prot · FV0984 · 1972-12-31 00:00:00 — Handelsministern säger i svaret: "Jag är övertygad omatf svenska företag skaffar sig bättre information än enbart reklamkanpanjerför en viss ort, innan de fattar beslut om en nyetablering." Ja, herrtalman, det är jag också övertygad orrr. Men i def här betraktelsesäftef, sonrvi alltså båda har, får man inle bortse frän den viktiga psykologiska faktorsom jag har försökt fästa uppmärksamheten på. Det är glädjande att regeringen, enligt vadhandelsministern säger i svaret, ämnar följa utvecklingen uppmärksamt.Handelsministern säger ocksä att om problem skulle uppslå skall dessa kunna lasupp till behandling i det upprättade nordiska minislerrädet. Detskulle, herr talman, vara intressant alt få veta vad detta råd, som ju innebärett uppenbart framsteg på det nordiska samarbetets väg, skulle kunna utförajust onr sådana här problem av allvarligare slag uppstod. Vad har rådet i ettsådant sammanhang för kompetens att inskrida och vad har rådet för möjligheteratt se till att dess beslut vid ett eventuellt inskridande följs? Detförefaller som om det skulle vara ganska svårt för nordiska ministerrådet attinskrida mot en propaganda av den typen, att elt land med fullt medlemskap il-EC sägs kunna erbjuda ett etablerande förelag säkrare existens genom skyddnrot tekniska handelshinder, genom att ge bättre möjligheter atl följa med iden tekniska utvecklingen och fä del av forskning etc. alla dessa saker somman inte kan få med i ett handelsavtal men som kan ordnas förmånligt för ettland som har medlemskap. Handelsministern konstaterar att del avtal som nuförhandlar om "endast i begränsad utsträckning kommer att omfattabestämmelser om samarbete på här berörda områden", och han säger ock.såall parterna är ense om att det här svenska handelsavtalet skall vara utvecklingsbart.Jag tror, herr talman, att det sistnämnda är ett utomordentligt viktigtkonstaterande och en utomordentligt viktig målsättning. Enligt min uppfattningmåste detta, om det kan förverkligas, bli det mest verkningsfulla argumentetemot en sådan här propaganda av negativt och osakligt slag som kan föras frånolika regioner i våra grannländer. Jag kan i sammanhanget erinra om att det inte är baragrannländerna som propagerar pä det här viset - del är även , som ihelsidesannonser har talal om, vilka enorma fördelar det innebär all etablerasig på . Det gäller inle minst fördelar av ekonomiskt slag skattefriheti eller någonting sådant. Och dessutom kör man med fördelen av att Irlandkommer att få fullt medlemskap. Att det svenska handelsavtalet blir utvecklingsbart trorjag är så pass väsentligt alt alla krafter bör sättas in på att förverkligaden rnålsätt- Om åtgärder för att förhindra osund konkurrens vidframtida företagselablering i de nordiska länderna Om ätgärderför att förhindra osund konkurrens vid framtidaföretagselablering i de nordiska länderna ningen.Det måste, tror jag, bli elt utomordentligt viktigt argurirent nrol den härangivna negativa propagandan mol värt land. Men 0111 ett samarbete av det slag som handclsrrrinislerntalar onr -nred teknisk utveckling, med forskningssamarbete och allt delta -skall kunna realiseras genom ett utvecklingsbart handelsavtal måste rnan väl,herr handelsminister, ha tillgång till nägon sorls institutioner, därsamarbetet kan etableras. Det måste alltså komma till stånd någonting utöverdel rena handelsavtalet. Jag tycker också alt man kan läsa mellan raderna isvaret att detta är en förutsättning. Vi är väl samtliga överens om - detta gäller i vafie fallregeringspartiet och mitlenpartierna - alt del är en politisk omöjlighet rnedhänsyn till vår neutralitetspolitik att skall försöka få fulltmedlemskap i . Det alternativet är väl vid det här laget definitivt spolatoch bör inte ha möjlighet att komma upp i debatten igen. Men vi är ocksäöverens om - vilket jag tycker är intressant och väsentligt i svaret från handelsministern - att vi måste ha ell utvecklingsbart handelsavtal. Och varför skallvi ha det? Jo, därför att det inte räcker med bara della handelsavtal, ulan manmåste kunna få till stånd det samarbete som det här talats om, och dettaförutsätter alltså institutioner. Om vi inte önskar fullt medlemskap och därmed komnrer in ide inom EEC etablerade gemensamma marknadsinstitutionerna, finns såvitt jag kanse bara en annan realistisk lösning, och det är etl associeringsavtal. Dettahar jag talat för från talarstol, och jag tror att ettsådant avtal blir mer och nrer aktuellt. Ett associeringsavtal kan nämligenmnebära - och bör väl enligt innebära elt etablerande avassocreringsinstitutioner, och via dem skulle alltså ett angeläget samarbete avdet slag vi här talar om kunna komma till stånd och manifesteras. Detta sista var en liten utvidgning, men detär en intressant utvidgning med hänsyn till handelsministerns svar. Jag villsluta med att säga att jag i likhet med handelsministern hoppas - och delvis ärövertygad om - att vi skall komma till rätta rned osaklig propaganda av den typsom vi här har uppehållit oss vid och som försöker krydda ekonomiskaerbjudanden vid etablering av företag med argurrrent av typen att inteär med som full medlem, och därför är det sämre att etablera sig i . Jagtror och hoppas att vi med gemensamma ansträngningar skall kunna komma tillrätta med den sortens propaganda. Jag tackarän en gång för svaret. Jag ger rätt i att många svenskaföretagare kan ha fått en underlig uppfattning om innehållet i det avtal somSverige kommer att sluta med EEC. Enligt rnin mening beror delta i hög grad påalt man i har ägnat denövervägande delen av sin energi åt att skapa en opinion mot den politiska linjesom regeringen och har men en mycket mindre del av sin energi åt atlförklara för företagen vad ett frihandelsavtal med EEC innebär. Den kampanjentror jag emellertid nu har gått sitt eget öde till mötes, och vi kan väl utgåfrån att det när avtalet är klart skall gä ut en merasaklig och detaljerad information till företagen och att vi i stället skallkunna etablera ett fruktbart samarbete med industrins organisationer för alt fåden informationen så effektiv och inträngande som möjligt. Från regerigens sidahåller vi redan på att förbereda det arbetet, i förhoppningen att ett avtalskall vara klart . Då skall upplysningen både till företagen och tillallmänheten här i landet kunna starta . Sedan kan naturligtvis etl antal kommuner i de nordiskaländerna med intresse av att dra till sig företag från och andra länderprestera allsköns vackra beskrivningar av hur bra det är alt lokalisera justtill de kommunerna. Som jag sagt kan vi i och för sig inte rikta någrainvändningar mol den verksamheten, som också svenska kommuner sysslar med. Vaddet gäller är alt se till atl informationen är saklig och riktig. Vad detnordiska ministerrådet kan göra i sådana sammanhang är i första hand att setill att statliga förmåner och åtgärder utnytfias på sådant sätt att del intesnedvrider konkurrensförutsättningarna och skapar felaktiga utgångspunkter förlokaliseringspolitiken i de skilda länderna. Men det är väl också tänkbart och möjligt atlregeringarna, om en felaktig och osaklig reklam- och propagandakampanj fortgår,kan ta upp resonemang och överläggningar med ifrågavarande kommuner eller medde organisationer som företräder kommunerna för att se till att felaktigheternarättas till. Vi tycker emellerfid inte att detta hiltills har tagit sig sådanaformer att några ingripanden har varit nödvändiga. Men om det blir nödvändigt,skall vi naturligtvis ingripa. Efter allt tal som förekommit om denunderbara lyckan i atl etablera sig utomlands vill jag tillägga, atttillsammans med allt annal material som företagen har som underlag för sinabedömningar borde de också ta en till på resultatredovisningarna frän 1971 förett antal svenska dotterföretag i utlandet. Del är ur vissa synpunkter enuppmuntrande läsning för dern som tror atl det fortfarande lönar sig attetablera företag här i landet. De föriustprojekt som ett stort antal svenskaföretag har att redovisa tyder pä detta. Slutligen, herr talman vi skall inte ha någon nydiskussion om förhållande till EEC i allmänhet - vill jag bara sägatill att utvecklingerr på de områden som jag nämnde har ännu ickestartat inom LEC' vare sig när det gäller tekniska handelshinder, offentligupphandling, regionalpolitik eller något annal. Det här är alltså jungfrulig mark,några institutioner finns inte för det samarbetet. Vad har uttryckt önskemål orn är att kunna deltapå ett sådant sätt att vi får ett tillböriigt inflytande över åtgärder som viär med orn utan alt fördenskull gå in i några av de institutioner som EEC nuhar och som man av naturiiga skäl vill reservera för medlemsländerna. Hur detkan organiseras kan ingen säga . Det enda jag tror att man kan säga är atthuruvida har ett associationsavtal eller icke med Gemenskapen knappastkommer atl påverka våra möjligheter att lösa de institutionella frågorna. De ärprecis lika svåriösta eller lältlösta vid association som vid det avtal vi nuhar att räkna rned. Det beror hell och hållet på den politiska viljan frän debåda parterna. Vi hoppas alt den skall finnas, när den dagen komnrer. Om åtgärder för att förhindra osund konkurrens vidframtida företagselablering i de nordiska länderna Om ätgärderför att förhindra osund konkurrens vid framtidaföre-tagsetablering i de nordiska länderna '(): Jag har med stort intresse följt den debattsom här har ägt rum i frägor av väsentlig betydelse för vårt lands förelag. Jagvill ur min erfarenhelssynpunkt betona att jag inte tror att svenska förelag ionödan söker etablera sig i utlandet. Man vel mycket väl vilka bekymmer detinnebär all ha sin tillverkning splittrad. Jag vel ocksä alt det har förekommitatl företag ansett sig tvingade all etablera sig i utlandet, så längehanilelshindren genom lullar vafil av väsentlig betydelse. Av handelsministerns svar tycks nästan framgå atl manförst har skyllt på tullarna och atl nran, nu när inte della hinder skallfinnas, söker andra förklaringar till att man måste etablera sig i utlandet.Jag vill nred anledning därav säga att del finns en viss oro för alt del, pågrund av de gemensamma ansträngningar som kommer atl göras inom EEC:s ram, kanbli besväriigt för svenska företag atl vara ställda utanför. Jag tänker inteminst på sådana saker som offentliga upphandlingar, som kanske skulle ställasvenska företag så att säga off side genom den särställning som vi komnrer atlfå. Jag vill särskilt framhålla alt det är viktigt alt, som handelsministernhar sagt, det avtal vi kommer atl få är utvecklingsbart, så att vi i absolutstörsta möjliga utsträckning söker all undanröja de svårigheter som kan uppslågenom de olika formerna för vår anslutning till en gerrrensarri marknad. Till slut vill jag bara särskilt framhålla hur viktigt detär att den ständigt är på vakt just i fråga orn olikayttringar av en ej välvillig inslällning till den svenska företagsarrrheten somförekommer. Jag tror inte direkt att ansvariga medlemmar av regeringen villskapa ett sådant läge för svensk industri alt den behöver känna sig missgynnad.Men det är- så många yttringar av olika slag som riktas emot företagsamheten ivårt land. Man vill rner eller mindre ifrågasätta om företagen skall få lov attvara lönsamma. Jag tror alt del är av mycket stor betydelse alt frånregeringens sida allt görs för att den svenska företagsamheten skall kunnakänna att den gör en viktig insats i vårt land och att regeringen härför driveren näringspolitik med de länemöjligheter och övriga nornrala och sundastödåtgärder som kan vara av betydelse. Jag hoppas också att regeringen ifortsättningen skall göra sill yttersta för att den svenska industrin skallkänna att det som är bra för företagsamheten ocksä är bra för landet. HerrSJÖNELL (c): Det är som handelsministern påpekar alldelesriktigt att man inom EEC ännu inte i nägon nämnvärd mån har börjat skapadetaljerade gemensamma regler beträffande offentlig upphandling, tekniskahandelshinder, bidrag för teknisk utveckling och forskning m. m. eller ensböfiat förbereda vilka institutioner som då kan bli aktuella och i vilken fornrelt sådant samarbete skall pågå när det gäller länder, med vilka EEC kommer attetablera enbart handelsavtal. Vad EEC-rned-lemmarna beträffar är det alldelesuppenbart all dessa kommer att begagna de institutioner, som finns förutsedda isjälva Rornavtalel. Men jag tror, herr handelsminister, att vi inte heller idet här sammanhanget helt kan bortse från psykologiska faktorer. politikerär formalister pä elt annal sätt än vi, del tror jag mig kunna konstatera; ivafie fall är de när det gäller Roiiravlalel nästan vidskeplig! bundna av attvarje bokstav i delta avlal även när del gäller insliUi-tionerna skalluppfyllas och tillämpas i olika sammanhang. Om vi utöver handelsavtalets ramskall få till stånd etl sådant samarbete som vi talal om tidigare, tror jag attdel är en psykologisk fördel att kunna utnyttja institulioner sorn finnsförutsedda redan i Rornavtalel. Om rrran då inle kan la de institutioner sorrrskall gälla stater med fulll rnedlerrrskap. återstår de inslilirlioner sonr ärförutsedda evenluellt associations-avtal. Jag tror atl delta kan kommaatl bli av större vikl viti förhandlingsuppläggningarna än handelsministernvill tillmäta saken. När det gäller det nordiska ministerrådets möjligheter allingripa i sådana sammanhang som vi behandlar Irar varken jag eller handelsminislern reagerat eller ens försökt all reagera - vi har ingen anledning eller rätt därtill - mot atl kommuner i , , eller pä andra håll försökt att erbjuila sä lockande villkor sorrr möjligt för etablering. Vad jag tagit upp i min interpellation även handelsministern är inne på denna sak i sitt svar - är en reaktion mol alt osakliga och oriktiga uppgifter lämnas för att locka till sig företag. I sitt svar säger handelsministern bl. a.: "Däremot har man anledning att reagera nrot kampanjer som gmndas på felaktiga utgångspunkter eller ger felaktiga informationer. Det kan gälla en vilseledande framställning av väntade avtal med EEC------ ." Ja, herr talman, den springande punkten i interpellationenär just all nran försöker argumentera genom alt ge en vilseledandeframställning av väntatle avtal med EEC. Jag hoppas allhandelsministerns optimisirr i fråga om nordiska ministerrådets möjligheler attingripa även skall gälla den vilseledande framställning det här kan bli frågaonr. Om åtgärder för att förhindra osund konkurrens vidframtida företagselablering i de nordiska länderna Jag kan inte underlåta alt reageramot handelsministerns förnyade kritik - man kan gäma säga angrepp - molIndustriförbundet. Som jag ser saken är del rätt naturiigt att ennäringsorganrsalion av Industriförbundels karaktär framför sina åsikter i en såbetydelsefull fråga och uttalar vad den anser vara bäst för näringslivet,sysselsättningen och försörjningen i detta land. Det är också naturligt atl isädana sammanhang uppmärksamheten mer inriktas på brrster-na i förutsebaraavtal än på sådant, varom rnan redan är överens. Man kan lätt - jag tror inlealt det var hans avsikt - uppfatta handelsministerns inlägg i denna del sä atthandelsministern önskar "tyst i ledet". Jag vill erinra om att ensädan kritik under t. ex. 1920-talel från dåvarande regeringar gentemot denfackliga rörelsen hade tett sig mycket opåkallad, när samma fackliga rörelseframförde sin åsikt i fräga om tredje mans rätt och andra för den väsentligating. har, liksom allaövriga näringsorganisationer i detta land, framfört sinasynpunkter pä hur förhållande till de Europeiska ekonomiskagemenskaperna 2 protokoll 1972. Om ätgärderför att förhindra osund konkurrens vid framtidaföretagselablering i de nordiska länderna Man har direkl till statsmakterna i många sammanhang fört framdenna uppfattning, ocksä helt naturiigt, offenlligl. Ingen - inte ens herrHernelius - kan tro att elt svenskt statsråd pä allvar skulle vilja hävda atldet vore någol fel i della, särskilt som vi så inbjudit ,tillsammans med alla övriga näringsorganisationer, att ge sina synpunkter pävår förhandlingslinje och vårt förhandlingsarbete. Vad jag i några sammanhang har uppehållit mig vid harvarit den "information" som under den här våren och kanske också vintern har gett till sina medlemsföretag. Den beskrevs varaen information om pågående förhandlingar med EEC men handlade baratill en mindre del om dessa. Jag tog reda pä kvantiteterna, och enligtupplysningar jag har fåll om innehållet vid "informationsdagarna",sorn har hållits både i och ute i landet, upptogs de lill en myckelstor del av en beskrivning av det fulla medlemskapets alla fördelar ochvälsignelser. Mot allt detta ställdes sedan eländet, torftigheten ochödsligheten, som skulle breda ut sig över detta land, om vi fick etthandelsavtal. Det må så vara att man hade det bästa upp.såt i världenmed denna uppläggning av informationskonferenserna, men det kan inle hjälpasatt den effekt de fick var att företagarna lämnade mötena i djup förtvivlanöver vad de skulle gå lill mötes. Såvitt jag förslår är denna förtvivlanobefogad. 1 stället borde det vara, och del får det väl också bli, regeringensuppgift jag hoppas att vi får medverkan, och jag t. o. m.tror att vi får del att tala om för företagen att här öppnas en ny chans, somär större och viktigare än den de fick i böfian när EFTA-områdetskapades. Då var det en tullfri marknad för 100 miljoner människor som skapades;nu omfattar den marknad som uppstår 300 miljoner människor. Denna förföretagsamheten i vårl land såvitt jag förstår helt avgörande omständighet,nämligen att vi har tullfrihet för praktiskt taget hela den svenskaindustrin, har nästan kommit bort i s. k. inforrrration. Jagnrenar att företagen nu bör gripa chansen att inrätta sin planering för dennamarknad och böfia arbeta för att nå detta mål. Den som först är beredd att ta chansen och sorn harskaffat de bästa resurserna att gå ut på den nya marknaden kommer att ta hem destörsta vinsterna. Lika väl som det svenska samhället är intresserat av dettaborde del vara ett självklart intresse för företagen att utnyttja möjligheternanär de nu konmier. Jag vill bara konstatera att handelsministern målar bildenav aktivitet i detta avseende rned sin egen pensel. Såvittjag kan förstå har och andras synpunkter på vår anknytningtill EEC' varit ägnade att utgöra en effektiv moteld gentemot de krafter somvill helt avstå från vafie kontakt med EEC, och har därtill inneburit en kritiksom stimulerat beslutsfattarna, i detta fall regeringen och handelsministern,till att öka sina ansträngningar för att nå bästa resultat. Överiäggningen var härmed slutad. § 3 Omerkännande av Republiken provisoriska revolutionära regering Herr utrikesministern ordet för atl besvara (vpk) i kammarens protokoll förden intagna fråga, nr 204, och anförde: har frågat mig när regeringenämnar erkänna Republiken provisoriska revolutionära regering. Jag hade tillfälle all iriksdagen redc-)gör-a för regeringens syn på frågan om erkännande av RepublikenSydvieinams provisoriska revolutionära regering. Någon sådan förändring av den provisoriska revolutionäraregeringens ställning att en omprövning av erkännandefrågan nu skulle varamotiverad har inte inträffat. FNL;s militära framgångar återspeglar emellertid detbetydande politiska stöd som den provisoriska revolutionära regeringen åtnjuteri stora delar av . Uppenbart är att utvecklingen nu går med en sädan snabbhetatl del är omöjligt att förutsäga hur den politiska situationen komnreratl gestalta sig i Sydvielnam. Jag vill i detta sammanhang också erinra om det kändafaktum att frågan om erkännande av en stat inte har något samband med ettgillande eller ogillande av vederbörande regim. (vpk): Kravet om erkännande av RepublikenSydvieinams provisoriska revolutionära regering, PRR, har upprepade gångerrests här i som förflutit sedan denna regeringbildades. Det har förts fram i motioner, interpellationer och frägor. Det haremellertid aldrig getts några rejäla besked vare sig frän regeringen eller frånutrikesutskottet om skälen till all icke erkänner PRR, medan däremotSaigonjuntan är erkänd av . Regering och utrikesutskottbrukar hänvisa till varandra och till vad de sagt. Det är några lösauttalanden om alt läget i Sydvielnam skulle vara "oklart, örntäligl ochsvåröverskådligt". I dagens svar, för vilket jag lackar, finns emellertiden dörr öppen genom erinran orn utvecklingens snabbhet. Vad sorn försiggår i södra är annars mycket klartoch överskådligt. Ett folk kämpar för frihet och oberoende mol enimperialistisk stormakt, . Denna stormakt använder sig för sinförtryckarpolitik av quislingjuntan i , som för sin maktutövning ochexistens är helt beroende av det amerikanska stödet. Denna junta saknar alltfolkligt förtroende. Med denna marionettregim, som endast sitter kvar tack vareamerikanska bomber, upprätthåller fortfarande diplomatiska relationer.Detta erkännande ger Saigonjuntan ett sken av legalitet, som i sin turframhålls som ett motiv för USÄ;s vägran att lämna . Därmed försvårasalltså fredssträvandena. Av södra territorium är fyra femtedelar befriadeoch kontrolleras av den provisoriska revolutionära regeringen. Om erkännande av Republiken provisoriskarevolutionära regering Om erkännande av Republiken provisoriskarevolutionära regering PRRerkänts av 28 stater. Under den pågående offensiven utvidgar PRR det befriadeområdet. svarar härpå med intensifierade bombningar och med en skärpning avsitt folkmord. Befriade städer bombas hårt. I detta läge av tillspetsadeslrider skulle det innebära etl viktigt ställningslagande för folkatt erkänner PRR. Det är ytterst beklagligt att regeringen inte villgöra detta, trots att den känner till det starka stöd som PRR har här iriksdagen och bland svenska folkel. Ett rent anständighetskrav är att regeringenhelt bryter förbindelserna med Saigonjuntan. Varför vill man inte göra det?Under skulle förbindelser med regim i havaril helt otänkbara. Herr utrikesrninislern WIC'KMAN: klagade över attregeringspartiet inte nu - och kanske ännu mindre i det förflutna - vare siggenom svar här i eller i utrikesutskottets betänkanden har gettbesked om anledningen lill alt PRR inte erkänts av den . Jo,, beskedet har nog varit mycket klart och entydigt på denpunkten. Beskedet sammanhänger med en mycket gammal och, menar jag,välmotiverad praxis som vi har, nämligen att en nödvändig - men inte alltidtillräcklig förutsättning - för att erkänna en ny regim är alt denna regim harsäker kontroll över hela territoriet. Denna förutsättning är ännu icke uppfylldi Sydvielnam, och det är den enkla förklaringen till all frågan om diplomatiskterkännande av PRR icke har varit aktuell. Ett erkännande av en regim - jag villgärna upprepa det - får icke sammankopplas med eller tolkas som ett uttryck förgillande och icke heller frånvaron av ett erkännande såsom ogillande av regimeni fråga. Vad beträffar våra förbindelser medPRR kan det vara av ett visst värde att känna till - del gör säkert - atl sådana förbindelser de facto existerar genom kontakter dels iParis och i , dels också, vilket kanske är viktigast, i . Bådeden informationskontakt som den behöver för sin egenpolitiska inl'orrnation och de kontakter som är av värde för att den svenskaregeringen skall kunna bedöma den framtida utvecklingen och även de framtidasvenska biståndsinsatserna i föreligger . Del betyder attett diplomatiskt erkännande inte skulle ge någonting faktiskt ytterligare tillde kontakter som redan finns. I den situationen måste jag som utrikesministerta en något annan ståndpunkt i erkännandefrågan än vad kangöra. HerrHl-RMANSSON(vpk): Jag känner till del argument somutrikesministern nu använde, men jag tycker inte att det är hållbart. När detsägs att man inte kan erkänna en regim, som inte obestridligt har kontroll översill territorium, finns det många frågor att ställa och ting att erinra om. För det första; Varför erkänner då fortfarandeSaigonjuntan, som obestridligen är en quislingregirn och även som sådan harkontroll endast över en mindre del av södra ? För det andra: Varför upprätthöll då under det andra