prot · FV0953 · 1972-12-31 00:00:00 — Mänga människor går i rädslanför att få produkter som inte är giftfria över till att köpa sina livsmedel is. k. hälsobutiker i tron att man där får helt giftfria produkter. Där betalarde priser som är så höga, att de absolut icke skulle ha råd med dessa. De äremellertid uppskrämda och tror att det är nödvändigt att äta just dessaprodukter. Jag menar därför - och det säger vi också i utskottetsbetänkande - att man måste balansera mellan vad som är önskvärt och vad som ärpraktiskt tillämpbart. Det förefaller ibland också som om det rådde en tävlanmellan forskarna att upptäcka nya giftförekomster snart sagt överallt. Radiooch TV står alltid välvilligt till tjänst med att förstora och vidarebefordrasådant. Det får ofta karaktären av ett osmakligt sensa-tionsmakeri, VerkUghetenär nämligen mänga gånger den att om giftpåverkan skall bli farlig måstemänniskor konsumera mängder av produkterna i fråga som är helt orealistiska.Men sådana upplysningar förtigs tyvärr av sensationsmakarna. Jag hoppasliksom utskottets övriga ledamöter att forskningen skall komma framtill att våra jordbruks- och trädgårdsprodukter kan framställas i samma mängdsom nu och till samma låga priser utan användande av besprutningsmedel,bepudringsmedel och konstgödsel i samma utsträckning som . Vi är ännu långtifrån detta hypotetiska mål, men jag hoppas att vi åtminstone är på väg motdet. sade att det inte är fråga om att bedrivajordbruk eller ej utan bara fråga om att komma fram till en balans. Ja, vi ärväl allesammans överens om att det gäller att komma fram till en balans mellanvad vi kan göra och vad vi önskar göra. Men en inskränkning i användningen avdessa produktionsmedel skulle sannolikt innebära en väsentligt lägre självförsörjningoch därmed skulle vi bli beroende av en ökad import av livsmedel, som med allsannolikhet innehåller betydligt mer av giftrester än vad svenskodlade varorgör. Det har för resten i klart visat när detgäller trädgårdsprodukterna. Därtill skulle med stor säkerhet priset påprodukterna behöva höjas avsevärt om en s. k. giftfri odling över huvud tagetskulle vara praktiskt möjlig . Vi talade om det här också. sadeäven då att det redan finns många jordbmkare som framställer giftfriaprodukter. Jag sade då, och jag kan upprepa det igen, att det är inte såmärkvärdigt att enstaka odlare kan göra det, så länge deras grannar skyddar demgenom att bekämpa insekterna och växtsjukdomarna. Den biologiska bekämpningen med användande av vad mankallar fientliga insekter eller uppodling av motståndsvims är inte utan risker det skall vi ha klart för oss. Vi vet inte ett dugg vilka krafter vi släpperloss, när vi går in för uppodlande av ett främmande virus för att ta död pånågon växtsjukdom. Men det får forskningen försöka ta reda på, och innanforskningen har kommit en god bit på väg där tror jag vi får vara väldigtförsiktiga med att uppmuntra till utnyttjande av motståndsinsekter eller virusför bekämpande av andra virus. Ett område däremot som jag tycker vi skulle ägna mycketstörre intresse åt och ge mycket mera resurser till är den viktigaresistensbiologiska forskningen att försöka få fram växter som av naturen ärmotståndskraftiga mot sjukdomar och insekter. Det är den rätta vägen och denallra bästa vägen. Där är vi i gång med forskning, men tyvärr är denna enligtmin mening inte av tillräcklig omfattning. Den borde kunna utökas ochbefrämjas. Men jag vill säga att det även där finns betydandesvårigheter, ty efter hand som man med den resistensbiologiska forskningenlyckas framställa sorter som är motståndskraftiga mot vissa sjukdomar och vissainsekter uppstår ständigt och ständigt nya virus, nya sjukdomstyper som man ständigtoch ständigt och ständigt måste bekämpa. Även där har vi ett för forskningen mycket stort ochbetydelsefullt område. Jag vill återigen understryka att det är det viktigaste.Det är ungefär detsamma som man kan säga för oss människor, att det är viktigareatt förebygga en sjukdom