prot · FV09126 · 1972-12-31 00:00:00 — Det finns andra saker som är betydhgt viktigare i reservationen ochi vår motion, framför aUt det centrala antagningsförfarandet. Jag tror i hkhetmed för en gångs skuU har jag samma uppfattning som han attdet blir ett oerhört svårt system att genomföra, om varje huvudman skaU skötaantagningen. Jag föredrar ett centralt antagningsförfarande. Jag har med intresse lyssnat på debatten omAT-läkarna. JagvUl passa på tillfället att göra några korta kommentarer. SjälvfaUet är den gemensamma reservationen frånmoderaterna och vpk anmärkningsvärd - jag tänker då mera på kombinationen än påinnehållet. Det är ju inte så vanligt i riksdag att de förenar sig ien reservation. Jag noterar det. Debatten om AT-läkarna har, som jag ser det, i mångaavseenden blivit ensidig. säger att det egenthgen föreligger enmycket enhällig medicinaropinion. I nr 42 refereras endiskussion som förekom på för sedan. Idiskussionen yttrade , som företrädde de medicine studerande, bl.a. följande, som jag gärna vill citera eftersom jag tycker det är ettväsentligt uttalande.Han sade bl. "att AT-frågan varit föremål för enintensiv debatt i studentkretsar och att man därvid kanske i alltför hög gradgjort själva tillsättningen och fördelningen av tjänstema till en huvudfråga.Det nya vidareutbUdningssystemet är intemationeUt selt en mycket fin skapelse,där AT är inledningen tUl en både kvalitativt och kvantitativt sett bredspecialistutbUdning. Denna satsning på utbildningen utgör ett av de viktigastemomenten i svensk sjukvård framöver, och det är därför glädjande attsjukvårdshuvudmännen trots det trängda ekonomiska läget är beredda att tapå sig sin del av ansvaret." Jag har, herr talman, i varje fall tUl protokollet velatföra detta, som jag tycker, mycket viktiga uttalande. Man skall också komma ihåg att det inte bhr flerläkartjänster om man tiUämpar någon sorts lottning. Oron - om någon sådanföreligger i någon större utsträckning - bottnar väl i att man är rädd för attdet inte kommer att inrättas ett tUlräckhgt antal AT-tjänster. Jag kanske skallupprepa vad jag redan sagt, nämligen att framhållit att detstår i överensstämmelse med sjukvårdshuvudmannens egna intressen att medverkavid vidareutbUdningens genomförande på det sätt reformen fömtsätter. Det är ettviktigt uttalande av sjukvårdshuvudmannen i den här frågan. Handledningsfrägan har också varit på tal. Självfallet ärden väsentlig, och jag vUl understryka att en särskild arbetsgmpp inom nämndenför läkares vidareutbUdning ingående har behandlat denna fråga och lagt fram rådoch anvisningar tiU såväl sjukvårdshuvudmännen som de AT-engagerade läkarna.Förberedelserna på den här punkten har sålunda varit både omfattande ochinträngande för att man skall skapa så goda förutsättningar som möjligt då detgäUer handledningen av AT-läkarna ute i sjukvården. Det fanns ett inslag i anförande som jagtill sist vill säga några ord om. Han antydde på slutet av sitt anförande atthan ansåg att läkarbristen kommer att tiUhöra det förflutna. Detresonemang som här förde kan jag egentligen inte uppfatta påannat sätt än att det i reahteten innebär att han anser att vi börjar få förmånga läkare här i landet. Det ger mig anledning, herr talman, att göra någramera allmänna reflexioner i den här debatten. Hur har jag inte själv hafttUIfälle att på grundval av interpellationer och enkla frågor och såsomdeltagare i sjukvårdsdebatter just diskutera läkarbristen här i landet medoppositionens företrädare. Hur har inte representanter förexempelvis parti klagat över att vi har saknat tillräckhgtmed läkare inom sjukvårdens olika viktiga sektorer. När vi nu äntligen - låt mig säga detta även till herrRomanus genom målmedvetna insatser börjar skönja en bättrebalans