prot · FV0952 · 1972-12-31 00:00:00 — Honsäger till och med att man "inte " har kunnat biträda motionen.Det tyder på att man kanske kan göra det . Fm säger att de som har motionerat och vi som haryttrat oss här har haft bristande kunskaper om hur det ligger till, I såfall har också utskottet haft bristande kunskaper om hur det ligger till, förvid utskottsbehandlingen har inte något av detta förts fram som taladeom . Att barnstugeutredningen harsysslat med denna fråga var ju ingen nyhet. Det var barnstugeutredningen somjag själv refererade när jag talade här fömt, den lämnade sin diskussions-PM1968, långt innan såväl 1970 som motioner behandlats. Den begränsadeförsöksverksamhet som initierats av barnstugeutredningen innebär försök medbarnstugeverksamhet med föräldrakontakter, men det är någonting helt annat änden föräldrautbildning som motionärerna har begärt. HerrROMANUS (fp) kort genmäle: När man inget vill göra eller i varje fallinte vill göra någonting snabbt, då säger man ungefär som sade, attdet här måste ses i sitt vidare sammanhang. Det är en av de vanligasteursäkterna när man vill säga nej till en begäran om att någonting konkret skallske, och så är det också i detta fall. Det är inte riktigt när säger att det häryrkandet är överspelat och sedan hänvisar till barnstugeutredningens PM och enviss försöksverksamhet. PM är icke alls något detaljeratförslag till hur man skall få till stånd en föräldrautbildning. Det är mycketlöst skisserade tankegångar mycket sympatiska i och för sig och de har ännuinte lett till någon konkret åtgärd. De försök, som hänvisar till, gäller ju detbegränsade antal föräldrar som har sina barn i förskola - vilka kontakter manskall få där. De gäller också den uppsökande verksamheten i de fall där man harproblem. Men en föräldraskola, för alla som väntar att bli föräldrar och som blirföräldrar, är ju någonting helt annat, som fröken påpekar. Att fruDahl över huvud taget kan dra upp detta visar att hon inte har förstått vad denhär motionen går ut på. Utskottet nämner det heller inte i sitt betänkande. Detberor väl på att utskottet i övrigt bättre Nr 52 än har förstått vad vi talar om, nämligenen föräldraskola för alla Onsdaeen den "-"-'"' *°'' ' begränsad kategori. Atttala om att motionärernas 5 april1972 *-"'' reservanternas yrkandeskulle vara överspelat på grund av denna -------------------- mycket begränsade verksamhet är verkligen avslöjandeför vilka ambitio- Vissagemensamma .. g,, föräldraskola, " Fm betygar att det inte finns någon negativ inställninghos henne ellerhos regeringen, får man förstå till föräldraskolan. Nej, det kan jag ocksåtro. Exempelvis i fackföreningsrörelsens familjepolitiska program finns detupptaget ett krav på föräldraskola. Det är bara det, att positiva ord interäcker. Som i nämnde har saken år tagits upp iriksdagen, och man har hänvisat till att detta är under arbete, underutredning, under beaktande osv. Men det händer ingenting i verkliga livet detär detta som är problemet och det är därför som det nu finns en reservation. lämnades riksdagsskrivelsen i ärendetöver och behandlades frågan här i kammaren. Menfortfarande är det inga konkreta resultat, och det är sådana som ändå måstekomma, för att man skall kunna säga att saken går framåt. Det är inte alla somkan glädjas bara åt att saken bollas fram och tillbaka mellan olika statligaorgan och utredningar. () kort genmäle; Jag noterar först och främst som någonting mycketglädjande att i sade - jag gör den tolkningen att det intefinns någon anledning att framhålla någon samlevnadsform som överlägsen enannan. Jag tycker det är en stor framgång att vi är eniga på den punkten, attskolan skall vara neutral på detta område. När jag gick upp i den här debatten hade jag tänkt mig skulle kunna framhäva det som varit gemensamt och inte i första hand rivaupp sådana punkter där det icke råder enighet. Men efter de inlägg som gjortshär av framför allt tror jag det är nödvändigt att deklarera tvåsaker. För det första har vi icke på vår sida tagit ställning fören obligatorisk Och allmän föräldraskola. Vi anser inte att vi harmöjlighet att ta något sådant beslut, och vi har vid behandlingen iutbildningsutskottet varit starkt kritiska till att detta skulle vara den endaoch rätta vägen för att stödja föräldrarna med de konkreta stödåtgärder, denkunskap och den information som de behöver få. Och om och frökenAndersson i hade lyssnat på vad jag sade skulle de ha , Uppfattat attjag inte talade om föräldraskola, utan jag talade om stöd och meddelande avkunskap olika sätt genom samhällets försorg. Jag talade om att frågan måstesättas in i ett vidare sammanhang. För det andra vill jag verkligen invända när upprepar att ingenting har skett. Det är inte barnstugeutredningens promemoria som är det väsentligaste i det som har skett - det är riktigt. Den är bara en diskussionspromemoria och barnstugeutredningens slutliga förslag kommer. Däremot är det utredningsuppdrag som har givits till social styrelsen en konkret åtgärd som man arbetar för 150 fullt med inom . Ochjag tror det vore bra om vi kunde erkännaatt de här frågorna är så svåra att det inte finns några enkla patentlösningar. För det tredje har det givits andra utredningsuppdrag tillsocialstyrelsen av regeringen för att undersöka vad man kan göra mera allmäntför barnens uppväxtförhållanden, bl, a, med anledning av barnmisshandelsfrågorna.Dessa saker arbetar man också med. Föräldrautbildning är inte något så enkelt somstudiecirklar och skolor det är någonting mycket svårare, där man måste sökasig fram på en rad olika vägar, inte minst med direktkontakt. Och när jagtalade om detta berodde det på att jag ville understryka att den här motionenpå vissa punkterar förenklad. i (m) kort genmäle: Jo, , jag har nog Uksom resten mina meningar om de olika samlevnadsformerna. Men det är intedetta vi diskuterar vi diskuterar inte huruvida den ena samlevnadsformen ärbättre än den andra, utan vi diskuterar samlevnadssvårigheterna och hur vi skalllösa dem. Varför skall vi sedan, när det gäller föräldraskola ochsamlevnadsskola, nöja oss med vittnesbörd här i kammaren?Utbildningsministern sitter ju här och hör på; han kan väl ta till orda ochberätta för oss vad som är på gång och vad man kan vänta sig, Hans ord måste juväga tyngre än i detta sammanhang. HenROMANUS (fp) kort genmäle: vill att vi skall vara vänliga idenna debatt, och det skall jag gärna vara. Jag noterade att vill ta fasta på vad som förenaross, att hon inte vill göra partipolitik av denna fråga och säga att det baraär socialdemokrater som kan lösa problemen. Det brukar hon i regel annars säga.Jag noterade också att sade att här inte finns några patentlösningar,utan att vi här har att göra med svåra frågor. Det är en stor förändring i fruDahls uppläggning av problematiken, som jag verkligen hälsar med mycket stortillfredsställelse. Jag hoppas bara att detta nya sätt att debattera inte arentillfällig historia. Sedan tror jag dock att missförstod frökenAndersson i och mig. Vi har inte gått in för en obligatoriskföräldraskola. Både i motionen och här i debatten har vi i stället talat om enallmän föräldraskola i den meningen, att man verkligen ser till att allaföräldrar lätt får tillgång till denna utbildning, inte bara en gång utansuccessivt allteftersom barnen växer och man får nya problem som man konkretskall ta itu med. Och har man inte ett sådant erbjudande är det ju över huvudtaget ingen idé att diskutera om obligatorisk föräldraskola eller inte. Vad detgäller är ju att se till att det finns praktiska möjligheter för var och en attlätt få dessa kunskaper och möjligheter att tillsammans med andra, som befinnersig i samma situation, tala igenom problemen och erfara att man inte är ensamom dem. Det är en mycket viktig sak, som jag lägger in i begreppet allmänföräldraskola. Så länge maninte har en tillstymmelse till detta kan man inte säga att motionenskrav är överspelat. Men det var vad sade. Jag lyssnade mycket noga ochfäste mig vid det uttrycket. Om man säger att kravet är överspelat, så måsteman ju mena att önskemålet är tillgodosett, och det är det inte. Det som återstår för att förklara är, vad detskulle vara för nackdel med att bifalla reservationens krav på en brett upplagdförsöksverksamhet. Här gäller det alltså inte bara kontakten med dem som harsina barn på daghem och inte bara en uppsökande verksamhet som tar sikte påfamiljer där problem redan finns, utan det är fråga om en brett upplagdförsöksverksamhet som syftar till att ge alla föräldrar lätt tillgängligakunskaper och möjligheter till diskussion. Om man inte har tillgodosett detkravet, har man verkhgen inte överspelat yrkandet i motionen. svävade på målet och sade att detta kanskeinte är den bästa lösningen. Men om man är osäker, varför då inte gå med på enförsöksverksamhet? FrökenANDERSSON i (c) kort genmäle: Herr talman! Det finns inga enklalösningar när det gäller denna fråga, sade i sin replik, och på denpunkten är och jag helt ense. Det är därför vi begärt en brett upplagdförsöksverksamhet just för att komma fram till vad som kan vara det bästasättet för att nå det resultat som vi tydligen alla vill nå. () kort genmäle: När jag sade att kravet i motionsklämmen äröverspelat, , gjorde jag det därför att och jag vidhåller det -den försöksverksamhet som ni begär redan är på gång eller förbereds, och mankommer inte ett dugg närmare lösningen eller snabbare fram om man gör som nivill. Sedan är det heller inte alls så att den försöksverksamhetsom nu planeras i anslutning till barnstugeutredningens förslag och med anledningav barnmisshandelsfrägorna riktar sig enbart till barn vid barnstugor ellertill problemfamiljer. Jag förstår inte vad har fått det ifrån. Denuppsökande verksamheten riktar sig inte enbart till problemfamiljer. Och denföräldraundervisning som barnstugeutredningen talar om skall i första handknytas till barnavårdscentralerna, som ju når alla föräldrar. Det är likadantmed de försöksprojekt som genomförs med anledning av barnmisshandelsfrågorna. Om vi skall tala om partipolemiktycker jag att skulle akta sig för att kasta sten i glashus. Jagkan bara konstatera att de mycket grova angrepp som gjordes på familjeministernoch på regeringen icke har fog för sig; det har faktiskt skett saker med anledning av barnmisshandelsfrågorna för atl få till ståndföräldrautbildning. Det vore glädjande om ville kvittera med atterkänna att han på den punkten hade fel. Jag reagerade mot underkännandeav som företrädare för det socialdemokratiska partiet i denna debatt.Herr motivering var att inte var statsråd; han ville därföratt jag i stället skulle uttala mig. Ställde man det kravet på moderatasamlingspartiet skulle ingen med auktoritet ha kunnat uttala sig på herrWerners partis vägnar . i (m) kort genmäle: Till utbildningsministern vill jag säga attjag underkände inte , Men utbildningsministern får väl hålla med om attNi sitter ett par pinnhål högre än . Och jag gjorde bara denbedömningen att utbildningsministern måhända hade mer att komma med i dettaärende än . Det kan vi väl vara överens om. Debatten om de enskilda skolornas vara ellericke vara har förts med oUka argument. Från ett håll har det hävdats att fleraprivatskolor skuUe kunna innebära en statsfinansiell besparing, medan det frånett annat förts fram att det skulle bU en bra bit dyrare än detutbildningssystem vi har. Privatskoleanhängarna har pekat på attprivatskolorna skuUe kunna erbjuda en lugn och rofylld skolmiljö som motsatstiU stress och dålig arbetsmiljö i kommunala storskolor, medan motståndarsidansökt finna argument för att privatskolorna i det avseendet knappast är bättreän de allmänna skolorna. Att diskutera dessa saker är förvisso inte utan intresse,men för mig är de trots allt av underordnad betydelse. Frågan om privatskolornaär en principiellt viktig politisk fråga, där olika politiska värderingarkonfronteras. Socialdemokraterna vill gärna försöka monopolisera vissapolitiska begrepp. gjorde man vad man kunde för attinförliva valfriheten i den socialdemokratiska av honnörsord. Av mångaskäl gick nu inte det särdeles bra. Turen kom sedan till jämlikheten. Försökenatt framställa det socialdemokratiska partiet som det enda parti somintresserade sig för jämlikhetsfrågorna blev faktiskt inte alldeles misslyckade mycket på grund av den lätt förvirrade och ofta rätt obegåvadedebatt som fördes under jämlikhetsbanerets täckmantel. Den var av ett sådantslag att varje tänkande individ nödgades ta avstånd från den och därmed fickklicken på sig att vara motståndare till jämlikhet. Men trots allt går det mteatt dölja att begreppen valfrihet och jämlikhet är grundläggande också för enicke-socialistisk utbildningspolitisk uppfattning. Vi vill alla att alla sålångt det över huvud taget är möjligt skall ges lika möjligheter att utvecklasina anlag och intressen. Det är en jämlikhetsuppfattning som inte kanförverkligas utan att kompletteras med valfrihet. Att stöpa alla i samma formär inte jämlikhet - det är nivellering. Att ge var och en lika möjligheter tillett fritt val - det är jämlikhet. Att försöka driva en verkligjämlikhetspolitik som man med alla medel kringskär den valfrihet somännu finns kvar, går helt enkelt inte. Den jämlikhetspolitiken blir snabbt ennivelleringspolittk. samma sättär det självfallet inte möjligt att föra en poUtik som ensidigt siktar in sigpå att garantera och säkerställa valfriheten utan att beakta den betydelsefullajämlikhetsaspekten. En sådan politik blir lätt en politik som verkardiskriminerande mot betydande grupper. undertecknade - det har redan påpekatsnågra gånger i debatten en mot diskriminering iundervisningen som uttryckligen slår vakt om föräldrarnas och elevernas rätttill valfrihet. Det heter i konventionens femte artikel att det "ärväsentligt att respektera föräldrars och andra laga målsmäns frihet att väljaandra läroanstalter för sina barn än dem som upprätthålles av de offentligamyndigheterna". Det är den valfriheten som vi vill slå vakt om ochsäkerstäUa den valfrihet som denna riksdag på förslag av denna regeringinternationellt förpliktat sig att garantera sina medborgare. I motionen 694har hemställts att uttalar att utbildningspolitiken skall främjadenna valfrihet. Utskottet har inte ens, såvitt jag kan se, behandlat dennahemställan. Att ge elever och föräldrar möjlighet att välja en annanskola än den som de offentliga myndigheterna tillhandahåller borde vara ensjälvklar rättighet. är den inte det. Det antal skolor som lyckatsöverleva utanför det allmänna skolväsendets ram är utomordentligt litet. Tillyttermera visso är tillträdet till dem begränsat i och med att föräldrarnamåste betala, ibland ganska dryga terminsavgifter för att få ha sina barn där. I princip kan man gå två vägar. Den ena - och det äruppenbarligen den som socialdemokratin förordar är att likrikta helaskolsystemet så långt detta över huvud taget är möjligt. Den andra - och det ärden som moderata samUngspartiet argumenterat för är att skapa ettutbildningsväsende som kan tillgodose såväl kraven på jämlikhet som kraven påvalfrihet. Utan en generös inställning till skolformer utanför det offentligasär en sådan politik helt enkelt inte möjlig. Det är självklart att det även om man skulle välja denandra vägen, moderata samlingspartiets väg måste råda en betydandelikformighet inom skolväsendet. Undervisningen i samtliga skolor i landet måstevara någorlunda enhetlig, och skolorna måste svara mot vissa krav som samhälletställt upp. Men inom dessa ramar bör det finnas utrymme för inte oväsentligavariationer i olika avseenden. Det är om inte annat en grundläggandeförutsättning för att de principer om decentralisering och ökatarbetsplatsinflytande, som man med rätta lägger stor vikt vid, någonsin skaU fånågot reellt innehåll också på utbildningens område. I motionen 694 har moderata samUngspartiet begärt att detskall tillsättas en utrednmg med uppgift att utarbeta förslag till ett systemför statsbidrag som fungerar oberoende av skolornas huvudmannaskap.Utbildningsutskottets