än att bota den. Kan man genom resistensbiologiskforskning komma fram till motståndskraftiga växter, så är det den bästa vägenför alla. Som sagt,utskottet är här positivt. Vi har klart för oss vad denna forskning betyder, men jag upprepar att man måste försöka inta en realistisk, balanseradståndpunkt. Jag bermed detta att få yrka bifall till utskottets hemställan. () kort genmäle: Först vill jag till den ärade ordföranden ijordbruksutskottet säga att jag talade om s. k. giftfri odling. Jag är välmedveten om att det inte finns någon helt giftfri odling, detta mot bakgrundenav vad som händer i världen och vad som kommer hit från andra länder. Därför ärjag mycket försiktig på detta område. Vad jag vänder mig mot är att man från jordbruksutskottetssida liksom bara säger att vi inte kan klara oss utan biocider etc. och att vidärför måste ha det, i stället för att säga; Vi skall försöka medverka tiU attundersöka balanserade odlingsformer. Utskottets ärade ordförande säger att det finns vissarisker att stimulera denna verksamhet. Det finns stor risk för altmänniskor som köper produkter från utlandet inte får den riktiga varan. Istället skulle vi själva kunna medverka till att producera en sådan vara inomvårt lands gränser. Det är ytterst viktigt. När i Skegrie talar omatt familjer går till hälsokostbutikerna för att köpa detta för pengar som de egentligeninte har råd att lägga ut, så är det just precis vad jag säger, nämligen att viborde ha en bättre produktionskontroll på detta område för att se till att devaror som levereras över disk är riktiga varor ' så att familjerna får de varorsom de vill ha även om man måste betala litet mera för dem. i Skegrie kommer tUlbaka tUl det gamlaargumentet att det är de andra odlingarna som skyddar de enstaka odlingarna.Det vet vi inte. Forskningen har inte kunnat vidimera att det är på det viset.Däremot har forskare kunnat se hur man i andra länder på ett stort antaljordbruk, både stora och små, kunnat bedriva en form av giftfri odling -s. k.giftfri odling med goda ekonomiska resultat och iblandmed bättre resultat än vad man kan få fram på vanlig konventionell väg. Dettycker jag är uppmuntrande; det är sådana saker som vi skall undersöka. Det är endast detta, i Skegrie, som vi i allanspråkslöshet begär att man skall göra och som jag tror att man så småningomkommer atl bli tvingad att göra. i Skegrie (c) kort genmäle: Ärade fru talman! Jag har inte framställt det så attutskottet skuUe ha sagt att jordbruket inte kan klara sig om det inte fåranvända dessa bekämpningsmedel. Vi har bara sagt, att på forskningens nuvarandeståndpunkt kan vi inte undvara vare sig bekämpningsmedel eller konstgödsel. Menvi har också sagt att vi förutsätter att forskningen skall få sådana resurseratt den kan intensifiera forskningen. Jag skall be att få citera vad fredspristagaren sagt om denna fråga; "Konstgödning och kemiska insektsmedel är en absolutnödvändighet i kampen mot hungern i världen. Om jordbruket fråntas möjlighetenatt den 6 aprU 1972 Nr 53 använda dessa medel genom påtryckningar från en stark grupp av Torsdagenden hysteriska miljövårdare som orsakar rädsla genom att fömtspå 6 april1972 undergång genom kemisk förgiftning då kommer jorden att gå under ----------------- men inte av kemisk förgiftning utan av svält! ' * Om vi lämnar över saken till Moder Natur och inte använderkemin för gödningoch bekämpning skulle vi kunna skörda bara hälften eller en tredjedel perytenhet mot vad som sker med användning av modern teknik." Borlaug är alltså inne på samma tankegång, att man fårbalansera mellan vad som är möjligt och vad som är önskvärt. Vad jag framförallt vUle säga var att man får akta sig för att överdriva, akta sig för attskrämma människor och få dem att tro att de för att få giftfri mat måste offramera pengar än vad som är nödvändigt. Man måste alltså i denna debatt efterlysarealism men ett positivt ställningstagande till själva forskningenför framtiden. () kort genmäle; Menar