mellan tillgång och efterfrågan då det gäller läkare för att därmedkunna tillgodose det behov som föreligger och få ökade möjligheter,inte minst tUl en angelägen utbyggnad av den öppna decentraliserade sjukvården,böfiar det höras röster om att vi egentligen är på väg mot en UtveckUng med förstor tUlgång på läkare. Det är naturligtvis på sitt sätt Ändring i sjukvårdslagstiftningen, m. m. Ändring i sjukvärds-lagstiftningen, m. m. ettmärkUgt resonemang, för jag hoppas ändå att vi är överens om att tUlgodoseendetav medborgarnas behov av tillgång på läkare och en god sjukvård måste vara detmest angelägna. Jag fick ett behov av att säga detta, när jagsatt i bänken och lyssnade till de avslutande meningarna i anförande. HerrCARLSHAMRE (m) kort genmäle: Jag vet inte vilka röster socialministernhör, när han sitter i sin bänk. Men det är inte min röst han har hört, om hantyckt sig förnimma att någon talade om en risk för att vi skulle få för mångaläkare. Jag har sagt att aUt tyder på att vi har bakom oss den tiddå vi hade en svår läkarbrist. Jag uttrycker det mycket gärna på samma sätt somstatsrådet , nämligen att vi skönjer ett läge med början till en balans mellantillgång och efterfrågan. Det finns inte alls för inånga läkare. Även om det har varit möjligt för en medicinestuderande att på ett ganska tidigt stadium enhgt min mening på ett mångagånger för tidigt stadium att få en tjänst såsom vikarie, därför att detvarit så fantastiskt många vakanser, skaU man därför inte tro att behovet avAT-fiänster kommer att fyllas på genom att huvudmännen för att håUasjukvården i gång är tvungna att tillvarata alla de möjligheter som finns att fånågon att sköta tjänsterna. Det är bara detta jag har sagt, och mer skall viinte göra av det. Vi får inte för många läkare utan behöver säkert många ännu.Men arbetsmarknaden påverkas av att det blir balans meUan tUlgång ochefterfrågan. Låt mig, när jag nu står här, en gång till, herr talman,för att inte debatten skall löpa aUdeles ifrån vad den gäller erinra om vad vihar sagt. Man kan uttrycka det så: Vi vill att en studerande när han börjarsina medicinska studier skall ha garantier för att hela utbildningen kanfuUföljas. Det är inte fråga om vad som händer eller , utan vad destuderande som börjar en medicinsk utbildning skall våga tro ommöjligheterna att verkligen få tiUgång till enAT-tjänst. Därför har vi frän utbildningshuvudmannen velat fä garantier för attdet verkligen skall finnas tillgång till sådana tjänster. När det gäller tillsättningsförfarandet är det väsentligai reservationen det centrala förfarandet, inte tekniken i detta centralaförfarande med lottning eUer annat, utan att tillsättningen skall ske på ettställe, där man kan överbhcka hela mängden av både tillgängUga tjänster ochtillgängliga sökanden. Man skall kunna ta aUa hänsyn som behövs. Det råder, somherr har sagt, en oro för att en ensidig begåvning för teoretiskastudier skall väga för tungt i meritvärderingen. Vi har enligt min mening redannu en väl kraftig prioritering av den teoretiska studieförmågan hos dem somöver huvud taget skall komma in på en läkarutbildning, men det finns även andramänskliga värden och tillgångar som kan vara lika värdefuUa på en läkarbana,och de bör också få komma tiU sin rätt. TUl sist vill jag säga att jag mte är ett dugg rädd försällskapet - må vara kommunist eller vad han vill; jag har enmycket stor respektför hans sakkunskap som läkare. Har han nu dessutom fått sin grupp med sig påen åsikt som enhgt min mening är klok, är jag inte rädd för att dela den såmycket mindre som vi i moderata samUngspartiet står över varje misstanke omotillbörligt samröre med kommunisterna. Bara en kort replik! När här talar om AT-läkarna ochAT-tjänstgöringen får man en känsla av att detta är en del av sjukvården sombokstavhgen talat skuUe faUa utanför sjukvårdssystemet. Låt mig bara understryka att allmäntjänstgöringen är ennödvändig fömtsättning för att ge läkarna tillfälle att förvärva den erfarenhetsom är förutsättnmgen för deras vidare utveckling fram tUl kompetens somaUmänläkare - och som speciahster; glöm inte bort det, ! Detviktiga är att vi härigenom får aUmänläkare och specialister i fortsättningen.Det är alltså en viktig integrerad del och inte någonting som man kan separera.