prot · FV0937 · 1972-12-31 00:00:00 — Han har vidurefrågut om jug unser utt den ger ett tillfredsställande skydd dygnet omoch om jug mot bukgmnd uv den flyg- och marinaktivitet vi har i Östersjöområdetanser att förbättringar bör vidtas i denna beredskap. Äv nuturligu skäl kun jug inte här ge en i detaljuttömmande redogörelse för incidentberedskapen, men jag vill nämnu de principerefter vilku den är uppbyggd. Till sjöss och i luften pågår ständig övervukning genomrudurbevukning och optisk bevuknmg sumt genom furtygs- och flygspaning m. m.För att kunnu ingripu mot kränkningur uv vårt territorium finns särskiltavdelade markstyrkor, furtyg och flygplun med viss beredskup. Därtill kommerpersonul i beredskup vid stuber och förbund. De tillgängliga resurserna skall så långt möjligt kunnaanvändus längs våra gränser. Områden där främmande flyg- och sjötrafik ärsärskilt livlig har prioriterats. Nr 37 Ett nära och kontinuerligtsamarbete med civUa myndigheter, främst tullen,polisen, och luftfartsverket, kompletterar systemet. Antalet inträffade incidenter har under senare är varit nära nog - oförändrat med vissa, oftast normala och förklarhga variationer. Det kan Ang. inciaentberea- f] yj. yrt att nämna att de främmande militära enheter somvi ser skapen via iikets jj j. glänser i regel respekterar våra tUlträdesbestämmelseroch endast gränser sällan och förmodligen mestadelsoavsiktligt kränker vårt territorium. I fråga om behovet av förbättringar i incidentberedskapenkan jag nämna, att denna ständigt förbättras såväl tekniskt somorganisatoriskt. Vår incidentberedskap är med de ambitioner vi har enligt minmening tUlfredsställande dygnet om framför allt i områden vi anser varaviktiga. Jag vill slutligen erinra om att det är möjligt att snabbt höjaberedskapen om så skulle erfordras. En höjning bör emellertid vägas mot deingrepp i fredsutbildnmgen som blir nödvändiga och som därmed även kan påverkulångsiktsberedskupen. HerrBJÖRCK i (m): Jug ber att få tucku statsrådet för svaret påmin interpellation. Utgångspunkten för interpeUationen var en passus iöverbefälhavarens årsberättelse med följande lydelse: "Incidenter harunder året fordrat i stort sett dagliga insatser av beredskapsfartyg,helikoptrar, flygspaning och beredskupsjukt. PersonaltUlgången har dock inteheller i är medgett att kontinuerlig beredskup kunnut upprätthäUus, vilket bl.a. innebär utt brott mot tUlträdesbestämmelserna kan hu skett utun utt deupptäckts." Statsrådetsäger i sitt svar bl. a.: "Vär incidentberedskap är med de ambitionervi har enligt min mening tillfredsställande dygnet om ." Vidaresäger han: "I fråga om behovet av förbättringar i incidentberedskapen kanjag nämnu, att denna ständigt förbättras såväl tekniskt somorganisatoriskt." Och slutligen säger stutsrådet utt "de främmandemUitäru enheter som vi ser vid våru gränser i regel respekterur våratUlträdesbestämmelser" och att eventuella kränkningur förmodligen ärouvsiktligu. Jug hur på dessu punkter en unnun uppfuttning änstutsrådet. Låt oss se litet närmure pä sukemu. Först frägun om dygnet-runt-beredskupen! I pruktiken hurvi inte någon ordentlig sådun, och det vet försvursministern mycket väl.Insatsberedda jaktflygplan kan rimligen bara finnas under delar avdygnet, av kostnadsskäl huvudsakligen . På marinsidan är läget ännu sämre. Där kan det ibland rörasig om nägot eUer några fartyg som skall klara av hela putrulleringsverksumheten.När det gäller skyddet mot främmunde ubåturvet vi utt det finns enormu luckor.Under ytan har ulltså den som vUl bedrivu olovlig underrättelse-verksumhet motvårt land mycket goda möjligheter därtiU. Att insatsberedskapen ständigt skulle förbättrus teknisktoch orgunisa-toriskt framstår väl mot vud jug här sugt som överdrivet. Murinenhur under senure år fått mindre och mindre anslag, vilket haft till följd uttden flytande materielen är både färre vad beträffar untulet enheter och äldre . De lätta putrullfurtyg som det länge har talats om i sammanhangethar ständigt fördröjts i unskuffningshunseende och existerur fortfurunde intei verkligheten. Vår materiel måste dessutom alltid jämföras med vad stundurdenär i vår militäru omvärld . I min interpellution hur jug också pekat pä vilku storamarina stridskrafter som opererar i , huvudsakligen tillhörandeöststaterna. Den snabba sovjetiska expansionen innebär dessutom attmaterielen där, till skUlnad från vår egen, är uv mycket modernt och fögunedslitet slag. Så tUl frågun huruvidu det i nägon större utsträcknmg skerkränkningar av svenskt sjö- och luftterritorium. Låt oss då först och främstkonstuteru, utt vi på gmnd uv den låga svenska incidentberedskapen inte kännertiU mer än en del av de kränkningar som sker, och det är ju inte heller säkertatt främmande makter väHer utt opereru just där vi för tiUfullet harkoncentrerat våra fåtaliga övervakningsresurser. Vi vet emellertid att när svensku mUitäru övningar äger mmföHs dessu med stort intresse och på näru häll av främmande länders styrkor.Betydunde signalspaning sker längs våra kuster från ryska fartyg, somnödtorftigt kamouflerats som fiskefartyg. Nöjesseglare från vissa öststater ivår närhet visar också stort intresse för att segla just där det finns militärainstallationer och i anslutning till svenska övningar. Vi har t. o. m. haftexempel på hur ett ryskt örlogsfartyg kolliderat med en svensk fregatt pä värteget territorialvatten. Vi kan inte heller utesluta att främmande ubåtarnattetid kan operera i den svenska ytterskärgården och där t. o. m. landsättafolk, som studerar svenska mUitära objekt. Jag är självfallet inte ute efter en hög svenskinsatsberedskup mot eventuella kuppanfall som skulle komma som en blixt frånklar himmel. Risken för detta är inte överdrivet stor. Men vi behöver en godincidentberedskap för att vär neutralitet skaU vara trovärdig och för attförhindra att främmande makt i fredstid skaffar sig obehöriga informationer omvärt territoriulvutten, om de militära och ur totalförsvurssyn-punkt viktiguinstaUationer som finns där. För att bringa en viss ytterligare klarhet idenna väsentliga fråga skulle jag viHa sluta med att fråga försvarsministern:Finns det eller finns det inte jaktskydd för omedelbar insats dygnet om? Hurantalet nöjesseglare som påträffats i ur mUitär synpunkt känsligu områden ochhemmuhörunde i ökat eller inte? Finns det några tecken som tyder påatt det från främmande ubåtar företagits landstigningar i ytterskärgården inärheten av mihtära objekt? Jag ber att ännu en gäng få tacka för svaretpå interpeUationen. incidentberedskapen vid rikets gränser i vet mycket väl att detinte är bristen pä fartyg, bristen pä flygplun eller bristen på folk som görutt vi i inte har dygnet-om-bevakning vid alla våra gränser. Vi haraldrig haft det, mer än möjligen under krigstid. Att vi aldrig hur haft ensådun övervakning beror nuturligtvis pä utt vi inte hur ansett att det ärnödvändigt och inte heller i dug unser utt det är nödvändigt. Vi hur ingen somhelst mUitär övervakning av våru långu lundgränser ingen alls. Ang. incidentberedskapen vid rikets gränser vi haraldrig haft det i fredstid. Vi har först satt in vissaresurser för en incidentberedskap, men någon hundraprocentig täckning av helalandet har det aldrig varit fräga om. Våra ambitioner har medvetet sutts lågt.Regering och militärledning är helt ense om omfuttningen uv dennaincidentberedskup. Vurie år behundlus den i försvursrådet, senust för treveckor sedun, med redogörelser för vud som händer, hur det ser ut vid vårugränser, vud vi får redu på genom vär övervukning, omfuttningen uv den ochändringur i den. Anledningen till utt vi hur en sädun umbition på dettaområde är bland annat ekonomisk - det skulle kosta gunsku mycket pengur om viskulle ha dygnet-om-bevakning vid alla våru sjö- och landgränser och i luften.Vi hur inte unsett vårt läge vuru sådunt utt det behövs. Erfurenheterna avinträffude incidenter - någon hur flugit över vårt territoriulvutten, kommit inpå värt territoriulvutten, överskridit vår lundgräns eller något sådunt - undermångu år säger oss utt det inte är nödvändigt; de flestu sådunu incidenter hurvi helt fått förklurude. På sammu sätt förunleder våru egna överflygningur ochöverskridunden uv undru nutioners gränser oss utt då och då be om ursäkt förutt vi av misstag råkut åstudkommu en incident i ett unnat land. Vi har ett beredskapssystem i som först och främstbestår uv vår långsiktsberedskap med utbildning året om. Det är den mUitäruverksumhet vi bedriver i fredstid. Dessutom hur vi en mobiliseringsbered-skup, somvi håller mycket hög, och vidure den insutsbered.skup som består i övervukninguv våru gränser, frumför ullt kuster och luftrum. Det är en sturk prioriteringi värt system för långsiktsberedskupen och kunske framför allt förmobiliseringsberedskupen. Skulle vi ändru pä dettu - och det kan vinaturligtvis tvingus till om hotbilden ändrus måste det, såsom helu vårtberedskupssystem är uppbyggt, komma att gå ut över framför aUtlångsiktsberedskupen, eftersom den nuvurunde incidentbered-skupen upprätthållsi första hund uv de värnpliktigu, den inneliggande årsklassen helt enkelt. Enökning av incidentberedskapen skulle ju få konsekvenser för vår utbildning ochpåverka vår meru långsiktigu beredskup. ifrågusutte om det är riktigt att vi förbättrarvår incidentberedskap. Vud gäller övervukningen så förbättrus den ständigt. Denkommer särskUt i är utt förbättras genom att vi tur i unspräk ett helt nyttsystem för läghöjdsbevakning. Det fär en mycket stor effekt pä våra möjligheteratt övervaka ulla våru sjöomräden, där vi unser att vi behöver en sädanövervakning. Vi häller på med en omorgunisution uv vår insutsberedskup. Vihöjer insutskupuciteten på ett område genom en omorgunisution som försvursrådethur blivit underrättut om. De incidenter som det här är frågu om, t. ex.kränkningar till sjöss, har vi inte bedömt vara av allvarlig nutur. Vi hur inågot enstuku full frågut oss om det kun hu gällt spuning mot våruförsvursunstulter. De incidenternu är till untulet nägot större i änpå , dock obetydligt större. Går man till kränkningurnu i luftenfinner mun utt de är fler än till sjöss. Det förekommer fler överflygningur änkränkningur av våra territoriulvutten, men dur inträffur det storu flertuletpä och inte i . Det summunhänger helt enkelt med denlivligu flygverksumhet somförekommer mellun de två NATO-ländernu Dunmurk och i sumbund medNATO-övningur, då mun uv misstag flyger in pä svenskt område och på det sättetkränker våra gränser. Man ber om ursäkt för det. En unnun suk som vi inte kun göru nägot åt är utt detförekommer en mycket omfattande satellitverksumhet dygnet om över det svenskuterritoriet. Det kun vi inte göru nägot ät, det kan vi bara konstatera. frågar om vi har jaktskydd dygnet om. Nej,inte över helu lundet. Vi prövur nu ett nytt system för juktskydd, en nyorganisation. Jug kun inte uvslöju hur den kommer utt se ut. Att det tidvisunder året förekommer juktskydd dygnet om kun jug tula om. Sedun drog in i bilden nöjesseglure fränöstlundernu, om jug futtude rätt. Vi har ännu fler besök av nöjesseglare fränvästländer. De är välkomnu bäde från öst och väst, om de föHer de uv ossutfärdude bestämmelser som vi tillhunduhäller både i och på andru håll.Det finns ingen anledning utt i varie nöjesseglure som besöker våra hamnar senägon som är ute för utt spioneru. Vi måste hälsu dem som våru gäster, eftersomvi tillåter att de kommer till oss. Jug tycker utt det i unförundevur en ensidig belastning på östsidun, vilket är orättvist med hänsyn till uttde flestu incidenter vi hur hör summun med västsidun. Ang. incidentberedskapen vid rikets gränser HerrBJÖRCK i (m); Det vur verkligen en läng rud intressuntuupplysningur som försvarsministern gav. 1 vilket fall som helst så har därmedmin interpellation huft en viss informutionsfunktion, och det är jug myckettucksum för. Jug tycker ändå inte utt jug kun vuru nöjd. Det hur ulltsäkonstuteruts utt vi icke hur juktskydd dygnet om. Försvursministern säger uttvi uldrig hur huft det. Jug betvivlur inte det, men såvitt jug kun tolkuförsvarsministerns svar ägde en förbättring rum på detta område under1960-talet. hur det ulltså ånyo skett en försämring. När det sedun gäller den murinu aktiviteten och skyddetmot främmande ubåtar behöver man inte ha särskilt stora kunskaper iunderrättelseverksamhet för att kunna konstatera att det med det ringa antalenheter vi har på detta område och de fä möjligheter vi hur till exempelvishelikopterspuning i dug är väldigt lätt för främmande makter, oavsett om deär hemmahörande i öst eller väst, att bedriva underrättelseverksamhet underytan. Jag tror inte att vi behöver ha någon särskilt läng debatt på denpunkten, ty det är enkelt att konstuteru fuktu, om mun ser på den tillgängligamuterielen på vår sida. Sedan säger försvarsministern utt det inte är fartyg ochpersonal som det råder brist på. Nej, tacka för det. Vi vet väl ulla utt det ärpengurna som fattas. På grund av den nedskärning som skedde 1968 och somuppenbarligen kommer att ske i längt större utsträckning i och med detförsvarsbeslut som kommer utt futtas är det självklart utt de ekonomiskuresursernu minskur. Att militärledningen och försvursrådet skulle vuru ense iden här frägun tvivlur jag inte heller på. Men vad är orsaken härtill? Heltenkelt den utt mun hur tvinguts till en väldigt härd prioritering. Om mun intehude gätt med pä dennu prioritering, skulle det Ang. incidentberedskapen vid rikets gränser huinneburit inskränkningur på utbildningsverksamheten ellermaterielan-skaffningen. När det gäller nöjesseglarna sade försvursministern utt desjälvfullet är välkomnu, oavsett vilket land de kommer ifrån. Det har jugheller uldrig ifrägusutt - längt därifrån. Det vur emellertid inte riktigt detmitt påpekunde gällde. Vad jug tulude om vur de nöjesseglure från vissaöstländer oftu mycket storu och dyrburu havskryssure som rimligtvis för längesedun borde vuru uvskuffude i kommunistisku länder men som tydligen är mycketvanUgu där vUku visur ett mycket stort intresse för att segla i våra vatten,icke bara vanliga nöjesturer utun i sumbund med svensku murina övningar och ikänsligu områden, skärgärd t. ex. Det vur det mitt påpekunde gällde,inte de vunliga nöjesseglare som njuter UV våra vackra skärgårdsområden. Minfrågu, herr tulmun, rörde sig om huruvida man kunde iukttu någon ökning avantalet nöjesseglure uv dennu typ. Jug ställde också en ytterligure fråga som jag inte ficknågot svar på -jag skull gärnu upprepu den, ty den är mycket betydelsefull motbukgrunden uv vud jug tidigure sade när det gällde ubåtarna. Frågan är; Finnsdet nägra exempel på eller tecken som tyder pä utt det från främmunde ubåturhur företugits lundstigningur i ytterskärgården i närheten uv mUitäru objekt?Försvursministern torde väl vuru den som är mest lämplig utt svuru på dennufrågu. Till slut, herr tulmun, vill jug sägu, att det inte är minavsikt utt svartmåla östsidun i dettu summunhung, men jug tycker utt mun intebehöver hu särskilt stora kunskaper på dettu område för att konstuteru uttvissa östländer gjort kränkningur av svenskt territorium i mycket känsligaområden. Försvarsministern säger själv utt de ullru flestu kränkningurnu avsvenskt territorium förmodhgen - enligt huns egnu ord är oavsiktliga, och detkan ju också tänkas att så är fallet för en hel del båtar frän västsidan, menkanske inte frän östsidan. Det är detta som det skulle vara av intresse att fåklarhet i. Själva siffran pä untulet kränkningur är ju inte så betydelsefull idettu summunhung. Jug vill först beröra den tredje frägan somherr ställde och som jag inte hade uppfattat när den först ställdes, tyjag trodde knappast mina öron. Var det verkligen fråga om att vi här i Sverigemöjligen skulle ha fått vara med om att mun från utländsk ubåt i närheten avsvenska militäranläggningar lundsutt folk? Vur verkligen frågun detta? Om sävar fallet, vill jag säga att jag aldrig hört talas om utt så skett och ingenunnan heller. Det viktigaste i detta sammunhung - och det är väl pådenna punkt som missförstår det helu - är utt det inte har skettnägon försämring av den incidentberedskup som vi under 1960-tulet har satt in.Under 1950-talet när det epok varade hade vi en mycket obetydligincidentberedskap. Vi var fullt medvetna om riskernu, men vi tog dem därför uttvi unsåg utt vi borde utnyttju försvurspengurnu i förstu hund till uttförstärku vår långsiktsberedskup, skuffu oss vapen och bedrivu utbildning förpengurna. Sedan hade vi en viss insatsberedskup under1960-tulet, och den hur sedun dess icke försämruts och inte heller försämruts ifrågu om insatsmöjligheterna och insatskapaciteten beträffunde flygplun - detär en missuppfuttning uv att en försämring hur skett, enmissuppfattning som redun frumgår uv formuleringen i interpellationen. Detförhåller sig inte så utt det har skett någon försämring. Däremot övervägs detofta, om vi skall göra nägon förstärkning, men vi hur kommit till utt det buruär pä vissu punkter som vi bör göru det och håller fust vid utt vi börprioritera andru former uv beredskup än denna. Menar att vår prioritering är fel och att vibör lägga ner mer försvarspengar på en incidentberedskup och en insatsberedskapruntom i landet? Har i detta fall en unnun bedömning än regeringenoch mUitärledningen? Det förhåller sig inte på det suttet, , uttpengar futtas. Incidentberedskupen är inte sä kostsam att vi inte skulle kunnulät oss säga fördubbla den utan att det på något särskilt sätt i stort påverkarvär försvarsekonomi. Jag skall inte nämna kostnaderna, men jug vägur stå förvud jug i dettu fall säger. Bedömningen är emellertid utt en förstärkning UVberedskupen i nuvurunde internationella läge inte är nödvändig. Det ärnaturligtvis också på det sättet att våra övervakningsmöjligheter har starktförbättrats genom utbyggnaden av vårt radarsystem, somsärskilt i är får en ytteriigare kapacitetsökning pä läghöjdsom-rädet. Dennaförbättring är väsentlig för övervakningen av våra sjöområden. Att blanda invår allmänna försvarspolitik i detta är enligt min mening ett misstag av herrBjörck. När det sedun gäller nöjesseglarna vet jag inte vUka båtarsom är störst. Jag håller på somrurnu till på , och där är mycket sällunbåtur från , men de finns. Jag tror dock inte att de kan konkurreramed de engelska lustjakterna och de västtyska lustjakterna. Det är förhuvssegling iblund nödvändigt att hu mycket storu båtar, och det finns ingenanledning att misstänka dem som uppsöker oss under somrurnu pä Väst-, syd-eller ostkusten. Att övervukning sker där det är nödvändigt, är en annan sak.FöHer man inte bestämmelsernu, sker tillrättuvisningur, men vi skulle räkatämligen illa ut, om vi i vurje nöjesseglure säg en person som vur ute inte förutt se vär vackra skärgård, t. ex. skärgärd, utan för att spionera.Det finns, , mycket bättre metoder utt spioneru som vi intehar möjligheter utt påverku - jag talade om satellitaktiviteten över vårt område. Ang. incidentberedskapen vid rikets gränser HerrBJÖRCK i (m); Vi är väl alla medvetna om att det krävsstora fartyg för havssegling. Jag är naturiigtvis glad över attlevnudsstundurden i t. ex. och Östtysklund har stigit sä högt utt ettstort antal människor där uppenbarligen har råd utt hällu sig med storu båturför nöjessegling, ehum de tydligen inte kun konkurrera med dem som seglaromkring i närheten av herr statsrådets sommarställe. Men denna debatt hur visut, herr talman, att detuppenburligen mäste finnus vissu gunsku så betydande luckor i vårincidentberedskup. Jag har pekat pä dem som finns under vattnet och jag harpekat på utt det inte Ang. fömtsättningarna för förändring av kommunblocksindelningen finnsjaktskydd dygnet om - det må vara hänt att vi alltid har huft en mmdretillfredsställunde beredskup på dennu punkt. Jug hur pekut på att detförekommer vissa nöjesseglare i känsliga områden, och jug är inte sä nuiv uttjag tror att det här baru rör sig om tillfälligheter. Det vur också intressunt utt få redu på att det intefattas pengar för det ändamål det här gäller och att incidentberedskupen ärbillig. Är det pä dettu sätt, kun vi ulltså