prot · FV09145 · 1972-12-31 00:00:00 — Och skådespelet svarar denna riksdag för med enregeringsproposition och ett uppträdande, vars främsta uppgift är att sövafolket. De verkUga greppen för att skapa arbete och trygghet, för att avlägsnaängslan och oron för och fraratiden saknas helt i propositionen. Men ocksåandra skådespel bjuds. Tidningsartiklar som den ur vilken jag citerade kanfylla samma syfte. I är sysselsättningssvårigheterna störst,raen där duger inte vilka skådespel som helst. Där fär på vissa platserexerapelvis Fria Proteatern inte framträda raed koraraunalt stöd, därför attdenna teatergrupp visar skådespel, sora är sarahällskri-tiska och söker förafolkets talan, skådespel sora inte fyller uppgiften att Regional utveckling och hushållning med mark och vatten Regional utveckling och hushållning med mark och vatten Här råder ju en omfattande arbetslöshet, och SAP har suttit i denkoraraunala ledningen under raånga decennier. Sora alla vet har koraraunisterna yrkatavslag på föreliggande proposition till de delar sora inrikesutskottet haft attbehandla. Utskottet är av en annan mening. Jag yrkar bifall tiU reservationen 2 vidinrikesutskottets betänkande nr 28, till vilken mitt namn är knutet. i (s): Efter anförande tror jagdet är angeläget att fastslå vissa väsentliga punkter. Det är ytterstväsentligt att det regionala handlingsprograraraet grundas på ett nära och gottsaraarbete mellan olika regioner, raellan stad och land och mellan människor iskUda delar av detta land. Det vore raycket olyckligt ora programmet skulleanvändas till att spela ut olika landsdelar raot varandra. Då tror jag inte vihar möjlighet att förverkliga det. Jag skaU litet längre fram återkoraraa tiUherr Stridsraans anförande. Det kommer utan tvivel att krävas mycket stora resurser isarahällets hand ora målsättningen arbete, en god service och en god miljö åtalla människor i olika landsdelar skall kunna . Optimismen, herrLorentzon, är ingen dålig lokaliseringsfaktor. Tappar vi viljan, lusten ochframtidstron, då kommer vi ingen vart inte ens i vårt arbete med att försökaskapa en bättre regional balans. Den föreliggande propositionen slår fast att varje regionoch varje län har sina problem, och det har utskottet blivit underkunnigt ora,bl. a under ledamöternas raånga resor runt om i landet. Man konstaterar ocksåatt problemen utan tvivel är raest markanta i de s. k skogslänen, och därför ärutskottet enigt om att det aUmänna stödområdet bör behållas och att huvuddelenav insatserna bör göras där. Jag hälsar med mycket stor tUlfredsställelse denenighet som på den punkten har uppnåtts under utskottsarbetet. Mot den här bakgrunden är det helt naturligt att dagensdebatt i raycket stor utsträckning har rört sig om frågor sora har ställts iprobleraområdena och vad sora bör göras där. Propositionen gör en inträngande analys av probleraatiken,inte bara i probleraområdena utan även i andra delar av landet. Man påvisar hurbeslut i enskilda företag skapat en regional obalans som inte kan tolereras,därför att den saknar socialt innehåll, drabbar den enskilda människan ochhotar hennes trygghet i tUlvaron. Någon motsvarande samhällsanalys söker viförgäves efter i riksplan. Man har verkligen gjort det lätt för sig i den 28-sidigabroschyr som man här presenterat som något slags alternativ tillregeringsförslaget. Från sida går raan ut och frilansar blandvalraanskåren och skyller allt på regeringen för att vinna röster. Jag harmånga gånger undrat över varför raan är så rädd från sida att tala orade marknadskrafter som bevisligen är den frärasta orsaken till den obalans vihar i olika regioner i det här landet. Är det raöjligen därför att centernnärstående organisationer också har deltagit i den härcentralisertngsprocessen? Ja, det ärregionalpolitiken sora skall försöka sopa igen spåren efter Det har i stödorarådet skapats ca 10 000 nya arbeten vialokaliseringspolitiken och givetvis raånga tusen fler nya jobb via andraåtgärder på arbetsmarknadspolitikens område. Men detta är inte tUlräckligt -främst på grund av bristen på lokaliseringsbara företag i det här landet. Närvi studerar dagens situation så vet vi i de s. k. skogslänen att avgången ifrånskog och jord av arbetskraft koramer att fortsätta även . Vivet vidare att vi har fått ett födelseunderskott i vissa av skogslänen, att vihar en hög arbetslöshet och att vi har en mycket utpräglad undersysselsättning.Vi vet också en annan sak, näraligen att visionärerna inora bonderörelsenförbereder ytterligare fusioner inora sitt oraråde. Allt detta säger oss, att vi även under den återståendedelen av koraraer att raöta svårUeter när det gäller att sysselsättamänniskorna inora det här orarådet. Mot bakgrunden av detta är regeringensbefolkningsraraar ora en oförändrad folkraängd i skogslänen fram tiU 1980 utantvivel en hög målsättning. Det är det därför att det kommer att fordras mångatusen nya jobb för att fylla de här ramarna och det är det därför att vi vet,att när företagen i stödorarådet bygger ut och anställer nytt folk, så betyderinte detta att länet får en ökning av sin befolkning utan det betyder i regelatt man anstäUer folk - arbetslösa, undersysselsatta - på den ort där företagetbefinner sig eller i dess närraaste omgivning. Så kan man nog håUa på ganskalänge med nyetableringar och företagsutbyggnader utan att detta får någotdirekt genoraslag i förra av folkökningar inora länen. Det måste ju vara denprimära uppgiften att försöka avskaffa undersysselsättningen, att minskaarbetslösheten för de människor som redan är bosatta inom skogslänen. Ändå gårcenterpartiet ut raed ett löfte ora en befolkningsökning i skogslänen på ca 100000 raänniskor frara tUl 1980. Det är en vacker tanke från sida, menden saknar definitiv kontakt raed den bistra verkligheten. Det är väl ändå detraUdaste oradörae som man kan fälla ora centerlöftet och om centernsbefolkningsramar i detta fall. Det har diskuterats mycket om befolkningsramar, och därförgår jag inte in i någon närmare karakteristik på denna punkt. Ja, , som framhållits tidigare i debatten ärdet fråga om en rullande planering, där man i fraratiden naturligtvis kommeratt ompröva ortssystera och vidta justeringar i de förslag som nuskall anta. Vi raenar vidare att ora vi skall lyckas förverkligamålsättningen, raåste vi bygga upp ett systera med allsidiga arbetsmarknader avolika typ inora varje län, inte minst och det är viktigt - med tanke på denutbildning som vi ger de svenska ungdomarna. De skall inte i så storutsträckning behöva söka sig till storstäderna för att få ett jobb när de harskaffat sig en kvaUficerad utbildning. Ungdomar som utbildat sig till ingenjörer, läkare, advokater osv. konstaterarnär de kommer hem tUI sitt samhälle, att det där inte I finnsnågon efterfrågan på personer med sådan utbildning. regel sökasig till storstäderna för att få ett jobb. Det är för att motverka sådanlångväga flyttning sora vi vUl försöka bygga upp systeraet raed arbetsmarknaderav olika slag, och dessa ortssystem måste givetvis knytas Regional utveckling och hushållning med mark och vatten Regional utveckUng och hushållning med mark och vat ten Det bör väl också sägas i detta sararaanhang och detframhåller även utskottet - att det i de nybildade och till ytan ofta storakomraunerna kan vara nödvändigt att upprätta s. k. koraraundelscentra.Uppgiften att bestäraraa var man skall ha stödjepunkter inom korarauner böreraellertid ankoraraa på de komraunala planerarna. Även dessa orter koraraeratt få stöd via glesbygdsmedel kanske det t. o. ra. kan bli fråga omlokaliseringsstöd. tog upp ett resonemang där han såvitt jaguppfattade dömde ut hela ortsklassificeringen och på ett otäckt sätt spelade utolika orter mof varandra primära centra raot regionala centra och tvärtom.Jag skulle kunna nöja mig med att råda till att ta ett saratal ora dettaraed raittenbröderna i , kanske raed i Uraeå, sorastrax efter inlägg uttalade sin tillfredsställelse överortsklassificeringen. Dessutom har ju exempelvis några