prot · FV0999 · 1972-12-31 00:00:00 — Förhandlingarna leddes av herr förste vice talmannen. § 1 Upplästes följande till kammaren inkomna ansökan: Jag får härmed ansöka om ledighet från riksdagsuppdragett. 24/11 för att fullgöra mitt uppdrag som delegat för vidFörenta nationernas generalförsamling. Kammaren biföll denna ansökan. § 2 Föredrogs och hänvisades Kungl. nr 103 tUl försvarsutskottet, nr 104 till socialutskottet, nr 105 tiU , nr 106 tiU jordbruksutskottet, nr 108 till socialförsäkringsutskottet, nr 112 tiU utrikesutskottet och nr 113 tiU lagutskottet. § 3 Föredrogs och hänvisadesmotionerna nr 1710-1713 tiU finansutskottet och nr 1714 tillnäringsutskottet. § 4 Föredrogs och bifölls interpeUationsframställningarnanr 136172. § 5 Interpellation nr 173 om förbättring avbarntillsynsverksamheten Ordet lämnades på begäran tiU FruMARKLUND (vpk), som yttrade: Översikter av kommunernas budgetarbete i höstvisar att hårda prutningar gjorts bl. a. pä de sociala avsnitten. Anledningen därtill finns bl. a. att söka i det avtal som träffades meUan regeringen och om att inga kommunala skattehöjningar skulle genomföras. Detta avtal betecknades som en åtgärd som skulle gynna i första hand låginkomstgrupperna. Avtalets konsekvenser som framträ der särskUt skarpt i uppbromsningen av barntillsynsutbyggnaden och höjningen av daghems- och lekskoleavgifterna kommer att drabba 65 5 protokoU 1972. Nr 99 samma grupper. Familjer med låga inkomster får svårare att öka dem, Onsdaeen den eftersomden ena föräldern, oftast kvinnan, måste stanna hemma. Dettaär en sida av frågan och den som är särskilt märkbar nu i -------------- sambandmed kommunernas ekonomiskt trängda situation. minst lika viktig är densom har att göra med frågan om jämställdhet mellan kvinnor och män. Parollersom "Arbete åt alla" och allmänna resonemang om nödvändigheten attändra attityderna i samhället för att uppnå sådan jämställdhet svävar i luftensä länge inte den reeUa situationen ändras. Ett av de avgörande greppen för attåstadkomma en sådan ändring är just en utbyggnad av barntiUsynen, Förnärvarande finns bortemot 400 000 barn i förskoleåldrarna, viUcas badaföräldrar förvärvsarbetar. Endast för cirka en fjärdedel av dessa barn stårsamhäUet för tUlsynen. Sammanlagt finns över 750 000 barn i åldrarna 0-6 år.Eftersom det finns ca 40 000-50 000 platser i daghem och 80 000i förskolor, så kan inte mer än vart sjätte barn komma i åtnjutande av dennaform av tillsyn. Medde alarmerande tendenserna ute i kommunerna är det uppenbart att det inte blirmöjligt att förverkliga ens den nuvarande målsättningen att aUa barn medförvärvsarbetande föräldrar skall fä plats på förskola 1975. För att dettaskall nås krävs det 20 000 nya förskoleplatser , byggs ungefärhälften så många . Serman detta mot bakgrund av den tredje väsentliga aspekten på barntillsynsfrågan,nämligen barnens rätt till en utvecklingsstimulerande kollektiv samvaro, så ärtendensen än mer oroande. beräkningar att 300 000 barnskaU behöva förskoleplats är säkeriigen realistiska, men möjligheterna attklara detta behov är helt obefintliga, om nuvarande utvecklingstendenser även ifortsättningen blir gällande. Mednuvarande fördelning av kostnaderna mellan stat och kommun för t, ex.barnstugor och förskolor kan kommunerna inte klara grundläggande och viktigainvesteringar pä detta område. kommunisterna har i upprepademotioner krävt en fördelning där staten tar över en störte del av kostnaderna,exempelvis för daghemmen. Där har bl, a, ställts kravet om att staten skulle stäför lönerna åt daghemspersonalen, En sädan avlastning skulle förhoppningsviskunna leda till en utbyggnad av förskoleverksamheten, men för att en jämnutbyggnad skall uppnås över hela landet torde det krävas att staten tar sammaansvar på detta område som när det gäller . Medhänvisning tiU det anförda hemställer jag om kammarens tiUstånd att tillstatsrådet fä ställa följande fråga: initiativ, exempelvis i form av förstärkt ekonomiskt stöd tiUprimärkommunernas