prot · FV0998 · 1972-12-31 00:00:00 — fann det också motiverat att i enutredning klargöra förutsättningarna för och effekterna av både en förlängningav ostkustbanan och andra åtgärder som var ägnade att förbättra järnvägskommunikationernamellan Norrlands kustland och övriga delar av landet. Utskottet underströkvidare vikten av att utredningsarbetet belyser regional- och samhällsekonomiskaaspekter liksom behovet av skilda transportalternativ - inkluderande i förekommandefall även sjötransporter. Utredningsarbetet borde enligt utskottet bedrivasskyndsamt. Sedan begärde denna utredning har denlandsomfattande regionala trafikplaneringen påbörjats. Frågan om en eventuellförlängning av ostkustbanan har naturligtvis stor betydelse förtrafikplaneringen i de nordliga länen. Det borde därför vara angeläget attutredningen i enlighet med beslut kom till stånd så snabbt sommöjligt och kunde ges sådana arbetsvillkor att dess arbete kunde ge vägledningåt länens trafikplanering. Den aspekt på frågan som i länframförde i sitt yttrande, nämligen att en omfördelning av fjärrtransporternafrån lastbil till järnväg är Önskvärd, har genom direktiven till den nyligentillsatta trafikpolitiska utredningen blivit än mer aktuell. Om en sådanomfördelning av det växande transportarbetet över längre sträckor skall varamöjlig, utan att det får kostnadshöjande konsekvenser, krävs att järnvägarnaskonkurrenskraft stärks. Det måste bl. a. ske genom snabbare tågförbindelser förbåde person- och godstransporter. Med den nuvarande standarden pä järnvägennorr om är det inte möjligt att i någon nämnvärd grad minska tidsåtgångenför tågförbindelserna mellan övre och . pä litetlängre sikt är därför en radikal förbättring av järnvägssträckningen norr omHärnösand av stor betydelse för möjligheten att på järnvägen utföra huvudpartenav ökningen av transportarbetet på längre sträckor. Med hänvisning till det anförda anhålles om tillstånd atttill herr kommunikationsministern få ställa följande fråga: När avser herr statsrådet att tillsätta den utredningrörande frågan om eventuell förlängning av ostkustbanan som begärdes av 197 1års riksdag? Denna anhållan bordlades. §29 Interpellation nr 157 ang. följderna av hyggesplöjning Ordetlämnades på begäran till HertSELLGREN (fp), som yttrade: Modernt skogsbruk kommer ofta i konflikt medbl. a. miljöintressen. Man behöver bara erinra om den pågående debatten omkemisk bekämpning, kalhuggning och skogsgödsling. Men skogsbruket ger i och försig även miljövinster. Skogens produkter är nedbrytningsbara och är som regelatt föredra framför alternativa syntetiska produkter. Man kan naturligtvisinte heller bortse frän den enorma ekonomiska betydelsesom skogsbruket och skogsindustrin har för vår ekonomi. Men det är mycketväsentligt att denna verksamhet bedrivs på sätt som är förenliga med deekologiska kraven och kraven på god arbetsmiljö, att man inte åsidosätter denlångsiktiga produktionsförmågan hos våra skogar, men också att bl. a. estetiskakrav uppfylles. Den kemiska bekämpningen är den allvarligaste frågan. Denutreds också av en parlamentarisk kommitté. Här liksom när detgäller skogsgödslingen saknar vi fortfarande tillfredsställande kunskap om deekologiska konsekvenserna. Kalhuggningen är också en diskuterad hantering. Detpåvisas risker även med denna. Kalhuggning kan dock i vissa fall varaförsvarbar. Problemen gäller i första hand hyggenas storlek och belägenhet,hksom hur hyggena senare behandlas. Även här måste sysselsättningspolitiska ochestetiska hänsyn tas. En stor vaksamhet och en nyanserad debatt är här avstörsta värde. De metoder som kommer till användning inom skogsbruket mästekontinuerligt bevakas, så att de inte kommer i konflikt med andra församhället angelägna intressen. Dit hör bl. a. naturvård, viltvård ochrenskötsel. En metod som enligt min mening bör uppmärksammas ytterligare är denmarkberedning genom hyggesplöjning, som kommit till användning under de senasteåren. Denna tillgår så att på ett hygge halvmeterstora diken plöjs upp mednågra meters mellanram. Plantering sker sedan på båda sidor om diket.Mineraljorden blottlägges på cirka två meters bredd. Metoden användshuvudsakligen i , främst av domänverket. Fördelen anges bl. a. vara attnärsalter i jorden kan utnyttjas effektivare. Även andra liknande metoder,såsom harvning, används. Kritik har riktats mot markberedningen. Samernas landsmötei antog ett uttalande mot denna typ av storskogsbrak.Man framhöll bl. a. att samerna åsamkas skada genom att renbetet försvåraseller omöjliggörs i de beredda områdena. Samråd skall föregå sädana skogsvärdsåtgärder som kaninverka menligt pä renskötseln. Samerna har hävdat att information och samrådinte fungerar tillfredsställande. Det kan vidare anföras att markberedning försvårarallmänhetens möjligheter att vistas i området, som ju förblirsvårfram-komligt och mindre tilltalande. Djurlivet i områdena påverkas ocksånegativt. De ekologiska konsekvenserna är otillräckligt kända. Det är hellerinte uteslutet att erosion kan inträffa i de beredda markerna. Det är ännu inte klart redovisat huruvida fördelar ellernackdelar med dessa metoder överväger eller vilka effekter som kommer på längresikt. Det är enligt min mening angeläget att dessa nya metodernärmare studeras och diskuteras. Lika väl som när det gäller kalhuggning är detviktigt att om markberedning tillämpas den utförs på sätt som inte står ikonflikt med ekologiska krav och att stor hänsyn tas till renbetning, naturskyddoch friluftsliv. Med hänvisning till vad som här anförts hemställer jag omkammarens tillstånd att till herr jordbruksministern fä ställa följande frågor: Vill statsrådet redogöra för de erfarenheterbeträffande ekonomi, naturvård och renbetesförhållanden som finns av hyggesplöjning och Nr 98------------- liknande former av markberedninginom skogsbruket? Tisdaeen den--- " '' statsrådet medverka till att frågan om hyggesplöjning och 17 nktnber 1972 liknande metoder för markberedning utreds med avseende på bl. -------------------- ekologi, naturvård ochrenskötselproblem? Denna anhållan bordlades. § 30 Interpellation nr 158 ang. bidraget tillungdomsorganisationernas lokala verksamhet Ordet lämnades på begäran till HerrNORRBY i (c), som yttrade: infördes det statligaaktivitetsstödet till ungdomsorganisationernas lokala verksamhet. Detta stödersatte det tidigare fritidsgruppsbidraget. Enligt propositionen och riksdagensbeslut i ärendet var målsättningen att per sammankomst skulle utgå istatligt stöd. För ändamålet har för föregående och innevarande budgetåranvisats ett reservationsanslag om , fördelade pä 13miljoner till idrottsorganisationerna och 4,5 miljoner till övriga ungdomsorganisationer. Den konstruktion stödet fick innebär och det var riksdagoch regering medvetna om - att det inte kan utgå med per sammankomstom aktiviteterna väsentligt ökade i omfattning. a. centerpartietvarnades för detta, liksom vi kritiserade att stödets konstruktion innebar attidrottsorganisationerna skulle bli missgynnade. Vid ärendets behandling iutskottet reserverade sig representanter för att anslaget skulleuppföras som ett förslagsanslag. De farhågor som framfördes blev till fullo bestyrkta.EnUgt Riksidrottsförbundets redovisning för /72 kan endast kronor 6:22betalas ut per sammankomst. Till övriga ungdomsorganisationer utbetalas församma tid kronor 9:56 per sammankomst. riksdag har anslutit sig till kultumtskottetsbetänkande nr 8, där det sägs att en översyn av aktivitetsstödet bör göras medsyfte att målsättning och det praktiska utfallet skall överensstämma. Ibetänkandet återupprepas också kravet att ingen organisation bör fä ett iförhällande till tidigare försämrat stöd. Om så skulle bli fallet pekar man påmöjligheten att anvisa ytterligare medel pä tilläggsstat. Det faktiska utfallet för aktivitetsstödet underinnevarande budgetär blir som påpekats väsentligt lägre än denursprungliga målsättningen. För främst idrottsrörelsen innebär detta storaproblem. I värsta fall kan resultatet av aktivitetsstödet