prot · FV0956 · 1972-12-31 00:00:00 — Förmånga kan det kännas besvärande att vända sig till kuratorerna med klagomål somavser annan sjukhuspersonal på samma sjukhus. Att vända sig tUlsocialstyrelsens ansvarsnämnd eller till justitieombudsmannen om förhållandensom patienten är missnöjd med kräver initiativ som patienten kan ha svårt attta och som sjukdomen kan omöjliggöra. Enligt låginkomstutredningen är det eller 179000 av de vuxna svenska medborgarna som anser sig ha blivit felaktigt ellerorättvist behandlade inom sjukvården. Den här frågan har också tagits upp av , som bildades av en gmpp i. A. patienter som ansersig ha blivit negativt bemötta, felbehandlade eller lidit ekonomisk skada ochonödiga fysiska och psykiska obehag. Föreningen betonar vikten av ökatinflytande i vårdmiljön, t. ex. genom sjukhusombud, vilka inte får stå iekonomisk eller annan beroendeställning till vårdinstitutionen. Även ompatientföreningen inte har något stort antal medlemmar är dess existens ochdess verksamhet ytterligare ett tecken på behov av någon form avvårdombudsmannaorganisation som står fri från vårdinrättningarnas reguljärapersonal. pågår försök med patientombudsman vidMölndals lasarett på initiativ av sjukhusdirektören som är f. d.läkare. Han sade till "att han som läkare funnit att många av mtinerna inomsjukvården snarare är till för sjukhuset än för att möta patientensbehov". Han har lång erfarenhet som läkare. i är inteanställd på sjukhuset, men hon finns på . Hon sadehäromdagen tUl : "Det viktigaste är att jag kan jobbasnabbt och ge besked till den som klagar. Det är nämligen mycket viktigt attpatienten snabbt får rapport om vad som kan göras för honom eller henne.Utredningen ska inte behöva ta halvår." den 12 aprU 1972 Patientombudsmän och vårdombudsmän m. m. 5 protokoll 19 72. Nr 56 Chefsläkaren betonar också att det är viktigt med Onsdaeenden snabba åtgärder: "Vi vill görasjukvården bättre och få nöjdare patienter, 12 aorU1972 "®" ' '' "® hindranågon som viU stäUa t. ex. en läkare tUl ansvar att --------------------- gå tUl . EventueUa anmälningar kanemellertid ibland och värdombudsmän m. m. .- - jU f n p,. Även om patientombudsmannen i inte exakt svararmot motionsförslaget, är det glädjande att där har startatdenna försöksverksamhet. Det bör kunna ge värdefulla erfarenheter för enutbyggnad av liknande verksamhet tiU flera områden och flera sjukhus tiU hjälpför flera människor. Jag ber, herr talman, att få yrka bifall tUl reservationen1 till socialutskottets betänkande nr 3, vUket innebär bifall till motionen333. Det är emeUertid inte bara inom vårdområdet som det kanvara svårt för den enskilde att ta till vara sina rättigheter. Dagens komplicerade svenska samhäUe bygger i hög grad påatt den enskilde medborgaren känner till lagar, förordningar och bestämmelsersamt har faktisk möjUghet att hävda sina rättigheter i olika avseenden. undersökningar ser verkligheten annorlunda ut. Mångamänniskor i dagens är vad som med ett nytt begrepp kan betecknas som"politiskt fattiga". Och utredningen har klarlagt att det är mer än 1miljon av den vuxna befolkningen som själva inte kan överklaga myndighetsbeslut och inte heller känner någon som skuUe kunna hjälpa tiU med det. DenpoUtiska fattigdomen kan sägas ha tre element: Man känner intetUl lagama, vet inte vilka rättigheter man har, Även om mankänner tUl sina rättigheter vågar man inte utnyttja dem. Självtilliten är svag.Att åstadkomma en skrivelse tUl en myndighet bUr ett oöverstigligt hinder. Man saknarkontakter och människor som vet hur man skall ta till vara sina rättigheter ochframföra sina synpunkter. Den poUtiska fattigdomen hänger nära samman med materiellfattigdom. Höginkomsttagare är inte poUtiskt fattiga i något av de tre härangivna avseendena. Bland de extremt lågavlönade är det däremot nästan entredjedel som uppges inte kunna författa en skrivelse och överklaga enmyndighets beslut och inte heller känner tUl någon som skulle kunna hjälpa tillmed detta. Dessa