- Jag vUle ha detta sagt, herr talman. I reservationen 7 till föreUggande utskottsbetänkande tarjag upp vårdavgiften för dem som är utförsäkrade från sjukförsäkringen. Höjningen av vårdavgiften till per dag innebäratt långtidssjuka som är utförsäkrade och som bara har folkpension medpensionstUlskott inte får behålla lUca stor del av sin pension som motsvarargarantibeloppet enligt bestämmelserna inom åldringsvården. Den som vistas påålderdomshem är garanterad att få behåUa , medan denutförsäkrade långtidssjuke med en vårdavgift på får behålla 171kronor för egen del. Detta är inte någon stor fråga, men det är en fråga om attskapa rättvisa mellan olika gmpper, så att den ene inte behandlas annorlunda änden andre, beroende på var man befinner sig. Det råder platsbrist inom långtidsvården.Därför är det tämhgen vanhgt att äldre människor, som i och för sig skullebehöva vårdas på någon av vårdinrättningar, blir kvar på ålderdomshem.Vården där behöver därför inte nödvändigtvis vara sämre. påålderdomshemmet får aUtså den utförsäkrade behålla av sin pension,men så fort förflyttning sker till sjukvård får samma personbehåUa mindre av sin pension. Utskottsmajoriteten förutsätter att sjukvårdshuvudmännensjälva vid behov skaU kunna medge avgiftsnedsättning eller avgiftsbefrielse förpatienter som är utförsäkrade. Det är bra om så sker, för att motverkaorättvisor av det slaget, men det vore enhgt min mening bättre att försöka fåproblemet löst lika för alla genom att på det här området överväga att ändrareglerna för den aUmänna försäkringen, så att den kunde ersättamellanskillnaden och de landstingsvårdade kunde få behålla samma belopp ifickpengar som de som vårdas på ålderdomshem får. Jag anser att Kungl. Maj:t bör lägga fram ettförslag i den riktningen för . Ändring i sjukvärds-lagstiftningen, m. m. 8 protokoll 1972. Nr 126 Jag yrkar bifall tUl reservationen7, Onsdasen den ' talman! Jag instämmer i vad sagt 29november 1972 angående de övriga reservationerna från vår sida, -------------------- Jag viU tUl sist säga några ord medanledning av vad Han frågade vad det är för fel att meritera sig förstudier och betonade att det måste löna sig att arbeta. Nej, det är inte någotfel att meritera sig för studier, särskilt när det gäUer en ny form av studier.Men här gäller det sammanhängande studietid, där AT-tjänstgöringen är en del avstudietiden. Det är fråga om en dyr UtbUdning för samhället och för denenskilde, som inte bör i något fall få vara bortkastad. De studerande bör vetaatt grandutbildningen lönar sig och att de verkligenkan garanteras AT-tjänster för att få sin legitimation. De måste veta att derasarbete kommer att löna sig. Det är detta som är grunden till att vi lämnatreservationerna om detta. Vi vill ha en garanti för att ingen blir ställd åtsidan. Vi viU inte som vifta bort farhågorna med att säga atterfarenheten får visa hur man skaU lösa samordningsfrågan. Vi anser att vi börskapa garantier . På förslag av herr tredje vicetalmannen beslöt kammaren uppskjuta den fortsatta överläggningen rörande dettabetänkande samt behandhngen av återstående ärenden på föredragningshstan tillkl. § 15 Interpellation nr 237 ang. utformningen avflygterminaler Ordet lämnades på begäran till FmERIKSSON i (s), som yttrade; Arbete pågår på uppdrag av luftfarts verket inom med framstäUning av systemskisser för utrikesterminal. projekt har omtalats i redovis ningen därav som en "fingerlösning". Alternativa utformningar har presenterats, men samtliga altemativ enligt fingerprincipen. Arbetet med sker på grundval av beslut . 