hoppus utt den, om så skullebehövus, mycket snubbt och temporärt kun förbättrus och utt dettu kunske skernägot oftare än som varit fallet tidigare. När det sedun, herr tulmun, gäller ubäturnu, trodde inteherr försvursministern sina öron när hun hörde vud jag sade. Jag sudenuturligtvis inte utt mun landsatte folk frän ubåtur hur som huver iytterskärgården. Jug frågude, om det funns någru tecken som tydde pä utt dettahade skett för utt mun under nuttetid skulle kunna t. ex. studera nägramUitärobjekt. sedun förekom en del pressuppgifter om utt såduntskulle ha skett i . Min enkla ochoskyldiga frågu, herr försvursminister, vur alltså om det funns nägru teckensom tydde på utt så hude skett . Jag är glad över att ha fått höra utt såinte vur fallet. Jag tror naturligtvis herr försvursministern på hans ord. Jug skull inte ytterligure förlängu debutten.Jug vill bura ännu en gäng återvända till det som vur unledningen till utt jugställde dennu interpellution. Herr försvursministern hur nämligen sökt visa attläget i vär omgivning är relativt lugnt och att vi har god beredskap. Dettuskull ställus mot det som överbefälhavaren under ämbetsmannaansvar skriver isin senuste årsberättelse, för /7 1, dur hun pekur pä attincidenter fordrat i stort sett dugligu insatser. Även om de härincidenternu iblund ur uv mycket oskyldigt slag och jag är övertygad, herrtalman, om att det ofta förhäller sig på det sättet visar det i ullu full uttvi ingulundu lever i en helt lugn del uv Europu. Den som hur vuritvid en rudurstation och sett det enormu untul överflygningur som sker inärheten av våra gränser blir nog övertygad om att läget i inteär lugnt och idylliskt i alla avseenden. Med dettu unförunde, under vUketherr tulmunnen övertog ledningen av kammurens förhundlingur, vur överläggningenslutud. §22 Ang. fömtsättningarna för förändring av kommunblocksindelningen Herr civilministern erhöll ordet för utt besvuruherr i (c) framställda interpellation,nr 48, och anförde: i har frågat migdels vilka kriterier som bör föreligga för att en förändring ikommunblocksindelningen skall fä företas, dels om en avsevärd förändring avkommunikationerna, t. ex. nedläggning av persontrafiken pä järnväg, kan utgöratillräckligt skäl för ändring av blocktillhörighet, dels vilken betydelse som tillmätskommuninvånarnas och de kommunulu representanternas mening i dessa frågor. Riksdugens beslut om riktlinjer för en nykommunindelning innebär bl. u. utt för vurje län skull finnus en plun förlänets indelning i kommuner. Planerna fastställs av Kungl. Maj:t efter förslagav . Genom särskUda beslut fastställde Kungl. Maj:t åren 1963 och1964 planer för länens indelning i kommuner. Vissu ändringur i dessu pluner hursedermera gjorts. Är 1969 beslöt stutsmukternu lugen (1969:156) medsärskildu bestämmelser om ändring i kommunindelningen. Enligt lugen skallgällunde pluner i huvudsak vara genomförda senast /74. Ettstort antal kommunsammunläggningur trädde i kruft den 1 junuuri 1971. Sedan lugen trädde i kruft hur ett untul framställningurom ändring av kommunblocken prövats av Kungl. Maj;t. Det kan därför förutsättasatt den nu gällunde blockindelningen i huvudsuk kommer utt liggu till grund förde återstående kommunsummunläggningar, som skull träda i kruft den 1 junuuri1974. Givetvis kun ändringur i kommunblocksindelningen bliaktuella om ändrade förhållanden motiverar detta. I propositionen 103 är 1969,som låg till grund för beslut , underströks dock att detsjälvfallet inte kunde bli frågu om någon ullmän omprövning av planerna medfrängående av de beslutade principerna för indelningen. Uttalandetlämnades utan erinran av . Det är inte möjligt att ge något generellt svar pä fräganom vilka skäl som kan motivera ändringar i gällande blockindelning. Motbakgrund av nyssnämndu uttulunde kan emellertid slås fast att det bara är säväsentligt ändrade förhållanden som med tillämpning uv 1962 ärs riktlinjerskulle ledu till en annan blockindelning än den beslutade som kan leda tillomprövning av denna indelning.