centerpartistermotionerat om att skulle bli priraärt centrum, och jag frågar hurherr Stridsman ställer sig tiU den riksdagsmotionen. VUl motsättasig att upphöjs till primärt centrum, eller blir det bättre omlandstingen får göra ortsklassificeringen, som önskar? Även omlandstingen skulle utföra denna uppgift, måste raan ju diskutera frågan om attprioritera olika orter inora länen. Jag skaU inte gå in på följetongen, som togs upp av entalare, om löneskatten och ora ett företagsvänligare klimat. Jag har en känslaav att detta har diskuterats tidigare i , och talarlistan är lång.Därför går jag förbi detta spörsraål. Sararaa sak vUl jag säga tUl sora var innepå utlokaliseringen av statliga verk. Vi får väl ta ställning till den frågannär propositionen koramer . Jag måste säga att det skall bli väldigtspännande att se om moderata samlingspartiet orkar stå emot den opinion somutan tvivel finns, speciellt i , mot att etapp 2 avutlokaliseringen skall förverkligas. Men vi får väl vänta och se dåpropositionen koramer. När det gäller och telegrararaet frånÅdalen där raan kräver varaktiga arbeten i vUl jag bara säga att detär just den saken sora vi skall förverkliga i det prograra sora nudiskuterar och sora har reserverat sig eraot. Propositionen bygger på länsprogrammen, och centerpartiethar varit invecklat i en diskussion sora jag har litet svårt attbegripa. Först säger raan i sin raotion att man tar avstånd frånlänsprograraraen därför att dessa är dokuraent för en fortsatt centralisering.Å andra sidan kräver man att länsprogrammen skall genomföras tUl punkt ochpricka. Man får väl bestämma sig för vilken linje man vill följa i denna diskussion. Det måste väl ändå ske en sammanvägning av länsprogrammenpå regeringsnivå, och inom länsstyrelserna får man helt naturligt finna sig ijusteringar, prutningar och ändringar i de olika länsprogramraen. Samhällsresursernasätter obevekligen vissa gränser för vad vi kan kosta på oss även i fråga omregionalpolitik. Därför är det, milt uttryckt, naivt av att ta uppenskilda exempel på länsprogram och ställa frågan: Varför har inte regeringenpå varje enskild punkt tillgodosett de krav sora komraerfrån länen i dessa länsprograra? Jag tycker att propositionen tar vederbörlighänsyn till vad sora sagts i länsprogrammen, och jag förstår att det har varitsvårigheter att väga ihop alla de olika propåerna från skilda delar av landet. Jag har varit ute både i glesbygder och i tätorter ochförsökt testa riksplan mot regeringens proposition. Det har varitintressanta diskussioner. Jag har träffat komraunalraän, faekföreningsfolk ochandra människor på dessa möten. Man har ganska enstämmigt sagt att nu harcenterpartiet i alla fall definitivt tappat kontakten raed verkligheten. Manhar inte tagit centerprogrammet på allvar. Det kan jag intyga från de mångamöten jag varit ute på. Och det är på sätt och vis tur, därför att skulle raanta prograraraet på allvar och inrätta sarahällsbyggandet efter raålsättningarnai riksplan, skulle vi utan tvivel få felinvesteringar och enkapitalförstöring sora vi kanske har upplevt i någon region ilandet. Det är helt naturligt att man har haft vissa kritiskasynpunkter på detaljer i regeringsförslaget också, men rent allmänt har raansagt så här: Detta är ett realistiskt förslag som ligger i linje raed denverklighet vi lever i, och detta förslag är vi beredda att ställa oss bakom ocharbeta vidare för. Herr talman, jag skaU sluta med att anföra att det jag härsagt har en viss anknytning tUl i första hand centerreservationerna 3, 4 och 5vid inrUcesutskottets betänkande nr 28 vilka jag yrkar avslag på. Jag yrkarbifall tUl de socialdemokratiska reservationerna 7, 12, 13 och 19 iutskottsbetänkandet. I övrigt yrkar jag bifall tUl utskottets heraställan. Regional utveckling och hushållning med mark och vatten Under detta anförande övertog herr talraannen ledningen avkararaarens förhandlingar. HerrOSKARSON (ra) kort genraäle: Visst håller jag raed i Östersunddå han säger att vi skall ta ställning till propositionen angåendeutlokalisering när den läggs frara för vårriksdagen. Det är vi alldeles säkertöverens om, och vi är också överens ora att vi skall pröva den raycketnoggrant. Å andra sådan är väl inte i helt okunnig omden kritik som dock riktades mot utlokaliseringen - och fraraförallt mot det sätt på vilket den hade förberetts. Jag ville säga med mitt inlägg att vi när vi nu har enlänsberedning, sora sysslar med arbetsfördelningen mellan stat och kommun ochmellan centrala och regionala organ skulle kunna invänta dess utredning ochdess förslag för att få ett bättre underlag. Jag sade också att jag tyckte attvi hade ungefär samma syn på det här problemet. Och det stöder jag på vad somär anfört i reservationen 12 - den reservation som skrivit under.I reservationen heter det: "I anslutning tUl de i raotionerna fraraställdayrkandena i decentraliseringsfrågorna vUl utskottet tillägga att det redanankoraraer på länsberedningen att överväga uppgiftsfördelningen raeUancentrala och regionala statliga organ och ta ställning tUl principiella frågorrörande läraplig decentralisering inora den statliga förvaltningen inklusivefördelningen av Regional utveckling och hushållning med mark och vatten arbetsuppgiftermeUan stat och koramun." Jag trodde helt enkelt att den här beskrivningen hadetiUkomrait därför att man avsåg att inhämta någonting från denna beredning. Ärdet så att raan inte avser det vet jag inte varför det avsnittet finns med ireservationen. Min tankegång var alltså att man här skulle vänta på förslagfrån länsberedningen - och be länsberedningen att lägga frara förslag, gärna ietapper för att få ett bättre underlag för beslut i utlokaliserings-f rågan. HerrSTRIDSMAN (c) kort genmäle: Jag tror att i harvarit ute på möten. Och det är nog alldeles riktigt, sora han relaterar, att desom är med på de möten han besöker uppskattar regeringspropositionen mer än vårriksplan. Därom är vi eniga. Jag tror också att jag har varit lika mycket utepå möten som i , och jag har fått motsatt uppfattning att vår riksplan är betydligt överlägsen regeringens proposition. Men låt ossinte tvista om den saken; där är vi rätt jämställda. Men skall vi tala om vad folk har för intryck av t. ex. ortsklassificeringenkan jag bara åberopa den uppvaktning sora gjordes här frärast hos oss sora ärlänsrepresentanter från men också hos representanter förinrikesutskottet. 1 en enda komraun i vårt land hade man samlat in 3 500namnunderskrifter för att visa att människorna vUl ta avstånd frånortsklassificeringen. Jag tycker det säger litet raer än det sora från sina raöten. Genora att jag anfört detta blir det litet merbalans i debatten och inte en så ensidig spegling av tyckandet. En massakoramuner har också yttrat sig mot ortsklassificeringen - jag skall intecitera deras yttranden, men jag har dem här om det behövs. i förde ett annat intressantresonemang. Han sade att föreslår en större satsning i skogslänen, ochdet är riktigt. Men så tillade han att detta är verklighetsfräramande. Jag kantala om för i att riksplan för skogslänen defera Norrlandslänen, och stäramer rätt välöverens raed länsstyrelsernas målsättning. Beträffande stämmerden också mycket väl. Och har ju själv varit med om att skrivaunder på det raål sora har satts för Järatland. Tala nu om i kammaren, herrNilsson, vad det är för skillnad mellan att ha en mening i iÖstersund ora hur mycket folk sora behövs för att klara servicen och att här ikararaaren ta ställning till dessa frågor! Låt raig beträffande raarknadskrafterna hänvisa till s. 55i inrikesutskottets betänkande, där det redogörs för åtgärdspaketet i vårraotion. i kommer att gå närmare in på det. Vi har pekat påbehovet av ytterligare sysselsättningstillfällen i skogslänen. Utskottet delarvår uppfattning och säger att det är bra att har tagit upp förslaget omstatliga företag. Utskottet understryker alltså angelägenheten av dettainitiativ. HerrNILSSON i (s) kort genmäle; Jag har, , ingen absolutrespekt för namninsaralingar sora bekant kan de tillkoraraa på olika sätt.Jag tror inte att raan skall ta dera till intäkt för att ortsklassificeringenskulle vara ett felaktigt instrument i regionalpolitiken. Jag viU fråga : Vad har föralternativ tiU de arbetsmarknader som vi viU bygga upp? Man vill väl ändå satsapå den nuvarande ortsstrukturen, och då koraraer raan att få väldigt svagaarbetsmarknader, sora inte står rycken för suget från storstadsorarådena. Jagtror att jag utan vidare kan säga att om fick gehör för sin filosofinär det gäller att bygga upp orter i länen skulle det bli en ännu starkareutflyttning från de drabbade länen till storstäderna. Jag står för raitt yttrande att saknarmarkkontakt. Man skall inte anföra som bevis enskilda län där man har kommit inärheten av länsprograraraens och regeringsförslagets befolkningsraraar - ävenen blind höna kan ju hitta ett korn. Vad jag vände raig raot var att raan lovarde sju skogslänen en befolkningsökning på 100 000 personer frara tUl 1980 utanatt presentera några andra medel än vad sora finns i propositionen. Det är heltenkelt oraöjligt att få den tillströmningen av människor, ora raan saratidigtvill klara den undersysselsättning och den arbetslöshet sora redan finns däruppe. Man måste ju ändå klara sysselsättningen för de människor som bor därinnan man börjar tala om att flytta tiotusentals människor till dessa drabbadeoraråden. Regional utveckUng och hushållning med mark och vatten HerrLORENTZON (vpk) kort genmäle: i knöt an till raitttal ora att optiraisra och hoppfullhet sora används i sararaanhang där detgäller att därapa opinionen icke kan tjäna folkets syfte. Jag är anhängare avopitimismen sora princip - det är ju självklart att raan raåste vara. Menoptiraisraen i , , har tagit sig sådana uttryck attni enligt arbetskraftsundersökningen har förlorat 6 653förvärvsarbetande. I raitt eget län är förlusten under sararaa 9 965. När företag efter företag läggs ned, när människor äroroliga för sin sysselsättning och raan i tidningspress och andra raassmediertalar om hoppfullhet allt ordnar sig, var bara lugna, vi skall se till dethär, vi litar på den och den, allting kommer att reda upp sig tUl slut - dåanvänds optiraisraen i avsikt att därapa folkets krav på sysselsättning och entryggad fraratid, och det tjänar inte folkets syften. Jag skulle kunna lärana en hel rad exerapel på hur det hargått till i , t. ex. i . SCA har haft stor nytta av optiraisraennär raan har lagt ned sina företag. Man har sagt: skall vi bygga ett nyttpappersbruk, vi väntar bara . Så blir det inte pappersbruk. skickarvi dit geologer, säger raan, nu skall vi titta efter huruvida vi inte kanplanera fabriken på ett annat raarkoraråde. Och så komraer hoppfullheten ochoptimismen tillbaka. Det går , raen det blir inget pappersbruk. Sedan görraan nya förordningar, och så skriver tidningarna: komraer det nyapappersbruket! Så kan raan hålla på , och till slut blir det inget pappersbruk alls. Under den tiden har 14 protokoll 1972. Regional utveckling och hushållning med mark och vatten korarauninvesterat ett hundratal railjoner i samhälleliga institutioner. Det är sarahället som förlorar på denna hoppfullhet. Då,raenar jag, tjänar optiraisraen inte folkets syften. () kort genraäle; Vi kanske inte skall tvista om det här mednamnunderskrifter, men när i drog upp ett resoneraangora hur iUa raan tycker om riksplan och hur bra man tycker oraregeringens proposition beträffande ortsklassificeringen ansåg jag att detfanns anledning att i alla fall visa på någonting konkret. Då visade jag justpå de här 3 500 sora raed sina namnunderskrifter tog helt avstånd frånortsklassificeringen. Nog om detta. Sedan vUl jag fråga i än en gång:Hur är det, står fast vid vad han sagt i iJäratlands län? Där har sagt att raan behöver ett befolkningstalpå ca 139 000 för att klara minimiservicen i de olika delarna av det storalänet. Men när han komraer hit till går det plötsligt bra att sänkaarabitionsgra-den med 10 000-15 000 invånare. Det är klart att