prot · FV093 · 1972-12-31 00:00:00 — Forskningsberedningen har varit i verksamhet . Mycket tyder på att dess ställning och funktion förändrats ganskaavsevärt . Enligt en allmänt utbredd uppfattning har dessbetydelse starkt reducerats. Detta har, menar man, bl. a. inneburit attsamordningen av statens och näringslivets insatser i fråga om såväl grundforskningsom tillämpad forskning försvagats. Samordningen av de till olikasamhällssektorer destinerade statliga forskningsresurserna sorterande underskilda departement skulle likaledes ha försvagats. Dessa förändringar kanemellertid endast delvis och ofullständigt avläsas av officiella dokument,varför ett klarläggande från regeringens sida vore fattade beslut om att iskrivelse till Kungl. Maj:t anhålla om att bl. a. forskningsrådenssammansättning, organisation och befogenheter utreds. Jag har, Uksom välriksdagen i dess helhet, utgått ifrån att forskningsberedningens arbetsformeroch funktion därvid måste beaktas men vUl det oaktat aktualisera ett par frågorrörande den verksamhet som bedrivits inom forskningsberedningen under desssnart tioåriga tUlvaro. Jag ber därför om kammarens tillstånd att till herrstatsministern få ställa följande frågor: Harforskningsberedningen fyUt den uppgift den avsågs få vid dess inrättande? VUkaförändringar av betydelse har genomförts beträffande forskningsberedningenssammansättning, arbetsformer och uppgifter? Föreligger frånregeringens sida en medveten strävan att övergå från en övergripande tUl en s.k. sektoriell forskningspolitik? Denna anhållan bordlades. §13 Interpellation nr 13 ang. verkningarna av det nya skattesystemet, m.m. Ordetlämnades på begäran tUl HerrBOHMAN (m), som yttrade: På föregående riksdags första dag riktade jagen interpellation tUl herr finansministern med begäran om ett klarläggande avdet nya skattesystemets verkningar för oUka grupper av skattebetalare. Jagerinrade om att skattesystemet, främst till följd av höjningen avmervärdeskatten och den kraftiga skärpningen av marginalskatterna i föreningmed höjda kommunalskatter och stigande priser, måste leda till en stark ökningav det totala skattetrycket. En inkomsttagare i 30 000-kronorsklassen måsteexempelvis vid en förbättring av sin årsinkomst med därav i skattavstå eller mera. Härtill kommer också negativa effekter genomminskade bostadstillägg och höjda barndaghemsavgifter. I sitt svar gjorde finansministern gällande, att någontotal bUd av skattereformen inte kunde åstadkommas innan systemet fått verka"någon tid". I årets finansplan analyserar finansministern utförligtden kommunala utgiftsexpansionens negativa verkningar för såväl de enskildahushållens levnadsstandard som samhällsekonomin. Den kommunala sektorn har hävdas i finansplanen - vuxit med en takt som vida överstiger tillväxten i desamlade produktionsresurserna. En fortsatt utveckling i samma takt kommer attalltför kraftigt begränsa de privata hushållens köpkraft. Den kommunalautdebiteringen har stigit i accelererande takt och kommunernas realaresursförbrukning, skattesatser och bidragsanspråk utgör nu enligtfinansministerns mening "ett växande problem". En fortsatt kommunalexpansion av den storlek vi haft senare del framstår"som klart oförenlig med kravet på en balanserad samhällsut- Nr 3 veckling". Takten iutgiftsexpansionen måste "nedbringas till en nivå, Tisdaeen den '" ' bättre överensstämmelse med tillväxten av landetstotala 11 ianuari197'' inkomster ochproduktionskapacitet". -------------------- Isamband därmed konstaterar finansministern, att några nya förslag om s. k.stimulansbidrag för den kommunala verksamheten inte kommer att läggas fram. Hanunderlåter emellertid erinra om att statsmakterna i sysselsättningsfrämjandesyfte för blott några månader sedan föreslagit ett flertal åtgärder, i hög gradägnade att stimulera den kommunala aktiviteten och de kommunala utgifterna. Denna argumentation mot den kommunala utgiftsexpansionenöverensstämmer i hög grad med de motiv för en begränsning av den