bli attungdomsorganisationerna och idrottsrörelsen tvingas minska sin verksamhet föratt klara ekonomin. En .sådan utveckling vore olycklig från mänga synpunkter -inte minst sociala. Med hänvisning till det anförda anhåller jag om kammarenstillstånd att till statsrådet framställa följande frågor; Är statsrådet beredd att föreslå en höjning av anslagettill Bidrag till ungdomsorganisationernas lokala verksamhet? Anser statsrådet - med hänsyn till utfallet - bidraget fortfarandevara ak tivi te tsbe främjande? Denna anhållan bordlades. § 31 Interpellation nr 159 ang. turisttrafiken på Ordet lämnades på begäran till (), som yttrade: Det är av ohka skäl angeläget att demöjligheter som den spårbundna trafiken erbjuder tas till vara. Men enförutsättning för att resenärerna skall utnyttja t. ex. tågen är givetvis attdessa fyller rimliga krav på snabbhet och komfort. Frän inte minst regeringens sida har vid upprepadetillfällen framhål-Uts, att turistnäringen måste anses vara ytterstbetydelsefull för inre utveckling. Med stora förväntningar har jagdärför de två senaste somrarna företagit ett par turistresor till . Mentyvärt visade det sig t. ex. helt omöjligt att pä åka längs inlandsbananfrån till . Jag träffade för övrigt många andra turister,som också beklagade sig över detta, reste jag bl. a. från till ochfann till min förvåning att denna resa tog inte i anspråk. I restiden inräknas då ett par långauppehåll. Varken anslutande lägenheter eller godsmängd syntes påkalla uppehållav denna längd. Kommunikationsministem har vid upprepade tillfällenförklarat att regeringen avser att satsa på den spårbundna trafiken liksom påturistnäringen i stort i bl. a. de inre delarna av . Jag utgår därförfrån att alla ansträngningar har gjorts och görs för att öka inlandsbananspopularitet hos turisterna. Denna järnväg trafikerar ju ett unikt område, sommåste attrahera inte minst turister från tättbefolkade länder i Centraleuropa.Nämnas kan att trots att min resa företogs varantalet resenärer med tåget mycket stort. Många uttalade dock sin irritationöver restiden och de länga uppehållen. Under hänvisning till det anförda anhålles om kammarenstillstånd att ställa följande interpellation till herr kommunikationsministern: Vilka konkreta åtgärder har vidtagits, respektiveplaneras, för att minska uppehållstider och höja hastigheten på inlandsbananfrän och norrut för att på detta sätt öka turisternas och andraresandes benägenhet att utnyttja tåget som färdmedel? Denna anhållan bordlades. §32 Interpellation nr 160 ang. beredskapen mot oljekatastrofer iNordsjön Ordetlämnades pä begäran till Hert (), som yttrade: Nya oljefyndigheter inom det egentligaNordsjöomrädet resulterar i att allt större arealer av kontinentalsockelnexploateras och allt flera borrtorn växer upp. Utöver att yrkesfisket försvårasökas härmed givetvis riskerna för att olyckor skall inträffa och stora mängderolja "komma lös". Nr 98------------- Det kan kanske tyckas som om dendärmed nödvändiga oljeskydds- Tisdaeen den beredskapen skulle vara en angelägenhet enbart för deexploaterande länderna, men så är ju inte fallet. Vid en oljekatastrof avstörre -------------------- omfattning i måste man tyvärt räkna med att ocksåden svenska västkustenkommer i farozonen. Det mäste därför vara en angelägenhet av höggrad för oss i vårt land att känna till och verka för en effektiv katastrofberedskappä detta område. Med hänvisning till dessa synpunkter anhåller jag om kammarens tillståndatt till herr kommunikationsministern ställa följande frågor: a) Vilkenberedskap finns uppbyggd av de oljeexploa-terande länderna försnabbt ingrepp, om en allvarlig olycka skulle inträffa? b) Om dennaberedskap enligt bedömande är bristfällig är herrstatsrådet då beredd att ta initiativ till ett samarbete i syfte att skydda densvenska mot oljekatastrofer? Denna anhållan bordlades. § 33 Interpellation nr 161 om åtgärder för att främjauthyrningen av tomma lägenheter i nyproducerade hus Ordet lämnades pä begäran tiU HerrWENNERFORS (m), som yttrade: Antalet tomma lägenheter i nyproducerade husär mycket stort. Företrädesvis stora och välutrustade lägenheter inybyggda höghus i tätorternas ytterområden står tomma och outhyrda. De högahyreskostnaderna avskräcker bostadsköns medlemmar från inflyttning. Trotsintensiva ansträngningar frän bostadsförmedlingarna och de kommunalabostadsstiftelserna förblir lägenheterna tomma. Situationen är ohållbar. Bostadsförmedlingarna misslyckas att förmedla lägenheter itidsordning och får i stället försöka "sälja" lägenheter till demsom har råd att betala. De outhyrda lägenheterna kostar fastighetsägarna mycketstora pengar. Om man accepterar uppgiften att 15 000 lägenheter just nu ärouthyrda och att den reella hyresintäkten (exklusive bostadstillägg) är 600kronor per lägenhet blir bortfallet av hyresintäkter ca imånaden, och - om tendensen håller i sig långt över 100 miljoner per är. Alldeles uppenbart måste nu kraftfulla insatser göras. Jaghar noterat att regeringen beslutat bevilja lån för att ge bostadsstiftelser m. fl. chans att klara den ackumulerande bristen på hyresmedel. Åtgärderna måste fortsättningsvis gälla en rad insatser beträffande bostadsbyggandets volym, inriktning, lokalisering och struktur och främst - och helt avgörande kostnadsläget i de nyproducerade lägenheterna. Kapitalkost naderna beror iväsentlig utsträckning på lånesystemets konstruktion och ränteläget, och byggkostnaderna pä de inslag av prispress som konkurrens i olika nivåer kan ge. 46 Åberopande det anförda anhåller jagom kammarens tillstånd att till herrinrikesministern ställa följande frågor: Nr 98 Vilka åtgärder avser statsrådet vidtaga för att de nu tomma Tisdaeen den lägenheterna i nyproducerade hus skallbli uthyrda? Vilka åtgärderavser statsrådet vidtaga för att möjliggöra att de--------------- successivt nyproducerade lägenheterna blir uthyrda? Denna anhållan bordlades. § 34Interpellation nr 162 om ökade anslag till enskilda vägar Ordetlämnades på begäran till HertERIKSSON i (fp), som yttrade: De enskilda vägarna har stor betydelse förtransportarbetet i vårt land. För den bofasta befolkningen pä stora delar avlandsbygden är de enskilda vägarna helt nödvändiga om kommunikationerna skallfungera. Kvaliteten på en enskild väg kan vara den faktor som avgör om fortsattdrift av ett jordbruk är lönsamt eller om fortsatt pendling till dagligt arbetei närbelägen tätort är möjlig. En undermålig enskild väg kan t. ex. förhindra,försvära eller fördyra mjölk- och andra transporter till och från ett jordbruk,som utifrån andra aspekter är livskraftigt. Kostnaderna för underhåll året rantav en enskild väg kan innebära att den bofasta befolkningen successivt flyttarin till tätorterna i stället för att resa till och frän arbetet. Denkostnad som stat och kommun förorsakas skall finnas med i bilden när storlekenav statliga bidrag till enskilda vägar övervägs. De enskilda vägarna är i skogrika trakter vidare av storekonomisk betydelse för skogsbruket. Genom den fortgående mekaniseringen avskogsbruket och genom nedläggningen av flottleder har lastbUstranspor-ter avskogsprodukter ökat starkt i omfattning. En betydande del av dessa transportermäste ske på enskilda vägar, som därigenom utsätts för härdare belastning ochstörre trafik än de oftast är byggda för. En tredje anledning som gör det enskilda vägnätet alltvärdefullare är det växande friluftslivets behov. För att underlätta för fleratt komma ut i naturen är det ofta nödvändigt med iständsättning och underhålläven av enskilda vägar. Bidrag till byggande och drift av enskilda vägar kan utgåav statsmedel när vägen är av väsentlig betydelse för en bygds befolkning. Förnärvarande utgår bidrag till , vilket utgör ca en tredjedel av de enskilda vägarnas längd. Ätt behovet av ytterligare medel till upprustning ochbyggande av enskilda vägar är stort framgår av petita för nästa budgetår fränvägverket. Enligt inventering är behovet av bidrag för byggande av enskildastatsbidragsberättigade vägar ca för