jordbruksutskottets ordförande att jagär hysterisk? Har jag här i kammaren uttryckt mig så som Borlaug beskriver?Jag har försökt att mildra denna diskussion och sagt att vad vi begär endast ären undersökning, en början för att komma till rätta med dessa frågor. Det ärbra att hänga med redan från början. Hos forskare finns redan ett stort 'intresse för denna sak. Jag tycker också att utskottet bör visa större intresseför frågeställningen. Men jag överdriver verkligen inte. Ett land som med den höga standard det har har rådatt arbeta mera på detta område. Jag håller med forskarna om att skulle manöverallt i världen sluta att använda konstgödning och biocider skulle det iprincip innebära ytterligare svält i stora delar av världen. Men i ett land somSverige, där svält inte förekommer utan där vi vill försöka frambringakvalitativt goda och fina livsmedel, bör man understödja en försöksverksamhetpå detta område. Det bör också ges en produktionsrådgivning, så att det intebegås några misstag. i Skegrie (c) kort genmäle; Ärade fru talman! Den forskning och de försök som herrLothigius efterlyser pågår ju , även om vi kanske har delade meningarom hur långt man har kommit. Men den är på gång, och vi är alla positivtinställda till att den skall fortsätta och få bättre resurser än den häri dag,framför allt - som jag sade på den resistensbiologiska forskningens område. i (c): Om skulle vara tillfredsställdmed att någon här uttalar att han för en balanserad debatt, vill jag gärna stå till tjänst med detta. Jag tycker det är glädjande att man för debatten kring dessa viktiga ting så pass balanserat som man gör. Det är väl ingen som har anledning att anklaga någon annan i det här sammanhanget, men då har knappast heller anledning att anklaga utskotts- 62 majoriteten för bristande intresse. Jag tror för min del att det är värdefullt att utgå ifrånatt de människor, som är intresserade av detta ämne och deltar i debatten, allaär ärligt syftande och har en uppriktig ambition i en riktning som de anservara den rätta. Med den inställningen kommer vi nog också till de bästaresultaten och får kanske efter hand en situation, där vi har en omvärld som ärmera fri från gifter och främmande och skadliga ämnen än . På en enda liten punkt vill jag emellertid ställa enfråga, och det var därför jag begärde ordet. Man talar i alla dessa sammanhangom -visserligen litet i förbigående men ändå som en extra poäng - att vi ocksåborde kunna avstå från konstgödselmedel. Jag måste på den punkten fråga:Varför? Den fråga jag ställer är väsentlig, men det ges aldrig ett rejält svarpå den, SkUInaden mellan växter och djur är ur biologisk synpunktbara en enda, nämligen den att växternas uppgift i naturen är att omvandlaoorganiska ämnen tUl organiska, medan djurens enda möjlighet tUl niiringsupptagandeär att det finns organiska ämnen. Det är samspelet mellan växter och djur. Hurkan man då så ofta komma fram till att det skulle vara något fel att tillföraväxterna oorganiska ämnen som näring, när det är deras absolut bevisade roll inaturen att omvandla oorganiska ämnen till organiska? Den som arbetar för detta må göra det och tro på det, menman kan aldrig hindra växten från att bygga upp sina ceUer av fosfor, kaliumoch kväve, även om dessa ämnen händelsevis skuUe emanera från - som herrLothigius nämner kalk och organiska fosformedel. Det är, när dessa ämnen välfinns i växtens cell, ingen skiUnad mellan de joner som härstammar frånoorganiska och från organiska ämnen. Därför kan jag aldrig riktigt förstå attdet skulle vara något fel att tillföra växten det som är växtens mat och somden måste ha. Man kan avstå från det, svälta ut växten och få ett sämreresultat, men man kan inte öva våld på naturen i det sammanhanget. Talar man omen balans i naturen som är lika bra som en balans i debatten måste manockså acceptera naturens villkor, att växternas uppgift är att omvandlaoorganiska ämnen, exempelvis kalium, fosfor och kväve. HenLOTHIGIUS (m) kort genmäle; Jag tror inte