1972 av Kungl. Maj:t om investeringar på flygplatsen. Därvid föreskrev Kungl. a. att det fortsatta utrednings- och projekteringsarbetet avseende den nya utrikes stationsbyggnaden med tillhörande anläggningar skulle bedrivas i huvudsakUg överensstämmelse med de förutsättningar som anges i det av luftfartsverket utarbetade byggnadsprogrammet, det s. k. 70, del 2. Som totalkostnadsram angavs 256 mUjoner kronor i prisläget den 1 aprU 1970. Härav beräknades för utrikesbyggnaden åtgå 140 mUjoner kronor. Maj:t föreskrev även att ärendet ånyo skuUe understäUas Kungl. Maj:t för förnyad prövning, när tillförhtliga kostnadsberäknade förslagshandhngar föreligger. Ännu ansågs det inte finnas fog för att satsa på annat än luftfartsverkets förslag. Förslags handhngar beräknas inom kunna framläggas . 114 kan emeUertidförslagshandlingar framläggas även för ett annatförelag tiU terminalbyggnad som utarbetats av en projektgrupp Nr 126 vid sidanom luftfartsverket. Gruppen har utfört sitt arbete på gmndval Onsdasen den avmaterial och uppgifter som erhållits från och i nära 29november 1972 samråd med denna myndighet. En förutsättning för projektgmppens----------- fortsattaarbete med utvecklig av dess systemskiss har varit att förslaget skall kunnagenomföras tUl lägre kostnad än den i byggnadsprogrammet upptagna. På gmndvalav material som projektgrappen redovisat med 70-programmet som underlagupprättade i febraari 1972 en jämförande kostnadskalkyl eftersamma fömtsättningar som för fingerlösnmgen. Vid sammanstäUningen av kalkylenför projektgruppens förslag framkom att detta vore genomförbart tUl en ca 12miljoner lägre kostnad än fingeraltemativet. Sedermera har besparingen visatsuppgå tUl ca . Förslaget utgörs av en mnd byggnad; det har ocksåkallats runda huset-förslaget. Runda huset karakteriseras av sin kompakta mnda form.Formen ger många fördelar, som aUt tydhgare har framförtsi intemationeUt redovisat material om flygplatsterminaler. ochinte minst har det varit en trend i den internationeUateknologiska strukturen för passagerarterminaler vid flygplatser att apphceraden kompakta lösningstypen för att snabbt betjäna passagerare, bagage ochflygplan och för att undvika kända nackdelar med äldre lösningstyper. Rundahuset-förslaget ansluter sig tiU vad som planeras världen över. Det finnsstarka betänkligheter att fortsätta med fingerlösningen i vårt land utan attobservera vad som sker på andra ställen i världen. Fördelama med runda huset-förslaget är bl, a, de kortagångavstånden och koncentrationen i den genereUa formen. Byggnaden kan genomsin genereUa form lätt anpassas till skilda funktioner för ohka slagsresursanvändning. Inom randa husets egen volym kan ytan vid behov ökas utanstörre kostnader. Byggnaden är lätt att orientera sig i, Inga trafikströmmar ibyggnaden behöver störa varandra, Bagagebärnings-sträckorna bhr korta. Flygplansuppställningenvid runda huset kan ske utan att flygplanen låser varandras rörelser. Planensavgaser och ljud riktas från terminalen. Det kan ifrågasättas om avgaser ochluftföroreningar som följer med fingerlösningen kan tUlåtas i en modem arbets-mUjö,Andra positiva konsekvenser av mnda huset är att vådorna av eventueUaexplosioner i flygplan minskar betydhgt. Spårbunden koUek-tivtrafik, somplaneras för kan lätt anslutas tUl randa huset, vUket måste medförabetydande kostnadsbesparingar i jämförelse med redovisat förslag tillfingerlösning. Runda huset reser vidare mindre krav på personalresurser. Helaanläggningen kan vid full utbyggnad enhgt mnda huset-förslaget beräknas bhminst 100 miljoner biUigare än fingerlösningen, såvitt man nu kan bedöma. Det är av största betydelse att när nu Arlandaterminalenbyggs frågan bhr allsidigt prövad och att man får en terminal som inte från början verkar föråldrad. Inför raden av fördelar med mnda huset i jämförelse med fingerlösningen torde det därför vara oförsvarbart att icke utarbeta förslagshandhngar tiU båda alternativen mnda huset och fingerlösnings- typen. Det finns både resursmässigt och tidsmässigt möjligheter att ha 115 Nr 126------------ sådana förslagshandlingar färdigatill den fömyade prövning som enligt Onsdasen den-- Kungl. Maj:ts beslut den 28 januari1972 förutsatts skola ske , -------------------- Med hänvisning tiU vad häranförts anhåller jag om kammarens tUlstånd att tUl herrkommunikationsministern få ställa följande fråga: Är statsrådet beredd attlämna kammaren en redogörelse för för- och nackdelarhos de två typer av lösningar som diskuterats under arbetet medplanering av Arlandaterminalen? Denna anhållan bordlades. § 16 Inter])ellation nr 238 ang, förberedelserna förkommunsammanläggning Ordet lämnades på begäran till HerrKOMSTEDT (m), som yttrade: Landets indelning i kommunblock står just nui fokus för det pohtiska intresset i nära hälften av landets kommuner. Kommunblocksreformenskall enligt beslut vara genomförd före . Det råder åtminstone i län oklarhet påen ytterst viktig punkt. Kommunerna har förutsatt att sammanläggningen tiUkommunblock skall förberedas av såväl samarbetsnämnd fram tUl beslut omsammanläggning som sammanläggningsdelegerade. Lagstiftningen omsammanläggningsdelegerade har uppfattats som obligatorisk och som ettväsentligt minoritetsskydd genom att de för det nya kommunblocket genomgripandebesluten fattas av representanter från alla de kommuner som sammanlägges. Närnu som t. ex. skett i län en majoritet i fullmäktige villutestänga de mindre kommunema från allt reellt inflytande på sammanläggningenhar detta kommit mycken oro åstad. Åberopande det anförda anhåUer jag om kammarens tillståndatt tiU herr civUministern få ställa följande fråga. Kommer kommunsammanläggningarna i samtliga kommunblock attförberedas av sammanläggningsdelegerade? Denna anhållan bordlades. § 17 Meddelande ang, enkla frågor Meddelades att följande enkla frågor denna dagframställts, nämligen Nr 344 () till herr inrikesministern angåendemalmbrytning i Kaunisvaara: Är inrikesministern beredd att med hänsyn till sysselsättnings-och befolkningsutvecklingen i pröva frågan om malmbrytning i 116 Kaunisvaara med invägning avsamhällsekonomiska faktorer? Nr 345 () tUl herr justitieministern angående ingripande av Nr 126 enskUt statsråd i samband med myndighets åtgärd för att förhindra Onsdasen den olagliga handlingar: Anserjustitieministern det riktigt att enskilt statsråd söker påverka---------------- polisensoch de kommunala myndigheternas handlande i samband med förhindrandet avolagliga handlingar, t. ex. ockupation av kommunala institutioner? Nr 346 (vpk) till herr inrikesministernangående regeringsinitiativ vid nedläggning av driften vid företag: Anser statsrådet inträffad nedläggning av driften vidföretag som erhållit statligt stöd och då nedläggelsen kan antas ha samband medinledda löneförhandlingar bör ge anledning tUl några initiativ från statsrådetssida? Nr 347 () tUl herr kommunikationsministernom åtgärder mot risker vid enbemanning av godståg: att vidtaga några åtgärder för att förhindra den sänkning av trafiksäkerheten och den betydande riskökning för lokförarnapersonligen som enbemanning av godstågen innebär? § 18 Kammaren åtskildes .