tioårsperioden1972-1981. Det skall jämföras med anslaget för på 20,3miljoner kronor, vilket inte utgör mer än av det årligaredovisade behovet. För driften av enskilda vägar redovisar ettmycket dystert läge. "Den nuvarande situationen är synnerligen besvärande", sägs i petita. Nr 98 ansökningar som inte kunnatbeviljas på grund av bristande anslag växte Tisdaeenden och uppgick under förstakvartalet till inte mindre än 17 oktober1972 900 stycken. -------------------- Också för vägar som har fått anslag är läget besvärande. Resultatetav de otillräckliga anslagen har enligt blivit standardsänkning. Detär naturligtvis ur samhällsekonomisk synvinkel oacceptabelt att underhåll avvägar som fyller en allt viktigare funktion eftersatts. Vägarbeten har använts som beredskapsarbeten iområden och i tider med hög arbetslöshet. Det är därför anmärkningsvärt attbyggande och upprustning av enskilda vägar inte skett i större omfattning änsom varit fallet då arbetslösheten varit högre än påmycket . Inför den kommande vintern med befarad fortsatt hög arbetslöshetär det därför angeläget att genom anslag pä tilläggsstat eller somberedskapsarbeten öka antalet arbetstillfällen inom vägsektorn som enstörre del än av det otillfredsställda behovet av byggande ochunderhåll av enskilda vägar täcks. En viss reserv av utarbetade planer förvägbyggande finns, och för driften torde i stort sett samtliga registreradeprojekt kunna sättas i gång relativt snabbt. Med hänvisning till det anförda anhålles om kammarenstillstånd att till herr inrikesministern få ställa följande fråga; Avser statsrådet att genom ökade medel för byggande ochdrift av enskilda vägar avhjälpa det besvärande läge som uppkommit förvägsamfälligheter och vägföreningar och därmed skapa fler sysselsättningstillfälleninom vägsektorn? Denna anhållan bordlades. § 35 Interpellation nr 163 om åtgärder motUstasja-gruppemas verksamhet Ordet lämnades pä begäran till HerrSVENSSON i (vpk), som yttrade; Den första flygkapningen har inträffat iSverige. Den genomfördes av personer tillhörande en av de grupper, vilkas gemensammaursprung är den kroatiska fascist- och quislingrörelsen Ustasja, Kapningenutgör ett inslag i en terror- och mordverksamhet som bedrivits systematiskt iett flertal länder. Den utgör den hittillsvarande kulmen på denna verksamhet iSverige. Kapningen blev, tekniskt sett, en utomordentlig framgång förterroristerna. Den visade sig högst effektiv som påtryckningsmedel. Den satteett större antal liv i fara än någon likartad aktion i efter 1945. Denkunde kombineras med flera andra framgångsrikt genomförda, grava brott:fritagande av ambassadmördare, utpressning samt olaga tvång mot enskilda ochmyndigheter, Flygkapningen blixtbelyste ett ytterst anmärkningsvärt förhållande, nämligen de elementära bristema i myndigheternas uppföljning av Ustasja-gruppernasverksamhet samt avsaknaden av effektiv beredskap 48 mot deras aktioner. Dessa bristerter sig desto allvarligare mot bakgrund av attterrorverksamheten pågått under många är och i en ständigt upptrappad form. Ustasja-grupperna i har bakom sig en radfullbordade, kvalificerade brott. De har framträtt med öppna hotelser, somklart dokumenterade deras avsikter - hotelser som till yttermera visso sprittsvia pressen. Övergreppen mot enskilda lojala jugoslaver har föregåtts avpåtryckningar och hot, vilka bragts till pohsens kännedom. Mordet pä ambassadörRolovi£ föregicks av en skrämselkampanj, som klart borde låtit ana attkvalificerade terroraktioner var att vänta. Ockupationen av konsulatet iGöteborg föregicks av hot. har Ustasja medvetet gettoffentlighet åt sina hotelser mot civilflyget. Varje gång ett hot har uttalatshar också försök gjorts att sätta det i verket. Ingen kan sväva itvivelsmål om att Ustasja-grupperna menar allvar och att de har både resurseroch beslutsamhet att sätta makt bakom sina ord. Från vänsterpartietkommunisternas riksdagsgrupp har upprepade varningar mot Ustasjas verksamhetuttalats i kammaren. Också utanför har Ustasjas terrorverksamhetantagit