att vi skall ta upp en sådan härteknisk debatt i denna kammare med tanke på allt vi har att göra. Jagskall barakort redovisa min uppfattning i det här sammanhanget. Jag har aldrig sagt att vi skall befria oss ifrånkonstgödselmedel, men jag har sagt att vi skall nedtrappa användningen. Vi vethur t, ex. kvävet - det har forskarna själva framhållit - används ialltför stor utsträckning, att växterna inte kan ta upp den mängd av kväve somman slänger ut på åkrarna. Av erfarenhet vet vi hur jordbruk både här i landetoch i andra länder genom andra metoder, som jag talade om - man använderandra växtföljder, kreatursgödsel, kalk, benmjöl och liknande fått en fullgodersättning för konstgödsel och därigenom nått mycket fina resultat under mångaår. Man har höjt pH-värdet i jorden från 4,5 upp till 7, och man hardärigenom också kunnat få en omsättning i den 6 aprU 1972 jorden såatt växten tar vara på de olika produkter som redan finns i jorden - kali,fosfor och annat. Det kan bli så, om man använder för storakonstgödselgivor, att man inte utnyttjar markens och organismernas egen kraftatt omsätta de tillgångar som där finns. Men detta är en debatt som jag tycker att vi kanske börhålla inför ett annat forum än häri . i (c) kort genmäle: Det är en mycket viktig förändring iuttryckssättet som gör. talar han enbart om att för storadoseringar är felaktiga. Det är han som har infört detta resonemang i debattenoch inte jag. Här har han alldeles rätt. Alla för stora doseringar är felaktiga- för mycket och för Utet skämmer allt. För stor dosering är dessutom dåligekonomi. Jag menar att om man vill nyanseraoch balansera resonemanget så att man talar om missbmk och överdosering, då harman rätt. Men i motionerna och i de anföranden som hållits här i kammaren talarman -visserligen Utet försiktigt men ändå - om att vi kan undvara konstgödseln.Det är fel att föra det resonemanget, och därför tog jag till orda. HerrGERNANDT(c): Jag kunde inte motstå frestelsen att be att fånågra minuter i slutet av debatten för att försöka stödja ochfru - och vilka det kan vara mer - i deras vilja att tala för den härsaken, åtminstone så mycket att det kan motivera ett litet forskningsanslag.Det är önskvärt att man därigenom kan få svar på vissa frågor som jag inte troratt man - i varje fall här i kammaren kan svara på . Jag har ett mycket gammalt intresse för den här frågan en sorts nyfikenhetsintresse vill jag bara kalla det för, eftersom jag intevill vara fantast i ärendet. Att det svenska jordbruket måste arbetarationellt och med konstgödsel förstår jag så väl, dock under förutsättning attdet inte blir för mycket, för då vet vi vad det kostar och hur relationerna blirmellan vad man sår och vad man skördar. Men finns det i landet ett antal deltidsjordbruk därägarna inte riktigt vet vad de skall göra, om de har råd att ha jordbmket kvareller inte. Därvid skulle man, om den här odlingsformen uppmuntrades, kunna gedem en chans att leverera utmärkta grönsaksprodukter till omgivande tätorteroch övriga närboende. Det kan vara en god utkomstform för många människor, ochdet kan vara en möjlighet att ge de människor som så önskar en fullvärdiglivsmedelsprodukt. Många som sysslar med biodynamisk odling har nämligenuppfattningen att en växt som är alltför mycket konstgödslad inte blir fulltnaturligt utvecklad. Den anses bli chockväxt, den kan bli stor och få fruktersom är tunga och värdefulla ur ekonomisk synpunkt men som inte lär innehållaalla de näringsmedel som en riktig växt skall ha, därför att den rättatillväxtproceduren inte har fullföljts. Växten har inte alla vitalämnen, allamineralämnen och närsalter som gör den till ett fullvärdigt födoämne förmänniskan. Och varför har det blivit så? Jo, därför att det inte harfungerat så ideaUskt i det område i jorden kring växtens rot som benämnsrhizosfären. Jag har frågat många som påstår sig känna tiU växtodling om rhizosfärenoch om de vet vad som sker därvid odlingen. AUtför många, får jag lov att säga,vet inte