statligasektorns utveckling, som moderata samlingspartiet under en följd av årframfört. Vi har i fråga om den statliga sektorn liksom finansmmistern nu pådet kommunala området påtalat att skattepolitiken inte givit medborgarna enrimlig del av de stigande resurserna för egen disposition samt att denoffentliga expansionen med hänsyn till landets produktionskapacitet ochstabUiteten i samhällsekonomin på lång sikt måste få allvarliga konsekvenserför sysselsättning och välståndsutveckling. Mot den bakgrunden framstår det enligt min mening somanmärkningsvärt, att finansministern i årets finansplan icke gör någon analysav den statliga utgiftsexpansionen och underlåter att redovisa den s. k.skattereformens konsekvenser för de enskilda hushållen mot bakgrunden av denkommunala utgiftsstegringen och prisökningarna . En sådananalys hade varit desto mera påkallad som de i det nya skatteförslaget höjdamarginalskatterna utgjort en bidragande orsak till de långt utdragna ochsvårbemästrade avtalsförhandlingarna . Det kan alltsåantagas, att skatteskärpningen jämte prisstegringarna medverkat tUl att denprivata konsumtionen, trots avsevärda löneökningar, blev lägre 1971 änföregående år. De prisstegringar, som redan inträffat och kan förväntasytterligare accentueras , bör också ses mot bakgrund avskatte-och löneutvecklingen. Moderatasamlingspartiet motsatte sig den s. k. skattereformen och krävde nyutredning för att förebygga reformens mest påtagliga olägenheter. Kravet på endylik utredning har sedan upprepats. beslöt i skrivelsetill Kungl. Maj;t begära en förutsättningslös pariamentarisk utredning omskattesystemet. Detta beslut förbigås helt i finansplanen. Med åberopande av vad här anförts får jag anhålla omkammarens tUlstånd att tUl herr finansministern rikta följande frågor: Är herrstatsrådet nu beredd att ge en redovisning av det nya skattesystemetsverkningar på ekonomin för olika grupper av skattebetalare med hänsynstagandejämväl till nominella löneförändringars konsekvenser i fråga om olika socialaförmåner? När avser herrstatsrådet att tillsätta den parlamentariska utredning av vårt skattesystem somför blir alltmer påkallad? 36 Denna anhållan bordlades. § 14 Interpellation nr 14 ang. deltagandet i 3 Ordet lämnades på begäran till HerrHANSSON i Skegrie (c), som yttrade: Den miljövårdskonferens som senare under åretskall hållas i vårt land har hälsats med stor tillfredsställelse inom vidakretsar. Detta är hoppingivande, eftersom miljöproblemen alltmer fått globalkaraktär. Sannolikt kommer denna internationella prägel att bli ännu starkareaUteftersom förbindelserna mellan folken utvecklas och den moderna utvecklingensynes medföra ständigt nya faror för miljöförstöring. Insatser från vissaländer kan därför omintetgöras därest inte andra stater vidtager motsvarandeåtgärder. Så kan exempelvis radioaktivitet från kärnvapensprängningaråstadkomma skador på människor, djur och växtlighet långt borta från den platsdär sprängningen sker och göra större skador än i det land där proven utföres.Samma förhållande kan åstadkommas genom luftföroreningarna. Länder som införtförbud mot användandet av t. ex. de giftiga preparaten DDT och PCB kan ändockbU utsatta för dessa genom import av varor från stater där sådana ämnen fårfritt användas. Många liknande exempel kan anföras. En synnerligen allvarlig miljöförstöring sker genomförorening av våra vatten. Detta har tyvärr redan fått en mycket allvarligomfattning inte minst då det gäller väridshaven. Här är internationellainsatser oundgängligen nödvändiga om fortsatt förstöring skall förhindras.Vissa mera begränsade vattenområden löper risk att i ännu högre grad bliutsatta för förstöring därför att den naturliga nedbrytningen av föroreningarnaär helt underiägsen nytillskotten av förstörande ämnen. Sådana vatten är t. ex.Östersjön och i ännu högre grad . Det är bl. a. av denna orsak som man måste beklaga om detförhållandet skulle inträffa att inte aUa Östersjöstater skulle deltaga somlikaberättigade parter vid den planerade mUjövårdskonferensen. Såvitt kanbedömas är dessa gränsstater beredda att deltaga därest en likaberättigadstatus vid konferensen kan beredas dem. Men det är inte enbart av detta skälsom en fullständig uppslutning kring konferensen är nödvändig. Alla länder böri mån av resurser kunna deltaga och samarbeta i det forskningsarbete sombedrivs världen runt kring miljövårdsfrågorna. Politiska aspekter länder emellan liksom också ekonomiskaoch militära intressen bör ej få hindra det internationella samarbetet påmiljövårdsområdet. Samexistensen människorna emellan måste gå före dylikaintressen. Vissa länder närmar sig förgiftningsgränsen med raska steg ochdärför har mänskligheten inte råd med några luckor i samarbetet för attförhindra en annars hotande katastrof. Det är därför att hoppas att de nu aktuella farhågorna föratt vissa länder uteblir från miljövårdskonferensen kan elimineras.Grundorsaken tycks ligga i att (DDR) av politiska skäl inte skulleberedas likaberättigad plats vid konferensen. Som ovan sagts bör dylika motiveringarunderordnas intresset av att alla länder gemensamt deltar i förhindrandet avfortsatt mUjöförstöring. Såsom värdland för konferensen och i egenskap av gränsstatvia med DDR ligger det nära till hands att vårt land intensivt Nr 3 engagerar sig för att söka ge DDR med andra deltagande länder Tisdagenden likaberättigad stäUning vidkonferensen. 11 ianuari1972 ' hänvisning tUl vad ovan anförtshemställer jag om kammarens -------------------- tillstånd att till herr jordbruksministern ställa följande fråga: Vilka möjligheter anser herr statsrådet att den svenskaregeringen har att medverka till att alla stater, som förklarar sig villiga attdeltaga i mUjövårdskonferensen i innevarande år, ges enlikaberättigad ställning? Denna anhållan bordlades. § 15 Interpellation nr 15 om översyn av bestämmelserna omtillsyn av stiftelser Ordet lämnades på begäran tiU HerrWESTBERG i (fp), som yttrade: Övervakningen av vissa s. k. allmännyttigastiftelser regleras av lag om tillsyn över stiftelser. betänkande SOU 1970:41 "Företag och samhälle"har i två kapitel behandlats frågor rörande stiftelser. Utredningen påvisar attde nuvarande kraven på offentlig redovisning som åligger stiftelser inte ärsärskilt omfattande och framhåller att frågan om revision av lagstiftningen omstiftelser har tagits upp i bl. a. en rad riksdagsmotioner. har ävenuttalat sig till förmån för en lagrevision (bevillningsutskottets betänkande nr51 ). Utredningen föreslår, i avvaktan på en översyn avlagstiftningen, vissa provisoriska åtgärder för att förbättra informationen omstörre allmännyttiga stiftelser som inte står under tillsyn enligt 1929 årslag och därför inte är skyldiga att avge någon som helst offentlig redovisning. är en stiftelse som enligtstiftarens föreskrift ursprungligen var undantagen från tillsyn. Härigenom gavsingen offentlighet åt bl. a. revisionsberättelser i vUka samfundets revisorerframställde anmärkningar mot styrelsens förvaltning. Först sedan vissaekonomiska transaktioner, som är föremål för utredning, hadegenomförts sattes samfundet under tillsyn. Under hänvisning tUl vad jag här anfört hemställer jag omkammarens tillstånd att tiU herr justititeministern få framställa följandefråga: Finner justitieministern med anledning av vad som hittUlsframkommit angående bristerna i fråga om möjligheterna att utöva tillsyn avstiftelser samt med hänsyn till vad som anförts om samarbetsutredningen tidennu vara inne för en översyn av lagstiftningen om stiftelser? Denna anhållan bordlades. § 16Interpellation nr 16 ang. deltagandet i FN :s miljövårdskonferens 3 den Ordet lämnades på begäran tUl , j ianuari 1972 HerrWIKSTRÖM (fp), som yttrade: Frågan om vilka länder som bör inbjudas attdelta i FN :s mUjövårdskonferens i har uppmärksammatsmycket. Den formel om vUken majoriteten i enade sigsynes innebära, att bl. a. ett land som icke kommer att inbjudas.Samtidigt har flera stater dragit sig tUlbaka från arbetet iförberedelsekommittén. Jordbruksministern har emellertid i etttidningsuttalande varit optimistisk och bl. a. hävdat, att ett deltagande frånFolkrepubliken är troligt enligt uppgifter han fått i samband medgeneralförsamlingen i . Det synes naturligt att en redogörelse lämnas förriksdagen om läget när det gäller inbjudningsfrågan, dels för de officiellaregeringsdelegationerna, dels även för de s. k. non-governmentalorganizations. För deras del har vissa sidoarrangemang planerats, bl. a. iTennishallen. Relationen meUan dessa arrangemang och själva konferensen iriksdagshuset synes emellertid icke helt klarlagd, varför det vore värdefulltatt även få en redogörelse för detta. Mot bakgrund av det anförda hemställer jag om kammarenstillstånd att tUl herr jordbruksministern få ställa följande frågor; Vill statsrådetlämna en redogörelse för läget när det gäller inbjudningarna tillmiljövårdskonferensen i för dels officiellaregeringsdelegationer, dels s. k. non-governmental organizations? VUken blir relationenmellan de sidoarrangemang som ordnas i anslutning tiU mUjövårdskonferensen ochde officiella samlingarna i denna konferens? Denna anhållan bordlades. § 17 Interpellation nr 17 om reducering av flygtaxorna pånorrlands-linjema Ordet lämnades på begäran till HerrÖHVALL (fp), som yttrade: Flera regionalpolitiska utredningar harkonstaterat att förutsättningarna för en regions utvecklingsmöjligheter tillväsentlig del sammanhänger med kontaktmöjligheterna utåt. Självfallet växerockså kontaktfrågans betydelse med avstånden. För att de lokaliseringspolitiskamålen skall kunna nås i måste kontaktmöjligheterna med meraexpansiva delar av landet väsentligt förbättras. Inrikesflyget kunde i dettaavseende bli av utomordentligt stor betydelse, men för att så skall bli falletmåste en betydande sänkning av flygpriserna komma till stånd. Ordinarie flygpris tur och retur är förnärvarande och . Är 1969 påpekades ii bUaga till hemställan från länsstyrelserna i de fyra nordUgaste länen att de 39 Nr 3-------------- nuvarande ordinarie priserna förflygbUjett på linjen - Tisdaeen den--- förmodligen ligger ungefär dubbeltså högt som de rimligen borde göra. 11 ianuari 1972 Utredaren menade att förklaringentill de höga priserna stod att finna i -------------------- frånvaron av konkurrens på inrikeslinjerna. Vitalaintressen i lokalise ringssträvanden i får således stå tillbaka för att hävda landets intressen på den internationella luftfartens område där konkurrensen är hårdare. Alternativa kommunikationsmedel till flyg existerar imånga fall inte på grund av den långa restiden, påpekar iNorrbotten i 70. Alternativet till flygresa blir i sådana fall attinte resa alls. Även har funnit anledning fråga omdet inte nu är dags för översyn av den mer än lag som SAS-monopoletvilar på och som även reglerar LIN:s koncession. Oavsettunder vilka organisatoriska former inrikesflyget upprätthålles måstebeslutsamma åtgärder nu sättas in för att samordna flygtrafiken med delokaliseringspolitiska strävandena i de perifera delarna av landet. Motbakgrunden av vad jag här anfört hemställer jag om kammarens tUlståndatt till herr kommunikationsministern få ställa följande fråga: Är statsrådet beredd att utan dröjsmål vidtagaerforderliga åtgärder i syfte att reducera flygpriserna på för attdärigenom uppnå bättre samklang med regionalpolitiken? Denna anhållan bordlades. § 18 Interpellation nr 18 om främjande av bostadsbyggandet på landsbygden Ordet lämnades på begäran till HerrJOHANSSON i Holmgården (c), som yttrade; Huvuddelen av bostadsbyggandet sker itätorter. Det är främst storstäderna som har tUlåtits växa mycket snabbt, menockså i andra tätorter byggs i en omfattande utsträckning. Praktiskt taget alltbostadsbyggande sker inom planlagt område. Ur många synpunkter kan tätortsbyggande inte konkurreramed bebyggelse på landsbygden vad gäller miljön. Många människor önskar därförfå möjlighet att bygga en villa på den rena landsbygden. Det är angeläget attge människorna denna valfrihet när det gäller bostadsförhållanden. Det är naturligtvis viktigt att bostadsbyggandet planeras,men detta får inte leda till bestämmelser eller förhållanden, som gör att detblir omöjligt att bygga på landsbygden. Speciellt svåra konsekvenser får ensådan utveckling i avfolkningsbygder där nybyggnation är en förutsättning föratt en region skall kunna leva vidare. En av defaktorer som styr byggnadsverksamheten är möjligheten att få lån.Det är därför intressant att studera de förutsättningar för statliga bostadslånsom bostadslånekungörelsen (KK 1967:552) ställer upp. 40 "Bostadslån för nybyggnadutgår under förutsättning att det kanantagas föreligga ett varaktigt behov av bostäder ochlokaler Nr 3 till bostadslånekungörelsen sägs att frågan ,1januari 1977 omvaraktigt behov av bostäder och lokaler skall bedömas med beaktande ----- avförsörjningsmöjligheterna och befolkningsutvecklingen . Statsutskottetanförde i sitt betänkande 1967:100 att av avgörande betydelse för omfattningenoch inriktningen av statsbelånat bostadsbyggande bör vara den bedömning som iförekommande fall kommer till uttryck i det av kommunen uppgjorda bostadsbyggnadsprogrammetoch den tilldelning av statliga lånemedel som de bostadslånegivande organenfinner sig kunna medverka tiU. I statsutskottets utlåtande 1964:42 sägs bl. a. att denprövning som sker inte får bli så snäv att bostadsbyggandet på landsbygden systematisktmissgynnas. I praxis omintetgörs ofta denna viljeinriktning. Av protokoll frånsammanträde med planeringsberedningen i framgår detta.Under 11 § i nämnda protokoll redogörs för resultatet av genomfördaöverläggningar med länsbostadsnämnden beträffande ett fortsatt byggande ibyarna i kommunens ytterområden, varav framgår att länsbostadsnämnden betraktarbyggande inom område med byggnadsplan som ett krav för fortsatt statligbelåning. inställning till denna fråga står intei fuU överensstämmelse med statsutskottets utlåtande . Med hänvisning till det anförda hemställer jag omkammmarens tillstånd att till herr inrikesministern få framställa följandefråga: Avser statsrådet att utfärda tillämpningsföreskrifter förstatliga bostadslän, vilka gör att bostadsbyggande på landsbygden intemissgynnas? Denna anhållan bordlades. § 19 Interpellation nr 19 ang. tillämpningen avbestämmelserna om förseningsavgift vid avgivande av självdeklaration Ordet lämnades på begäran tUl HerrBÖRJESSON i (c), som yttrade: Flera reformer på beskattningsområdet harunder genomförts för att höja taxeringsarbetets effektivitet.Detta har bl. a. resulterat i en avsevärd förstärkning avtaxeringsorganisationen samt i en icke obetydlig rationalisering. I vissahänseenden har skattemyndigheterna erhållit vidgade befogenheter gentemot deskattskyldiga bl. a. genom den omläggning av påföljdssystemet vid överträdelsermot skatte- och avgiftsförfattningarna som beslutade om 1971.Förändringarna har emellertid också inneburit att den enskUdes skyldighet atttillhandagå taxeringsmyndigheterna med uppgifter och handlingar av skilda slaghar ökat. Det är fullt i sin ordning att samhället på olika sättvärnar om sina intressen. Men det är lika viktigt att taxeringsförfarandet utformas och tillämpas på sådant sätt att den skattskyldiges rättssäkerhet inte äventyras. Om rättsskyddet inte upprätthålls minskar snabbt medborgar- 41 Nr 3 nas respekt för skattelagarna, och möjligheterna att uppnå en väl T' d enden fungerande taxeringskontrollreduceras. Det allmännas krav på effektiv .Q-;, taxering står därför inte i något motsatsförhållande till den enskildes 11 januariiv/z -------------------- anspråkpå rättssäkerhet. Det förekommer mycket ofta taxeringsfall där den enskildemedborgaren har uppenbara svårigheter att tillvarata sina intressen. Deskärpningar av påföljderna för olika slags felaktigheter i samband meddeklarationen som genomförts, vilka ur många synpunkter kan anses vara riktiga,måste enligt min mening följas upp från samhällets sida genom bättre hjälp ochinformation tUl allmänheten. Många deklaranter har svårigheter att självaupprätta sin egen självdeklaration och måste därför anlita sakkunnig hjälp.Företagare och näringsidkare kan i de flesta fall påräkna sådan hjälp genomsina organisationer och bokföringsbyråer. Vad det gäller löntagare och övrigamindre inkomsttagare har dessa vissa möjligheter att få hjälp med sindeklaration av bl. a. affärs- och sparbanker samt jordbrukskassor. och TV i deklarations- och skattefrågor måste också betraktassom mycket värdefull. Ett särskilt problem är att deklarationsblanketterna förmånga som inte är vana vid att handskas med blanketterna trots de förenklingarsom skett framstår som svåra eller rent av obegripliga. Det är angeläget attblanketterna utformas på ett sådant sätt att ingen tveksamhet föreligger närdeklaranten skall fylla i blanketterna. För skattskyldiga som inte själva kan upprätta deklarationframstår det under alla förhållanden som nödvändigt att anlita sakkunnig hjälp.Det är därför angeläget att i större utsträckning än vad som sker få tillstånd sakkunnig hjälp i skatte- och taxeringsfrågor från samhällets sida. Detbör framhållas att många tillfälliga deklarationsbyråer som i deklarationstidererbjuder sina tjänster inte innebär några garantier för att deklaranterna erhållersådan hjälp. Många av dessa byråer är mer intresserade av att tjäna pengar änav att betjäna sina kunder på rätt och riktigt sätt. Trots det värdefullaarbete som banker, kreditinrättningar, fackföreningar, pensionärsföreningaretc. utför när det gäller att informera och vara allmänheten behjälplig ideklarations- och skattefrågor föreligger därför ändå behov av utvidgadrådgivning och hjälp från det allmänna i deklarations- och skattefrågor.Särskilda tjänstemän borde enligt min mening avdelas på fögderikontoren ellersocialvårdsbyråerna för att ge råd och hjälp i hithörande spörsmål. Ändringarna i påföljdssystemet vid överträdelser motskatteförfattningarna innebär bl. a. att en särskild avgift skall uttagas avdem som underlåtit att inlämna sin självdeklaration inom föreskriven tid. Dettainnebär en helt ny typ av påföljd. Försening vid självdeklarationens inlämnandepå grund av att deklaranten inte fått sakkunnig hjälp friar inte vederbörandefrån att betala fastställd förseningsavgift. Erfarenheterna har visat att bokförings- ochdeklarationsbyråer samt andra deklarationsmedhjälpare alltid råkar i svårigheter då det gäller att inom föreskriven tid klara av samtliga deklarationer. Svårigheterna kan väntas öka betydligt på grund av de många ändringarna i skattesystemet. Det är därför enligt min mening påkaUat att medge 42 anstånd med deklarationernasinlämnande i sådana fall. befara att ett mycket stort antal deklaranter kommer att lämna in Nr 3 felaktigaeller ofullständiga deklarationer. Svårigheter att få hjälp borde j. , > såledesgodtagas som ett giltigt skäl för befrielse från förseningsavgift, om i i iott i v / z vederbörande kommer in för sent med sin självdeklaration. avgiftsbefrielseborde kunna beviljas upp tUl exempelvis . Om man visar en dylik generositet fråntaxeringsmyndigheternas sida mot den deklarerande allmänheten kommer dettasäkerligen att innebära ett mindre antal ofullständiga och felaktigadeklarationer. Därmed skulle arbetet underlättas för taxeringsmyndigheterna.Enligt min mening är det viktigare att få in riktigt upprättade deklarationerän att dessa kommer in exakt inom nu föreskriven tid. Med hänvisning till vad som anförts i interpellationenhemställer jag om kammarens tillstånd att till herr finansministern få ställaföljande fråga: Vill statsrådet medverka till att bestämmelserna omförseningsavgift i samband med för sent avgiven självdeklaration kan tillämpasså att någon avgift inte tas ut om förseningen är relativt obetydlig och berorpå att deklaranten inte kunnat få sakkunnig hjälp vid deklarationsarbetet? Denna anhållan bordlades. § 20 Interpellation nr 20 om befrielse från automobilskattför vissa handikappfordon Ordet lämnades på begäran tUl HerrOSKARSON (m), som yttrade: