prot · FV0977 · 1972-12-31 00:00:00 — Jag skuUe tro atl var och en från regeringssidan är bereddatt medge att det hade varit lätt för felfinnare i utskottet att bland 26 000ärenden finna anmärkningsvärda ting. Det vore lätt för felfinnare i utskottetvUken regering som än sutte det har alltså i och för sig icke samband medvUket parti som är vid maklen. Men ändå har utskottet koncentrerat sinuppmärksamhet tUl på frågor varom enighet har blivit möjlig eUersynts möjlig . Som exempel härpå kan man nämna genomgången avpraxis beträffande nådeärenden, där man har fuUföljt traditioner från senare åroch gjort en dokumentarisk redovisning, som säkerligen är tiU stor nytta bådeför aUmänheten och för myndigheter. Det har härvidlag icke framkommit något somföranlett utskottet atl göra något särskilt påpekande, och därmed kan mankonstatera att nådeinstitutet efter det blåsväder som det för ett antal årsedan var utsatt för nu kommit i lugnare vatten. När -enligt min mening med aUt skäl - angrips för bristande handlag, så mådet vara tiUåtet att ge denna blomma åt samma för kritik så ofta utsattadepartement, av utskottets arbete har alltså ägnats åtfrågor där enighet tycks vara möjlig, och så har då emellanåt kommit insynpunkter där en reservation har visat sig nödvändig, där ett särskUtpåpekande har kommit att bU önskvärt, I det sammanhanget viU jag uttala minförvåning över att ej heller något statsråd är närvarande vidhandläggningen av detta betänkande här i kammaren. När denna strävan tiUenighet i utskottet är så uppenbar borde statsråden göra åtminstone sinapartivänner den äran att lyssna tiU deras synpunkter på statsrådens fögderiunder årets lopp. Det finns dock åtminstone två juristkonsulter av vilka denena är en så Granskning av statsrådens ämbetsutövning m. m. Granskning av statsrådens ämbetsutövning m. m. sällsyntgäst i kammaren alt ledamöterna kanske inte ens känner igen honom som bordebegagna denna dag för atl visa sig bland dessa stolar. Den konstitutionella debatten i harvarit ganska matt , delvis i avvaktan på förslaget frångrundlagberedningen om ny regeringsform och ny rUcsdagsordning, finns detett sådant förslag som är ute på remiss. Det är väl aUas vår förhoppning atldetta förslag skaU leda tiU en ökad konstitutionell debatt, ett ökat intressebland den stora allmänheten för konstitutionella frågor, bl, a, därför altriksdagen av allt att döma kommer att fatta beslut om en nyregeringsform och en ny riksdagsordning, Elt sådant beslut måste ju fotas på enlevande diskussion, på en insikt om vad författningen betyder för ett land ochför dess medborgare. Jag ber att få understryka den synpunkten och denförhoppningen i samband med behandUngen av årets granskningsberältelse. Denna debatt gäUer granskning avregeringens handlingar under föregående år. Det bör självfallet vara enhuvuduppgift i den här debatten och för den här granskningen att liUse att interiksdagens ställning och befogenheter sätts ur spel genom åtgärder ellerunderlåtenhet från regeringens sida. Arets dechargebetänkande uppmärksammar på flera punkterfrågeställningar av det här slaget. Det gäller faU där beslut icketiU fuUo förverkligats av regeringen, det gäUer utredningskrav från riksdagensom negligerats av regeringen, det gäUer frågor som borde ha underställtsriksdagen men där så inte har skett och del gäUer brister i det beslutsunderlagsom tUlstäUts i regeringens propositioner. Detta är, herr talman,enligt min mening i sak aUvarligt och för framtiden oroväckande. Jag tycker inte att det är något särskilt innehåUslösteller odramatiskt dechargebetänkande som ligger framför oss . Det tecknaringalunda bUden av en felfri regering, vare sig när det gäller de punkter somhar att göra med stäUning och befogenheter eller när det gäUerregeringens praxis i övrigt, t, ex, i fråga om expedieringen av beslut, I likhet med vad faUet var vid dechargedebatten förra årethar jag inte heller nu det intrycket att det mest påfaUande meddechargebetänkandet är