prot · FV09121 · 1972-12-31 00:00:00 — betänkandetnr 50 punkten 1 röstarja, den det ejvill röstar nej. Vinner nej har kammaren bifallit reservationen av . Vid omröstning genom uppresning förklarades flertalet avkammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då begärderösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat. Denna omröstning gavföljande resultat: Körningi terräng med motordrivet fordon Kammaren biföll vad utskottet i dessa punkter hemställt. Herr förste vice talmannen tillkännagav att anslag utfärdats om sammanträdets fortsättande . § 15 Föredrogs jordbruksutskottets betänkande nr 51 ianledning av motion om en utredning angående rutinmässiga undersökningar avavloppsvatten. Utskottets hemstäUan bifölls. § 16 Körning i terräng med motordrivet fordon Föredrogs jordbruksutskottetsbetänkande nr 52 i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1972:99 med förslagtUl lag om körning i terräng med motordrivet fordon jämte motioner. Genom en den 21 april 1972dagtecknad proposition, nr 99, hade Kungl. Maj:t, under åberopande av utdrag avstatsrådsprotokollet över jordbruksärenden för , föreslagit riksdagenatt anta vid propositionen fogat förslag tUl lag om körning i terräng medmotordrivet fordon. Beträffandepropositionens huvudsakliga innehåll anfördes följande: "I propositionenföreslås en lag om körning i terräng med snöskoter eller annat motordrivetfordon. Kan sådan körning inom visst område medföra olägenhet frånnaturvårdssynpunkt eller annan allmän synpunkt, får Kungl. Maj:t eller myndighetsom Kungl. Maj:t bestämmer förbjuda eller meddela föreskrifter för körningen.Förbud eller föreskrifter får inte onödigtvis hindra nyttotrafiken." I detta sammanhang hade behandlats dels den vid början väckta motionen 1972:546 avherr i Holmgården m. fl. (c), dels de i anledning av propositionen 1972:99 väcktamotionerna 1972:1707 av iGlömminge m. fl. (c, s, fp, m), 1972:1708 av m. (s), vari hemställts att uttalade sig för att bestämmelser infördesom förbud att medföra jaktvapen vid färd med terränggående fordon. 1972:1709 av m. fl. (fp) vari hemställtsatt skulle besluta 1. att trafUc med snöfordon eller annatterränggående motordrivet fordon som ej var att hänföra till nyttotrafiktilläts endast i särskilt avgränsade områden eller längs leder som upprättadesför ändamålet i enlighet med vad i motionen anförts, 2. att hos Kungl. Maj :themställa om sådan ändring i jaktstadgan att vapen ej fickmedföras på snöfordon, 3. att hos Kungl. Maj:t hemställa att förslag tillbestämmelser rörande snöfordonens utrustning och förarens kompetens m. m. föreladesriksdagen i sådan tid att bestämmelserna kunde träda i kraft i fullutsträckning , 1972:1715 av m. fl. (m) vari hemställts att vid behandling av propositionen1972:99 skulle besluta om generellt förbud mot körning i terräng med snöskoteroch annat motordrivet fordon, dock utom i vad avsåg skogs- och jordbrukstraktorer,att körning med snöskoter i princip -;- endast skulle kunna ske längssärskilt utmärkta leder, att den s. k. allemansrätten skulle gälla föranvändning av snöskoter och andra terränggående motordrivna fordon, att förbudutfärdades mot transport av skjutvapen vid färd med terränggående fordon,exempelvis snöskoter, samt att skulle uttala att Kungl. Maj:t vidtogåtgärder i syfte att införa ett system för registrering och kontroll avsnöskotrar och andra terränggående motordrivna fordon i enlighet med vad somanförts i motionen. Körning i. terräng med motordrivet fordon 1972:1716 avherr m. fl. (s) vari hemställts att skuUe besluta att körningmed snöskoter eller annat motordrivet fordon i terräng eller på väg som ejallmänt utnyttjades för samfärdsel, med undantag för vissa yrkesgrupper, iprincip skulle vara förbjuden, att genom dispensgivning erforderhga områden ochkörleder kunde upplåtas samt att hos Kungl. Maj;t hemställde omförbud mot transport av jaktvapen vid färd med terrängfordon, 1972:1717 avherr i Holmgården m. fl. (c) vari hemställts att rUcsdagen vid sinbehandling