majoritet avstyrker det kravet med hänvisning till"de vittgående ekonomiska och organisatoriska konsekvenser som en vidgadmöjlighet till enskild undervisning får för det svenska skolväsendet".Det är ju knappast något bärande argument för att avstyrka vår motion.Anledningen till att vi begärt en utredning är ju bl. a. just att vi skall fådessa konsekvenser belysta. Att då avstyrka kravet på en utredning avförslagets konsekvenser med hänvisning till att förslaget får konsekvenserfår nog anses tyda på en mycket svår argumentbrist. Ett system i princip uppbyggt som det vi skisserat imotionen skuUe ge utrymme för en betydligt större valfrihet iutbildningsväsendet än vad som är fallet och det utan att kravetpå jämlikhet och lika chanser skulle eftersättas. Det går med andra ord inteatt avvisa vårt förslag med hänvisning tUl att man viU ha jämlikhet. Det gårbara att avvisa förslaget med hänvisning tiU att man inte vill ha valfrihet. Det torde vara svårt att påvisa några nackdelar med detförslag vi fört fram. Att alla skolor måste fylla vissa minimikrav är viöverens om. Att alla människor, så långt nu detta över huvud taget är möjligt,måste ha samma möjligheter att välja att gå i en enskild skola är också ensjälvklarhet. Att det kravet, framför allt om man framför det i dessgeografiska dimension, kommer att bU svårt att tillfredsställa till 100 procentutgör naturligtvis ingen förevändning för att säga nej tiU vårt förslag. Attdet är svårt att göra någonting perfekt får aldrig bli en förevändning för attinte försöka göra det så bra som möjligt. Det är däremot inte svårt att påvisa de fördelar som ettsystem av den typ vi skisserat skulle innebära. En ökad valfrihet skuUesjälvfallet komma alla dem till del som går, och kommer att gå, i vårtUtbildningssystem. Deras möjligheter att få en utbildning anpassad efter justderas intressen och ambitioner skuUe sannolikt öka markant. Föräldrarnasmedinflytande i utbildningsväsendet skulle öka avsevärt, och det är i hög gradönskvärt. är det sannolikt att effektiviteten iskolväsendet skulle förbättras. En fruktbärande tävlan mellan olika skolor -även allmänna skolor om vilken som kan erbjuda den bästa undervisningen ochden behagligaste skolmiljön är sannerligen ingenting som vi behöver vara räddaför. Med detta vill jag, herr talman, yrka bifall tillreservationen 2, för vilken beklagligt nog - och förvånande nog - endastrepresentanter för moderata samUngspartiet står. HerrNILSSON i Agnas (m); Ett skolalternativ i enligt principenatt skolpengen skall följa eleven, som det talas om i motionen 1148 : Nej,säger regeringen och de ansvariga myndigheterna i landet. Ja, säger mängamålsmän och elever. Det anses på sina håll att av föräldrarna iSverige gärna skulle se en annan skola. Oupphörligen möter jag föräldrar medsmå barn under skolåldern och med barn i början av skolåldern, som är mycketrädda och oroliga för vad som skall möta barnen i skolan. har debatterat motioner medsamma innehåll, som jag har varit med om att underteckna. Jag har lästigenom protokollen från dessa tillfällen. Det redovisas ett kompakt motståndmot alternativ, mot tanken på att skolpengen skall följa eleven. I skollagen står det i I kap. I § att närskolan arbetar skall den göra det i samarbete med hemmen. Det bör varasamförstånd och samarbete med alla hem. 1 6 kap. 33 § står; "Skolplikt måfullgöras i annan offentlig skola än eller i enskildstatsunderstödd skola enligt bestämmelser, som utfärdas av Konungen eller denmyndighet förordnar." Det borde alltså vara möjligt att i säga: Ni får,om ni vill, ordna skolor själva med prägel och anda som ettalternativ. Men i det betänkande från utbildningsutskottet som vibehandlar sägs ingenting om motionen, ingenting utöver vad som sagts förrom åren. Och dock möter jag som sagt oupphörligen föräldrar som säger sig viljaha ett skolalternativ. Hur skall det förklaras? Enligt utskottsbetänkandetfinns det inga utsikter. Monopolet är beundrat och försvarat. T. o. m. herrWikström, som tillhör oppositionen, sade att ingen skola är så bra ochså objektiv som den svenska. Jag citerar från protokollet; "Det system somvi har är unikt i världen." - Så långt kan jag hålla med . -"Jag vet inte något annat land där man har en religionsundervisning somär objektiv och som accepteras både av dem som har en personligt kristenlivssyn och av människor med annan livsåskådning." Mot detta tillåter jagmig protestera. Jag har en livssyn, och jag känner oerhört mångamänniskor med samma livssyn, som inte anser att religionsundervisningen ärobjektiv och som inte accepterar vårt skolsystem som det enda riktiga. Statsrådet har vid en uppvaktning från kristethåll, enligt en tidning, hävdat att den svenska skolan är bäst i världen. Vihörde citera en fransk skribent, som liknade densvenska skolan vid en motorväg, som snabbt leder till målet. Vad återstår då för oss som inte kan acceptera dennaskola? Jo, vi stämplas som mörkmän. Jag har fått utstå mycken smälek för attjag har talat om en alternativ skola och vår röst drunknar i kören av applåderför skolan. Våra barn måste fortsätta som förut i , trots attföräldrarna har principiell rätt att bestämma i dessa frågor. Skulle vi kanskefå tillåtelse om vi bad att få bygga skolor själva och ordna undervisningen förvåra egna medel? Man kan fråga varför vi är så envisa. Vi har på kristethåll en speciell samlevnadsform inte bara inom äktenskapet som vi hållerpå, och det är den som rekommenderar. Vi har normer som är giltiga föross och som vi är pliktiga att följa. Därför är det mycket svårt för oss attacceptera en skola som vi upplever på ett annat sätt än de resterande 30, 50,60 eller kanske , som anser att den är bra. Låt mig ställa en fråga: Har undervisningen något sambandmed samhällsutvecklingen i övrigt? Den skall forma den socialistiskamänniskan, har visst sagt; jag skulle kunna säga att den skall formaden sociala människan, människan som kan leva samman med andra människor, somkänner sina samtida som likar och som bröder. Skolan skall vara grogrund förmänsklighet, medmänsklighet; den bör då syfta till att dana harmoniskamänniskor, ge dem livsinnehåll, ge motivering för samlevnad i fred ochömsesidigt tjänande - människor som tillsammans utgör ett rättfärdigt samhälle,som visst kallar det. Men är det det samhälle vi ser omkring oss? Jag har gått genom på kvällarnaoch och den bild jag där får är full av skuggor. Vem är ansvarig fördet? finns en artikel i om hasch på ungdomsgårdarna. Enligtuppgift i i en insändare av har Kumlafängelsetsinterner en medelålder . Det gäller här människor som har gått i vårskola, och av dem är narkomaner. Våldsbrotten, dvs. rån ochmisshandel, mot gamla, mot kvinnor, ja mot alla, ökar; stölderna i vamhusenuppgår till ; det kostar för ossatt ha litet mer än 900 ungdomar på ungdomsvårdsskolor. Är det ungdomen som är ansvarig för detta? Nej, jag anseratt vi skall söka ansvaret hos oss som är lagstiftare, som är äldre ochmognare. Jag menar att denna dystra utveckling hänger samman med att skolan,trots att den har många saker som är bra bra läromedel ur vissa synpunkteroch bra skollokaler ändå saknar någonting väsentligt. Jag vill gärna peka pådet som även andra har talat om - ordningen. Det kanske mest väsentliga är attdet inte finns någon ordning i skolan. Man kan skylla på att hemmen ochföräldrarna misslyckas, men de unga föräldrarna och de som framöver blirföräldrar har gått i en skola som inte har gett dem hjälp att bilda bra hem. Jag har ett pressmeddelande frånSamarbetsorganet för bekämpande av narkotikamissbmk, på vilket det står att detfår publiceras tidigast . Där finns några ord som jagvill återge: Förebyggande åtgärder bör ses i ett längre perspektiv ochinriktas på att motverka uppkomsten av sådana ogynnsamma familjeförhållandenoch missgynnade grupper vamr missbruk kan rekryteras. Det är bra sagt, men vilka åtgärder skall vidtas? Vi somhar trott att vi skulle kunna få skapa en alternativ skola menar att dessaförebyggande åtgärder i ett längre perspektiv skall börja .