ens vad rhizosfären är. Rhizosfären är ju närzonen omkringrotsystemets fintrådssystem, där just kontakten mellan bakterielivet i jordenoch växten sker, där det finns och bör finnas bakterier fuUa av liv ochverksamhet, som ombesörjer omvandlingen av näringen mellan jorden och växten.En funktion där bakterierna kan ge växten närämnen, antibiotika m. m. och därväxten genom de fina rottrådarna ger tUlbaka till bakterierna och tUl jordenvad som skall gå den vägen. Det är en process som skall fungera på ungefär samma vissom .enzymeringen och bakterieprocessen i människans tarmar, och det där liUaviktiga händelseförioppet i rhizosfären tror jag man har förbisett i mångafall. När man är angelägen om att ge människorna en fullvärdignäring i fråga om närsalter, vitalämnen, vitaminer osv., så bör ju födan varafullvärdig även på grönsakssidan. Och jag tror att de flesta här vet vilkenoerhörd skillnad det är, åtminstone i smak, på en väl odlad rotfmkt och en somär alltför mycket konstodlad och besprutad. Det är inte ofta man hittarverkligt goda tomater eller morötter . Utöver smaken kan det dåockså vara fel i näringsinnehållet och låt mig även säga den Uvskraft somväxten i fråga ger vid förtäringen. Det kan vara väl värt att ge det forskningsanslag somhär begärts, så att man kan försöka lösa dessa problem en gång för alla och gesvar på frågorna. Jag vågar tro att och har rätt idetta faU. HerrPERSSON i (s); Jag hade inte tänkt delta i den här debatten,och jag skall vara väldigt försiktig med att gå in på de frågor som herrGernandt var inne pä, att man skall försöka tala om hur olika organismerpåverkar varandra. Jag tror inte att den här kammaren har möjligheter att idetalj studera det. Jag begärde ordet närmast iöx att slå fast vad herrHansson i Skegrie mycket riktigt sade, att vi håller på och forskar. Men, sadeherr , vi har tyvärr inte tUlräckliga resurser. Nej, det är möjligt attvi inte har det. Jag föreställer mig emellertid att om herrarna går igenom deforskningsanslag som ges just tUl denna verksamhet, så skall ni komma att finnaatt det inte är helt obetydliga anslag. Jag kan gärna rekommendera herrarna attvid något tillfälle se på i t, ex. där man sysslar medbl. a. resistensforskning. ger för övrigt ut en berättelsedär man talar om, vad man har för avsikt att göra inom den närmastefemårsperioden. Där står tydligt och klart vilka områden man tänker satsapengar på, och mig veterligt har man också fått de begärda beloppen. Jag skall gärna ge rätt när han säger atthan inte har drivits till hysteri i den här frågan. Det finns ingen anledningtUl det, och 3 protokoll 1972. Bidrag till viss praktiskt veteitskaplig växtförädling jag troratt vi alla är besjälade av att försöka få fram livsmedel som sett urmänniskans hälsosynpunkt är tUlfredsstäUande. Men man löser inte problemet bara genom att säga: Låt osssluta upp med konstgödningen! Jag läste för inte så länge sedan att en forskaresagt, att man ändå måste ta med i beräkningen det nedfall som sker genom luftenoch som även det påverkar förgiftningen av bl. a. grönsaker. Jag har bara velat säga detta för att detskall stå klart att vi i utskottet - och jag vUl säga även i mitt parti.- ärhelt på det klara med att vi skall anslå pengar tUl denna forskning. Det görsju också i den takt som våra resurser medger. Överiäggningen var härmed slutad. Utskottets hemställan bifölls. Propositioner gavs på bifall till dels utskottetshemställan, dels reservationen nr 5 av och i ,och förklarades den förra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedanherr i begärt votering upplästes och godkändes följandevoteringsproposition; Den som viU att kammaren bifaller jordbruksutskottetshemställan i betänkandetnr 1 punkten 29 mom, 2 röster ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifaUit reservationen nr 5 av och herr Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåherr i begärde rösträkning verkställdes votering medomröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat; Utskottets