människor har mycket svårt att t. ex. ta till vara sinarättigheter enligt kollektivavtal och hyreslagstiftning. Det är givetvis inte lätt att med enkla motåtgärder brytaden politiska fattigdomen. Den är i stor utsträckning en del i en allmänt besvärlig social situation för många människor i Välfärdssverige, Det nära sambandet meUan politisk fattigdom och låg utbildning, låg inkomst, social isolering osv, ställer krav på insatser i jämlikhetsskapande syfte på en rad samhällsområden. Uppsökande verksamhet i vuxenutbildningen, ut byggnad av barndaghem så att kvinnan får ökad valfrihet, insatser för att ge invandrarna bättre anpassningsmöjligheter och möjligheter att tidigare delta i landets poUtiska Uv utgör några exempel på samhällsåtgärder som på motverkar den politiska fattigdomen. De förslag till reformer för bl. a. närdemokrati som fört fram 130 verkar givetvis i samma riktning. Men också på kortare sikt bör det vara möjligt att vidtaåtgärder som ökar de faktiska fömtsättningarna för aUa medborgare att göra siggällande i samhället, få sina synpunkter framförda och sina rättigheterrillvaratagna. Motionen 1017 pekar på några sådana tänkbara åtgärder. Jag skall här endast ta upp ett av de förslag somdiskuteras i motionen 1017, nämligen frågan om en "allmänhetensombudsman" i kommunerna. I de sociala centra som är under utbyggnad i kommunernaoch som i flertalet kommuner sannolikt kommer att bli en realitet under1970-talet borde finnas åtminstone en person, som på heltid kunde ägna sig åtfolk som behöver söka rättelse i olika angelägenheter, typ enklare skatteproblem,hyresmål, frågor i samband med låneansökningar etc, alltså över huvud taget aUavardagliga problem som måste lösas genom kontakter med myndigheter. Det är mångasådana ärenden för vilka man varken ekonomiskt eller praktiskt kan anUtaadvokat. Ofta finns det för dessa ärenden heller ingen ordinarie tjänsteman,som är lämplig eUer vUlig att hjälpa till och som den som behöver hjälpdessutom snabbt och enkelt kan nå. Personen i fråga, t, ex. benämnd"aUmänhetens ombudsman", skuUe kunna bli litet av den gamla tidenssakförare på landsbygden. Lämplig utbildning för denne tjänsteman skulle kunnavara socionomut-bJldning, t. ex. på den administrativa linjen. Tjänsten somallmänhetens ombudsman skulle marknadsföras intensivt via dagspress, kommunalainformationsorgan, anslagstavlor osv. Samtliga hushåll borde kontinuerligtupplysas om att det fanns dylika tjänster. Utskottet hänvisar i sitt betänkande tiU att de kommunalasocialnämnderna har tiU uppgift att lämna råd och upplysningar ochannat bistånd till allmänheten, men kommer inte ifrån det faktum att dennaverksamhet begränsar sig tiU vad som rör socialvården och angränsande områden. Det är en överhängande risk att dettaspeciella problem försvinner i de överväganden angående lämpliga kortsiktigaförslag för att lösa låginkomstproblemet som en särskild gmpp inom kanslihusetär sysselsatt med. Därför bör begära åtgärder och förslag fränregeringen ägnade att bl. a, genom konkreta åtgärder av i motion nr 1017angivet slag motverka den poUtiska fattigdomen och ge fler medborgare faktiskmöjlighet att ta till vara sina rättigheter. Jag ber, herr talman, att få yrka bifall tUl reservationen2 i socialutskottets betänkande nr 3. Patientombudsmän och värdombudsmän m. m. HerrERIKSSON i Bäckmora (c): Jag kan i stort instämma med föregåendetalare, men jag vill ändå i egenskap av motionär framföra några synpunkter iden här frågan. Den snabba expansion som kännetecknar utbyggnaden av densvenska sjukvården har ställt stora krav inte bara kostnadsmässigt utan även påhela personalsidan. Den pågående arbetstidsförkortningen ochrationaliseringsverksamheten har gjort att patientens behov av den nödvändigapersonliga kontakten har allt mindre kunnat tillgodoses. Patienten upplever denhär situationen så att han har ringa eller inga Nr 56 möjligheter att få tala ut om sinabekymmer och kunna påverka sin egen Onsdaeenden situation så länge han är hänvisadtill ett omhändertagande. 