enigheten inom utskottet. Tvärtom uppfattar jag del så,att det i ett flertal principieUt betydelsefulla frågor har råttmeningsskiljaktigheter mellan ledamöterna i utskottet. Och med anledning av vadherr anförde vill jag gärna säga, att vi från sidainle på någon punkt har anpassat vår uppfattning och våra formuleringar i syfteatl nå enighet. Det tror jag skuUe ha varit felaktigt i samband med dengranskning som har alt göra av regeringens handlingar. Om regeringen inte respekterar viljeyttringarenligt deras andemening och det menar vi alt regeringen på ett antal punkterinle har gjort så minskas därigenom själva genomslagskraften hos rUcsdagensbeslut. Och om man som i har stannat för den parlamentariska principen,byggd på foUcsuveränitetens princip, och följdaktligen låter viktiga frågor gåtill för avgörande, även om de formellt inte fallerunder den samfäUda lagstiftningen enligt 87 § regeringsformen, måste man enligtmin mening fuUfölja denna praxis. Del kan inle vara rUcligt att man sedan dennapraxis vunnit inträde i det svenska statsskicket överlåter åt regeringen attefter eget skön avgöra om en fråga skall underställas rUcsdagens prövning ellerinte. Vid årets dechargegranskning har ett exempel på ett sådantförbigående av viljeyttring uppmärksammats, nämligen beslutet omett nytt betygssystem. Detta innebär - som är kammaren bekant - atl betygen ivissa klasser i helt sonika togs bort genom etl regeringsbeslut,trots all grunderna för betygssättningen har prövats av . När det gäller regeringens respekt för riksdagensviljeyttringar framhöU ett enhälligt utskott atl det kundeifrågasättas om vUjeyttringar alltid hade blivit vederbörligenbeaktade, men att något uttalande från utskottets sida då inte varerforderligt, I ett särskilt yttrande av och mig påpekades att detkunde ifrågasättas om viljeyttring när det gäUer kravet på enutredning om tobaksfrågan - där både 1968 och 1970 i skrivelser hadebegärt en sådan utredning - hade blivit beaktad, 1 det sammanhanget framhöUjag, atl eftersom meningsyttringar för det mesta måsle ta formen aven begäran om utredning, så var det ett rimligt krav från principiellparlamentarisk synpunkt att av begärda utredningar också faktiskttillsattes av regeringen. Endast mycket speciella omständigheter kan enligt minmening godtas som skäl för att a-wisa en sådan begäran. Vid årets dechargegranskning har vi fäst oss vid flerafall, där önskemål om utredning ännu inte har verkställts avregeringen. Vi har velat göra en särskUd notering om ell utredningsönskemål,som är och som trots inte mindre än tre påstötningar i riksdagenunder 1960-lalet avskrevs av regeringen utan all några skäl överhuvud taget angavs härför. Jag syftar på utredningsönskemålet ommäklarverksamhelen, från en enhällig rUcsdag 1961 som regeringen under degångna tio åren inte har brytt sig om utan som helt sonika har lämnats ulanåtgärd. Del finns även andra ulredningskrav, delvis ganska ålderstigna, somregeringen ännu inte på något sätt har åtgärdat. På två andra punkter, som berörs i reservationen A, harregeringen negligerat delar av riksdagsbeslut på elt sätt som äranmärkningsvärt. Det gäller i det första fallet socionomulbildningen.Riksdagsbeslutet innebar att den handledda studiepraklUcen isocionomutbildningen liksom hiltills skuUe omfatta två terminer. Men regeringenhar verkställt beslut genom att i den kungörelse som innehållerreglerna för socionomutbildningen ange att denna studiepraktik normalt skallomfatta en termin. Del andra faUet avser beslut ommedel till vuxenutbUdningen, En enhäUig riksdag uttalade atl statsbidragenskulle få användas också för uppsökande verksamhet, men detta uttalande avrUcsdagen föranledde icke någon åtgärd från regeringens sida under föregåendeår. Låt migbeträffande de redovisade punkterna cUera direkt ur Granskning av statsrådens ämbetsutövning m. m. Granskning av statsrådens ämbetsutövning m. m. reservationA, Vi anför där: "1 dessa båda fall har sålunda riksdagsbesluteninneburit