en farligare och mer militant prägel. Jag vill här endast erinra om dengrupp väpnade Ustasja-män, som sedan smugglades in i Jugoslavienoch isolerade i de kroatiska bergen utkämpade en eldstrid med jugoslaviskasäkerhetsstyrkor med 19 dödsoffer som resultat. Mot bakgrund såväl av den inrikes som av den utrikesutvecklingen kan man svårligen komma ifrån att de svenska myndigheternas medvetandeom faran borde ha varit starkare och påfordrat mer beslutsamma åtgärder än somfaktiskt skett. De vidtagna åtgärderna har inte stått i proportion tiUterroristernas aktivitet och hänsynslöshet. Erfarenheterna visar också attdenna passivitet är ohållbar, om inte den svenska statsapparaten i praktikenskall komma att inta en ren kapitulationsattityd mot terrorismen. Ätt bekämpa Ustasja-terrorn med skärpta straffsatser förvissa brottstyper saknar mening och har endast intresse för dem som vill tadåden som utgångspunkt för att befrämja en reaktionär trend i kriminalpolitiken.En enskild terrorist ställer i regel inte straffpåföljden i någon rationellrelation till det planerade dådet, så länge chansen till ett effektivtgenomförande av dådet ter sig ur hans synpunkt rimlig. I än högre grad gällerdetta tänkande för terrororganisationen. Den enskilde terrorist, som gripitsefter ett fullbordat dåd, är vanligen ointressant för organisationen, somsnarast har ett behov att i opportunistiskt syfte distansera sig från honom.Påföljder som inte drabbar organisationen som sådan och dess allmännaarbetsförutsättningar är därför inget som terroristledarna normalt behöverräkna med och är sålunda inget medel att bekämpa terrorismen. Det framstår som ganska självklart, att tyngdpunkten ibekämpandet av Ustasja-grupperna måste ligga pä åtgärder, som hindrargruppernas allmänna verksamhet och som hos grupperna skapar ett medvetande omatt även förberedelser till brott medför risker för dem och att chansen tillframgångsrika aktioner påtagligt minskar. Till sådana åtgärder hör i första handkartläggning av organisationernas omfattning, deras arbete och deras internaoch utrikes kontaktsystem, bevakning och kontroll av deras 4 protokoU 1972. Nr 98 verksamhet och deras lokaler samt eventuellt också inskränkning av Tlsdaaen den organisationsmedlemmarsrörelsefrihet i sådana hänseenden som kan vara ändamålsenliga i preventivt syfte, -------------- Under intryck av flygkapningen hur regeringen nu givit direktiv, som i sak sagts skola innebäraen omskiftning av säkerhetsorganens uppmärksamhet, så att relativt mer arbeteägnas ät utländska organisationer. Ehuru dessa direktiv kan uppfattas som ettsteg i rätt riktning, finns det fortfarande en rad punkter pä vilka kritiskafrågor är berättigade. Fördet första ger sig automatiskt frågan, varför denna grad av uppmärksamhettilldelas Ustasja-gmpperna först . Det har inte undgått vare sig svensk ellerjugoslavisk opinion att de nya åtgärderna proklamerats först nir svenskars livoch säkerhet varit hotade, medan myndigheternas uppmärksamhet var avscvBrtblygsammare så länge hot, mord och andra våldsdåd riktade sig mot jugoslaversliv och säkerhet. Man kan knappast förneka att det långvariga dröjsmålet medatt vidta kraftigare åtgärder verkat uppmuntrande på Ustasja-gruppernasdjärvhet och i sista hand kan ha lett dem att våga sig på just en sådan aktionsom kapningen av ett svenskt flygplan. Fördet andra uppstår frågan varför terroristernas hotelser mot flyget inte leddetill bevakning av inrikeslinjerna och deras passagerare. Den omständigheten atthotet riktades mot vissa utrikeslinjer betydde rimligen inte att aktioner motandra flyglinjer blev mindre sannolika. Tvärtom var sannolikheten större föratt aktionerna skulle drabba de plan som terroristerna uppfattade som minstbevakade. Fördet tredje uppstår frågan i vad mån de ansvariga polismyndigheterna kommer atträtt uppfatta regeringens direktiv. Dessa direktiv anbefaller ökaduppmärksamhet mot vad man kallar utländska extremist-grupper, vilka kan befarastillgripa illegala våldsåtgärder.