12 aoril1972 detta förhållandet om vederbörandesaknar anhöriga som har tid att Patien tombud små n och vårdombudsmän m. m. lyssna ochtränga in i de svårigheter av både praktisk och speciell natur som patientenunder sin sjukdomstid oroas av. I sådana sammanhang anser vi motionärer det särskiltönskvärt och motiverat att en utomstående person med erfarenhet av ochkunskaper om människovård i vidare bemärkelse kan inträda som hjälpare ochrådgivare. Även om utskottet ställer sig negativt till en vidareutvecklingav en patientombudsmannainstitution inom svensk sjukvård tror jag att en sådanreform förr eller senare kommer att växa fram inom den sjukvårdandeverksamheten. Ungefär samma motionsyrkande behandlades av förra åretsriksdag. Utskottet hänvisar till detta och redovisar samma inställningsom då i frågan. Därefter har emellertid det inträffat - som utskottet ocksåframhåller att landstings hälso- och sjukvårdsnämnd förraåret beslöt införa en kontaktmannainstitution och att och länslandsting har startat en försöksverksamhet med en mottagare avpatientobservationer, en patientombudsman, vid , som ocksåföregående talare nämnde. I och med detta anser jag att frågan har tagit ett ellerkanske två steg framåt sedan vi behandlade motionerna tidigare i riksdagen.Därmed kommer också andemeningen i och min motion tillutförande i praktisk försöksverksamhet. Eftersom vårt motionsyrkandesammanfaller med det yrkande som finns i reservationen till utskottsbetänkandetber jag, herr talman, att med detta få yrka bifall till reservationen. I detta anförande instämde i (c). i (s); Det finns motioner som likt galten Särimneri dyker upp vid varje riksdag, antingen i sitt gamla skick elleruppiffade med något nytt inslag. 1 det här betänkandet från socialutskottetfinns ett par sådana motioner som är bekanta . i och i Bäckmorakommer således tillbaka med sin motion om försöksverksamhet med en av statenanställd vårdombudsman, och m. fl. yrkar på att SPRI skall uppmanasstimulera huvudmännen till försöksverksamhet med regionala vårdombudsmän. Dessutom har en ny variant sett dagens ljus. I en motionbegär i åtgärder för att motverka den s. k. politiskafattigdomen. I en debatt om socialhuvudtiteln tillätjag mig säga några ord om den motionen, och jag har ingen anledning att ändrade slutsatser som jag då drog av motionen och dess innehåll. Utskottet avstyrker alla dessa motioner. Vi inser att deär välmenande, men det är nog egentligen allt som kan sägas om dem. Det räcker inte med bara välmening; det måste också finnas någon realism bakom de '32 motioner som man lämnar in ochreserverar sig till förmån för. Sedan jag sagt detta vUl jag självfaUet understryka attdet är angeläget att patienternas intressen tillgodoses så långt möjligt, såatt de inte kommer bort i något slags sjukvårds- eller socialvårdsbyråkrati.Men jag tror själv uppriktigt inte att de förslag tUl lösningar sommotionärerna och reservanterna antyder är någon framkomlig väg för att nå detresultat som åsyftas. Med anledning av de liknande motioner som förelåg förraåret beträffande vårdombudsmannafrågan underströk utskottet då att man intehelt saknar resurser att hjälpa parientema till rätta. Det finns en rad organsom har till uppgift just att vaka över att patienternas rättigheter tas tillvara. Vi pekade på , , länsläkarorganisationen och åtskilligtannat. Utskottet underströk också att de av medborgarna valda ombuden, dvs.landstingsmännen i första hand, är ansvariga för all sluten sjukvård och attdet är dem man skall vända sig till för att få rättelse om någonting skullevara felaktigt. Utskottet påpekade vidare att det finns en kuratorsorganisationsom direkt har till uppgift att ge patienterna råd och hjälp och bistånd ipersonliga angelägenheter. Utskottet menade också att det trots detta kundefinnas tillfällen då patienterna var desorienterade och upplevde brister inomsjukvården. En riktig information om patienternas