modifikationer av regeringens förslag i propositionerna, medanregeringens sedermera fattade beslut innebar en återgång tUl propositionernasförslag. På grund härav har uppfatlning inte i sin helhet kommit attförverkligas," Jag förestäUer mig att det uttalandet är tiUräckligt föratt belysa hur aUvarligt vi ser på regeringens handlande på dessa punkter. Jag vill i detta sammanhang framhålla alt det ärutomordentligt viktigt atl folkviljan oretuscherad får slå igenom i alla led avbeslutsprocessen. Det finns i en representativ demokrati ändå tillräckligtstora risker för alt folkmajoritetens uppfatlning icke i sin helhet skalltränga fram lill beslutsfattarna. Jag tror aUtså alt det är oerhört väsentligtatt beslutsfattarna i alla led anstränger sig atl respektera folkviljan ochatt genomföra den så oretuscherad som möjligt. Jag tycker, herr talman, att det är på sin plats atl göradelta påpekande från talarstol , när man utanför riksdagenivrigt har spekulerat i att regeringspartiet genom manipulationer av olika slagmed beslutsordningen skulle genomdriva ett beslut som saknar stöd hosfolkmajoriteten eller hos majoriteten i foUcrepresentationen, Riskerna för attgodtycke och maktmissbruk skaU följa ur en bristande respekt förfolkmajoritetens mening kan också iUustreras med exemplet frånsocionomutbildningen, där det ansvariga statsrådet har agerat med en påfallandesturighet och obenägenhet att förstå och beakta andras meningar. Låt mig sammanfatta de principiella synpunkter som varitvägledande för handlande vid årets dechargegransknmg: I en parlamentarisk demokrati skaU folkviljan förverkligasgenom de åtgärder som vidtas av regeringen och förvaltningen. Del främstakravet på regeringen blir då kravet på lyhördhet för folkviljans yttringar.Dessa kommer i första hand tiU synes i rUcsdagens beslut av oUka slag.Regeringen bör därför enligt vår mening söka reservationslösl beakta riksdagensviUeyttringar efter deras andemening. Därutöver har regeringen tiU uppgift altbereda de ärenden som skaU behandlas av och alt därvid tUlhandahållaalternativ och beslutsunderlag. Regeringen kan då inte tillåtas all undanhållariksdagen vissa alternativ eller visst beslutsunderlag. Enligt vår mening har den under 1971brustit i båda dessa väsentliga avseenden. Jag vill citera ett yttrande, somjag fällde vid föregående års dechargedeball och som jag då anförde som ettmotiv för uppläggning av sitt dechargearbete. Vi anser att"del bör vara en huvuduppgift för att genom singranskning av statsrådsprotokollen beivra sådan administrativ praxis inomkanslihuset som missgynnar ". Vi kommer att så noggrant som möjligtfullfölja den uppläggningen av vårt dechargearbete. Jag viU också säga att jag finner det nedslående alt desocialdemokratiska ledamöterna i valt att låta sinpartilojalitet gå före sin känsla för suveräna beslutsrätt. Ocksåhändelser under innevarande år stärker vår oro på de punkter som jag här har berört några händelser som är aktuella; det finnsandra punkter, där utredningsönskemål och krav på ett allsidigt beslutsunderlaginte har beaktats. Jag vUl avslutnmgsvis säga att ifrån sida servi således i den handlingspraxis som har utvecklats inom regeringen - såvittjag nu kan bedöma är detta en praxis i huvudsak - en fara förframtiden, när det gäller respekten för folkviljans alla yttringar, I detta anförande instämde herrarAhlmark, i och (samtliga fp). De sista meningarna i anförandefår väl närmast betecknas som ett utslag av etl tUlfälligt dåligt humör; herrMoUn påstod att agerandet från de socialdemokratiska ledamöterna ikonstitutionsutskottet helt har dUcterats av partUojalitet och att de ickebemödat sig om att tillvarataga rUcsdagens intressen. Vi är beredda, , att på samtliga de punkter, därdet föreligger meningsskUjaktigheter meUan utskottsmajoriteten och denminoritet som har gjort reservationer, inför kammaren redovisa våraStäUningstaganden, Kammaren har därefter att själv bedöma i vad mån man kansätta en sådan etUcett på vårt