prot · FV09106 · 1972-12-31 00:00:00 — Om jag minnsrätt, lyckades utskottet den gängen nämligen över huvud taget icke uppmärksammaden frågeställningen att det gäller något mer än bara en kostnadstäckning förfritidsbebyggelse. I är har utskottet i en mening uppmärksammat det. Jag ärglad åt detta och finner att det är ett steg framåt. Jag hoppas att utskottetett annat år när frågan kommer tillbaka - och den skall komma tillbaka tyngd avytterligare dokumentation -också skall ha hunnit fram tiU övertygelsen att dethär faktiskt mäste göras någonting, inte bara motioneras och diskuteras. I väntan på det avstår jag, fru talman, frän attframställa något yrkande. Det finns icke någon reservation fogad vidbetänkandet utan bara ett särskilt yttrande, och vi vet hur det går om man iett sådant fall begär votering och räknar röster. Jag tror att det gagnar sakenbättre att man inte fär ett utslag, som skulle ge intrycket att det finns ettmycket ringa intresse i för dessa frågor när vi faktiskt vet, attintresset är väsentligt mer utbrett än sä. Vi väntar pä att ett annat år fådetta intresse registrerat på ett riktigare sätt. Men eftersom de mycket sväraoch jag vUl säga bmtala frågeställningar det gäUer nu under de senaste dagarnablivit sä aktuella, har jag velat erinra om dem i detta sammanhang. Omfördelning av kommunalskatten tiU förmån för utprägladefritidskommuner, m. m. I detta anförande instämde herrar Komstedt och , samt herrar och (samtliga m). HerrNORRBY i Äkersberga (fp): Värdkommunernas kostnader förfritidsbebyggelse är en följetong, i vilken vi i skriver ettnytt kapitel. Detta kapitel är intressant, eftersom det låter oss ana ettlyckhgt slut på denna följetong. Förra årets kapitel var på denna punkt oerhörtdeprimerande. Dä sade skatteutskottet och i sak nej till demotionsyrkanden som förelåg. Man kunde dä sätta ett verkligt stort frågeteckenför utskottets sakargumentation. I är argumenterar utskottet inte i sak. Manavvisar motionerna formellt pä grund av föreliggande utredningsförslag frånskatteutjämningsrevisionen och pågående utredning, den kommunalekonomiskautredningen. Att man i är inte argumenterar i sak kan sägas vara klokt.Den sakargumentation som utskottet anförde lät så här: "uppfattning kan det därför inte antas att kommunerna iallmänhet" alltså värdkommuner för fritidsbebyggelse "belastasmed kostnader till förmån för fritidsbebyggelsen, vilka inte står i rimligproportion tUl de intäkter de fritidsboende tillför kommunen." I är refererar skatteutskottet i reciten tUl sittbetänkande till skatteutjämningsrevisionen och säger följande; "Eftersomde kommuner, för vilka dessa fastigheter har betydelse, sä gott som utanundantag har brist på skatteunderlag, blir följden att dessa kommuner ipraktiken inte får några intäkter bortsett frän va-avgifter för att bekostade utgifter fastigheterna för med sig. Revisionen anför att det inte ingår idess uppdrag att försöka lösa de olika problem som uppkommer försommarstugekommunerna. Vid den fördelning av skatteutjämningsmed-len mellankommunerna, som är dess uppgift, har den emellertid ansett rättvisan kräva, attdet skatteunderlag som representeras av fritidsfastigheterna avräknas frånkommunens eget skatteunderlag dä skatteutjämningsbidraget uträknas. Förslagetinnebär att skatteintäkterna frän dessa fastigheter då kommersommarstugekommunerna till godo." och fritidsutredningen under1960-talet har tidigare gjort i princip samma påpekande. Mot detta stårskatteutskottets påståenden frän . tvingas skatteutskottet slåtUl reträtt, och det är skönt för sakfrågans behandhng. Det är det som gör att 4 protokoU 1972. Omfördelning av kommunalskatten tiU förmån för utprägladefritidskommuner, m. m. man kanana ett lyckhgt slut pä den här följetongen. De problemställningar som värdkommunerna förfritidsbebyggelse möter ligger i huvudsak inom miljösektorn.Hälsovårdsnämndsorganisationen i värdkommunen dimensioneras oftast avfritidsbebyggelsen. Likaså kan man i fråga om brandförsvaret ochbyggnadsnämndens verksamhet objektivt påvisa att fritidsbebyggelsen ärdimensionerande för kommunens organisation. I mycket begränsad utsträckning kankommunen genom avgifter täcka de kostnader som här uppstår. Särskilt finns detproblem i äldre fritidsbebyggelseomräden, därför att man där inte har exploateringsavtal,som ju är en någorlunda sentida företeelse, och därför att man där har storasaneringsproblem, den plantekniska standarden är låg osv. Det är alldeles uppenbart att vissa andra utredningar kanbh aktueUa i det här sammanhanget, bl. a. den pågående översynen av lagen omenskilda vägar. Man kan ju tänka sig att vägsamfällighet eller vägförening kanta på sig vissa sådana här uppgifter för gemensamma ändamål i äldrefritidsbebyggelseomräden. Det är tvä huvudmetoder som diskuteras. Den ena är att gäfastighetsbeskattningsvägen, den andra är att gäinkomstskatteöver-föringsvägen. Inte bara när det gäller ordalydelsen är denförsta vägen litet lättare, den är det också i sak. Det är mycket enkelt attgenom en korrigering av repartitionstalet ändra på beskattningen av fritidshus.Däremot är det mycket komplicerat att åstadkomma en överföring av inkomstskattfrån mantalsskrivningskommun till fritidskommun. Det finns en annan aspekt på den här frågan. Vissakonsekvenser av fritidsbebyggelse och framför aUt konsekvenser av rörligtfrUuftsliv är att betrakta som regionala frågor. Om man går vägen att korrigerafastighetsskatten, kan arrangemanget utformas sä att även landstingen får ökadeskatteintäkter och därmed ökade resurser att ta upp och finansiera regionalalösningar av de problem som fritidsbebyggelsen och det rörhga friluftshvetorsakar. Ytterst gäller det naturligtvis, som påpekat, en rättvisefråga för de människor som bor permanent ivärdkommunerna, vilka ofta är glesbebyggelsekommuner eller kommuner med dåligtskatteunderlag. Varför skall de människorna hänvisas till en sämrekommunalekonomisk standard och ofta högre kommunalskatt än tätorternasinvånare? Det är detta frågan ytterst gäller, rättvisan mellan ohka människor ilandet. Liksom har det väckts en fempartimotion avledamöter frän , där de här frågorna är särskUt påtagliga och därman kan se det hela som en regional och regionalekonomisk fråga. De ökadeskatteintäkter för värdkommunema som en korrigering av fastighetsbeskattningenhär skulle ge är av storleksordningen några miljoner. Detta belopp kan ställasi relation tiU bruttoregionalprodukten i länet, som är av storieksordningen30-40 miljarder kronor. Det gäller alltså ett marginellt belopp, sett iregionalekonomiskt sammanhang. 1 har vi också, vilket kanske är htetöverraskande för en del, ett av de allvarligaste avfolkningsproblemen i helalandet, nämUgen det som har drabbat skärgård.Det området är helt omistligt som rekreationsområde för storstadsmänniskorna,men det kan inte fungera om där inte finns människor året runt. Det innebär attvärdkommunerna för den omfattande fritidsbebyggelsen i skärgärden måstetiUföras ökade intäkter för att kunna klara av sina åligganden på ett sätt somär tillfredsställande i ett regionalt sammanhang. Jag har inget yrkande. Det ser ut som om denhär följetongen, som sagt, skuUe kunna få ett lyckligt slut ändå. Jag hoppas nuatt fakta skaU få tala vid den vidare handläggningen av ärendet. Om så sker harjag också goda förhoppningar om att det skall bh en i sakfrågan positivlösning. Hert (): Eftersom det inte finns något annat yrkande än om bifalltiU skatteutskottets hemställan kunde det kanske vara onödigt att jag tar tillorda, särskUt som de hittillsvarande talarna inte heUer har polemiserat såmycket mot vad skatteutskottet anfört. Men jag anser ändå att man, för att fålitet mer balans i de uttalanden som gjorts, bör påminna om några saker. Till att börja med vill jag konstatera att oppositionen tydligen tar avstånd frän den oerhört starka kritik som riktades mot dehöjningar av fastighetstaxeringsvärdena som drabbade just sommarstugorna. Dethar tidigare förekommit våldsam kritik mot de höjningarna, och jag tycker detbådar gott för framtiden när man säger att de som har sommarstugor intebetalar sin andel av kommunens kostnader. Den höjningen var ändå en bit påvägen mot att betala en rättmätig del. Jag tycker alltså att sommargästerna skall betala sin delav de kostnader de åsamkar den kommun där de vistas , i första handgenom att erlägga avgifter för de tjänster kommunen ger. Vissa tjänster kankommunerna ändå inte ta betalt för: brandförsvarets, dimensionering,hälsovården osv. Det är möjligt att man just pä de områdena skulle kunna få enliten slant av den kommunalskatt som betalas i den kommun där sommargästen borpermanent. Men detta är ett problem som tekniskt är mycket krångligtatt klara. Kommunalskatten utgår nämhgen i regel i boendekommunen för kostnadersom den kommunen i aUa fall huvudsakligen betalar de gemensamma kostnadernaför socialvården, skolan och en mängd andra angelägenheter. Förmodhgen skullealltså en synnerligen hten del kunna tas den vägen, om det bara skulle varafråga om den kostnad som sommarstugekommunen åsamkas. Därför är det kanske intemöjligt att gå den vägen. Det finns emellertid en annan metod och den används nämUgen den kommunala skatteutjämningen. Om sommargästen skulle betala enviss del av sin skatt i sommarstugekommunen skulle kommunen i fråga förmodhgeninte totalt sett, fä ett enda öre mer, utan bara htet mindre iskatteutjämningsbidrag. Det är den verkhga effekt som skulle uppstå om manflyttade skattekraften frän boendekommunen tiU sommarstugekommunen. Nuföreslår ändå skatteutjämningsrevisionen en ökning av de tal som Omfördelning av kommunalskatten tiU förmån för utprägladefritidskommuner, m. m. Omfördelning av kommunalskatten tiU förmån för utprägladefritidskommuner, m. m. skallgälla för de sämst stäUda kommunerna - och går alltså en bit på vägen. Mankanske kan gä ytterhgare en bit, men det är just den här vägen man måste gå!När vi talar om jämlikhet mellan den stora staden och sommarstugekommunen fårvi nämligen inte glömma bort att det finns en hel mängd kommuner i det härlandet som inte har den där fina havsviken att bjuda på. Det finns en otroligmängd kommuner som har hka stor minskning av den permanenta befolkningensom just sommarstugekommunerna men som inte har fått några sommarstugor istället utan som helt enkelt är stadda i total avveckhng. De kommunerna färingen hjälp om man flyttar pengar från boendekommunerna tillskärgårdskommunerna, utan det gäller att få till stånd en utjämning över helalandet. Och finns det ingen annan metod, som jag ser det, än just den somrevisionen har föreslagit i en skatteutjämning som bhr effektivare änden nuvarande. Sedan är jag medveten om att det inte räcker med att ge demänniskor man har kvar en skattekraft som motsvarar av medelskattekrafteni riket; hela bygden undergår ändå en sä kraftig förändring att de bofastamänniskor som finns kvar i sommarstugekommunerna befinner sig i en situationsom är långt ifrån trevlig. Men man hjälper inte upp det med att ge dem litetskattekraft. Ätt locka dem som bor i dessa kommuner eller företag som flyttardit med att de skall få en exceptionellt låg skatt kan kanske hålla ett ellertvå är, men sedan måste man ur rättvisesynpunkt ge dem som flyttat dit ellerbor där och som får både den låga skatten och den utmärktamiljön samma skattebörda som andra människor i landet har. Ätt pä detta sätt trolla med skattemedel tror jag inte ärriktigt. Men någon definitiv ståndpunkt har inte tagits av utskottet, och jaghar ingen anledning att göra det här heller. Jag har emeUertid velat framföramina synpunkter därför att jag tycker att den diskussion som har förtshar varit något ensidig. i Äkersberga (fp): påstår att det resonemang somförs i motionerna och i debatten innebär ett avståndstagande från kritiken mothöjning av taxeringsvärdet för fritidshus. Det är bara att läsa innantill imotionerna. Det står liksom i fempartimotionen från Stockholmslänsbänken,att taxeringsvärdeshöjningarna för fritidsbebyggelsen jämfört medförhållandena i början pä i stort sett bara innebär enindexuppräkning av kommunens skatteintäkter. Kritiken har kanske snarareindirekt riktats mot inflationen. envisas med att tala om sommarstugekommuneroch sommarstugeägare. För oss som sysslar med dessa problem i verkligheten ärdet fråga om fritidshusbebyggelse. utnytfias nämhgen fritidshusen undervinterhalvåret i övertaskande stor utsträckning. Undersökningar som har gjortsi värdkommuner för fritidsbebyggelse dokumenterar detta. Det är alltså intenumera fråga om sommarproblem utan om äretmntproblem. Det är alldeles självklart att vederbörande i första handskall betala de kostnader som värdkommunen åsamkas på grund avfritidsbebyggelsen genomavgifter man skall alltid sträva efter att relatera kostnaden till rättkostnadsbärare. Men det resonemanget tillämpat på skattesystemet lederautomatiskt fram tiU att det är fritidshusbeskattningen man skall ge sig pä ochinte enbart olika genereUa metoder. Dem kan vi använda för att åstadkommautjämning generellt i hela landet, men när det gäller fritidsbebyggelse är denenkla och klara metoden att gä pä fastighetsbeskattningen. finnsett sådant inslag i vårt skattesystem: om man är mantalsskriven pä en fastighetfår man i deklarationen göra ett avdrag pä . Där har vi alltså redanett tekniskt instrument som skulle kunna utvecklas och användas i dettasammanhang. Problemen är kanske inte riktigt sä enkla som herrWärnberg har velat göra gäUande, men är ju en omprövning pä gäng och vi fårväl avvakta och se vad den ger för resultat. Ändrade regler för beräkning av substansvärdet av aktier ifåmansbolag Hert (): Jag håller med i Äkersberga om att det jagkallar bosättning i sommarstugor kanske i stället skulle kallas bosättning ifritidshus kan man nog bo i det huset. Jag är inte en sådan novis pä dessa områden som herrNortby tror. Invånarantalet i den kommun där jag själv bor tredubblas undersommarmånaderna trots att den inte är en skärgårdskommun, men den har någravackra sjöar. Jag har alltså problemet inpå mig, och jag hävdar fortfarande attdet enklaste sättet att verkligen få kompensation frän fritidshusbyggarna ellersommargästerna är att avgiftsbelägga sä mycket som möjligt och höjataxeringsvärdena pä viUorna upp tUl en rimlig nivå - och kanske ett litetstycke till. När jag påpekade att det var glädjande med dettaavståndstagande menade jag inte bara motionen utan också de instämmanden somgjorts av ohka talare som tidigare motionerat om kanske något för högataxeringsvärden. Detta ser jag alltså som ett avståndstagande. Jag hävdar fortfarande att en skatteutjämning ärdet väsentliga. Flertalet av fritidskommunerna fär förmodhgen inte ett enda öreav den skattehöjning som kommer till stånd utan det sker bara en minskning avskatteutjämningsbidragen, och då blir det hela ganska meningslöst. De generellaskatteutjämningsbidragen är därför det väsentliga. Överläggningen var härmed slutad. Utskottets hemställan bifölls. §14 Ändrade regler för beräkning av substansvärdet av aktier ifåmansbolag Föredrogs skatteutskottets betänkande nr 54 i anledning avmotion om ändrade regler för beräkning av substansvärdet av aktier i fåmansbolag. Ändrade regler för beräkning av substansvärdet av aktier ifåmansbolag I detta betänkande behandlades motionen 1972:854 av herrarLevin (fp) och Ännerås (fp) vari hemställts att hos Kungl. Maj:tbegärde en översyn av värderingsreglerna vid förmögenhetsbeskattningen i syfteatt lindra bördan för i synnerhet ägare av aktier i fåmansbolag. Utskottet hemställde att skulle avslä motionen1972:854. Reservation hade avgivits av herrMagnussson i (m), fru andre vice talmannen () samt herrarLarsson i (fp) och (), som ansett att utskottet borthemställa, att med bifall till motionen 1972:854 iskrivelse till Kungl. Maj:t begärde en översyn av värderingsreglerna vidförmögenhetsbeskattningen i syfte att lindra bördan för i synnerhet ägare avaktier i fåmansbolag. Hert (): betänkande nr 54 är föranlettav en motion av herrar och Ännerås. De begär en översyn av värderingsreglernavid