barnstugeverksamhet, för att därigenom motverkauppbromsningen av barntlUsynsutbyggnaden och höjningen av daghems- ochlekskoleavgifterna och 1 stället befrämja en förbättring avbarntillsynsverksamheten? § 6Interpellation nr 174 om arbetsmarknadspolitiska åtgärder i Väster- Nr 99 norrlandslän,m.m. Ordetlämnades på begäran tUl -------------------- HerrLORENTZON (vpk), som yttrade: Nattsvarta prognoser för arbetsmarknaden iVästernorrland, det var lokalpressens kommentarer till den senaste rapportenom arbetsmarknadsläget i länet. finns närmare 3 100 registreradearbetslösa eUer 800 fler än . Det gör sju arbetslösaper ledig plats. Bottenrekordet gäUer också antalet lediga platser, HärtiUkommer 1 500 verksamma i beredskapsarbete och 1 800 i arbetsmarknadsutbildning.Den verkliga arbetslösheten är alltså betydligt högre än den registrerade. Trots detta beräknas att det totala antalet arbetslösa ivinter kan springa upp till 7 000, Det utgör av de yrkesverksamma ilänet. De 28,2 mUjoner kronor som tiUfördes länet förarbetsmarknadspolitiska åtgärder i form av beredskapsarbeten är uppseendeväckandenog för denna vinter nedskurna till endast 5 mUjoner kronor. Trots massutflyttningen från söderut avfoUc i de bästa arbetsföra åldrarna är arbetslösheten synnerligen besvärande.Under åren 1965-1970 försvann omkring 10 000 arbetstiUfäUen i länet. Perspektivenär sålunda synnerligen mörka. Antalet arbetstiUfällen inom jord-och skogsbrukberäknas minska med omkring 6 000, För att bibehålla nuvarandebefolkningsantal i länet behövs 600 nya arbetstillfällen ,I stället betyder väntade företagsnedläggningar inom den närmaste tidenavskedanden av ytterligare 1 000 personer. Möjligen har den socialdemokratiskatidning rätt som sedan betecknade som"fattiglänet". Hur har denna negativa utveckhng kunnat pågå och fåttfortsätta årtionde efter årtionde? I har som bekant SAP haftsuverän majoritet även i , Ute på den s, k, friamarknaden har framför aUt genom SCA haft det dominerandeinflytandet, IndustrieU vanhävd har följt i dess spär, SCA har fått opererafritt och utan den minsta tanke pä de anställdas arbete och utkomst.Nedläggningen av SvartvU Samhället har gång pä gäng fått träda tiU efterföretagsnedläggningarna. har inte stäUts tiU ansvar.Skyddade verkstäder, som samhället fått anordna dä SCA avskedat folk ochnedlagt företag, är heller inte nu någon acceptabel lösning vare sig för deavskedade eUer för , Med stöd av det anförda hemställer jag om kammarenstillstånd att till herr inrUcesministern få rUcta följande frågor: 1, Är statsrådet beredd att medverka tiU att statligamedel för arbetsmarknadspolitiska åtgärder i form av beredskapsarbete anvisas för 67 i en utsträckning som motsvarar arbetslöshetens faktiska omfattning ochsom redovisats i denna interpellation? 2, Delar statsrådet uppfattningen att bolag som svarar förföretags nedläggelser skall åläggas skyldighet att anordna andra nya sysselsätt ningstillfällen och att sådana åtgärder skall vidtas innan de aviserade nedläggelserna blir ett faktum? Anser statsrådet att sådan industrieU verksamhet sombedrivits av bl. med upprepade företagsnedläggelser som följd motiverar framläggandet av förslag om lagstiftning mot industriellt vanstyre, och kan något initiativ i sådan rUctning påräknas från statsrådets sida? Denna anhållan bordlades. §7 Interpellation nr 175 ang. dispens från den kommunala renhållningslagen Ordetlämnades pä begäran tUl HertLEUCHOVIUS (m), som yttrade: Enligt beslut av riksdag antogs enny renhällningslag. En väsentlig förändring i förhällande tilltidigare regler blev att det kommunala renhållningsmonopolet kom att gälla helakommunen, inte bara s. k. hälsovårdstätort. Departementschefen anförde ipropositionen 1970: "Kommun bör aUtså i princip svara för atthushäUsavfall tas om hand och forslas bort inte bara som fränhälsovårdstätort utan även från glesbebyggelse inom kommunen." Den nyalagen innebär inte blott en skyldighet för kommunen att fullgöra sin uppgiftutan också en skyldighet för den enskilde att låta kommunen ta bort avfallet.Kommun har också möjlighet att införa renhållningsmonopol för annat avfall somkommunen anser lämpligt att själv låta ta hand om. Också begreppet hushållsavfall fick enligt den nya lagenett vidgat innehåll. Därom skriver departementschefen i propositionen;"Oavsett om det är att hänföra till sopor, köksavfall eUer annan dyUkorenlighet i HvSt:s mening bör vidare till hushållsavfall räknas sådantskrymmande avfall som t. ex. utrangerade möbler, cyklar och barnvagnar liksomöverblivna läkemedel, giftiga eller eljest miljöfarliga preparat som användes ihemmen eller för trädgårdsbruk." Eftersom den utvidgade kommunala renhållningslagen äveninnefattar jordbruk uppstår problem både för kommunerna och för dem som"drabbats" av lagen. För många jordbrukare ter det sig onödigtbyråkratiskt och kostsamt att de, som tidigare, ej skall kunna ta hand om sitteget hushållsavfall. Irritationen över den nya lagen har också varit stark päsina håll. Visserligen kan kommunen, när särskUda skäl förehgger, avlänsstyrelse befrias frän skyldighet att ta hand om avfall från vissbebyggelse, t. ex. lantgårdar, men det synes som om denna dispensregeltillämpas högst oenhetligt. Med hänsyn till de erfarenheter som vunnitsborde det varamöjligt att fä till stånd enhetliga dispensregler, där särskild hänsyn tas tillbl. a. lantbrukets speciella problem. Med stöd av vad här anförts hemställes om kammarenstillstånd att tiU herr jordbruksministern ställa följande fråga: Är herr statsrådet villig att, med hänsyn tUl de erfarenhetersom nu vunnits angående tUlämpningen av den kommunala renhållningslagen, vidtaåtgärder för att fä till stånd mera enhetliga dispensregler med särskUtbeaktande av lantbrukets problem? Denna anhållan bordlades. §8 Interpellation nr 176 ang, avtalet mellan staten och Ordetlämnades på begäran till HerrTURESSON (m), som yttrade; KritUcen mot Radio-TV har blivitallt intensivare. Ett tecken pä detta är den kraftigt tilltagande strömmen avärenden hos radionämnden, som har att uttala sig om sända program mot vilkaanmälan inkommit, 1970 gjordes 228 anmälningar, 1971 413 anmälningar och ibörjan av hade redan inkommit 390 anmälningar. Av radionämndensyttranden framgår att mänga av dessa anmälningar synes omotiverade, men ialltför många faU har de anmälda programmen och programinslagen varit av denarten att de föranlett mycket skarp kritik av radionämnden. De anmälningar som radionämnden får att behandla grundarsig ofta på anmälarens uppfattning att programmet eller inslaget bryter motradiolagens krav pä opartiskhet och saklighet eller på annat sätt ter sigstörande. Det torde också vara med utgångspunkt i kritiken motSveriges Radio just för bristande objektivitet och allsidighet och för denutbredda benägenheten till s, k, härd vinkling som även det ansvarigastatsrådet, utbildningsministern, offentligt medgivit att det föreligger någotav en förtroendeklyfta mellan och foUcrörelserna, en förtroendeklyftajag mera genereUt tror föreligger mellan och svenska folket. Kritiken mot kan enUgt min mening med fogriktas icke blott mot här redan nämnda förhållanden utan även mot dengenomsnittliga kvaliteten pä framför allt televisionens programutbud. Detsärskilda ansvar som monopolställningen i detta avseende lägger på SverigesRadio synes mig inte tiUfredsstäUande uppfyUt, har ett antal program och programinslag förekommitsom för en bred opinion tett sig synnerligen stötande och olämpliga. Vidare hartecken framkommit pä att en större undersökning vore önskvärd av hurskolprogramverksamheten i radio och TV motsvarar kravet pä opartiskhet ochsaklighet. Vid de tillfällen reaktioner mot enskUda program kommittill uttryck i har de som regel avvisats med hänvisning till attsädana frågor skall prövas av radionämnden. Om emeUertid ingen genereUförbättring Ni"99 kan märkas utan snarare enförsämring, och radionämndens verksamhet Onsdaeenden samt radiolagens och radioavtaletspåbud sålunda inte har åsyftad verkan, 18 oktober1972 synes mig en mer övergripandediskussion nödvändig, -------------------- §19 i avtalet meUan staten och har följande lydelse: "Finnesskäl antaga att bolaget brutit mot detta avtal, äger Kungl, Maj;t påkallautredning i frågan genom utredningsmän, vUka utses enligt lagen om skiljemän.Om utredningen ger anledning tiU det, äger Kungl, Maj:t uppsäga avtalet," Mot bakgrund av vad jag här anfört hemställer jag omkammarens medgivande att tUl herr utbUdningsministern fä ställa följande fråga: Finns det, enhgt herr statsrådets mening, skäl att aktualisera en tiUämpning av § 19 i avtalet meUan staten och ? Denna anhållan bordlades. § 9 Interpellation nr 177 ang. staters rätt attnationalisera naturtillgångar m. m. Ordet lämnades på begäran till (vpk), som yttrade: USÄ:s och de övrigaimperialistiska staternas ekonomiska krigföring mot de socialistiska staternaunder efterkrigstiden blev av flera skäl ett fiasko, även om den gjorde storskada och detta inte endast där den var avsedd att skada, "Omkring 1953hade det bhvit tydligt att embargopolitiken inte kunde åstadkomma de verkningarsom dess mest hängivna anhängare hade hoppats på", konstaterar i sin bok 1947-1967, s, 86 (Stockholm1968), Imperialisternas ekonomiska krigföring har emellertid fortsatt i andrariktningar, ;s ekonomiska blockad mot består aUtjämt. Framför allt används den ekonomiska krigföringen för atthindra ett sönderfall av det koloniala och neokoloniala systemet och håUa deunderutvecklade länderna i det tillstånd av nationellt beroende, politisktförtryck, lyxliv för marionettjuntorna, misär, hunger och analfabetism för debreda massorna, korruption och ekonomisk stagnation, som överallt tycks utgöraförutsättningen för att de multinationeUa bolagen skaU göra maximala profiteroch kunna planera för en trygg framtid. Frågan om den chUenska kopparn visar hur ett multmationeUtbolag med privaträttsliga argument och en tjänstvillig domstol kan sätta folkrätten ur spel och åtminstone för skapa enorma svårigheter för en suverän stat, som söker ta hand om sina egna rikedomar och använda dem i det egna folkets intresse. beslutade en domstol i på begäran av om kvarstad pä betalningen, , för en skeppslast chilensk koppar, som väntades till fransk hamn med ett västtyskt fartyg senare, 70 Den chilenska staten fömtsatteshäfta i skuld till Kennecott och övriga USA-baseradebolag, vUkas koppargruvor och andra tUlgångar i Nr 99 nationaliseradesgenom ett enhälligt beslut av ChUes tvåkammarparla- Onsdaeen den ment,kongressen, den 11 juh 1971, inleddes en undersökning jg oktober1972 beträffandede vinster som dessa bolag haft t,o,m, --- 1970,Oskäliga vinster skulle dras av från det belopp som bolagen ansågs böra ha iersättning för de nationaliserade tillgångarna. offentliggjordesresultatet av undersökningen. De oskäliga vmsterna hade beräknats rill 774miljoner dollar (). Det ansågs att avdet investerade kapitalet ut&jorde en rimlig och normal profit,Änaconda-bolagets genomsnittliga årliga vinst under dessa beräknades till21,och Kennecotts tiU . Frågan om ersättningen för de nationaliseradekoppargruvorna hade dock ännu inte slutgiltigt avgjorts i när den franskadomstolen genom sitt kvarstadsbeslut tog ställning för Kennecotts påstående attden suveräna staten häftade i skuld tiU bolaget i fråga. Beslutetoffentliggjordes först , inleddes i de presidiemöte, och jag hade då tiUfälle lyssna till ett tal avpresident med den första officieUa kommentaren tUl denfranska domstolens beslut. "Jag tror inte det är nödvändigt att än en gångbetona att denna latinamerikanska kontinent, rik på naturtillgångar ochmänskligt kapital, vars foUc har rätt tiU sin egen existens, inte kan fortsättaen fåfäng kamp mot okunnighet, misär och hunger", sade president och kopparns betydelse för gav han en utförligredogörelse, som jag anser det vara motiverat att direktcitera: "Detta bolag vände sig först till de chUenskadomstolarna, och när utslaget gick emot det, vände det sig utan hänsyn tiU de mest elementära moraliska principer tiU domstolarna i ett annat land, ett främmande land, för att få vad som förvägrades det av domstolarna i mitt land. Men mer än så. Dessa bolag gör anspråk på koppargruvorna, som enligt våra lagar från tillhör den chilenska staten. Vi kan tUlförsäkra dem rätten i överensstämmelse med chilensk lag, att diskutera beloppet för ersättningen här,--- Jag viU bara påminna er om vad vi i verkligheten är: ettland som är helt beroende av en enda produkt koppar. Låt mig med några få ord säga något om vad denna röda metall betyder för oss - av våra inkomster i utländsk valuta och av vår nationalbudget. Under mänga år visste vi aldrig något om produktions nivån, vi visste inget om marknadsförhållanden, och självfallet hade vi aldrig något att säga till om på något sätt när priserna bestämdes, Jag viU berätta för er, kamrater och vänner iVärldsfredsrådet, att om vi anger investeringarna av utländska bolag, somexploaterat vår koppar, tiU , så är detta engenerös uppskattning. De har tagit ut ur iprofiter. Få personer känner tiU att enligt författningen ochaUdeles oavsett det eventuellaersättningsbeloppet-------- måste fortfarande betala 726 miljonerdoUar tiU de banker som gav kredit till dessa bolag. återinvesterade inte sina profiter utan lämnade åt oss den tunga 71 skuldbörda som de dragit pä sig för en utvidgningsplan somdärtiU var ineffektiv.----- Glöm inte dessa siffror som representerar ettutveckhngslands drama. Genomsnittspriset för ett pund koppar var 1970,föll tUl 49 och kommer med all säkerhet inte att nå den siffran1972. producerade vi mer koppar än . Ändå hade vi enminskning av inkomsten pä nära 175 miljoner doUar. kommer vi trots allasvårigheter vi haft att producera mer än 1971, men vi kommer att fä mindreinkomster än 1971. Tänk pä vad detta betyder, särskilt när i likhet medandra länder säljer biUigt och köper dyrt genom den valutautveckling sommanipuleras till förmän för de stora ländernas intressen, i främsta rummet tiUförmän för det dominerande kapitalistiska landet. ChUe tvingas betala mycketmer för vad det importerar. Jag har redan sagt detta, men jag tror det är absolutnödvändigt att understryka det sä att man förstår den tragedi som liderunder och kommer att lida under : för att köpa livsmedel, för attköpa läkemedel, för att köpa utomlands de förnödenheter som den industriellasektorn behöver måste vi göra av med mera pengar för att fä samma varumängd,jag upprepar, samma varumängd - mera. Kopparpriset går ner,kreditmarknaden är stängd för oss, vi förvägras kortfristiga krediter lika väl somkrediter frän de multinationella bankföretagen, och som ett resultat avdollarns devalvering går priserna upp på de produkter vi måste skaffa. Med lidelse, med kärlek, med tro på folket, med vetskap omatt folkets framtid finns hos dess bam köper vi den mjölk vi inte producerarför att ge åtminstone en halv liter mjölk till varje barn i . Priset påtorrmjölk har gått upp, från per ton rill 960. Det betyder att vimed den yttersta ansträngning och genom att göra av med samma belopp 50 miljonerav vår magra budget - kan ge av vad vi hade planerat. Mellanaugusti och september gick vetepriset upp med per ton. Vi tror inteatt det kommer att fortsätta på den nivån, men nuvarande internationellahandelssystem slår hårdast mot länder som värt, som producerar råvaror och somvågar kämpa för sitt ekonomiska oberoende. Det är därför jag hyllar er ,ni, kämpar för rättvisa, rättigheter och värdighet för de underatveckladeländerna. Jag talar klarspråk så ni ska förstå vad vårt lands drama är, det ärutvecklingsländernas drama, de som kämpar för sin frihet och sin värdighet. Endast en stark universiell medvetenhet, som brännmärkerdessa bolag, som har inflytande över vissa regeringar, som finansierar ochstöder dem, kommer att göra det möjligt för värt folk att leva utanexploateringens spöke eller, ännu värre, hotet om inbördeskrig." kommer kvarstadsbeslutet inför högre rätt iParis. "Vilket domslut som än blir det definitiva från de franskadomstolarna så har en avsevärd skada gjorts mot ", var den franskatidningen kommentar i en ledare . "Kennecott hargjort sin framstöt när myndigheterna i underhandlar omnya kontrakt för försäljning av koppar ." I samma ledare påpekades att Kennecott utan tvivel valdeen fransk domstol, dels därför att den franska juridiken är hårdare på dettaområde än exempelvis den tyska , dels också därför attFrankrike "i oljekonflikten med hade förmånen av ". Enligt tidningsuppgifter är två sovjetiska lastfartyg medchilensk koppar på väg till , och det antas att Kennecott kommer attsöka göra samma manöver här som man lyckats med i . pä en handelssida i att "det kan dockinte helt uteslutas att frågans avgörande blir ett politiskt beslut, därregeringen får avgöra vem som skall anses som ägare av kopparn", I enandraledare i under rubriken betonades att frågan om kopparlasterna "främst är ettpolitiskt avgörande". "Enhgt de fattiga ländernas ståndpunkt vid bör fattiga länders naturtillgångar över huvudtaget inte utnyttjas för vinster åt rika länder. harhåUit folk nere i fattigdom . Det räcker." Det bistånd som gett eller ställt i utsikt tillChile, nu senast en utvecklingskredit som uppgår till ochlöper på 50 är, är självfallet högt uppskattat. Ett klart besked om att Sverigeockså verkar för att skall ha fri tillgång till den svenska marknaden ifråga om försäljningen av koppar skulle i nuvarande situation betyda ännumycket mera än det direkta bistånd som ger och planerar att ge. Det ärdock framför allt genom utvecklingen av de egna rikedomarna ochproduktivkrafterna som skall komma ur det fruktansvärt tunga arv som regeringenAllende övertagit från det förgångna. Med hänvisning till det anförda hemställer jag omkammarens tillstånd att till herr utrikesministern fä rikta följandeinterpellation: Är statsrådet beredd att ge en redogörelse för regeringenshållning till frågan om suveräna staters rätt till nationalisering med specielltonvikt på nationalisering av de USA-baserade kopparbolagens tillgångari ? Denna anhållan bordlades. §10 Interpellation nr 178 om åtgärder för att skapa sysselsättning för ungdom Ordetlämnades pä begäran till HerrJONSSON i (fp), som yttrade: av de arbetslösa är enligtarbetskraftsundersökningen för september ungdomar . 46 000 ungdomarhar sökt men inte fått jobb. Ungdomen har således drabbats särskilthårt av den omfattande arbetslösheten, framför allt genom att de unga är på vägatt göra sin debut på arbetsmarknaden. Utbildningsexplosionen kulminerar mitt iden värsta arbetslösheten . Företagen, men också stat ochkommun, har tvingats tiU enbetydande återhåUsamhet med nyanställningar. Fördubblingen av löneskatten mitti vintern förstärker denna återhåUsamhet. Genom att det inte finns en allmänsysselsättningsförsäkring står också flertalet arbetslösa ungdomar utanförsäkringsskydd vid arbetslöshet. De rent personliga problemen - inte minst självkänslan -för den som bhr arbetslös är betydande och får inte nonchaleras. Det gällerinte minst de ungdomar som med starka förväntningar kommer ut från olika skoloroch som inte får något jobb. Kontakter med företag, insritutioner,studievägledare och arbetsförmedlare visar att villrådigheten inför framtideni dag är stor bland många ungdomar. De flesta som hör av sig tiU företagen föratt få jobb är från början djupt pessimistiska om sina möjligheter attkonkurrera om de fåtaliga arbetstillfällena. I arbetslöshetens spår följer allvarhga sociala problem.Den verklighet som möter ungdomen i framför allt de stora städerna ärhård. Narkotika- och alkoholmissbruk ligger nära till hands. Allt som kan görasför att skapa sysselsättning för ungdom måste göras. Håglösheten måste brytas. Låt mighär ta upp två särskilda problem: Fler praktikplatser kunde skapas. Många ungdomar måste hapraktik i sin utbildning. Praktiken är också värdefull för att skapa kontakter,erfarenheter och bredare meriter. En mycket stor del av ungdomen har enutbildning vilken är inriktad pä yrken som framför allt finns inom denoffentUga sektom.