handlande som här har gjort. Granskning av statsrådens ämbetsutövning m. m. Behandlingen av skrivelser tiU Kungl MaJ:t Sedan samtliga under det allmänna avsnittet i dettabetänkande anmälda talare nu haft ordet, övergår kammaren tUl att debattera"Behandlingen av skrivelser tUl Kungl, Maj:t", Hert (): Jag har i mitt anförande berört depunkter som gäller regeringens beaktande av skrivelser, som jaguppfattar som principiellt betydelsefulla. Jag har ocksä sagt att vi anser atlmeningsskUjaktigheterna mellan oss och den socialdemokratiska majoriteten iutskottet på den här punkten är av mycket stor principiell betydelse. Vi anser därför attkonstitutionsutskottets betänkande på denna punkt bör bli föremål föromröstning i kammaren. Jag yrkar alltså att utskottets betänkande lägges tiUhandlingarna med den ändring däri som föranledes av bifaU till reservationen A, HerrBERNDTSON i (vpk): Beträffande de frågor som tagits upp ireservationen A är det uppenbart att i fråga om socionomutbildningen ett avstegskett från beslut, 1 betänkande i ärendet, somantogs av , framhöUs att en utgångspunkt bör vara "attstudieordningen vid socialhögskolorna i awakten på U68:s förslag i möjligastemån bibehåUs oförändrad". Vidare anfördes att Kungl, Maj:t bör vidtaåtgärder i syfte att stimulera ökat utbud av praktikplatser. Granskning av statsrådens ämbetsutövning m. m. BehandUngen av skrivelser tiU Kungl. vUkelytterligare var ett understrykande av alt ingen försämring i fråga ompraktikverksamheten borde få förekomma. Utskottets liksom ställningstagande tiUsocionomutbildningen föregicks som bekant av en mycket omfattande debatt,varvid såväl regeringens proposition som motionsyrkandena blev föremål föringående prövning. De viljeyttringar som sålunda uttalades borde bätlre habeaktats vid utformningen av socionomulbildningen. Kungörelsen om ändring avstadgan för socialhögskolorna står inte i överensstämmelse med vad riksdagenanfört. Det är enligt vår mening fel att på detta sätt awUca från irmebörden iriksdagens beslut, Samma kritUc kan riktas mot handläggningen av det andra ireservationen påtalade fallet rörande statsbidrag för uppsökande verksamhetför vuxenutbildningen, 1 det förstnämnda fallet, aUtså socionomulbildningen,har vi från vpk i interpellationsdebatt anfört kritik. Vi delar kritiken i reservationen A mot de två förstapunkterna. Däremot är vi av annan mening än reservanterna i fråga om den tredjepunkten, nämligen den som rör mäklarverksamhelen. HertWICTORSSON(s); Låt mig kommentera reservationen A,I fråga om sakupplysningar ber jag få hänvisa lUl de bUagor som finns fogadetiU KU:s belänkande. Beträffande praktikundervisningen i socionomulbildningenvill jag anföra följande. Bestämmelserna om praktik har i stadgan för socialhögskolornafått en utformning som enligt utskotlsmajoritetens uppfattning i sak står ifullgod överensstämmelse med vad utbildningsutskottet uttalade vid förra åretsriksdag, nämligen alt den handledda praktiken skaU omfatta för den sominte före studiernas början förvärvat yrkeserfarenhet av viss omfattning för den som har sådan erfarenhet. Detta är den enkla innebörden avsåväl uttalande som de därefter utfärdade bestämmelserna. När del sedan gäUer tiUämpningen av dessa regler bör detframhållas all erfarenheterna av' den nya ordningen av naturliga skäl ännu ärbegränsade. Vissa framställningar om undantag för bestämmelserna torde hagjorts, men Kungl, Maj:t har ännu inte hunnit ta stäUning tiU dem. När man harfått mera erfarenheter kan det finnas anledning att pröva, om bestämmelsernafått en med hänsyn lill slatsmakternas intentioner lämplig utformning.Utskottets majoritet har utgått från att Kungl, Maj:l gör en sådan prövningulan något särskUt påpekande från . Den andra saken som tas upp i reservationen A avserschablonbidraget tUl vuxenutbUdning, Enligt de bestämmelser som gällerutgår ett statsbidrag tiU kommunerna om av lönekostnaderna för denkommunala vuxenutbUdningen, Av detta belopp utgår schablonmässigt,medan