen och hänvisar bara tiH ett beslut;regeringspartiet tar inte hänsyn till de omständigheter som tillkommit undertiden. Får jag fråga jordbruksministern: det för mycket begärt att man i ensak, som väckt sä stor uppmärksamhet och som är så väsentlig för de svenskahushållen som denna, sätter sig ned och försöker se om det finns möjligheteratt göra någonting utöver den självklara prisövervakning som jordbruksministernhänvisar till? i anser att jag kundeha nöjt mig med att svara nej på hans fråga. Det är klart att jag kunde hagjort, men det ligger mycket litet pedagogik i det svaret när man umgås medherr i . Får jag börja med att säga att jag harupplevt en löslighet i ryggen som jag trodde var helt omöjlig. Här har denborgerliga oppositionen i - , och moderatema-tUlsammans med oss träffat ett treårigt avtal, där det klart angivits vilkaprisstegringar detta skulle föra med sig. i bland andramäste ha haft effekten av det avtal han var med om att anta fullständigt klarför sig. Vi avvisade - och det gjorde i också tankenpå ett lågprissystem; avvisade t. o. m,, vid den uppgörelse som viträffade , förslaget om att utreda den frågan. Det är klart ungivet ipropositionen, som riksdugen enhälligt antog, vilka priser jordbrukurna skallfå; och man behöver inte ha gått i skolan mer än ett är för att kunna räkna utvilken effekt som följer pä den s. k. inflationsregeln. Här har inte skettnågon högre prisstegring än den som förutsatts i statsverkspropositionen ochden är mindre än den som i hade förutsett. Man kanalltså räkna ut de här prisstegringarna själv. När resultatet av det beslut vi har fattat kommer ut tillallmänheten -som blir litet irriterad springer man och gömmer sig och säger:Blir det sådana här prisstegringar! Jag tycker att detta vittnar om rätt dåligakarlatag. Har vi träffat en uppgörelse som ger jordbmkarna vad de skall ha, harvi haft en lönerörelse som ger de handelsanställda och de anställda ilivsmedelsindustrin vad de är berättigade till, och det leder tillprisstegringar, får vi vara beredda att ta de stegringarna - och det vill ivarje fall regeringspartiet göra. Vi vUl ta konsekvenserna av en låglönepolitikoch en uppgörelse med jordbmkarna, men vi har sagt: Om priserna blir ännu högreklipper vi till, och där har vi en hög beredskap. Fär jag bara erinra om, herrGustafson i , det enhälliga beslut vi fattade . Om man följerden uppgörelsen kommer man fram tiU de prLser som vi upplever - och somalltså är ett resultat av den överenskommelsen. Om utredning rörande möjligheterna att begränsa prishöjningarnapå livsmedel HerrGUSTAFSON i (fp); Jordbmksministern talade om karlatag. Jag harinte någon känsla av att regeringen tar några karlatag inför den situation somvi nu har. Ett faktum är att vi har fått prisstegringar som är större än vadman hade kunnat vänta. De är en följd av inflationen. Ett faktum är också attregeringen gick ut inför valet och lovade stora prissänkningar. I ställetfick vi kraftiga prishöjningar. Vad gör en regering i ett sådant läge, om denvill visa karlatag? Jo, den resonerar väl sä här; Om vi inte kan hälla vårtlöfte att sänka priserna, måste vi väl i all rimlighets namn åtminstone sättaoss ner och se efter om vi kan förhindra de förestående stora prishöjningarna. I går sade finansminister nej till om att partierna i alla fall skulle sätta sig ner och diskutera saken.I gär sade i TV att det är klart utt regeringen kun diskuteru, omdet kommer nägra förslag, och i sista omgången sade hun; Det är klart att vihar en uppgift att, om vi inte kan sänka matprisema, ändå försöka begränsa deprishöjningur som kommer. Ju, just det! Det är det vi vill försöka göra. Varför,, i detta läge inte tillsätta den expertgmpp som Om utredning rörande möjligheterna att begränsa prishöjningarnapå livsmedel Är det verkligen för mycket begärt? Är jordbruksministern så okänsligför hur den politik som ni för har drabbat de svensku hushållen? Jag är inte alls okänslig för den politik viför och resultatet av den; jag förstår mycket väl att konsumenterna kan tyckaatt priserna är höga. Men man skall inte göra det sä lätt för sig som herrGustafson i här gör. Han säger: Vad vi vill är att förhindra de kraftigaprisstegringarna som kommer. Han har emellertid inte med ett enda ordanvisat vilka vägar man skall gä. Han har varit med om de beslut som gerjordbmkarna kompensation, och han har inte vågat stå upp och säga att de somarbetar inom Hvsmedelsindustrin har för mycket betalt eller att de som arbetarinom handel eller transportnäring har för mycket betalt. Detta leder dä tillprisstegringar som alla måste vara medvetna om, och de prisstegringarna måstebetalas av någon. EnHgt det system som vi enhälligt har antagit - även herrGustafson i var med - bhr det konsumenterna som får betala dessalöneökningar i höjda priser och inte genom skatter över budgeten. Vi får, närnästa uppgörelse skaU träffas med jordbmket, diskutera om vi skall modifieraden Hnjen ytterligare. Jag tycker verkligen man borde vara så pass mycket karlatt man vågade stå för resultaten av den politik man är med om i stället föratt med några vidlyftiga resonemang försöka komma ifrån det faktum, att härfördes en lång förhandling med jordbrukarna, där de begärde mycket mer än defick. Det fanns här i kammaren de som då tyckte att vi hade varit snåla motjordbmkarna. Den slutliga uppgörelsen leder till de nuvarande priserna. Dem kanman inte trolla bort, utan man måste redovisa dem för allmänheten. Det är det,i , som menas med karlatag; man redovisar att resultatetav den uppgörelse vi har träffat med jordbrukarna och att resultatet avavtalsförhandlingarna, som har gett låglönegmpperna mer betalt, leder till dehär prisstegringarna. Detta är vi beredda att försvara, men blir det högreprisstegringar, då klipper vi till med ett prisstopp. Överläggningen var härmed avslutad. §10 Om åtgärder för att hålla nere konsumentpriserna på livsmedel Herr jordbruksministern erhöll ordet för attbesvara (vpk) i kammarens protokoll för den 25 febmari intagnafråga, nr 98, och anförde: