prot · FV0957 · 1972-12-31 00:00:00 — § 1 Justerades protokollen för den 5 innevarande månad. Ang. medverkan av svensk ambassad vid överlämnande avnobelpris i utlandet § 2 Ang. medverkan av svensk ambassad vid överlämnande avnobelpris i utlandet Herr utrikesministern erhöUordet för att besvara () i kammarens protokoll för den 5 aprUintagna fråga, nr 151, och anförde: har frågat mig om svenskaregeringen, när nobelpristagare så önskar, kommer att medge att nobelprisetöverlämnas på svensk ambassad. Svaret är ja, fömtsatt att detta motsvarar ocksåNobelstiftelsens önskan. Som jag framhöll i mitt svar påtvå enkla frågor är det ju som har att besluta om formerna förprisets överlämnande också i det fallet att en pristagare av en eller annananledning inte kan komma tUl för att hämta sitt pris. Attprisinsignierna ännu inte kunnat överlämnas till nobelpristagaren i det fall,som torde ha föranlett fråga, är givetvis någonting som svenskaregeringen djupt beklagar. Vi känner alla till bakgrunden till min fråga, och jagtackar utrikesministern för svaret. En av vår tids största författare,, smutskastas och trakasseras av de sovjetiskamyndigheterna. Hans kärtek till och tUl det ryska folket kan ingenbetvivla som läst hans böcker. Ändå fördöms Soizjenitsyn somantisovjetisk. Landets främste diktare förnekas av regimen. De sovjetiska myndigheterna nöjer sig inte med att barafördöma Soizjenitsyn. De viU hindra honom från att motta omvärldens hyllningaroch tacksamhet. När man nu förvägrat sekreterare rätten attresa in i är det ännu ett tecken på hur totalitära regimer förkväverinte bara den politiska friheten utan också den konstnärliga för att känna sigsäkra. Naturligtvis bör officiella svenska myndigheter göra vadde kan för att underiätta för Soizjenitsyn att få sitt pris. Om Soizjenitsynskulle önska det är det naturligt att priset överlämnas på den svenskaambassaden i . Kanske skulle de ryska myndigheterna försöka hejda ettsådant överiämnande. Soizjenitsyn tycksju nu själv föredra att vänta. Menskulle han önska ta emot sitt pris utgår jag från att den svenska ambassaden ärberedd att dela ut det i värdiga former. Jag skall inte nu diskutera detaljer om det förflutna iden här affären. Som så många andra är jag kritisk till flera inslag i den. Ang. medverkan av svensk ambassad vid överlämnandenobelpris i utlandet som omsvenska myndighetspersoner på olika plan agerat utan konsekvens ochsamordning. Några tycks ha varit rädda att ge Soizjenitsyn priset på ambassadeni i tron att det skulle störa våra förbindelser med . Ändra harsökt ställa villkor som bl. a. Soizjenitsyn själv vägrat godta. Sverigesanseende har nog minskats en del av vad som uppfattats som undfallenhet införden sovjetiska diktaturen. Därför är det bra att man nu klart säger ut att trotsatt förvägrats inresevisum den svenska ambassaden ärberedd att överlämna nobelprisinsignierna till Soizjenitsyn om han själv skulleönska det. fråga lämnats in gjordeutrikesministern ett sådant uttalande. lade då till attöverlämnandet skulle ske på ett sätt som innebär att ambassaden inte medverkari "en politisk demonstration". Jag hoppas ju att han inte menar attSolzjenitsyns önskemål att bjuda in ett antal vänner och konstnärer tillceremonin ses som "en politisk demonstration" av den svenskaregeringen även om kanske den sovjetiska gör det. Det viktiga i den här saken just nu måste ändå vara att visamlar oss kring ett fördömande av de länder som gör våld på den konstnärligafriheten. Där står den svenska demokratin enig, och jag hoppas att ocksåutrikesministern nu vill betona vår gemenskap i denna avgörande fråga. I detta anförande instämde (). Det är i denna diskussion nödvändigt att göravissa distinktioner. Vad som har diskuterats i den allmänna debatten och vadherr fråga gäller - och det är fråga som jag har attbesvara - är ju den handlande och den svenska ambassadensmedverkan i överlämnandet av . Det finns vissa regler för hurambassader skall uppträda. Det finns regler som är folkrättsligt kodifierade ien Wienkonvention av , och därutöver förekommer också en sedvanepraxis.Det är dessa regler som jag har syftat på när jag i en kommentar tillhändelserna i samband med frågan om överlämnandet av Solzjenitsyns nobelprisunderströk som en självklarhet att ambassaden är beredd att medverka till att för att begagna en i detta sammanhang vanlig och även tidigare användformulering i enkla och värdiga former överlämna insigniema tillSoizjenitsyn, Men jag underströk också att detta på gmnd av de regler som jaghär har syftat på måste ske i former som icke får karaktären av en politiskdemonstration mot värdlandets regering. Dessa regler för ambassaders beteenden finns, som jagsade, nedlagda i , Jag skall inte ta kammarens tid i anspråkmed att läsa upp den. Vi finner dessa regler rätt självklara, och virespekterar dem helt enkelt därför att de utgör nödvändiga förutsättningar förumgänget mellan stater och regeringar. Att vi accepterar dessa regler har inteheller något samband med vår instäUning till den politik som respektivevärdland bedriver. Den diplomatiska konvention som vi är angelägna om att följa- och självfaUet är vi lika angelägna om att den upprätthålls och respekteras av ambassader i är icke uttryck för något ställningstagandefrån den tUl den politik som bedrivs i olika frågor. Det ärrätt viktigt att vi håUer fast vid denna betydelsefulla och ofrånkomligadistinktion när vi diskuterar de händelser som är aktuella. Sedan, herr talman, vill jag göra ett avslutande tillägg.Det har förekommit ett, som jag finner det, utomordentligt olustigt inslag idebatten kring nobelprisöverlämnandet tiU Soizjenitsyn. Vad jag syftar på är dekränkande beskyllningar, i många fall grundade på direkt osannfärdigabeskrivningar, som har riktats emot en tjänsteman, nämligen ambassadörenJarring i . Han har icke själv gått in i något offentligt svaromål. Detär väl delvis uttryck för en diplomatisk kutym, och det är väl också i dettaspeciella fall uttryck för en välkänd personlig tillbakadragenhet. Därför villjag gärna, herr talman, begagna detta tillfälle att understryka dennetjänstemans rätt unika kompetens och integritet och upprepa det förtroende jagsom svensk utrikesminister har för . Utrikesministern vill nu ge intryck av att ingen oklarhetkan råda om den svenska Moskvaambassadens villkor för att överlämnanobelprisinsignierna till Soizjenitsyn. Det är bra om det är så . Men herrWickman vet ändå att en rad bedömare och journaUster inte bara i utan iflera andra länder har förvånats och ibland upprörts över den snäva hållningsom svenska myndigheter tycks ha intagit gentemot Soizjenitsyn. Om man går tUl det helt offentliga materialet, finner manatt t. ex. statsministerns artikel i 'ledde tUl nyamissuppfattningar. Ett felaktigt påstående från om Solzjenitsynsförläggare ökade förvirringen. Den jämförelse som statsministern gjorde i sinartikel bidrog till bilden att den inte ville förstå att ettöverlämnande av var en litterär händelse, en del av det kultumtbytemellan länderna som ambassader skall ägna sig åt enligt . När statsminister sökte förklara sin inställningtill en ceremoni för Soizjenitsyn drog han följande parallell: "Vi haraldrig arrangerat några fester med antikrigsgrupper pä den svenska ambassaden iWashington." Jag anser att den parallellen är grovt felaktig. Intrycketblev alltså att regeringen var negativ till att blanda in den svenskaambassaden i . Och det är naturligtvis ingen slump att Soizjenitsyn självhar upplevt saken på det sättet. Hans replik till varganska tydlig; "Är verkligen ett tjuvgods som man måsteöverlämna inför stängda dörrar utan vittnen?" sade Soizjenitsyn som kommentar till herrWickmans uttalande att han ansåg det "skymfande" när det svenskautrikesdepartementet fortsätter att betrakta ett överlämnande av "som en politisk händelse, inte som en tilldragelse inomkulturlivet". Tror att alla kritikerna är ledda av dåligamotiv eller bristande kunskaper om folkrätt? Menar verkligen utrikesministernatt här den 13 aprU 1972 