av Kungl. Maj :ts proposition 1972:99 skulle dels uttala att förbudborde införas mot körning i terräng med motorfordon med i motionen nämndaundantag och dispensmöjligheter, dels anhålla om att förslag tUl sådanreglering av ifrågavarande körning skyndsamt förelades samt 1972:1718 av herrar iMalmö (vpk) och (vpk) vari föreslagits att i anledning avpropositionen 1972:99 uttalade sin anslutning till de i motionen anfördasynpunkterna rörande utformning av förslag till lag om körning i terräng medmotordrivet fordon och till vederbörande utskott hemställde om beaktande avdesamma vid utformningen av utskottets betänkande respektive förslag tilllagtext. 1. i anledning av propositionen 1972:99 samt motionerna1972:1709, 1718, såvitt avsåg det tiU körning i terräng med 1972:1715,1972:1716, 1972:1717 och 1972: propositionen fogade förslaget till lag om motordrivet fordon ' a. med förklaring att ikraftträdandebestämmelserna ilagförslaget inte kunnat oförändrade bifallas för sin del skulle antabestämmelserna Körning i terräng med motordrivet fordon med avutskottet föreslagen lydelse, innebärande att lagen skulle gälla till utgångenav , b. skulle anta förslaget till lag om körning i terräng medmotordrivet fordon i de delar som ej omfattades av utskottets hemställan under 1 a, 2. lämnademotionerna 1972:1707, 1972:1709, 1972:1715 och 1972:1718 utan åtgärd såvittavsåg terrängfordons utrustning och förarnas kompetens m. m. 3. lämnademotionerna 1972:1708, 1972:1709, 1972:1715 och 1972:1716 utan åtgärd såvittavsåg ändringar i jaktstadgan, 4. lämnademotionen 1972:546 utan åtgärd. Reservation hade avgivits av (), somansett att utskottet under 1 och 3 bort hemställa 1. att med avslag på propositionen 1972:99 samti anledning av motionerna 1972:1709, 1972:1715, 1972:1716, 1972:1717 och1972:1718, såvitt nu var i fråga, hos Kungl. Maj:t hemställde om förslag tilllag om körning i terräng med motordrivet fordon i överensstämmelse med derikthnjer som bl. a. angivits i motionen 1972:1709 under punkt 1 i motionenshemstäUan, 3. att med bifaU tiU motionerna 1972:1708,1972:1709, 1972:1715 och 1972:1716, såvitt nu var i fråga, hos Kungl. Maj:themställde om sådan ändring i jaktstadgan att vapen ej fick medföras vid färdmed terrängfordon. Till betänkandet hade fogats ettsärskilt yttrande av herrar i Skegrie (c), (). Krönmark (m),i Holmgården (c) och Leuchovius (m). Gång på gång möter vi i aUt samhällsarbetefrågeställningen: skall man tillvarata de mångas intresse gentemot de fås?Eller utryckt på ett annat sätt: Hur stora inskränkningar kan man göra för denenskilde individen i avsikt att skydda de mångas frihet? har denna frågestäUning mött oss imiljöarbetet. Vi har frågat oss: Vilka lagar måste vi stifta, vilka bestämmelsermåste vi utfärda, vUka bedömningar måste vi göra för att skydda oersättliganaturvärden, för att hindra skador, som är svåra ibland omöjliga att reparera? Sammaprincipiella frågeställning möter oss i proposition nr 99. Här står på ena sidan de många människornas intressen ochönskan om hänsyn tiU naturvården, djurlivet och växtlivet, de mångamänniskornas önskan att ostört och fritt från buller kunna njuta av naturen. På andra sidan står en mindre grupp människor som kräveratt fritt få färdas med terrängfordon. Hur tar då jordbmksministern ställning? Tar han ställningför de många människorna? Tar han ställning för att rädda djurlivet? Tar harställning för att skydda skogsplanteringar och hyggestrakter? Självklart bordestatsrådet göra så. Bakom en propositionfylld av vackra ord skriver han ett förslag som mynnar ut i ett alltförförsiktigt ställningstagande. Trots stöd av så tunga remissinstanser som ,domänverket, och vill intestatsrådet stoppa ohämmad nöjesåkning med terrängfordon eller ändra jaktstadganså att vapen ej får medföras på snöskoter. Statsrådet är emellertid inte ensam. Han har sällskap avstörre delen av jordbruksutskottet. Sedan man väl skrivit sina motioner och därdemonstrerat sina åsikter var allt tydligen gott och