prot · FV09130 · 1972-12-31 00:00:00 — Jag skall nu bara läsa två rader, som inte har blivitupplästa. Därmed kanske jag förekommer någon av de andra talarna. Det stårlängst ned på s. 4 i trafikutskottets betänkande nr 1971: Ang. begärd utredning om förlängning av ostkustbanan Ang. begärd utredning om förlängning av ostkustbanan "Beträffande de för utredningsarbetets verkställandeerforderliga åtgärder torde det få ankomma på Kungl. Maj:t att ta ställninghärtill." Det var ett förtroende som utskottet visade Kungl. Maj:t men somherrar och tycks ifrågasätta, detta trots att åtminstone herrSellgrens namn står under utskottets betänkande. Först skulle jag vUja säga att det tydligeninte behövs så mycket för att herr statsrådet skall bli mörkrädd. Den som slårin öppna dörrar tror jag emellertid är herr statsrådet själv. Jag avslutadenämUgen mitt anförande med att säga att det är bra vi har kommit i gång. Detväsentliga är att vi verkligen får i gång denna utredning. Vad gäller sjöfarten finns den medtagen iutskottsbetänkandet, och jag kunde därför inte underlåta att ta upp den.Meningen var väl inte att man i det här avseendet skulle ha med kravet på enhel trafikpoUtisk utredning, utan det var fråga om vilka effekter på sjöfartensom olika utbyggnadsalternativ kunde ha eller vilka effekter en utveckling avsjöfarten kunde ha på järnvägstrafiken. Det är alldeles klart att SJ känner väl till norrastambanans både bekymmer och glädjeämnen. Jag tror inte att SJ, när SJ bedömernorra stambanan, hittar några glädjeämnen. Den del av norra stambanan som svararmot parallellsträckan från södra upp till är en besvärligdel. Om jag inte minns fel gäller för hela sträckan nedsatt hastighet; man kanaUtså inte köra där med normal godstågshastighet. Dock har den normaltaxeltryck, dvs. samma som huvudbanenätet i övrigt. Jag kan säga att jag i stort sett är nöjd medkommunikationsministerns svar och finner det vara väsentligt att utredningenhar kommit i gång, även om den inte har fått den omfattning som trafUcutskottethar förordat - vi skall inte här tvista om tolkningar. Statsrådet sade ocksåatt de två avslutande raderna i utskottets betänkande innebar ett förtroende.Jag kan understryka det nu också, eftersom jag var med om att skriva under detnär utskottets betänkande utformades. Jag skall inte citera mera, men jag vill barapåpeka att det i klämmen står "förlängning av ostkustbanan m. ".Som jag sade i mitt förra inlägg måste orden "m. rimligen gällastambanan med hänsyn tiU vad som står tidigare i betänkandet och de motionersom fanns att behandla. Statsrådet sade att man inte kan lägga alltför mycketutredningsarbete på SJ. Jag uppfattade det så, att det delvis är därför manbegränsar sig tUl ostkustbanan. Litet senare sade statsrådet att problemen på stambananinte är okända för SJ, och det tycker jag i så fall talar för att SJ skullekunna klara av att ta detta på en gång. Intressant och betydelsefullt är gör avvägningen mellan de olika alternativen i ett sammanhang, så att manfår en riktig bedömning av frågan. Jag tycker också, herr talman, att det är bra attutredningen om OKB nu har tUlsatts, men det hade varit bättre om den också hadekunnat gälla stambanan. För att undvika ett missförstånd mellan herrWinberg och mig vUl jag säga att jag angav att SJ väl känner till förhållandenapå norra stambanan närmast därför att SJ såvitt jag förstår måste väga in demvid sina bedömningar av eventuella nya stora investeringar i ett nyttjärnvägsbygge. Det är inte länge sedan bara somSJ meddelade Kungl. Maj:t hur det var ställt med kapaciteten hos järnvägarnaupp emot . SJ har där angivit att kapaciteten på norra stambanan ärganska hög och att det är ganska täta tågförbindelser på vissa sträckor men bedömer det som realistiskt att kunna klara den trafik som man väntar sigunder framåt. Det var liksom bara detta jag hade i tankarna när jag sadeatt när SJ nu skall pröva ett nytt järnvägsprojekt utefter kusten mot ,föreställer jag mig att SJ vid det arbetets utförande har klart för sig vad somdå kommer att hända med den befintliga järnvägen och också meddelar detta tUlKungl. Maj:t, som i sin tur skall meddela detta tUl . Detta måste skeför att vi skaU kunna göra även den bedömningen när vi skall talaom järnvägsnätets totala utformning. Om ökad utbyggnad av riksvägar i län m. m. Jag tycker att kommunikationsministernssenaste inlägg var utomordentligt värdefullt. Jag kan då tolka honom så att hanförväntar sig att när SJ:s utredning om ostkustbanan är färdig, ligger däriockså en bedömning av ostkustbanan i relation tUl stambanan. Överläggningen var härmed slutad. §10 Om ökad utbyggnad av riksvägar i län m. m. Herr kommunikationsministern erhöll ordet för attbesvara () framställda interpellation, nr 218,och anförde: har frågat mig om jag är bereddatt genom en utökning av investeringsvolymen eller omdisponering medverka tUlatt närings- och regionalpolitiska synpunkter blir bättre tUlgodosedda iKristianstads län och att i konsekvens därmed vissa angivna objekt kangenomföras eller i varje fall påbörjas 1977. Som nämner i sin interpellation pågår förnärvarande den i vägkungörelsen föreskrivna revideringen av flerårsplanerna förvägbyggandet. De nya planerna, som kommer att omfatta ,upprättas med utgångspunkt i de direktiv som Kungl. Maj:t lämnat tUl vägverket.Dessa dUektiv baseras bl. a. på de uttalanden som jag gjorde beträffandevägplaneringen i årets statsverksproposition och som sedermera godtogs avriksdagen. Flerårsplanernaskall, enligt bestämmelserna i vägkungörelsen, faststäl- Om ökad utbyggnad av riksvägar i län m. m. las avstatens vägverk eller - i fråga om de planer där vägverk och länsstyrelse inteär överens - av Kungl. Maj:t. avser att faststäUa de nya planernaomkring . Med hänsyn härtUI finns det inte anledning för mig att nugöra några uttalanden om speciella vägprojekt. Jag ber att få tacka kommunikationsministernför svaret. Det var mycket kort. Svaret kan innebära ett löfte. Det stårnämUgen i svaret att planerna ännu inte är fastställda. Sålunda kan det tänkasatt det finns ett utrymme för en ändring av de siffror som under ettförberedande skede angivits. Det kan också innebära likgiltighet för en sak.Flerårsplaner skall enligt gällande författningar uppgöras av . Detförberedande arbetet görs dock nere på länsplanet. ger direktiv ochtalar om de projekt verket önskar prioriterade i en plan. I förevarande fall har gett en planeringsram somi runt tal omfattar 125 miljoner. Detta gäller riksvägar - jag håller mig helatiden tUl den del av planläggningen som gäller riksvägar. Där har somsagt gett en planeringsram för på 125,7 miljoner. Vidare har mangivit anvisningar på vUka projekt som skall ingå i planen. Dessa projektomfattar lika mycket eller något hundratusental kronor mer än den planeringsramsom är given. De projekt, som man vill ha inbyggda i planen, är om manbortser från ungefär 3 miljoner - helt knutna tUl två Europavägar, som gårgenom länets nordvästra hörn. Det är E 4 och E 6. Planeringsramen som vägverkethar givit direktiv om omfattar alltså två projekt som ligger i länets ena hörn. Jag vill som bakgrund tUl dessa fakta ställa vadkommunikationsministern har anfört i årets statsverksproposition. Jag villinte slå det i ansiktet på kommunikationsministern, utan tvärtom vill jag sägaatt uttalandet mottogs med stor tUlfredsställelse. Kommunikationsministernsäger att han har bedömt den planering som har skett tidigare och som bl. a.legat tUl grund förvägplanen men förordar ett utvidgat utvecklingsarbete:"Syftet med det av mig förordade utvidgade utvecklingsarbetet bör sammanfattningsvisvara att ta fram ett underlag, som gör det möjligt att klarlägga och värdera degrundläggande sambanden mellan väginvesteringar och vägnätets standard å enasamt bebyggelse- och näringslivsutveckling å andra sidan. Utifrån ett sådantunderlag bör en utveckling ske av planeringsmetodiken, som gör det möjligt attmed utgångspunkt från en given investeringsnivå på ett bättre sätt än hittUlsbedöma och prioritera vägbehoven inom ramen för en tUl regionalpolitikenlämpligt anpassad vägpolitik." Litet längre ned fortsätter han; "1 avvaktan på denarbets- och tidskrävande utvecklingen av en mera generellt tUlämpligplaneringsmetodik, som inrymmer möjligheter tUl vidare samhällsekonomiska ochregionalpolitiska hänsyn, bör enligt min mening även på kortare sikt ett ökatutrymme under vissa förutsättningar kunna beredas för regionalpolitiska hänsynvid överväganden beträffande väginvesteringar och andra åtgärder påvägområdet." Detta uttalande tog trafUcutskottet fasta på ochunderströk ytterhgare de synpunkter som departementschefen anfört:"Utskottet vUl för sin del kraftigt understryka vad departementschefensålunda anfört. Den integrerade väg- och trafikplanering som böreftersträvas måste vidare ske i nära kontakt med samhäUsplaneringen i stort ochi högre grad än hittUls samordnas med en aktiv lokaliserings- ochregionalpolitik." "En sådan målsättning ger också departementschefenuttryck för" när det talas om hur man skall bedöma trafiksäkerhetsmässigaoch mUjömäs-siga synpunkter. "Han anser emellertid att det även på kortaresikt bör finnas möjlighet att i särskilda fall komplettera de renttrafikekonomiska utvärderingarna med samhällsekonomiskt betingade hänsyn tUlbehovet av speciella regionalpohtiska åtgärder. Härvid åsyftas vägprojekt avsärskild regionalpolitisk betydelse där de samhälleliga vinsterna uppenbarligeninte oväsenfligt kan överstiga vad som följer av en rentrafikvinstkalkyl." Läget är sålunda att det finns klara uttalanden om att manskall ta regionalpolitiska hänsyn, hänsyn tiU befolkningsutvecklingen och tUlnäringsfrågorna i ett län. Det har kommunikationsministern själv initierat. Åandra sidan har i den planläggning som gäller framåt investeringarnahelt lagts på två Europavägar som går genom länets ena hörn. Dä skickade ut sin vägplan, där den snälltoch hyggligt följer de direktiv som var givna, skrev man bl. a. att om deårligen anslagna medlen tUl byggande av riksvägar inte blir större än preliminärtanvisade flerårsplaneramar kan de företag som enligt mening ärangelägnast efter dem som föreslås ingå i flerårsramen omläggning av väg 21och väg 10 - inte påbörjas och således intefärdigställas . "Detta inger allvarligabekymmer och föranleder att i detta sammanhang framhålla attvägarna E 4 och E 6 utan att de undervärderas ur länets synpunkt dock i främstarummet får anses vara vad vUl kalla huvudriksvägar. Genom attpraktiskt taget hela rambeloppet åtgår tUl dessa vägar kommer såvitt inteanslagstUldelningen blir större utbyggnaden av för länet i viss månbetydelsefullare vägar att eftersättas och avsevärt försenas." Jag tycker det är nästan något av katastrof attriksvägnätet i ett län skall helt vUa , då båda de vägarsom jag nämnt i min interpellation flera andra exempel skulle kunna anföras är av sådan betydelse för länet att de redan för länge sedan borde ha varitutbyggda. Den ena vägen går genom länets mest industrialiseradeområde. En bit av den vägen är så smal och har sä dåliga vägkanter att man intekan köra förbi varandra utan risk för trafikolyckor om det är dåligt väder. Denandra vägen som jag har nämnt går genom ett område som på grund av den storajordbruksrationaliseringen i första hand undergår en mycket markeradstrukturförändring och där man sålunda inte kan räkna med lokalisering avföretag eller andra åtgärder för att skapa arbetstUlfällen åt den frånjordbruket friställda befolkningen, om det inte finns vägar dit som ärframkomliga. Om ökad utbyggnad av riksvägar i län m. m. Om ökad utbyggnad av riksvägar i län m. m. De anvisningar som är givna står icke i överensstämmelsemed de uttalanden som gjordes vid vårriksdagen. Det är därför som jag har velataktuahsera det här ärendet. Jag är för min del gammal soldat. Vi hade mångainstruktioner. a. stod det i en instmktion, som jag mycket väl kommer ihåg,att om jag som överordnad fick reda pä att någon underordnad höll på att göraen sak som inte stod i överensstämmelse med utfärdade direktiv, så var jagskyldig att rätta tUl saken. 1 annat faU ansågs jag vara meddelaktig i det felsom möjligen komme att begås. Det är inte fråga om något brott här, men jag vill gärnabringa tUl statsrådets kännedom att så ligger det tUl om inte statsrådet redantidigare har haft möjlighet att granska det här, men jag förmodar att det skuUevara en alltför stor arbetsbörda för ett statsråd att gå igenom alla de planersom utarbetas. är det i alla faU bekant här att den berörda planen ärupplagd på ett sådant sätt att jag tUl kommunikationsministern skulle vUjaställa frågan, om kommunUcationsministern själv anser att dessa direktiv står iöverensstämmelse med de uttalanden som är gjorda och som enligt svaret påinterpellationen skall vara normgivande för den planläggning som sker. och jag har egentligen ingadelade meningar om vad som skall bli slutprodukten av det som riksdagenbeslutade . Jag behöver inte upprepa något av de av mig gjordauttalanden från behandlingen i kammaren vid det tillfället som upp. Det finns klara uttalanden från om att det är en nyvägpolitik som vi har startat. Därom var också enig . Det är fråga om en ny vägpolitik så tUl vida att vivisserligen anser, att det tunga vägnätet kräver all respekt och allt beaktandeför att kunna ta hand om de tunga genomgående transporterna, som måsteombesörjas i vårt land bl. a. för utvecklingen av vårt välstånd, men att dettainte får ställas i konflikt med den regionalpolitik som vi i dessa avseenden juockså är ense om. Denna regionalpolitik måste, om den över huvud taget skallvara värd namnet, bygga pä kommunikationer och kommunikationsmöjligheter av enviss kvalitet, och i detta sammanhang kommer vägfrågorna in. Jag tänker inte eftersom inte heller gjortdet - i denna debatt gå in på de direktiv som har utfärdats för detflerårsplanearbete som beskrivit fÖr län. Jag villbara konstatera att totalramen för det förarbete som pågår för Kristianstadslän och som refererat tUl i interpellationen det är ännu intefärdigt, och vi skall väl vänta på resultatet av det - enligt interpellationentycks bli förbehållen ett par stora vägprojekt. Som jag sagt i och kanske någon gångtidigare kan det dröja någon tid innan den nya politiken tränger igenom heltoch fullt. Vi skaU enligt denna satsa också på vägar ute i periferin, även omde inte har ett sådant trafikunderlag som vi har krävt när vi harbestämt var vi skall anslå medel tUl vägbyggen. Den nya vägpolitiken innebärnämligen att man skall satsa på vägar även exempelvis inom områden med Kommunsammanläggningar innebär att de sammanlagda småkommunerna ute i perferin i den nya storkommunen märker att de får mycketlängre avstånd tiU kommunhuvudorten, och bara detta är ett skäl bland många föratt man skall tänka på vägarna också inom sådana områden, även omtrafikunderlaget där i sig kanske inte skulle motivera någon kraftigaresatsning. Det finns många andra skäl som jag angav och som också kommer ihåg från diskussionen om denna förändrade synpå väginvesteringarna. Dessa tankar skall alltså nu tUlämpas, och de haråtergivits i de direktiv vUka gått ut som förberedelse tUl detflerårsplanearbete som nu beskriver för län. Det ärnästan ordagrant detsamma som det som jag anförde från kammarens talarstol ivåras. Jag kanske då begagnade ytterligare någon formulering som jag inte hadenu. Jag kan upprepa att jag här i kammaren sade, att ett ökatutrymme skall beredas för regionalpolitiska hänsyn vid övervägandenbeträffande väginvesteringar. Jag konstaterade att man för att kunna medge ettsådant utrymme i investeringsramarna kanske får räkna med att vissatrafikstarka och ur andra synpunkter angelägna vägbyggnadsprojekt därmedkommer att få anstå något eller i förhållande tUl vad somursprungligen angivits i och länsmyndigheternas planer. Jag kan gottupprepa detta, eftersom vi naturligtvis skall se tUl att den nya vägpolitikenskall få ett genomslag i det praktiska livet. Det är väl det som ute efter med sin interpellation. frågar om jag har observerat vad som pågår.Ja, helt oinformerad är väl jag inte, men gå in i det pågående arbetet ute i länenoch ute i vägdistrUcten skall jag naturhgtvis inte. Det får först bli ensammanvägning mellan vägverk och länsstyrelse, och känner tUl attom dessa parter blir överens, så fastställer man ju planen. BUr länsstyrelsenoch inte överens, går ärendet tUl Kungl. Maj;t för skiljedom. Men jagvUl tUlägga en sak. Skulle det visa sig, när vi får klara beslut om hur man hartänkt sig prioriteringen , att planen i någotlän markerat avviker från den inriktning i fråga om vägmedlens fördelning somriksdagen, dessutom en enig sådan, har fastlagt så sent som , då finnsdet naturligtvis enligt min mening anledning att observera det. Då harbeslutet, som det sagts här, inte trängt igenom, och då får vi se, herrHenmark, vUka åtgärder som får vidtas. Om ökad utbyggnad av riksvägar i län m. m. HerrHENMARK (fp): Tack för samstämmigheten i uppfattningen här!Statsrådet måste väl också se tUl att fördelningen sker efter de direktiv somregering och riksdag samfällt har givit. Det är genomförandet av det beslutetsom jag delvis saknar, om planen fastställs i den form som den har . Det är klart att man kan tänka sig att gingetvärs emot . Det blev då regeringens sak att direkt bestämma. Jag troratt vi har en länsstyrelse i vårt län som vUl försöka samarbeta med de centralamyndigheterna och med regeringen. Därför har den, såvitt jag vet, inte velat motsätta sig de synpunkter som har anfört. 5 protokoll 1972. Om ökad utbyggnad av riksvägar i län m. m. anledningenförmodar jag att sålunda kommer att fastställa planen, tylänsstyrelsen har icke motsatt sig de anvisningar som givit. Ä andrasidan har framhållit i samband med att den skickade upp sittförslag tUl plan som inte var någonting annat än helt enkelt en avskrift avvad självt hade sagt att man beklagar att det inte blir medel tUlvägar som ur länets synpunkt kan anses vara viktigare. Jag förmodar att i enlighet med direktiven försin verksamhet givetvis måste se på frågorna ur rikets synpunkt. Det åliggerväl ett centralt ämbetsverk, och det är möjligt att ur rikets synpunkt bör degenomgående stora Europavägarna ha prioritet. Men nere på länsplanet har manväl rätt att se litet mer begränsat på frågorna. måste tänka pålänets näringsliv och på att en del av länet håller på att avfolkas. Om vi intekan ge stöd i form av vägar och annan samhällsservice som ett område behöver,så kommer vi snart nog att få göra länet tiU stödområde och ge stöd på detsättet. Och det tror jag inte ur samhällets synpunkt är bUligare. Jag tror attdet vore bättre att man försökte hålla en landsdel uppe. Och det gör man genomatt ge den normal service på olika områden. Det är ingenting som speciellt ärkommunikationsministerns sak - det gäller hela samhällslivet men vägarna haren utslagsgivande betydelse. Det är givetvis riktigt att man inte skall lägga sig i deolika ämbetsverkens uppgifter, men å andra sidan förefaller det mig möjligt attdet, när statsverkspropositionen skall utarbetas, på något sätt ordnas så får börja investera och följa det program om vilket statsrådet själv harsagt att vi kanske kan börja tUlämpa det , innan förslagen har hunnitvärka igenom i form av en ny planeringsmodell. Jag skulle vUja uttala den ivriga önskan och förhoppningenatt de här synpunkterna blir beaktade i samband med att planerna nu skall börjafullföljas och verkställas. Vi är i ett litet dilemma, , somändå är en stor fråga så tUl vida att vi måste klargöra ansvarsfördelningen.Det är och i varje län som skall börja görabedömningen av hur den här flerårsplanen skall se ut. 1 sinom tid träffaslänsstyrelse och vägförvaltning och diskuterar de kommande fem årens vägbyggeni länet. Jag utgår ifrån som självklart att man då har länets sakkunskap påplats. numera med lekmannainflytande och vägförvaltningenskall naturhgtvis inte, med det kunnande på speciellt vägområdet som debesitter, vara främmande för vad det län de representerar kan anses ha för kravpå sitt vägnät . Kan då dessa två instanser