förmögenhetsbeskattningen, och syftet med den översynen skulle vara attlindra bördan för i synnerhet ägare av aktier i fåmansbolag. Det syftet måstebetecknas som synnerligen gott; det finns utan tvivel behov av en hndring.Företagens lönsamhet har ju sjunkit mycket kraftigt , ochföretagen dras med mycket stora problem. Den reservation som är fogad till betänkandet gälleregenthgen två saker. Vi vill speciellt belysa ett problem som är signifikativtför fåmansbolag, nämligen hur man skall värdera vissa aktier, exempelvisininoritetsposter. Man kan mänga gånger inte värdera dessa på samma sätt somman gör när det är fråga om börsnoterade företag. Fåmansaktier har ettavvikande värde i jämförelse med börsnoterade aktier. Det här är väl en sak somofta har förbisetts, men som jag tycker det är nödvändigt att fästauppmärksamheten på. Den andra sak vi tar upp i reservationen är den latentaskatteskulden. får man täckning för ungefär en tredjedel, och vitycker också därvidlag att det finns behov av att överse värderingsreglerna. I utskottsbetänkandet anges att de nuvarande anvisningarnaär under översyn inom . Ätt så sker tyder ju pä att det finnsbehov av en ändring. I reservationens kläm hemställer vi att medbifall till motionen 854 skall begära en översyn i syfte att hndra bördan förde berörda aktieägarna, och man tycker att utskottet borde ha kunnat hänvisaden motionen till utredningen i stället för att enbart avstyrka den. Det är därsom vi reservanter skiljer oss från majoriteten i utskottet. Reservanternabegär en skrivelse till Kungl. Maj:t om en översyn, och kontentan av det blirväl att frågan i så faU hänvisas tiU . Jag ber, fru talman, att få yrkabifall till den reservation som är fogad vid utskottsbetänkandet. Hert (): Jag instämmer i och ställer mig naturligtvis bakom reservationen, tiU vilken jagyrkar bifall. 1 all korthet vill jag emellertid som motionär foga någrakommentarer tiU skatteutskottets betänkande nr 54. Den som gör sig mödan attläsa motionen och inte anstränger sig att feltolka innehållet mäste inse, attmotionärernas ärende är att åstadkomma en anpassning tUl verkhghet ochinte att begära några skattefavörer åt aktieägarna, som utskottet tycks migförsöka vilja göra gällande. Vi vill helt enkelt att skatten skall beräknas päden skattskyldiges faktiska förmögenhet och inte pä fiktiva belopp. Vieftersträvar aUtsä att ett så rättvist värde som möjligt skaU läggas tiU grundför beskattningen, dvs. just vad utskottet menar att haravsett med sina anvisningar. Det - och ingenting annat. Utskottetsformuleringar är därför vUseledande; jag utgår vid den bedömningen ifrån attutskottsmajoriteten dock delar den meningen att familjeföretagare det är jusädana det egenthgen handlar om - skall åtnjuta samma rättvisa som andraskattebetalare. Därmed menar jag att faktiska värden och inte schabloner skallvara avgörande för skattens storlek. De nu gällande anvisningarna från skrevs1962. Kanske var de acceptabla den gängen med hänsyn till de förutsättningarför näringslivet som rådde efter 1950-talets konsohderingsperiod. Men ärläget ett helt annat. Utskottet gör inte heller något försök att bestridamotionäremas uppgifter i sak och korrigerar inte bedömningarna . Jag ansermig därför kunna konstatera: 1. att de senasteårens mänga företagsnedläggningar ger en klar anvisning om att man interimligen kan presumera fortsatt drift i oförändrad omfattning och attföljaktligen en avräkning med bara en tredjedel av den latenta skatteskulden ejär tUl fyUest, 2. att man intelängre - åtminstone inte schablonmässigt kan bortse från mycket betydandeawecklingskostnader, som samhället genom lagstiftning i de anställdas intressehar ökat undan för undan, och att det därför med fog kan ifrågasättas om eninkalkylering i värdet med av den dolda reserven är reahstisk,samt 3. att självautgångspunkten bör ifrågasättas, dvs. huruvida ett belopp som teoretisktmöjliggör en 7-procentig förräntning i en eller annan obestämd form skall anseskonstituera ett för beskattningen