väl. Utskottet kan bytafot och traska patrull efter jordbruksministern. Resultatet blir att fortfarande underlättas framfarten förfiuvjägare som inte löper större risk för upptäckt, fortfarande kan manförsvåra renskötseln och störa kalvningen utan några egentliga inskränkningar,fortfarande kan man köra över skogsplanteringar och hyggen utan större risk får ersätta skadorna, fortfarande kan man köra över myrmarker utan att tahänsyn till den skada som uppstår. Dessutom har vi framför oss en situation där både antaletterränggående fordon och antalet fordonstyper ökar. Vi har inte bara snöskotern att ta hänsyn till. Redan harman kommit långt i utveckhngen av en skoter som skall gå på barmark. Antaletvesslor är betydande, och nya typer som är hjuldrivna håller på att komma fram.Vidare har vi redan olika slag av fordon försedda med medar och drivna medpropeller. Dessutom har vi svävarfarkoster för vilka dock särskildabestämmelser gäller. AUa de här fordonen innebär rätt använda stor hjälp förmånga, särskilt för dem som bor isolerade i glesbygder, men fel använda innebärde en stor fara för växtliv, djurliv och naturskydd. Därför borde vi ha skapat reglersom på en gång tillgodosett de rättmätiga behov och önskemål som finns mensamtidigt förhindrat onödig skadegörelse och förstörelse. Här ger min reservation en lösning. Propositionen ochutskottet skjuter problemen framför sig. Den för vårt land ganska unika allemansrätten berörs ocksåi propositionen. Allemansrätten innebär att vi alla skall ha en möjlighetatt fritt röra oss i skog och mark, men den innebär också en förpliktelse föross alla att visa hänsyn inte bara till markägarnas intressen utan också motväxter, djurliv och hela den natur vi har förmånen att vistas i. Menallemansrätten kan inte få betyda frihet för alla att praktiskt taget hur somhelst fara fram med olika terränggående fordon i skog och mark. Då kominerdjur-och växtliv i farozonen, då hotas naturvärlden. I folkpartimotionen 1972 föreslår vi att trafikmed terränggående fordon - med undantag för nyttotrafik - endast skall få ske isärskUda områden eller längs särskilda leder. Självklart skall all nyttotrafik få generell dispens.Beträffande nyttotrafik använder jag då den definition som finns på s. 20 ipropositionen. Det har sagts att vår linje skulle medföra administrativtkrångel. Enligt min uppfattning är detta fel. På s. 10 och 11 i propositionenräknar man upp några av de skäl som kan medföra lokala förbud enligt detförslag Körning i terräng med motordrivet fordon Körning i terräng med motordrivet fordon som nufinns i propositionen. Mångfalden av alla de skyddsbehov som föreligger visaratt propositionens förslag blir administrativt tungrott och inte garanterar enenhetlig bedömning. Ja, i själva verket får man en ganska omfattandeadministrativ apparat, för så fort man utfärdat ett förbud måste man enligtrennäringssakkunniga dels lämna generella undantag, dels föreskriva individuellprövning för varje typ av trafik. SkUlnaden meUan min reservation, å ena, ochpropositionen och utskottets förslag, å andra sidan, är av djupgående art. Denbelyser två sätt att se på miljöpolitiken. Av hänsyn till allmänna intressen vUl mtejordbruksministern ha en hårdare styrning av trafik med terränggående fordon.Men just av samma skäl - hänsyn tUl allmänna intressen - vUlfolkpartimotionärerna ha sådana regler som tillvaratar naturvårdens intressenmen ger skoterägarna och ägarna av andra terränggående fordonmöjlighet att komma ut i naturen. Jordbmksministern och utskottet anser att några fåsintresse av att fritt få fara fram med terränggående fordon skall ha högstaprioritet. Motionärerna anser att naturvården, djurlivet, växtlivet,allmänhetens friluftsliv och andra allmänna intressen är viktigare ännöjesåkning med terränggående fordon. I vår motion finns också plats och möjhgheter förnöjesåkning. Men den skall ske i avgränsade områden och längs särskilda leder,där skadorna bhr så små som möjligt. Vi vUl t. ex. inte hindra den som bor iKiruna att ta snöskotern upp till en sjö där han kanske har en stuga. Viförstår vad detta kan betyda för dessa människor. Men det ohämmade åkandet kaninte längre tolereras. Propositionen 1972 har diskuterats flitigt i olikamedia. Man kan få den felaktiga bilden att dagens fråga gäller att ta stäUningför eller mot snöskotern. Det är fel. Snöskotern och andra terränggående fordonhar kommit för att stanna. Men vi kan inte låta dem fritt få fara framöverallt. Vi måste skapa ett ordentligt regelsystem. Jag yrkar bifall tiU reservationen. Under detta anförande övertog fru andre vice talmannen ledningen avkammarens förhandhngar. HerrJOHANSSON i Holmgärden (c): Låt mig inledningsvis säga att anse det vara höjden av god propaganda, om man kan dels prata rätt länge,dels ha en reservation i vartenda ämne utan att kunna i reservationen angenågra väsentliga skiljelinjer gentemot vad utskottet har anfört. böfiade sitt anförande med att säga att demångas intresse ofta ställs mot vad som är ett intresse för några få. Jag kanförstå honom när han säger detta här nere i , men om han skulle kommatill det område som han faktiskt snuddade vid i slutet av sitt anförande,nämUgen , skuUe han kanske komma underfund med att skotertrafik faktisktär i mångas intresse. De som arbetar och har sin utkomst i gruvorna har tackvare skotern en möjlighet att på ett rimligt och riktigt sätt komma ut i denfjällvärld som de skattar rätt högt. Jag skall inte orda mycket mer om vad harsagt. Det finns inte stor anledning till det. Skotertrafiken har utvecklats utomordentligt snabbt. Dethar skett en explosion , och det råder intet tvivel om attfrågan om olägenheterna har förts upp på bord en aning sent. När jagkom hit tiU , frågade jag kommunikationsministernöver bänken, när han skuUe ta upp det här ärendet. Jag fick då ett löfte attdet skulle ske rätt snabbt, och på det har vi levt. Löftet har Upprepats någongång då och då, men det har inte kommit någonting förrän den här propositionenlades fram , och jag får väl lov att säga att den propositionen inteinnehöU vad många av oss hade hoppats på. Det är väl anledningen till demotioner som väckts i samband med propositionen. Under behandlingen av propositionen har vi fått reda påatt kommunikationsministern har för avsikt att utfärda enterrängtrafikkun-görelse . Vi har också fått reda på en htensnutt av vad den kan komma att innehåUa, och utskottet har bemödat sig om attmycket klart säga ifrån att vi förväntar oss att kungörelsen skall ge denstadga åt skotertrafiken som vi under många är har väntat på. Detta tillsammansmed den proposition som föreligger har gjort det möjUgt att komma fram tUlen samling förutom , som ju sin vana troget även den här gångenskuUe ha en reservation. Det är alldeles klart att med den utveckling som ägt rumunder de här åren har det förekommit saker och ting som skapat rätt storirritation ute i bygderna, även i mina bygder. Den störning av de vilda djurensom sker framför allt på vårvintern när det är ljust och soligtoch trevligt att åka omkring med dessa skotrar har åstadkommit en reaktion påmånga håU. Av den anledningen förväntar utskottet - det är vi också eniga om -att det skaU vidtagas åtgärder, så att man får en bättre ordning. Även ur andrasynpunkter än natursynpunkt finns aU anledning att se till att det skapasregler efter vilka skoterägarna kan rätta sig i fortsättningen. 1 anledning av den tidningsdebatt som kommit i gång efterdet att propositionen lades fram och de här motionerna väcktes har man ocksåfrån skoterägarhåll - skoterägarna har föreningar på vissa orter klart sagtifrån att man är intresserad av och också befiänt av att det skapas reglerefter vUka man får rätta sig. Det föreligger här ett intresse inte bara hos osssom inte är skoterägare, utan även hos dem som tycker att skotern är ettredskap som de är utomordenthgt angelägna om att få använda även ,att komma fram tUl en bättre ordning än den som har rått. Visserligen talar samthga motioner som väckts om någonform av förbud, men