rättigheter skulle vara avstort värde, och det finns anledning att understryka just den saken. Jag ser i dagens nummer av att direktören iLandstingsförbundet säger ungefär detsamma men på ett kanske ännubättre sätt än jag här gjort. "Viktigare än att tillskapa vårdombudsmän ochförtroenderåd på sjukhusen är att upplysa patienterna om deras nuvarandejuridiska rättigheter." Han säger vidare; "Landstingsförbundetarbetar just nu fram en mall för de patientbroschyrer som många sjukhus redanger ut." 1 dessa skrifter, säger , "börpatienterna upplysas om rätten att se sin egen journal liksom om möjligheternaatt klaga till sjukhusdirektion, landsting och ansvarsnämnd omde anser sig felaktigt behandlade". Jag tycker att inlägg i är sävärdefuUt och så väl understryker vad utskottet framhållit att jag gärna harvelat citera vad han sagt. Jag har uppehållit mig vid referat av vad utskottetanförde , och vi har anfört ungefär detsamma om de motioner sominnehåller exakt samma krav som motionerna den gången. Ett par av de talare somtidigare varit uppe i debatten har anfört att det finns landsting som gjortförsök att åstadkomma en kontaktmannaorganisation, bl. a. landstingen iStockholms län och i . Såvitt jag nu vet har man intefått tillräckliga erfarenheter av verksamheten, men jag är övertygad om attkuratorerna kan ge patienterna både snabbare och kanske bättre hjälp än ensådan ombudsman som funnits vid exempelvis . Denombudsmannasysslan har skötts av en informationssekreterare, knuten tilllandstingets kansli; jag ger mig inte in på en bedömning av och landstings åtgärder, men jag vill påpeka att jag inte tror att de problemsom man i motionerna efterlyser en lösning på kan den vägen. den 12 aprU 1972 Patientombudsmän och vårdombudsmän m. m. Nr 56 Jag vill sedan säga några ordbeträffande motionen om "de politiskt Onsdaeenden fattiga" detta skall välvara något slags komplement till talet om de 12 april1972 - - nyfattiga, som vi diskuteradeför . --- -_-------------- tycker jag att båda uttrycken är mycket dåligt underbyggda. Patientombudsmändärför inte anledning att spilla alltför många ord på detta motionskrav; och värdombudsmän möjligen förvånar jag mig över att det finnsutskottsledamöter som har '' '' funnit anledning att reservera sigtill förmån för den motionen. säga tUlmotionärerna och reservanterna att utskottsmajoriteten understryker vikten avatt samhällsinformation lämnas och att den blir mer upplysande än vad som ärfallet. Därom är vi tydligen alla överens. Utskottsmajoriteten anför också: "Densamhällsinformation som sker genom annonsering i dagspressen bör enligtutskottets mening ytterligare utökas. Därigenom åstadkommer man den bättreinformation, som efterlyses i motionen." som detta skulle ge ett ytterligare stöd åtdagspressen skulle alltså allmänheten få en bättre information om de frågor somkan vara aktuella. Jag vill mycket starkt understryka vad utskottet anfört idetta faU. Vidare skuUe jag vilja fråga i : Hur mångaombudsmän skulle det egentligen behövas för att lösa de problem som han är uteefter att finna en lösning på? Utskottet säger för sin del att det i desociala nämnderna finns foUc som sysslar med dessa frågor . Det behövsföljaktligen inte någon påbyggnad på de organen. Jag tror inte att det är pådet området en ändring skulle behöva komma till stånd, utan jag anser att detvore mycket värdefullt om informationssidan kunde utökas. Utöver vad jag refererat om socialnämnderna harutskottsmajoriteten pekat på att socialutredningen har tUl uppgift att klargörahur verksamheten med bl. a. service och annat skall utformas . Vihåller på att genomföra en reform i fråga om samhällelig rättshjälp; förslag omförordnande av offentligt biträde i ärenden som angår den personligarörelsefriheten inom mentalvärden, nykterhetsvården, barnavården m. m. harframlagts . Utskottet pekar vidare på att det finns anslag tUl defrivilliga organisationerna från såväl staten som kommunerna och landstingen. Förslaghar också framlagts