enas ibedömningen av vägbyggandet framåt, skall det mycket till för attKungl. Maj:t skall gå in. För vad gör Kungl. Jo, Kungl. Maj:tdiskvalificerar ett samarbete mellan en lekmannastyrelse ochstatens representant i länet på vägområdet, nämligen . Jag kanaldrig tro att det skulle uppfattas som något annat än en direktregeringsstyrning av de här frågorna. Om däremot någon av dessa - vägförvaltning ochlänsstyrelse -känner sig det minsta osäker på hur bedömningen gått tUl ärförhållandet ett annat. Om inte tycker att tagittUlräcklig hänsyn tUl länets intresse jag knyter där an tUl vad om att man bör skilja på riksintressen och länsintressen eller omvänt,om inte tycker att representanter förstårvägförvaltningens synpunkter, kan man inte enas om ett beslut, och frågan fårvandra upp tUl Kungl. Maj :t för avgörande. Om vi skulle välja någon annan ordning vid fastställandetav flerårsplaner än denna, och dessutom tiUbaka i bottenligger Kungl. Maj;ts direktiv, är jag rädd att både och jag ochfler med oss, som kan tänkas ha samma uppfattning, att regeringen skuUe få gåin även där enighet föreligger skulle utsätta oss för risken att blanda oss isaker och ting som vi absolut skall hålla oss ifrån. Därför menar jag att det är Kungl. Maj :ts skyldighet ochdessutom rättighet att se tUl att givna direktiv för arbetet följs. Sker intedet - det sade jag i min förra replik skall . Maj;t tala om det. Men omvägförvaltning och länsstyrelse i övrigt är överens om planeringen av vägnätetkan inte regeringen, i detta fall kommunikationsministern, gå in och rätta tUldet. Är vi överens så långt, och det hoppas jag att vi är, skall vi kunnagranska det arbete som kommer tUl oss, i en del fall med enighet och i endel fall med oenighet på länsplanet. I de fall då enighet har rått men man intehar följt direktiven får vi, , titta på det. I de fall då oenighethar uppstått föreställer jag mig att det har berott på att man har tolkatdirektiven olika. Om ökad utbyggnad av riksvägar i län m. m. Överläggningen var härmed slutad. § 11 Föredrogs och hänvisades motionerna nr 1914 och 1915 tUl justitieutskottet. § 12Föredrogs, men bordlades åter betänkanden nr 51 och55, skatteutskottets betänkanden nr 61 och 63, justitieutskottets betänkandennr 25 och 27, lagutskottets betänkande nr 25, utrikesutskottets betänkanden nr16-19, försvarsutskottets betänkande nr 22, socialförsäkringsutskottetsbetänkande m 42, kulturutskottets betänkande nr 23, utbildningsutskottetsbetänkande nr 48, jordbruksutskottets betänkanden nr 5961, näringsutskottetsbetänkanden nr 53, 55, 57, 59 och 60, inrikesutskottets betänkande nr 27 samtcivUutskottets betänkande nr 32. § 13 Herrtredje vice talmannen meddelade att på föredragningslistan för morgondagenssammanträde skulle kulturutskottets betänkande nr 23 och inrikesutskottetsbetänkande nr 27 i nu angiven ordning uppföras främst bland två gångerbordlagda ärenden. Nr 130 §14 Anmäldes och bordlades 4 december1972 betänkanden: -------------------- Nr41 i anledning av motion angående interpellationsrätten i landsting Nr 42 i anledning av motion om reglering av motionsrättenm. m. inom kommunfuUmäktige Nr 43 i anledning av motion om lagstadgad anmälningsplikt vid förlust av behörighet som förtroendeman Nr 50 ianledning av motion angående den kommunala lånerätten Nr 52 i anledning avmotion om inrättande av en , m. m. Nr 53 i anledning av motion om ökning av minimiantaletledamöter i nämnd Nr 54 i anledning av motion om en utredning angående den kommunala nämndorganisationen Nr 38 i anledning av motioner angående den ekonomiskaplaneringen Nr 21 i anledning av motion angående inskränkning ibouppteckningsplikten Nr 23 med anledning av propositionen 1972:103 angåenderiksdagen och försvarsplaneringen jämte motion Nr 61 i anledning av propositionen 1972:131 med förslagtUl lagom ändring i lagen (1970:412) om otUlbörlig marknadsföring, m. m. § 15 Anmäldes och bordlades följande motioner-. Nr 1916 av i Luttra m. fl. Nr 191 7 av m. fl. avlämnade i anledning avKungl.