resten stäUs till förfogande för alt utdelas efterprövning av ansökningar, Detta är innebörden av 83 § i kungörelsen omkommunal och statlig vuxenutbildning. Reservanterna skriver att Kungl, Maj;ts kungörelse, trots etl klart uttalandeav rUcsdagen att visst statsbidrag skaU kunna användas för uppsökandeverksamhet för vuxenutbUdningen, inte innehåller någon anvisning om attstatsbidraget även får användas för detta ändamål. Vidare skriver reservanternaatt uppfattning inle i sin helhet kommit att förverkUgas, Utskottsmajoriteten kan inte se saken på det sättet. Denenda rimliga tolkningen av 83 § i den aktueUa kungörelsen är alt statsbidragetockså kan användas för uppsökande verksamhet. Del finns nämligen inga villkorknutna tiU statsbidraget om att pengarna skaU användas för vissa ändamål.Beloppet stäUs tUl kommunens förfogande. Det talas för övrigt i 83 § om"härmed sammanhängande åtgärder", uttryck syftar bl, a, just påden uppsökande verksamheten. Det måste därför vara klart atl kommunerna ocksåkan använda pengarna tUl bl, a, uppsökande verksamhet, I ett inlerpeUalionssvar slog statsrådetMoberg fast att bestämmelserna bör tolkas just så som utskottsmajoritetenanser. Det finns med andra ord ingen oklarhet på denna punkt och inte hellernågon tvekan om toUcningen av rUcsdagens och regeringens beslut. Det tredje ärendet, sluthgen, som tas upp i reservationenA gäUer Kungl, Maj:ts beslut alt utan åtgärd lämnarUcsdagens skrivelse med begäran om en utredning angåendecivilrättslig lagstiftning om mäklarverksamhelen. Del är riktigt, som del har påpekatshär i debatten, att detta ärende har varit föremål för frågor i underett antal år - 1964, 1966 och 1968, Vid samtliga lillfäUen har den dåfungerande justitieministern meddelat atl eventuella civUrältsliga reglerrörande mäklarverksamhet borde utarbetas i nordiskt samarbete men att intressetför saken i övriga nordiska länder hade visat sig vara ringa. På grund av detomfattande reformarbetet inom departementet var det nödvändigt att göra enstark prioritering av lagstiftningsuppgifterna, och med hänsyn därtiU hade ingaåtgärder vidtagits. Justitieministern avsåg dock att vid lämpligt tiUfälle pånytt aktualisera frågan om nordiskt lagstiftningsarbete rörande mäklarverksamhelen. hör det tUl bUden att i olikasammanhang har framhållit, att det är angeläget atl man vidtar åtgärder för altminska ärendebalansen. Mot den bakgrunden utfärdades den 7 september förra åreten PM ställd tUl expeditionscheferna i departementen från statsrådsberedningen.Denna PM tog upp just de ärenden som ingick i ärendebalanserna. Denrekommenderade vissa förfaringssätt för alt därigenom minska ärendebalanserna,I denna PM sägs bl, a,: "Finns del anledning anta att den fråga som berörsi en skrivelse inte kommer att bU aktueU och har fråganinte samband med etl ärende som utreds eller på annat sätt är aktueUt, torde,om ej särskilda skäl föranleda annal, böra övervägas om ej skrivelsen skaUgenom konseljbeslut lämnas utan åtgärd." Innehållet i denna skrivelse har delgivitskonstitutionsutskottets kansU i samband med att man överlämnade statistikenrörande . Motbakgrunden av denna skrivelse tog upp den Granskning av statsrådens ämbetsutövning m. m. Behandlingen av skrivelser tiU Kungl. Granskning av statsrådens ämbetsutövning m. m. Behandlingen av skrivelser tiUKungl Maj.t tio årgamla frågan om mäklarverksamhelen och konstaterade att det inle finnsdel underlag för utredningen som man tidigare ansett nödvändigt. Med hänsynhärtiU och även med hänsyn tUl det omfattande arbele man i övrigt har attutföra när det gäller fortsatt reformverksamhet inom justitiedepartementetsområde avskrevs ärendet från fortsatt handläggning. Detta skedde efter det attärendet legat i väntan på all man skuUe få tUl stånd den internordiskasamverkan på området som man ansåg nödvändig. Jag vUl med dessa ord få yrka bifaU tUlkonstitutionsutskottets hemstäUan, Hert (); Jag ber att få böfia med den sista saken som herrWictorsson