grundläggande värde. Utskottsmajoriteten rapporterar att värderingsanvisningamaär under översyn i , och man säger sig utgå ifrån attmotionärernas synpunkter därvid kommer att prövas. Så mycket mer överraskandeär det dä att utskottet nära nog på förhand avvisar tanken på tidsanpassadevärderingsregler genom att hävda att särskilda skattefavörer, som man uttryckerdet, inte på denna väg skaU beredas delägare i fåmansbolagen. Jag kan inte neka till, fru talman, att jag känner mig ensmula konfunderad över att representanter i skatteutskottet verkligenkunnat svälja en formulering enligt vilken önskemålet om rättvisavärderingsregler jämställes med ett krav pä favörer. Ändrade regler för beräkning av substansvärdet av aktier ifåmansbolag Ändrade regler för beräkning av substansvärdet av aktier ifåmansbolag HertWÄRNBERG (s): Det är klart att man som motionärerna kan säga attförmögenhetsskatten kan verka hämmande pä förmågan att med egna medel bygga uppett starkt företag, liksom man förmodligen kan säga att aUa skatter och pålagorhar en liknande effekt. Men vi har också ett samhälle där det finns gott omutgifter, som man i stort är överens om och som måste betalas av någon. Vi äräven överens om att bärkraften skaU vara avgörande för hur stor del av skattensom var och en skall betala. Om nu har ansett att förmögenhet som sådan haren särskild skattekraft måste i princip också förmögenhetsskatten utgå på allaslags förmögenheter vare sig det rör sig om banktillgodohavanden, fastigheter,aktier eller något annat. Frågan är dä om aktieägare i fåmansbolag är missgynnade . anser inte det, och jag grips inte av någon blygsel närman talar om att det är skatteförmåner som motionärerna är ute efter, inteskatterättvisa. Förmögenhetsberäkningen är visserligen här annorlundatekniskt sett än för börsnoterade aktier, men i praktiken blir det antagligensamma förmögenhetsvärden i båda fallen, oavsett vilken beräkningsgrund mananvänder. Jämfört med dem som driver företag som enskilda personer ärfåmansbolagen inte pä något sätt missgynnade , snarare tvärtom. Dåriksdagen antog nya regler för förmögenhetsskatten gjordes vissa undantag närdet gällde höjningarna för de företagare som hade sin förmögenhet upp till enviss nivå, , placerad som produktionsmedel i jordbruk ellerrörelse. Utskottsmajoriteten anser att man måste fortsätta på denvägen om man anser att lättnader mäste till. Vid den översyn som för närvarandepågår med anledning av kapitalskatteberedningens slutbetänkande får man väl tahänsyn till detta. En annan förmögenhetsberäkning för fåmansbolagen skulleförmodligen leda tUl en ytterhgare övergång frän enskilt företagande tiUaktiebolagsbildning, och det tycker jag knappast är en utveckling att ståefter. tas stor hänsyn till den skatteskuld fåmansbolagen har, menden enskUde företagaren har icke någon sådan möjlighet. Det är aUtså en förmänför dem som driver sitt företag som fåmansbolag jämfört med den som driverenskilt företag. Vi har dessutom skatteregler som gör att man genomavsättningar tiU investeringsfonder eller nedskrivningar på maskiner ellerlager ändå kan få fram ungefär den vinst man själv önskar ta ut som lön. Det ärså det går tih i fåmansbolagen. Den 8085-procentspärr som finns reducerar dähögst väsentligt i de allra flesta fall den utgående förmögenhetsskatten. Dehär nedskrivningarna, vare sig det gäller avsättning till investeringsfondeller inventarie- eller lagernedskrivning, skapar en skatteskuld, det måste jagmedge. Men här betraktar man skatteskulden som en nackdel, medan jag anser attdet för företagaren måste vara en kolossal fördel att räntefritt få disponeraen skatteskuld till olika verksamheter. Av den anledningen är skatteskulden somsädan någonting värdefullt för företagaren, och man bör väl sätta detta i sambandmed att hela skatteskulden inte får användas för att dra ned förmögenheten. sade att det sker väldigt storaföretagsnedläggningar. Jag har inte bestridit detta men vill inte säga vadanledningen till nedläggningarna är.