prot · FV0985 · 1972-12-31 00:00:00 — Jagtror alt varan är säljbar utan så här våldsamt ostenlativa uppslag sorrr vifinner i de största tidningarna, lät oss säga den störsla tidningen i dennasiad. Det finns en överdrift i reklarrrverksamhelen. Ser man delsamhällsekonomiskt och resursmässigl, torde del vara svårl att ställa sig uppoch säga atl den här reklamutvecklingen, sorn vi hafl hitintills och lycksfortsätta, är ur alla synpunkter ett konsumenternas intresse, så den skall manmåna om eller som någon talare sade här: Man borde ge ökade anslag till reklarnverksarnheten,sett ur konsurrrenlernas synpunkt. Jag förnekar inte att åtskilligt i reklamverksamheten ärnödvändigt. Att introducera nya varor torde vara ganska svårl orn rnan inleutnylljar reklarrrens medel. Och i den utveckling som vi befinner oss i är defsjälvfallet atl de nya varorna måsle ha sin chans. Den ulvecklingen har maningen anledning alt hindra. Därför är det inle fräga onr någt)l annal än alltlen här annonsskallen, som den är utformad i regeringsförslaget, kan dämpanågonting av övertlrifterna. Värre torde del inte vara. Skulle den lyckas metldetta, så tror jag ingen egentligen behöver söfia över del. Det har anförts från ett par av talarna - och delvar en repetition frän den debatt vi hade för jämnt ett är sedan - all härarnran i kollision rrieti gruntllagarna, med tryckfrihetsförordningen, och del ären så allvarlig situation all rnan över huvud laget inle bortle gör-anågonting. har jag svårl att få della att gå ihop, eftersom de bådautskoftsbe-länkandena och de båda propt>sitionerna hänger ihop. Man kan intesarntidigl säga atl vi nråste ha mera pengar till pressen och attfinansieringskällan är i kollision metl grundlagarna oclr avslå från allanvi.sa andra finansieringskällor. Del är bara ytterligare ett uttryck för afldel är så svårt all tänka logiskt när rrran är- tvirrgad alt länka säöverpoliliskt sorn en del av talarna tydligen tänker i den här frågan. Jag erinrar om tlen tiebatt vi hatle . Dåvar ju även tlen här gruntllagsmässiga frägan uppe lill överläggning, och jaglilliil rnig atl citera , professor och hög jurist, sorrr anses varasakkirnnig pä del här orrrrädel. Han säger all "åtgänier st)rii särskilluntlerlällar en skrifts utgivning, t. ex. ekonomiskt slöd från del allmännainle kan angripas såsom otillåtna hintler för utgivningen av andraskrifter". Del är ju ell rrrycket klart besked frän hans sitla. Jag kan vidare citera Ciustaf , soirr också är errhögt utbiltlad jurist rrred narrrn orrr sig i detta saninianhang. Han säger:"Av belydelse är vidare,atf den hindrande åtgärd, sorn avses med sistnärrrnda förbud, skall Nr 85 ha singrund i skriftens innehåll. - Även vid bedörrrande av vilka åtgärder som skola betecknas som hindersarnnra för tryckning och utgivningmåste hänsyn främst tagas till om åtgärden verkligen syftar till att angripa yttrandefriheten." Jag gör den korrrrnentaren till detta citat Skatt pa reklam, att detinte finns en stavelse, inte en bokstav, inte ett ktnnrnatecken i de ''''" härpropositionerna sorn andas någonting om alt rnan skulle förgripa sig på innehållet, på rätten att fritt föra fram sin mening i den aktuella En annan expert, , säger: "Det kanfastsläs att generella subventioner inte förbjuds av 'LF. Vissa selektivasubventioner faller också utanför TF:s förbud mot hinder därför att de delas utobert)ende av skrifternas innehåll." Slutligen säger även , sorn jag tillät rnigatt citera, beträffande frågan huruvida en skatt kan utgöra etl hinder enligttryckfrihetsförordningen, att rnan kan "i de flesta fall anta att en skatticke kan betecknas som ett sådant hinder. I varje fall synes rnan hell kunnautesluta en skatt som är ställd i relation till i vad mån verksamheten ärinkomstbringande och blott avser en procentuell andel av vinslen." Jagtillåler mig alt kommentera hovrättspresidenten uttalande påföljande sätt. Ingen skall väl bestrida att annonsverksamheten är eninkomstbringande verksamhet; 60-70 procenl av tidningarnas