berörde, det utredningskravet. Självfallet tarreservationen i utskottet på den punkten inte ställning tUl frågan om eventueUaförändringar i mäklarverksamhelen. Reservanterna reagerar helt enkelt mot altett utredningskrav här har förbigåtts. Detta har skett ulan alt någon annanmotivering anförts än att man vid en prioritering inom departementet intefunnit skäl att tUlsätta någon utredning. Från de principieUa synpunkter somjag anförde i mitt första inlägg tycker vi att ett påpekande av den arten hadevarit på sin plats. När det sedan gäUer de två andra faUen, som är meraaktuella och i sak mera betydelsefuUa, går det efter inlägg nuinte att komma ifrån all i fråga om socionomutbildningen på förslagav ett enhälUgt ulbUdningsutskott gick på den Unjen att tiden förstudiepraktiken Uksom hittUls skuUe vara , medan Kungl, Maj:lsstadga på den punkten förutsätter att studiepraktiken normalt skaU vara femmånader. Dessa båda viljeyttringar är knappast möjliga att förena. När det tUl sist gäUer vuxenutbildningen kan sägas attriksdagens beslut byggde på en aktion inom , Det var enviljeyttring, som syftade tiU en förändring då det gällde att åstadkomma enökad uppsökande verksamhet. Vår anmärkning på den punkten är att dennaviljeyttring inte har beaktats och inte heller föranlett någon regeringensåtgärd. Jag vUl bara helt kort tUl herrMolin säga att utskottsledamöler har i ett särskUt uttalande sombehandlar en annan fråga i utskottets betänkande framhåUit önskvärdheten av altKungl, Maj:ls propositioner formuleras klart och otvetydigt så att risk förfeltolkningar inte uppkommer. Jag kan väl göra det tiUägget att man sannolikthar anledning att uttala samma fromma förhoppning när det gäller kompromisser iriksdagens ulskottsarbete. Jag vet inte om del uttalande som herrWictorsson cUerade från vår sida var en "from" förhoppning - jagavstår från att bedöma den saken. Men förhoppningen att man i statliga dokumentoch författningstexterskall uttrycka sig klart och tydUgt tror jag kan utsträckas tiU att gälla aUaregeringens dokument. Om hävdar att man i stadgan försocionomutbUdningen de facto intagit samma ståndpunkt som ochUtbUdningsutskottet gjorde, då är det exempel på en ovanligt otydligformulering i en författningstext. Men jag tror, herr talman, att här finns enskiUnad i sak, och på det är reservationen grundad, Hert WICTORSSON (s): Jag viU bara konstatera att jag har denförhoppningen att både Kungl, Maj;ts propositioner och beslut skaUutformas klart och entydigt. Granskning av statsrådens ämbetsutövning m. m. Sedan samtliga under puiUclen"BehandUngen av skrivelser tUl Kungl, Maj :t" anmäldatalare nu haft ordet, övergår kammaren till att debattera "Besvärsrätt förorganisationer". HerrNORRBY i Äkersberga (fp): Vid konstitutionsutskottetsdechargegranskning har frågan om besvärsrätt för organisationer tagits upp.Bakgrunden är de förhållanden som råder särskUl avseende byggnads-, naturvårds-och miljölagstiftningarna. Situationen är ju den att de enskilda människornasengagemang i miljödebatten har tagit sig allt starkare uttryck. Deras vUja atlpåverka samhällsutveckUngen har på samma sätt förstärkts. För atl ge ökad tyngdåt sina synpunkter och krav sluter sig människor allt oftare samman iaktionsgrupper, byalag, miljögrupper, intresseorganisationer av olika slag, I debatter och vid kontakt med myndigheter har dessagrupper möjlighet att föra fram sina synpunkter på aktueUa ärenden. Men när denformella ärendebehandUngen vidtar visar det sig att kretsen av s, k, sakägare ihuvudsak begränsas tUl dem som har ekonomiska intressen att bevaka, framför aUtdå i egenskap av fastighetsägare, byggherre eller företagsägare. En enskildmänniska eUer en grupp av människor som kanske hotas av en fullständigomstäUning av hela tillvaron om en ifrågasatt åtgärd vidtas, de människorna ochgrupperna ställs i ett avsevärt sämre läge. Här råder aUtså inte jämlikhetmellan berörda intressenter, och detta upplever många människor somrättslöshet,