Ang. medverkan av svensk ambassad vid överlämnande avnobelpris i utlandet den 13 aprU 1972 Ang. utbyggnaden av i befintliga statliga verk har ageratpå ett rakt och frimodigt sätt, som skapat förtroende och klarhet? Jag accepterar däremot självklart en distinktion mellan åena sidan vilka former prisöverlämnandet skall ha och å andra sidan vårhållning i sak till vad som har inträffat i . Det avgörande nu ärdärför jag upprepar det att slå fast den svenska opinionens fördömande avde sovjetiska förföljelserna mot Soizjenitsyn. Det är ett nästan ofattbart modsom nobelpristagaren visar i sin kritik av ofriheten och i sina upprepadeuttalanden inför en hel värld. Under stigande svårigheter fortsätterSoizjenitsyn nu sitt lysande författarskap. Han har gett röst åt miljonermänniskor som måste tiga. "I makthavarnas effektiva åtgärder emot honomkan han avläsa sin egen makt", skrev . Ingenoklarhet i ord och handUngar får nu dölja den beundran och den tacksamhet somvi i måste känna inför . Överläggningen var härmed slutad. § 3 Ang. utbyggnaden av i befintliga statligaverk Herr finansministern erhöllordet för att besvara (vpk) i kammarens protokoU för den 7april intagna fråga, nr 162, till herr inrikesministern, och anförde: Fm har frågat inrikesministern omhan anser att utbyggnader av i befintliga statliga verk står iöverensstämmelse med av beslutad inriktning på utlokalisering av dessa.Frågan har överlämnats tUl mig för besvarande. beslutade att omlokaUsera en del av dencentrala statsförvaltningen i . Frågan om eventuella ytterligareomlo-kaliseringar är föremål för utredning. Oberoende av omlokaliseringen är det nödvändigt att destatliga myndigheterna får anpassa sin organisation tiU förändringar iarbetsuppgifterna. Endast härigenom kan medborgarnas och statsmaktemas krav påförvaltningen tUIgodoses. Mitt svarpå fråga är aUtså: Ja. (vpk): Jag tackar finansministern för svaret. Detvar kort och inte särskilt innehåUsrikt, och därför vill jag något utveckla minfråga. För inte så länge sedan var det debatt här i kammaren omutflyttning av ett antal statliga verk tiU andra orter i landet, med dragkampmellan kommunerna om var verken skulle placeras. aktualiseras en andra etappav utflyttning. I pressen och bland de statligt anställda pågår debatten omvilka som skall drabbas i den här omgången. Men som den debattenpågår sker i även en utbyggnad och nybyggnad av andra statligainstitutioner. Några kan nämnas; m. fl. institutionersstora nybygge i kvarteret på , nybyggnad av poUshuset i kvarteretKronoberg på Kungs- holmen ochen planerad utbyggnad vid på . "Vanligamänniskor", om jag får använda ett myntat uttryck, undrar om de ansvarigapolitikerna alltid är medvetna om vad de sysslar med. Är det nödvändigt och försvarbart att den utbyggnad somgörs och planeras av statliga verk förläggs till ? När detgäller råder delade meningar. Vpk har den meningen,som också framförts i kommunala sammanhang, att det mycket väl kunde förtäggaspå annan plats i , dels beroende på att denna del av stadenredan är hårt kontoriserad och att en ytterligare ökning med ca 3 500arbetsplatser inom detta område ur trafiksynpunkt är helt förkastUg, delsberoende på att vissa av förorter helt saknar sådan art avarbetsplatser men har mycket god tillgång på lämplig arbetskraft, som då intebehöver belasta innerstadens trafikmedel. Samma mening har vi när det gällerutbyggnaden på LiUa . Det är en synnerligen olämpUg plats att göra enutbyggnad på. LUla är en del av som redan nu är mycket hårtexploaterad. Inte minst ur miljösynpunkt borde utbyggnader där undvikas.Trafiksvårigheterna kommer att bU minst lika stora som på , som jagförut talat om. Stora kostnader för nya trafiklösningar kommer på kommunen. När nu utredningar pågår om utflyttning av statliga verkfrån , borde man inte då i första hand titta på de ny- och utbyggnadersom planeras? Skulle det inte ur såväl kostnads- och personalsynpunkt som inteminst miljövårdssynpunkt vara en bättre lösning att redan vid planeringen utgåfrån en