inkomster kommer juvia annonserna, för all citera . Ingen gör väl gällande att mankonfiskerar hela vinsten på annonserna med det förslag som i dagbehandlar. I den juridiska, grundlagsenliga debatten under fjolåretklarade vi väl av della, och tog med en bastant majoritet sittbeslut, medveten om invändningarna i fråga om det konstitutionella. Riksdagentog beslutet med mitt parti bakom sig, med och vpk bakom sig. Jagförstår inte att de här konstitutionella betänkligheterna skall behöva vägatyngre , eftersom situationen är enahanda. Den är möjligen litet bättredärför atl den ensidiga belastning, som man lade på tidningarna genomfjolårsbeslutet, är rimligare, riktigare och rättvisare , när man medkonkurrensneutraliteten som motivering lägger skatten även på andrareklammedia. Jag är inte säker på om det har förts fram i debatten häri dag - jag hann ju inte hit med detsamma när den började men just från det håll, där rnan nu riktar så starka angrepp mol annonsskatl och reklamskatt, har man ju gång på gång här i - om inte precis i denna lokal - framhållit hur önskvärt det skulle vara att vi kunde släppa loss den allrnänna reklamverksamheten i . Är man rädd orn de svenska tidningarna, är man rädd om den fria debatten och är rnan rädd om tidningarnas ekonomi, som en av de avgörande faktorerna för att kunna existera och föra en fri deball ja, då kan man helt enkelt inle acceptera att den förödande konkurrenskraft gentemot tidningarnas ekonomi, som en allmän reklamverksainhet i skulle innebära, släpps loss. Här finner vi återigen denna dualism som man uppvisar i debatten och som jag inte, när jag har försökt tänka igenom det hela, har kunnat hitta någon som helst förklaring till. Skatt på reklam, m. m. Del här var några anmärkningar som jag villegöra efter att ha suttit och lyssnat på debatten. Sedan skulle jag möjligen i all vänskaplighet kunna geherr ett råd. När nu riktar sig rnot annonsskaften -fördel ärju det han gör - borde han kanhända försöka övertyga sina bröder i denpolitiska allians som kallas mittenparlierna om det riktiga i hans kritik motannonsskatten. Han glömmer alldeles borl det. Det här var en uppgörelse niellanmitt parti och under fiolåret. Jag vill gärna ge ett erkännandeåt för atl det är ett parti som stär för uppgörelserna, ochföljaktligen har inle försökt springa ur uppgörelsen omannonsskatten , även om och andra talesmän för partietintar den ytterst förbryllande ståndpunkten att när det nu är fråga orn attgöra systemet rättvisare och riktigare gentemot tidningarna, så vill man intevara med. Jag vet inte vad det är hos som gör honomså känslig för den allmänna reklam som ligger utanför tidningsannonserna. Ärdet de här ganska skräpiga stora anslagstavlorna utefter vägarna om cigarretteroch och öl och vad det nu kan vara? Så särdeles miljötilltalande är deju inte, men det är de som kommer att drabbas av reklamskatten. Är det allade här reklarnlapparna som vi får i våra brevlådor och som mänga gånger är rättpåfrestande, därför att de kommer så tätt och är så många, när brevlådan skallviltjas och göras ren? Är det detta det är fråga om? Den stora och avgörande principiella frågan togcenterpartiet , när var överens rned oss om attinföra annonsskatten. är del fråga om att göra fjolårets reform riktigare -då backar ul. Jag vet inte hur man egentligen kan argumentera därvidlag.Jag satt och lyssnade på , och jag stryker under vad en annantalare sade här, atl argumentationen var väl inte så särdeles stark i sak utanmera av den här typen: "Detta tvingas jag all göra å ämbetets vägnar, somcenterpartistisk riksdagsman. Jag kan ju inle bryta hell med , ochföljaktligen får man då den här lilla biten med på vägen. Vi skall försöka säganej till reklamskatten." Min fråga till är alltså: Varför går herrAhlmark så hårt emot annonsskatten, när den ju ger den fria pressen sådanamöjligheter? Och om den fria pressen har ju här hållit ettengagerat anförande från kammarens talarstol . Om är beredd attställa sig upp och säga att han föreslår andra finansieringsvägar - ja, dåskall jag se på med litet större respekt. Men är beredd att så atl säga ta de pengarna direkl ur näsan? Nå, det kanskeär litet för mycket begärt. Men har ju haft tid på sig att tänkaigenom andra finansieringsvägar under hela det år som vi har diskuterat dessafrågor och som propositionen har legat på bord ochvarit föremål för utskottets behandling. Om jag här skall uppträda som riksdagsman och del är jag ju skall jag kanske också efter dessa kommentarer sluta medatt yrka bifall till betänkandena från skatteutskottet och från . Underdelta anförande övertog herr förste vice talmannen ledningen Nr 85 av kammarens förhandlingar. i (c) kort genmäle:----------------------------------- Jag noterar inte utan en viss tillfredsställelseden som jag Skatt pa reklam, tycker ganska lågmälda ton som finansministernanvänder i denna debatt, - '" till skillnad från några andra talare somhaft ordet tidigare. Det tycker jag är bra, ty det finns ingen anledning attriva upp några starka känslostormar i detta fall, i synnerhet inte närfinansministern argumenterar sorn han gör. sade nämligen att detär möjligt att vi kan dämpa något av de stora överdrifterna i reklamen, ochäven om det inte skulle lyckas är del väl ingen som blir ledsen för det.Ungefär så föll finansministerns ord. Och har ju den reklampolitiskamotiveringen för det förslag vi nu diskuterar plötsligt degraderats ganskaväsentligt. Också det tycker jag i och för sig är klokt, eftersom ju förslagetinte är så genomgripande. Då ligger tyngdpunkten i stället på denstatsfinansiella motiveringen. Som jag sade tidigare tycker jag också att denmotiveringen har minskat i styrka i och med den miljonrullning avomfördelnings-karaktär som vi har diskuterat under senare delen avvårriksdagen. Men det förhållandel atl vi inte går rned påreklanrskatten därför att vi tycker att förslaget är ganska dåligt innebär inteatt vi undandrar oss finansieringen av presstödet. Det är bara det att vi inteaccepterar parollen "krona för krona" i det fallet. Vi komnrer senarei vår alt rösta för skatteskärpningar, utan att föreslå helt motsvarandeutgiftsökningar. Där kommer vi också att ha täckning för det ökade presstödet. Sedan tycker jag också att det var klokt attfinansministern inte gick in på någon psykologisk analys av , fyvår motivering är helt enkelt att vi tycker att detta förslag inte är särskiltbra. Vi anser att det skulle ha vunnit på om vi fått på oss attdiskutera dessa frågor och i anslutning till reklamutredningens hela förslag. Vidare tycker jag inte det finns någon anledning förfinansministern alt vara besviken på oss i , därför atl vårarepresentanter i förhandlingarna har aldrig lovat att osettacceptera vilket reklamskatteförslag som helst. Slutligen angav i sitt anförande vårinställning till reklamen som sådan, och del gjorde han genom att citera ur vårparlimotion. Det var en korrekt reklam som där gav åt vår molion.Vi har den uppfattningen. Men det innebär inle all vi fördenskull okritisktsvär pä varje detalj i förslaget om hur reklamskatten skaU vara utformad. Fru andre vice talmannen () korl genmäle: Herr talman! Nej, tryckfrihetssynpunkterna väger inte tyngre - de väger bara lika tungt. Finansministern har som vanligt obegränsad tid till sitt förfogande och jag har . Därför hinner jag inte säga så mycket mer om detta. Men glöm inle, herr finansminister, vad hovrättspresidenten också sade, nämligen atl del inte räcker med sinnets renhet, redan möjligheten att i en åtgärd lägga in etl sekundärt syfte gör åtgärden tvivelaktig. Nr 85 Finansministern berörde frågan i vad män det är möjligt att till Onsdaaenden utlandet flytta över order inom den grafiska branschen och tjäna 74 rnai1972 någonting på det. Jag delarfinansrrrinisterns uppfattning att det inte finns ------- ;----------- nägontillfredsställande informalion orn delta. Ingen av oss är tydligen f pff/£ ai , tillräckligt informerad. Finansministern sade att man inte kan räknamed att detskall bli så mycket billigare. Har i proposilionen fått dessaverkningar analyserade på något sätt? Det finns ingen möjlighet, sägerfinansministern, att föra in sädana trycksaker i utan beskattning. Påden punkten åberopar finansministern . Men när vi studerat detta harvi funnit att det ligger någonting i generaltullstyrelsens påpekande. Om manklarar ut det här för sig, menar finansministern, så är det svårt att bliupprörd över vad som sägs om arbetslösheten inorn den grafiska branschen. Ja,har man klarat ul det här för sig? Har utredningen gjort det? Har man gjort deti propositionen? Liar rnan inom analyserat verkningarna?Över huvud taget brukar man inom finan.sdeparternentet vara mycket litetintresserad av verkningarna av sina egna förslag; i vafie fall är man inteintresserad av att lämna någon redovisning för sådana verkningar. används strukturomvandlingen som ett försvar. Det ärden svårigheterna inom den grafiska branschen anses bero på. Jag tror säkertatl det finns en viss sådan påverkan. Men det är väl särskilt angeläget attvara varsam med en bransch sorn redan av andra skäl är hotad. Den grafiskabranschen torde dessutom själv vara kapabel att uttala sig både ommöjligheterna alt flytta order till utlandet och om den aktuellasysselsättningssituationen. Skaffar man inle fram dessa pengar till presstödet, säger finansministern,riskerar hundratals människor att bli arbetslösa. Men vem är del som har sagtatl man inte skall skaffa fram pengarna? Vi anvisade en alternativfinansiering av annonsskatten och blev då rejält avhånade av finansministernför den finansieringsmetoden. använder sig finansministern av just denmetoden för att finansiera en del av skatteförslaget. Och vi tänker inle avhånafinansministern för det, men vi har, .sorn herr finansministern vet genom våraförslag, begärt en tidigareläggning. Den tidigareläggningen räcker för att fåin de pengar som behövs. Men var tar finansministern den dryga miljard somkommer att fattas i finansministerns eget budgetsaldo? Snyter han den ur näsaneller varifrån kommer den? Är det rimligt att argumentera orn några tiotalrniljoner, när herr finansministern själv har en brist på över en miljard? () korl genmäle: Det var tyvärr inte hell korrekt av herrSträng alt påstå att ingen har föreslagit några alternativafinansieringsåtgärder. I skatteutskottets betänkande flnns en moderat motion nr 1585 - redovisad. I den föreslås alternativa finansieringsätgärder. Varföravstyrker vi då punktbeskallningen av reklamen? Jo, vi anser och det har vi belägg för atl de företag som har väl utvecklade marknadsfunktionerhar hävdat sig bättre i en pressad konjunktur än 64 andra förelag. Vidare är det endast tack vare att de enskilda och kooperativaförelagen kan lämna stora tributer tUl samhällsfinansieringen som stalsmaklernakan laborera med punktåtgärder mol vissa företags arbetsfunktioner, vilka brytsut ur sitt sammanhang. Vi tycker del är lika förkastligt att beskattaarbetsfunktionen marknadsföring som att punkt-beskalla förelagens utnyttjandeav arbetskraft. Del är slutresultatet av företagens ansträngningar, redovisat iform av vinst, som skall beskallas. Resultatet blir nu enbart negativt försåväl samhälle som ekonomi. vill man alltså punktbeskatla en av företagensavsätlningsfunk-lioner för alt öka statens inkomster med 50 miljoner kronor.Det gör man i ett läge när man tvingas subventionera företagenslagerfunktioner, tUlgripa olika sysselsättningspoliliska åtgärder som kostarungefär . Genom denna skall kommer företagsvinsterna allminska med ca , lill detta kommer administrationskostnadernaoch ovanpå dem kanske nya utgifter för sysselsättningsskapande åtgärder. Vi vetatt varje arbetslös kostar samhället . På det viset blir detinget över. Varför inte titta på . Där har densocialdemokratiska regeringen sagt ell klart nej till en motsvarande skatt.Statsminister varnar t. o. m. för alt eflerbUda det svenska mönstret. Jag tyckte att viftade bort risken förarbetslöshet rätt så lättvindigt. Jag delar hans uppfattning