är raan iStockholm är det långt till , raen är man i Järatland och skall taställning till frågorna, då är raan också närraare probleraen. Där har vi ettav våra motiv för att slopa ortsstrukturerna och låta de människor sora bor irespektive regioner få vara raed och bestäraraa och se hur orten och länetfungerar. Det här raed SkeUefteå var ett gott exerapel sora herrNUsson i tog frara. i skall ta upp den frågan,raen låt raig säga att så länge var klassificerat sora regionaltcentrura tyckte raan sig där inte ha någon fraratid. Allting var raörkt. Men såfort vi i utskottet enhälligt hade gått in för att lyfta upp tUlprimärt centrum ansåg man sig ha en ljus framtid. Varför ta till sädana medelcentralt att man på en ort känner sig stå på ruinens brant ochden andra stunden menar sig kunna se ljust ? Det är just detta system sora vi från vUl gåeraot. Det kan inte vara praktisk politik att vi här i skall sittaoch bestärama de olika orternas funktion. HerrNILSSON i (s) kort genmäle; Jag konstaterar att resonemang ärlika oklart i fråga om ortklassificeringen sora det har varit på en hel radandra punkter i detta utskottsbetänkande. Vi har använt åtskillig tid inomutskottet för att få klara besked men icke lyckats få sådana. Jag tycker attdet här resoneraanget sora för också pårainner ora det dunkelttänkta och det dunkelt sagda. Sedan har jag givetvis redovisat rain inställning påheraraaplan när det gäller ocU Länsprogram 70. Det är ju ändå pådet sättet, , i alla sammanhang att man icke får allt vad manönskar om man sätter raålet högt. Det skulle vara oriraligt ora varje krav isamtliga länsprograra skulle genoraföras. Vi raåste få en saramanvägning av dessaprogram, eftersora de ekonomiska resurserna sätter bestärada gränser. Vi leverinte i ett land som består av 24 eller 25 delstater där vi handlarsuveränt, utan vi måste överlåta sararaanvägningen åt regeringen. Och jagraåste säga att vi är nöjda raed det arbete sora gjorts. Så bara några ord om optiraisra. Jag närande detta därföratt man ofta möter en mycket djup pessimisra, specieUt från de borgerligapartierna, när det gäller lokaliseringsarbetet på det lokala planet. Jag villhävda att det är tUl skada för detta jobb. Man bör visa optimism. Man bör litapå sig själv, då tror jag att man har förutsättningar att lyckas bättre. Beträffande , , är vioptiraistiska efter de mycket kraftfulla satsningar sora regeringen har gjortpå länet och speciellt på dess priraära centrum, . Herr talmannen anraälde att herrStridsman anhåUit att till protokollet få antecknat att han inte ägde rätt tillytterligare replik. i (c): Debatten har pågått i , ochän är endast en fjärdedel av talarlistan avverkad. Det vittnar i och för sig omett UtomordentUgt intresse för dessa mycket stora frågor. Men att vi skallbehandla denna riksdags och flera riksdagars i särklass största frågekora-plexi det allra yttersta slutskedet av , det vittnar, måste jag säga, omen raycket dålig planering. Det gäller inte planeringen från ochutskottens sida. Utskotten, och speciellt deras sekretariat, har lagt ned ettutomordentligt arbete. Men jag riktar den kritiken mot planeringen i . Det borde väl varit möjligt att presentera dessa förslag,som man i alla fall har arbetat med , vid höstriksdagens början såatt de kunnat behandlas ännu raera grundligt i utskotten. Det är ju saker avallra största intresse, sora vi allesammans som arbetat i utskotten har varitsynnerligen intresserade av. Men arbetet har fått forceras på ett sätt somknappast är önskvärt. Så blir det en behandling alldeles i slutskedetav - raycket talar väl för att vi får gå in i julveckan och fortsättabehandlingen. Och jag måste säga att när det som här gäller planeringsfrågorborde det inte vara något orimligt krav att regeringen skulle ha planerat sitteget arbete så att materialet kunnat överlämnas till och utskotten itid. Låt raig sedan gå över på frågorna på planeringen för markoch vatten. Det är frågor om som här har sagts våraknappa resurser av naturtillgångar.