i den motion som jag själv skrivit under säger vi klartifrån: "Vi hälsar med tillfredställelse att nyttotrafiken enligt lagförslageti största möjliga utsträckning skall lämnas opåverkad av regleringen." Denform av förbud som vi har berört i motionen skall således inte omfattanyttotrafiken, utan vi ansluter oss i stället tiU de uttalanden som har gjortsfrån , domänverket, . Skogsindustriernas samarbetsorganisation och . Körning i terräng med motordrivet fordon Körning i terräng med motordrivet fordon De haranfört att man möjligen bör belägga vissa områden med körförbud. Med denutformning som propositionen har finns också möjligheter att regionalt införasådana förbud. Och även om jag har en känsla av att ett förbud då kanske intefår samma starka verkan som om det tUlkommit efter ett riksdagsbeslut tror jagändå att man skall kunna åstadkomma en någorlunda god ordning med det underlagsom propositionen och utskottsbetänkandet ger. Därtill väntar jag mig rättmycket av terrängkungörelsen. Bland det som även skoterägarna har rekommenderat ärgivetvis att man skall ha' en åldersgräns och att skotrarna skall registreras.Från många håU har också krävts - det tycker jag är riktigt - att det skallfinnas ett registreringsnummer på drivmattan, som gör att skotern lämnar eftersig en stämpel som säger vem som farit fram. På det sättet avhålls nogvederbörande skoterägare från många åtgärder av rätt otrevlig art som hittillsförekommit. Jag tycker också att det skulle vara lämpligt att man ficktill stånd en lagstiftning med någon form av internationell prägel. Det bordevara ett samarbete meUan de nordiska länderna, så att vi fick ungefär sammalagstiftning i , och . Mot bakgrunden av den hittillsvarande utvecklingen och debekymmer den medfört har utskottet varit enigt om att lagens giltighetstid skaUbegränsas till , och jag hoppas att bifaller det förslaget.Under de tre åren kan erfarenheter vinnas av både den lag som föreslås ipropositionen och den terrängtrafikkungörelse som skall utfärdas. Sedan får t.ex. analysera utvecklingen och eventuellt föreslå ytterligareåtgärder. tog också upp det förslag som framförts imotioner om förbud mot att medföra jaktgevär på skotern. Det låter säkertvackert när man pratar om det här nere i . Men om en gruvarbetare iKiruna skall ut till sin stuga, som kanske ligger 10-12 mU hemifrån, och han iden stugans omgivning har möjlighet att t. ex. jaga ripor, är det inte rimligtatt han skall tvingas åka skidor för att få med sig geväret. Det kan inteheller vara riktigt att tvinga honom att lämna kvar geväret i fritidsstugan medde risker för stöld som det kan innebära. Vi har följaktligen sagt att vigodtar statsrådets skrivning i propositionen om att gevär får medföras men attdet skall vara oladdat och förvaras i väl tUlslutet fodral. Låt mig också nämna att inom de närmaste dagarnakommer att få ta ställning till ett förslag - där vi i utskottet kanske för engångs skull varit helt eniga - som innebär att om någon vid tjuvjakt använt sigav skoter eller annat motorfordon skall fordonet beslagtas. Detta kommergivetvis att verka utomordentligt avskräckande när det gäller att utöva jaktfrån motorfordon. Mot bakgrunden av det sagda viU jag yrkabifall till utskottets hemställan. HerrLINDBERG (s): Lät mig börja med att kort kommentera herrStrömbergs inlägg. När man lyssnar till och till dem som imassmedia företräder den kategori som är emot all nöjeskörning i terrängen medsnöskoter får man den uppfattningen att detta fordon är något slags monster sommanglar vår natur tUl oigenkännlighet. Så är det naturligtvis inte. Jag strövarsjälv ganska mycket ute i naturen, framför allt i skogen. har jag inteupplevt att snöskotern har förorsakat skador i terrängen eller på växtlivet.Naturligtvis kan den i enstaka fall göra det, men det hör till undantagen. Detskulle vara intressant att höra av var skador har uppstått jaghar inte träffat på någon som har hävdat en sådan uppfattning. Det är litet motbjudande att höra att man viU införatotalförbud mot nöjeskörning med snöskoter. Det är också litet inkonsekvent.Naturligtvis är snöskotern ett bekymmer i vissa områden där koncentrationen avsnöskotertrafiken är stor. Vi som lever i de mellersta delarna av hardock inte på något sätt upplevt snöskotern som ett bekymmer; i stället har vikunnat konstatera att den ofta är en käUa till stor glädje. Vem stör jag t. ex. om jag under påskveckan åker ut sjö fyra in i skogen för att fiska och då använder snöskotern?Vem stör vi om vi tycker att det är lämpligt att ha ett skidspår och användersnöskotern för att köra upp detta skidspår? I de flesta fall stör vi intenågon. Men självfaUet kan man systematisera det här tUl ettbekymmer. Jag har också upplevt bekymmer i vissa områden, framför allt i defjällnära samhällena, där snöskotern är en plåga. Givetvis bör man i de falldär den blir en plåga införa restriktioner, men jag tycker att man överdriverden här debatten och utmålar det hela som om det skuUe vara någontingkatastrofalt, vilket det naturiigtvis inte är. Låt mig i konsekvensens namn fråga: Vad har dessamänniskor, som propagerar för snöskoterns nedskrotning, för mställning tUlmotorbåten? Personligen har jag upplevt den som ett betydligt större bekymmer,eftersom den stör mycket, mycket mer än vad snöskotern gör. Om de möjligtvisanvänder argumentet att den inte på samma sätt är skadlig för djurlivet, villjag snabbt försöka ta dem ur den uppfattningen. Det är ju främst djurlivet vidsjöstränderna som råkar ut för skadegörelse när man använder motorbåt. Desvallvågor som motorbåtarna driver upp river sönder redena, ochdet skrämmer fåglarna under häckningstid. Däremot vUl jag hävda att djuren i skogen inte på någotsätt är så förfärligt rädda för motorfordon. Om man ger sig till attsystematiskt förfölja djur är det naturligtvis ett bekymmer, men i övrigtreagerar djuren väldigt måttligt när det gäller motorfordon. Var och en somvarit ute i naturen har sett det själv. Man kan finna reden efter orre ochfiäder alldeles intill skogsbilvägar där stora, dundrande lastbilar går framdagligen. Många andra exempel kan man finna på att djuren inte är så särskiltskygga i det här avseendet. SkuUe man fullfölja detta krav på förbud mot nöjeskörningmed terränggående fordon, tycker jag att man i konsekvensens namn skall plockamed både motorbåtar och mopeder och mycket annat. Låt migså, fru talman, övergå till jordbruksutskottets betänkande Körning i terräng med motordrivet fordon Körning i terräng med motordrivet fordon övermotionen 1708 och övriga motioner som tar upp frågan om förbud att medföravapen vid färd med terränggående fordon. Det betänkandet är enligt min meninginte tillfredsställande. Som tydligt har framgått av konkreta fall, som lett tUlrättsliga åtgärder, notiser i massmedia och brev tUl ansvariga myndigheter,ökar den iUegala jakten i vårt land. I stor utsträckning hävdas det att dennaillegala jakt bedrivs just från snöskoter. Den svenska faunan är inte vad den har varit och framförallt inte vad den borde vara. En viss ökning av några vilda djurarter har skettunder senare år, främst i fråga om hjortdjur. Men alltför många arter i vårfauna är stadda på en kraftig tillbakagång. Flera står på gränsen tillutrotning. Andra arter finns i ett så litet antal att de har svårigheter attfortleva om inte kraftiga åtgärder sätts in för att trygga deras fortbestånd.Det är naturligtvis inte den iUegala jakten ensam som är orsaken. Mångasammanhängande faktorer hgger bakom den här tillbakagången. Dock måste man haklart för sig att om en viss djurart nått ett så htet antal att man haranledning att bekymra sig för dess fortbestånd, kan en Ulegal jakt men även enlegal jakt, omdömeslöst bedriven, få katastrofala följder. Jag är inte ensam om den här uppfattningen. Riksdagensledamöter har fått ett brev från , och jagtillåter mig, fru talman, att citera ett litet avsnitt ur det brevet: "får härmed framhålla denstora fara som de terränggående fordonen innebär, bl. a. för de stora rovdjuren.