att del kanskeinte är så svårt att inkassera skatten för del som trycks utomlands, men det ärju det lilla i sammanhanget. Låt oss säga att man tar avproduktionen och förlägger den utomlands. Del motsvarar 500 årsarbetare.Däremot är av annonsskallen inte aUs av den storleksordningen. Detsvåra för branschen är ju all man mister arbetet hemma i genom att detförläggs utomlands och inle att vi har elt kineseri vid gränsen, som vi mereller mindre kan bemästra. Skatt på reklam, m. m. HerrAHLMARK (fp) kort genmäle: Finansministern log upp två vikliga principerför vår presspolitik i , Det ena var när han sade att man inte alllid kan hamatematiska regler vid presstödet utan menade alt man skulle ha ganska lösabestämmelser och i stället visa förtroende för presstödsnämnden. Enligt minmening bör man eftersträva matematiskt verkande regler om det går. Annars blirdet alltid diskretionära beslut, dvs, beslut fattade inom slutna mm på gmndersom ofta är ganska vaga, Atl ha förtroende för presstödsnämnden, vilket alltså ärförtroende för dess majoritet, är litet svårt efter vad som har hänt i t, ex.Gävlefallet, I propositionen sade man att det "evenluellt" skulle blibidrag enligt nuvarande 17 §, skrev att det skulle varaen "generös tUlämpning", Men presstödsnämndens majoritet sade ändånej tUl , Vi har dessutom ingen aning om vUket jag sagt tidigare idebatten vad "reducerade bidrag i den mån förhållandena ger anledninghärtiU" innebär. Det finns inga som helst grunder på vilkapresstödsnämnden kan arbeta. Därför tror jag att det är bra atl man försöker fåmatematiskt verkande regler. Det är särskilt viktigt när subventionerna nu blirså slora 3 protokoll 1972. Skatt på reklam, m. m. som deblir här i , skall ju veta vad dess beslut betyder.Tidningarna skall veta vilka villkor de har att arbeta under. Och man börslippa enstaka beslut i statliga instanser om individuella tidningar. Annarsblir det risk för beroende, risk för anpassning. Det extrema exempel som bmkar anföras när man diskuterardella är vad som skulle ha hänt under kriget med . Är detverkligen sannolikt att den skulle ha fått ett väsentligt presstöd om reglernahade varit löst utformade och det också hade varit diskretionärl beslut i ensluten presstödsnämnd? är vi stolta över vad skrev underkriget. Man var det inte då från slatsmakternas sida. Så säger finansministern när han talar om den allmännamålsättningen för annonsskalten att det citat jag brukar åberopa känner haninte sä väl till. Ja, del är taget direkt från ljudbandet i en TV-intervju ijanuari . "Man skulle kanske säga så här. Avsikten är ju attklämma åt den allra störsla tidningen, de aUra största tidningarna, som skulleha en viss möjlighel att bära den där klämmen, men att hjälpa de små och mindresom inte har möjlighel atl leva vidare i samhället." Det visar alltsåregeringens inställning från böfian. Man skulle "klämma åt" vissatidningar. Sedan har slagit till reträtt. Han hartvingats till det. Han har ibland sagt att det är konsumenterna som betalar,ibland att det är alla tidningar som betalar men att de som har det sämstställt sedan får vissa subventioner som kompensation etc. Men vad avsikten frånbörjan var med annonsskatten, det visar finansministerns första uttalande i TV. vill inte "klämma åt" några somhelst tidningar. Del strider mot en liberal syn på en fri press ochopinionsbildningens villkor. Jag kan väl ge iStockholm rätt, när han förmodar att jag lägger tyngdpunkten på det rentfiskala i detta fall. Jag gör det helt enkelt därför atl det gäller att skaffafram pengar till det presstöd som tydUgen alla partier är ense om att viljaförbättra och dessutom till ett utökat distributionsstöd och etl utökatpartistöd. Därför får frågan vid delta tillfälle sin fiskala tyngdpunkt. Detförklaras också därav att utredningen fortsätter all arbeta. Utredningensträvar med det utomordentligt svårlösta problemet att försöka dimensioneraannonsbeskaltningen med hänsyn till annonseringens kvalitet, sedd från allmänsamhällelig