hemställan bifölls. Bidrag tillviss praktiskt vetenskaplig växtförädling Kungl, Maj:t hade (punkten G 19, s. 107-108) föreslagitriksdagen att tUl Bidrag till viss praktiskt vetenskaplig växtförädling /73 anvisa ett anslag av , 1 detta sammanhang hade behandlatsmotionen 1972:1256 av m. fl. (c, fp, m) vari hemstäUts attriksdagen såsom bidrag till växtförädlingsarbetetvid och anvisade ett anslag av ochsåledes till Bidrag till viss praktiskt vetenskaplig växtförädling /73 anvisade ett anslag av . att med bifall till Kungl. Maj:ts förslag ochmed avslag på motionen 1972:1256 till Bidrag till visst praktiskt vetenskapligväxtförädUng för /73 anvisade ett anslag av . 6. av herrar i Skegrie (c), () och (), () samt herrar Krönmark (m), i Holmgården (c) ochBerndtsson i (fp), som ansett att utskottet bort hemställa, att i anledning av Kungl. Maj:ts förslag ochmotionen 1972:1256 till Bidrag tUl viss praktiskt vetenskaplig växtförädlingför /73 anvisade ett anslag av . Bidrag till viss praktiskt vetenskaplig växtförädling Praktiskt vetenskaplig växtförädUng som vi nuskall behandla är av utomordenligt stor betydelse för vårt jordbruk och förvårt land. Vår växtförädling ligger glädjande nog på en mycket hög nivå vid eninternationell jämförelse. Vi behöver få fram sorter av olika grödor somavkastar så mycket som möjligt och framför allt med egenskaper som delsunderlättar skörden - t, ex, stråstyvhet , dels gör sorterna resistenta motsjukdomar av olika slag. Svenskt jordbmk producerar alldeles för mycketkolhydrater och alldeles för litet protein. Det skapar bl. a. ekonomiskaproblem för oss när vi skall exportera överskott på spannmål tUl låga priseroch när vi omvänt importerar proteinfoder till dyra pengar. Det är därförmycket angeläget att vi får fram en ökad inhemsk proteinproduktion. Inte minst hardet naturligtvis betydelse för vår beredskap, och handelsbalansen påverkassjälvfallet också av den frågan. och i har en mycket storbetydelse när det gäller att fä fram lämpliga sorter för odling i framför alltde mellansvenska skogsbygderna. Inte minst gäller det att åstadkomma stråstyvaoch tidigt mognande grödor som passar i just dessa områden. Företaget har bl,a, gjort mycket lovande insatser i fråga om vårveteförädlingen. Men denstörsta insatsen har företaget gjort och gör när det gäller att få framodlingsvärda sorter av sojaböna, som ju är alldeles specieUt proteinrik, I detfallet kan man tala om en banbrytande verksamhet, som alltså aUtjämt pågår. Genom växtförädlingsavgifter har de olika företagen fåttrelativt stora bidrag till sitt arbete. Men innan sådana avgifter flyter inmåste det grundläggande vetenskapliga arbetet utföras som inte ger någon omedelbarutdelning, ekonomiskt sett. Det är för just sådan verksamhet, som är avsynnerligen stor betydelse för jordbruket, som och begärtatt få en ökning av sitt anslag med . Samtliga borgerligaledamöter i utskottet har reserverat sig för en sådan anslags- Bidrag till viss praktiskt vetenskaplig växtförädling tUldelning,som föreslagits i en motion. Weibullsholm får ,medan bara får . Med detta tillskott skulle man få120 , och oberoende av äganderättsförhållandena i dessa företagskulle det, tycker jag, också innebära en bättre balans i anslagstilldelningentiU dessa företag som båda har mycket stor betydelse. Jag ber,fru talman, att få yrka bifall till reservationen 6. Det är ett känt faktum att motioner medyrkande om höjda statsbidrag tUl det här ändamålet återkommer nästan varje år.Den här gången har emellertid motionärerna begränsat sig till att begära enhöjning enbart för och med upp tUl . Utskottet har noterat att motionärerna anför att den vidbolaget bedrivna förädlingen av sojabönan är av stort samhällsintresse. Mednuvarande omfattning av verksamheten menar man att kostnaderna kommer att ökastarkt . Jag vill erinra om att motioner av liknande innebördavslogs senast av riksdag. föreslås istatsverkspropositionen oförändrade anslag till och ochtUl Weibullsholm.