om finansiering av allmänna samUngslokaler. Allt dettakommer att verka i positiv rUctning inom det fält där motionären ochreservanterna har rört sig. Mot den bakgmnd som jag här tecknat avstyrker utskottetmotionen och reservationen i det här avseendet. Under debatten om betänkandet har det sagts en del som jagskall be att få göra några korta kommentarer till. Jag vill först säga attlåginkomstutredningen tydligen kan åberopas i alla sammahang - det finnsknappast något område där man vill väcka motioner där intelåginkomstutredningen kan komma in på något sätt. i nämnde något om att människor får liggapå sjuksalarna och i korridorerna eller hur orden nu föll. Det är klart att man någonstans måste ligga när man tas in på ett lasarett, men hur skall patientombudsmannen kunna hjälpa till i det avseendet? Om jag blir intagen på ett sjukhus är det väl för att få vård; och inte blir jag hjälpt på 134 vare sig det ena eller andra sättetdärför att en patientombudsman skulle komma ochfinnas intUI mig. Det bör sägas med en gång att det överväldigande antaletmänniskor som är på sjukhus inte ligger där i veckotal, utan vårdtiden är 4-5dagar; de människorna kan knappast ha något behov av en patientombudsman. Inomlångtidsvården är det klart att många människor ligger inne ,men det saknas inte organ som kan göra det möjligt för dem att få sina önskemåltillgodosedda och sina synpunkter beaktade. Med andra ord tror jag att vi, omvi använder de organ vi har inom sjukvården och på annat håll, gott skall kunnaklara de uppgifter det här är fråga om. sade också någonting om en läkare som gjortett uttalande i . Han skulle vara en framträdandesjukhusadministratör, om jag fattade det rätt, och han skulle bl. a. ha anförtatt det finns många brister. Då undrar jag: Varför har man inte tidigareförsökt lösa de problemen? Varför upptäcker man dem först nu? Det finns säkerligen mycket mer att säga medanledning av vad som anförts, men sakförhållandena har inte ändrats sedan viförra året tog ställning till liknande motioner. Därför finns ingen anledningatt göra annat än yrka bifall tUl utskottets hemställan beträffande demotionerna . När det gäller motionen om de "politiskt fattiga"finns heller ingen anledning att spilla fler ord. Jag ber,herr talman, att få yrka bifall till utskottets hemställan. den 12 aprU 1972 Patien tombudsmän och vårdombudsmän m. m. HerrOLSSON i () kort genmäle: i är ledsen över attvi från folkpartihåll så ofta kommer med krav som gäller vidgat medinflytandeför människor på många olika områden. Det är kanske tråkigt för med samma argument och inga nya eller kanske utan argument gång på gångdiskutera dessa frågor med oss liberaler, men vi ämnar återkomma med dessamotioner till dess de blir bifallna. får faktiskt finna sig idet. efterlyste en större realism i de förslagsom framläggs från folkpartihåll. Jag undrar om inte ändå är densom inte har upplevt den verklighet som ligger bakom kraven. Jag ville rekommenderahonom att läsa bok till en medpatient, dagbok och måste få älska. Dessa tre böckerskildrar något som är en verklighet för många människor . Jag tror att detvore nyttigt för dem som har att handlägga sociala frågor här i attläsa sådana böcker och ta dem på allvar. DN anordnade en diskussion mellan chefRexed och . Jag citerar ur : "ger ingen trygghet ochdet är ju bara läkarna som kan överklaga. Det är sällan någon blir fälld, menarMalin. säger att läkarna tvärtom anser att nämndenblivit strängare. Men framför allt finns det en mängd ärenden som inte hörhemma där och som patienten borde ha möjlighet att påtala." Hur, frågarman sig, om inte genom en patientombudsman? "Dåligt uppförande,aggressivitet t. ex. Här borde något slags klagomur inrättas påsjukhusen." Det ärprecis detta som vi från föreslår. framhåller vidare att vi måste gripa oss an detta problem Nr 56 genom ytterligare upplysning. Javisst, det är bra, men det är inget Vi vill ha bådeupplysning och någon människa för patienterna 12 anril1972 