synpunkt. Jag tror att det är en av de svåraste uppgifter man överhuvud kan ge sig på. Jag blir överraskad om utredningen lyckas men hoppas ialla fall att den skall lyckas, för det ligger rätt mycket av fin ideologibakom denna strävan efter dimensionering. Men att jag harlagt tyngdpunkten på det rent fiskala förklaras av att utredningen fortsättersitt arbete med andra delen av sin utredningsuppgift. Dessutom var det fråga omalt rädda tidningarna 1972. Följaktligen måste pengarna skaffas fram 1972. Enprecisering krona för krona kan väl inte ens finansministern vid varjetillfälle prestera, men skall ju skaffas fram. Utgiften på50 är kammaren tydligen helt enig om. Kammarensandre vice talman frågade om verkningarna på arbetslös- Nr 85 Jag förklarade i mitt första, rätt utförliga inlägg, Onsdaaen den atl närdet inte gär för en svensk annonsör och reklamman alt utomlands 24 mai 1972 producerasin reklam ulan skatt, eftersom den tas upp vid gränsen, kan----------- integärna den omständigheten all vi har en reklambeskattning eller en " pa re am, m m annonsskatt i och för sig spela någon roll för gradenav arbetslöshet. Däremot ärjag medveten om arbetslöshelsproblemet inom den grafiska branschen.Men del betingas, som jag också sade i milt första anförande, av andraomständigheter än skatten, som i delta avseende är neutral. Fm andre vice talmannen frågade vidare om intefinansdepartementet är intresserat av verkningarna av de förslag det läggerfram. Visst är vi det, men naturligtvis endast om vi räknar dem på de rättapremisserna. Verkningar på helt orimliga premisser, som inte har medverkligheten att göra, betraktar vi som en i och för sig intressantintellektuell statistisk gymnastik men som inle har så särdeles mycket all görai en debatt i denna mycket arbetsbelaslade kammare. Jag förstod inte det sista avsnittet i fru talmannensanförande, där hon talade om bristen på I miljard kronor i budgetsaldot. Tyvärrredovisar nästa års budget, som vi nu ser det, en brist på 3,6 miljarderkronor, så del är alltså mycket värre. Detta ger mig anledning att säga att maninle lättsinnigt kan bestämma utgifter på elt 50-tal utan altockså precisera de inkomster som behövs för att klara denna utgift. frågade om man punktbeskattar företagen.Ja, det är alltid intressant att fråga hur myckel företagen skall bära av dettaoch hur myckel som i sista hand spiller över på konsumenterna. den uppfattningen att företagen bär alltihop. Jag har i den mycketintensiva deball som jag fört i dessa frågor mötts av det argumentet, atl dellaegentligen är delsamma som en skatt på konsumenterna till sista kronan. Jag tror inte det finns några möjligheler att till enexakt beräknings slut klara ut vad som är vad i dessa frågor. Vi kännerallesammans lill de olika former av vinslregleringar och vinstdisposilioner somföreligger innan etl företag är framme vid sin nettovinst. Det är naturligtviskonkurrensläget, konjunkturen och myckel annal som avgör hur mycket företagetskall ta av sin egen vinst eller hur mycket det kan rulla över påkonsumenterna. Jag skulle väl tro atl konsumenterna får bära en del avkostnaderna om inte så här omgående, så i alla fall litet längre fram eftersom det i allmänhet blir på det sättet att konsumenterna i sista handmåste vara med och betala de utgifter som blir beslutade. Frägan är inte såenkel att del bara handlar om en punktskatt på företagen eller en extra skattpå konsumenterna; ingen kan säga var fördelningsgränserna härvidlag ligger. Det är klart att jag också har observerat att mina partivänneri har sagt all de inle har något intresse av att införa en reklamskatt där. Detta förändrar emellertid inte vår skyldighet att se till att pressen lever vidare och vår skyldighet att betala för att pressen skall kunna leva vidare. Det är möjligt att man i är mera likgiltig för om den poUtiska och samhällsbetonade pressen går ned på knä jag har inte frågat , eller någon annan, om detta, men jag skall 67 Skatt på reklam, m. m. göra detnär jag träffar honom.