annan förläggning av dessa? Ang. användning av valsedlar av hålkortstyp vid 1973 årsval Överiäggningen var härmed slutad. § 4 Ang. användning av valsedlar av hålkortstyp vid 1973års val Herr justitieministern ordet för att besvara () i kammarens protokoll för den 7april intagna fråga, nr 159, och anförde: har frågat mig om jag avser att iden kommande propositionen om ändring i vaUagstiftningen föreslå, att valsedlarav hålkortstyp skaU begagnas vid val trots att kassetter inte kommertill användning. Regeringen har funnit att själva röstningen vid 1973 årsallmänna val inte bör ske med valboxar och kassetter. En följd härav blir attröstningen vid val kommer att få ske på i huvudsak samma sätt somtidigare. Under remissbehandlingen av valtekniska utredningensförslag angående en maskinell valteknik har framhållits att den slutligasammanräkningen var mycket betungande för länsstyrelserna. Inomjustitiedepartementet undersöks möjligheterna att underlättasammanräkningsarbetet för länsstyrelserna. En fråga som därvid prövas är om ochi vilken utsträckning arbetet med rösträkning och mandatför- den 13 aprU 1972 Ang. turistutredningens förslag beträffande delnmg kanförenklas genom att man använder valsedlar med maskinläsbar information dvs.hålkortsvalsedlar. Jag ber att få tacka statsrådet för svaret.Anledningen till min fråga var den presskommuniké av som meddeladesamma sak som svaret innehåller. Jag är självfallet beredd att understrykaatt det inte är möjligt att gå till val med kassetter och valboxar efter dediskussioner som förevarit om säkerheten i detta system. När det gäller frågan om hålkortsvalsedlar kommer där in ibUden de olägenheter, både tidsmässigt för nomineringsförfarandet och kostnadsmässigt,som har diskuterats. Jag är därför, herr talman, ganska orolig för att man vidett övervägande och ett förslag om hålkortsvalsedlar kommer att få kvar deolägenheter som fanns med i hela den tekniska uppläggningen av en förändradvalteknik, utan att vinna de fördelar, nämUgen den snabba sammanräkningen, somavsetts. Därför var det för mig angeläget att få ett svar på hur man ser pådenna fråga inom departementet. Det måste vara viktigt att vi ger partierna tidsmässigt såhyggliga ramar som möjligt för att kunna åstadkomma en riktig nominering tillde tre val som skall förrättas. Eftersom den utlovade propositionen är avseddatt läggas fram av vårsessionen kan självfallet intehinna realbehandla propositionen. Därmed kommer det att ståoklart vUket förfarande beträffande typ av valsedlar som kommer att beslutas avriksdagen. Jag vill tUl justitieministern ställa frågan om det är tänkbart attdenna proposition framläggs så tidigt att den hinner realbehandlas undervårsessionen. Dét är tyvärt inte möjligt att fåpropositionen färdig så att den kan realbehandlas under denna session. Överläggningen var härmed slutad. § 5 Ang. turistutredningens förslag beträffandeÅreprojektet Herr jordbruksministern ordet för att besvara () i kammarens protokoU för den 23mars intagna fråga, nr 139, och anförde: har frågat mig vilka åtgärder jagavser vidta med aiUedning av turistutredningens förslag beträffandeÄreprojektet. Vid remissbehandUngen av utredningens förslag framkomvissa synpunkter som kräver klarlägganden innan slutUg ställning kan tas tillprojektet. Jag uppdrog därför åt en särskild arbetsgmppatt utföra vissa kompletterande undersökningar. Arbetsgmppen består av företrädareför bl. a. statliga och lokala intressen. Arbetsgmppenskall redovisa sitt uppdrag . Jag ber att få tacka jordbmksministern försvaret på min fråga. Den utredning som har gjorts beträffande Åre harnaturligtvis väckt ganska stora förväntningar i turistkretsar, och mångaavvaktar regeringens ställningstagande innan de vidtar ytterligare åtgärder iolika avseenden inom detta område. Man kan förstå det med hänsyn tUl den stiUavind som blåser inom turistlivet i , som manupplever hur hela fritidskonsumtionen får en allt starkare ökning. Mot denna bakgrund ställde jag aUtså min fråga. Jag blevnågot bekymrad över att det svar som jag nu fått i stort sett är detsamma somtidigare lämnats i pressen. Det vittnar väl om en osäkerhet hos regeringen ochjordbmksministern. Måhända skapas också osäkerhet hos andra - jag tänker t. ex.på de ambitioner man har inom Reso att förverkliga vissa projekt i Jämtland.Man avvaktar för att se vad det blir av det statliga engagemanget. Man kan väl i och för sig förstå att det finns anledningatt göra kompletterande undersökningar, som jordbmksministern säger i svaret.De förväntningar man ställer inom det berörda området - och kanske över huvudtaget inom svensk turism är dock av det slaget att det hade varit värdefulltom jordbmksministerns tongångar hade varit något mera positiva i fråga om ambitionenatt förverkliga . Men kanske skall turistutredningen bli en av demånga utredningar vi haft som lagts i en skrivbordslåda och inte blivit föremålför ytterUgare åtgärder. Jag vill gärna höra jordbmksministerns personUgasynpunkter på detta och inte bara "vi har lämnat över, vi har inte tagitnågon ställning". Det skapar ingen klarhet i det läge som vi befinner ossi. Jag beklagar alltså att svaret inte kunde ge mera. Jag hade hoppats attjordbmksministern i svaret skuUe ha sagt någonting som kunnat stilla den orosom råder. Den oron markeras framför allt av att vi har en stigandefritidskonsumtion som ökar i sådan takt att det är angeläget att vi inteförhalar tiden och därmed försummar våra möjligheter på turismens område. De synpunkter som kommer fram i mitt svar ärnaturligtvis mina personUga synpunkter - jag har självfallet inga från migsjälv såsom statsråd avvikande synpunkter på denna fråga. De förväntningar man ställer i både turistkretsar iallmänhet och inom detta specieUa område behöver inte påverkas vare sigpositivt eller negativt av det svar jag har lämnat. Utredningen hade nämligeninte föreslagit att jag skulle föreslå att projektet skullebyggas ut; den hade föreslagit en andra etapp som nödvändiggjorde vissaplaneringar och projekteringar, och efter ett eller skulle jag enligtutredningen återkomma till med slutgiltigt förslag. Jag har emeUertid funnit att det gäller att påskynda detarbetet. Remissmyndigheterna och remissorganen har pekat på en rad frågor sommåste undersökas närmare innan man kan ta itu med andra etappen. den 13 aprU 1972 Ang. turistutredningens förslag beträffande 1 R iksdagens protokoll 1972. Nr 57 arbetsgmpp jag har tiUsatt haralltså tUlkommit för att påskynda arbetet den ' '"'® °' ä" fördröja det. 13 april1972 ' många frågor man måste utreda,och jag kan nämna ett par. ----------- ; Själva marknadsföringen är inte tUlräckligt belyst och inte heller de * * " ekonomiska konsekvenserna för dekommuner som skall engageras i ° ' projektet. Man har inte tUlfredsställande klarat ut transportfrågan, som är * mycket väsentUg. När det gäUersysselsättningseffekterna viU vi dessutom gärnautreda om man möjligtvis kan bygga ut det här stora projektet i etapper, så på det sättet skapar en jämnare sysselsättning, i stället för att bygga uthela projektet på en gång med en massa anställda och sedan avveckla det hela.Det här är det meningen att arbetsgmppen skall belysa tillsammans med mångaandra frågor, och den skall göra det snabbt för att vi verkligen skall kunna taställning tUl den här frågan i enlighet med utredningens urspmngliga förslag. Tack, herr jordbmksminister! har jag fåttveta väsentligt mer än i svaret, och jag är glad över det. Men låt mig ändåerinra om att svenska turismen kanske inte är en så liten fråga som man iblandvUl göra gällande. När det talas om turism kan man ju emellanåt få en känsla avatt den är en leksak som man på något sätt måste ha, i större eUer mindreutsträckning, beroende på var man bor. En analys av nationalräkenskaperna ger ändå vid handen attden svenska fritidskonsumtionen, i vid mening sedd, inte är så liten. Denuppgår faktiskt tiU ungefär en fjärdedel av den totala privata konsumtionen -dvs, av en fritidsomsättning i vårt land på 20-25 miljarder. Därav utgörfritidsresandet en mycket betydande andel. Man kan överslagsmässigt räkna medatt de svenska privathushållen lägger ner ca 10 miljarder, aUtså i mndatal per hushåll, på fritidskonsumtion av skilda slag. Av dessa pengar går ca 7 miljarder till konsumtion inomlandet. Faktum är att av svenskarna aldrig åker utomlands. De 30procent som gör det, gör det i mycket korta perioder. Det är klart att ensatsning skall ske i det område som är mest attraktivt i vårt land, och jagbegriper att det är angeläget att man då gör den i , och enligtförslaget i Åreområdet. Jag viU ha sagt det här mot bakmnden av vadjordbmksministern anförde. Givetvis skaU vi utreda de här frågorna. Jag vill tastatsrådets senaste yttrande som ett löfte om att de förhoppningar man harverkligen kommer att infrias. Överläggningen var härmed slutad. § 6 Ang. undersökningsresultatet av skogsgödslingar Herr jordbruksministern ordet för att besvara i (vpk) i kammarens protokoll för den 23 intagna fråga, nr 140, ochanförde: i har frågat omjag inför de tUl planerade skogsgödslingarna i exempelvisVärmland kan redovisa undersökningsresultat från den tUlsattaarbetsgmppen för det moderna skogsbmkets inverkan på miljön. Den arbetsgmpp som avser har tillsatts avnaturvårdsverket. Enligt vad jag inhämtat kommer arbetsgruppen att avlämna enrapport , I denna kommer att redovisas bl. a.skogsgödslingens omfattning och dess inverkan på vegetation, djurliv, mark ochvatten. De undersökningsresultat som efterlyser kan alltså interedovisas . den 13 aprU 1972 Ang. undersökningsresultatet av skogsgödslingar HenMAGNUSSON i Krisrinehamn (vpk): Jag ber att få tacka jordbmksministern försvaret på min fråga. Anledningen till att den ställts är de skogsgödslingarfrån luften som Uddeholmsbolaget planerar att utföra i under maj-juni.En rad kommuner berörs av dem. Ett stort antal sjöar ligger inombespmtningsområdet, och vilket är speciellt anmärkningsvärt - flera av demutgör råvattentäkter. En kraftig opinion mot de här planerna har kommit tUluttryck bl. a. i , där hälsovårdsnämnden begärt att någonflygbespmt-ning inte skall få utföras närmare strandkanten än . Man har också krävt att gödselmedeln skaU läggas upp på ett hårt underiag. Helst börlagringsplatserna asfalteras och inhägnas. Detta är givetvis viktigt för attundvika att djur kommer i beröring med gödselmedlet. blev ju trekor förgiftade till döds, och två andra var nära att omkomma därför att dedruckit vatten som innehöll gödselmedlet urea. är det väl klart att även om man bestämmer attbespmtning inte får ske närmare strandkant än , så har man därför inga garantier för att medlet inte kommer ner i sjöarna. Det följergivetvis med olika vattendrag ut i dessa; det behöver väl för resten inte blåsaså värst mycket för att medlet skall föras ut över vattnet. Dessutom tiUkommeratt det gödselämne man tänker använda ammoniumnitrat snabbare förorenargrundvattnet än t. ex. urea, och det kommer naturligtvis också den vägen ut isjöarna. Detta förhållande är man givetvis medveten om, och det har som sagt förorsakaten kraftig opinion. I Filipstadsbygden hade inte mindre än omkring 3000 personer skrivit på listor där man protesterar mot alla sådana härbesprutningar. Jordbmksministern och jag har ju tidigare här i kammarendiskuterat skogsgödslingens effekter på miljön. Vi kom väl åtminstone överensom att dessa effekter bör utforskas närmare. Det finns ju forskare som varnarför följderna och som bl. a. säger att höga halter av nitrat i dricksvatten kange upphov till en blodsjukdom hos små bam, något som väl bör observeras i dethär sammanhanget. diskuteras ju kravet att en omvänd bevisföring skallgälla vid användning av kemiska medel i vår miljö. Senast har detta kommit tilluttryck i förslaget tUl socialdemokratiskt miljöprogram. Nödvändigaforskningsresultat vad gäller skogsgödslingens effekter bör också enligt minmening sättas in i ett sådant sammanhang. Jag vill, med anledning av vad jag sagt, rikta följandefrågor tiU jordbmksministern: den 13 aprU 1972