P vårdområdet att vända sig till. -------------------- Beträffande de politiskt fattigaskulle jag kunna läsa upp mängder av Patientombudsmän siffror för , vilka tyder på att det verkligen är fråga om en ochvårdombudsmän ggijtet också här. Siffrorna talar sitt klara språk. "' '' sekunder kvar av min repliktid ochkan inte gå in på dem, men jag gör det gärna i enytterligare replik, om vill förlänga denna debatt. Till sistfrågar : Varför har inte försök gjorts att lösa dessaproblem tidigare, om man har känt till dem genom de läkare som nu hartagit upp dessa frågor? Vad vi har att ta ställning till är hur vi Vi har möjlighet att lösa dem genom att fatta positivabeslut, som stimulerar berörda myndigheter till insatser på detta i (s) kort genmäle; Jag kommer nog att överleva folkpartietsresonemang om vad som brister på vårdområdet. söker med ljus och lykta efter någonting atthänga upp sitt politiska arbete vid. är det sjukvården som folkpartisternaägnar sitt intresse åt. En gång i världen talade de om kösamhället. Det har viavverkat på bostadsområdet och andra områden. är inte det aktuellt längre,utan nu tjatar man om sjukvården. Men man glömmer att det finns politiker somär valda just för att sköta dessa saker. Vad gör landstingsmän?Har de inga kontakter med de människor som vistas på vårdinrättningarna? Leverdessa landstingsmän helt enkelt avskilda från all verklighet? Själv uppleverjag såsom landstingsman att människor vändersig till mig ellerandra landstingsmän, vilket är precis vad de skall göra. Det är ju de politisktvalda som skall ta ansvaret för och utveckla dessa ting. Jag har en känsla avatt motionärer och reservanter bara tror att det är att skrivanågonting vackert så är problemen lösta. Jag upprepar min fråga: Vad skall en patientombudsmankunna göra åt dem som ligger på sjuksalarna och som i beskrev ibörjan av sitt anförande? Skall patientombudsmannen hålla dem i handen? Detmåste väl ändå vara några konkreta ting som människorna skall få upplysning om.Då kan de få denna upplysning via kuratorer och andra existerande organ. I Värmlandslän - jag sade att det kunde ske i län kan folkpartietstarta en försöksverksamhet av den art som nu försöker genomdrivavia . I alla landsting är representerat. Varför görni ingenting där, alltså där ni konkret kan påverka utvecklingen? Ni talar omnärdemokrati. Ni har närdemokratin i landstingen; varför gör ni ingenting där?Det tycker jag är en central fråga i detta sammanhang. Sedansäger i att jag kan läsa om det här i böcker. Javisstkan man läsa mycket i böcker! Många intressanta ting som han talade omkan man säkerligen få veta genom att läsa, men jag har en känsla avatt det är bättre att ha kontakt med verkligheten än att läsa 136 böcker av det slag där de härfrågorna tas upp; det är inte säkert att de alltidbehandlar de sakfrågor som föreligger. Jag skall inte ge mig in på citat beträffandeansvarsnämnden. Det är inte läkarna som kan klaga hos , utan detär allmänheten som kan klaga på läkarna, och kan sedan säga atten läkare har gjort det eller det felet. Så är det i verkligheten. i KU (fp) kort genmäle: Jag noterar med vemod att iHuskvarna vill glida ifrån det allvarliga ärende som vi nu diskuterar och göraett generellt angrepp på . Men här är det ju ändå fråga om människorsom lider. Låt oss nu håUa oss till deras problem och de beslut som vi skallfatta inom det här husets väggar. Jag kan räkna upp initiativ frånfolkpartister i olika delar av landet. Det exempel som jag nämnde från Mölndalkom också tUl på initiativ från vårt parti, även om det gick en omväg över ennämnd inom . Det är alltså de konkreta förslagen i utskottetshemstäUan och i reservationerna som vi har att ta ställning till, och jagtycker att vi borde hålla oss tUl diskussionen om dem. Jag noterar också att inte med ett enda ordkommenterade påstående att det behövs något slags klagomur påsjukhusen såsom en instans mellan patienten och ansvarsnämnd. Det räcker inte med att läsa böcker, säger .