prot · FV0969 · 1972-12-31 00:00:00 — Jagtycker att det vore ytterst värdefuUt om en sådan utredning tillsattes och omden analyserade problemet från alla synpunkter genom jämförelser mellan olikayrkesgrupper, mellan privat- och offentliganställda samt mellan personer medolika löneläge och befattningsnivå. Man kunde t, ex, se på Nr 69 skillnaden mellanmånadslöneanställda och anställda med ackordslön. den mellan olika åldersgrupper och människor med olika bostadsmiljö och 28 anrU1972 sociala förhållanden. I enundersökning har man konstaterat att --------- 7--------- har högre sjukfrånvaro än vad som gäller för Vad är t.ex. orsaken tUl det? sjukfrånvaron till stor del sitt upphov i dåligarbetsmUjö. Sjukfrånvaron kostar samhället stora pengar. Del gäUer atl försökata reda på om vi kan göra något, t. ex. på arbetsmUjöområdet, för alt bringaned den höga sjukfrånvaron. SAF och LO har tillsatt en arbetsgrupp för atlstudera frågan inom den delen av arbetsmarknaden, men de resultat som dennaarbetsgrupp kan komma fram till grundas ju endast på den del som rör LO-områdetoch kan därför kanske inte ge en rättvisande bUd av verkligheten genomjämförelse med alla andra grupper. En allsidig utredning av anledningarna tillsjukfrånvaron skulle kanske även ge nya intressanta resultat, som vore värdaatt beakta i arbelsmiljöutredningens fortsatta arbete. Jag yrkar bifaU tUl reservationerna I, 2 och7 vid socialutskottets belänkande nr 9. (vpk): Frågan om arbetsmiljön betraktas av arbetarna som en av deallra viktigaste frågorna. Dessutom är avsikten att denna fråga skall ingå somett propagandanummer i kommande valrörelse. hemställde 1969 om en utredning om arbetsmiljön,detta på grund av de allt sämre förhållandena på arbetsmarknaden, de ökandeolycksfallen, stressjukdomarna och den alltmer tilltagande utslagningsprocessen.Direktiven till utredningen, som kom 1970, är vagt utformade och ger ingenbestämd inriktning på kraftfulla åtgärder. Visserligen har vårt partis motionvid riksdag överiämnals fill arbetsmiljöutredningen för beaktande,men som utredningen har arbetat har det förekommit läckor som kanhänföras lill "olycksfaU i arbetet". Det har framkommit uppgifter somgör atl vårt parti inte stillatigande kan invänta resultatet av utredningen.För inte så länge sedan aviserades ett delbetänkande från utredningen angåendeskyddsombuden och deras ställning; de skulle få ökade befogenheter, men vilkabefogenheter sades inte. Vad som oroar oss vilket vi framhöll vid föregåendeårs riksdag är att något förslag inte skulle komma från utredningen, förränarbetsmarknadens parter kommit överens. Uppgiften kom från en sekreterare iutredningen. Vad innebär detta för det berättigade krav på en bättrearbetsmUjö som kommer från verkstadsgolvet? Som resullat av utredningen tillkomett förhandlingsorgan meUan arbetsmarknadens centrala parter. Då skall vi kommaUiåg alt förhandUngar om arbetsmiljön länge pågått på arbetsmarknaden utan nått några nämnvärda resultat. har arbelsköparnas makt varitavgörande genom ägandet av produktionsmedlen och tillgång lill § 32, Med denuppläggning av frågan som utredningen tydligen valt kan man undra om vUl ha etl förslag som hjälper till att ge 102 arbetaren bättre förhållanden ellerett förslag som endast är en produkt av enkompromiss, där förelagens effektivitets- och vinstintressen får vara Nr 69 vägledande. Utredningens arbetssätt hittiUs visar det klassamarbete som den råder mellan arbetsköparna och ett loppskikt inom LO och SAP, 28 anril 1972 Ulskottsmajoritetenhar också i sitt betänkande visat att man heUre - -------- låterutredningen fortsätta på den inslagna vägen än att verkligen uttala Arbetsmiljön de krav som utredningen måste komma med för att arbetsmUjön skallkunna bli för lönearbetarna tUlfredsställande, kommunisterna kan inte godkänna enutveckling som innebär alt arbetsmiljön ständigt försämras och den behandlingsom frågan har fått av utredningen och av . Därför har vi i motionen1011 och i reservationen 3 framstäUl de krav som vi vill skaU komma fram i enutredning om arbetsmUjön skall kunna förbättras. av aUa åldersgrupper anser all detensidiga arbetet och belastningen är ett akut arbetsmiljöproblem, som man måstekomma till rätta med. anser att det finns ett klart samband mellandetta och frånvaron från jobbet på grund av sjukdom, anser attomplaceringarna i företagen av utslitna och partiellt arbetsföra anställda ärelt problem och att det här råder ett samband med just det ensidiga arbetetoch belastningarna, anser atl ingen hänsyn tas till äldre då t, ex,belysningsfrågor diskuteras. Beträffande skyddsarbete tycker atl de har fåttför dålig skyddsinformation, och tycker att skyddsombudens utbUdningkunde vara bättre, har uppfattningen att skyddsombudens krav bUrotUlfredsstäUande tUlgodosedda, tror därför att uppdraget oftastmåste upplevas som "ett Utet helsike". Vilka är det nu som har uttryckt sig på detta sätt? De somvar med på socialutskottels resa liU vet att visammanträffade med företagsledningen och huvudskyddsombuden på , Ett avhuvudskyddsombuden var aktiv SSU-are, och han överiämnade till mig enarbetsmUjöinventering som i hade gjort bland 650 anställda skyddsombud, fackUgt förtroendevalda och arbetskamrater -på de störstaföretagen i , Den inventering som SSU-arna gjort i kanskespeglar litet av det intryck som vi fick när vi hade tUlfälle att ytligt searbetsmiljön i hamnen och på , Den Ulustrerar väl också den utveckling somvi kommer att gå till mötes på arbetsmiljöområdet om där inte tas ordentligakrafttag, tycks ju inle komma med några avgörandeförändringar, och då ser vi framför oss alt 4 000 arbetarekommer att dödas, 23 000 kommer att invalidiseras och I 250 000 kommer attskadas på sina arbetsplatser. Dessa siffror kanske inte är så överraskande omman tagit del av LO:s undersökning, där av samtliga LO-medlemmar -förmodligen med all rätt anser sig vara utsatta för hälsorisker på sinaarbetsplatser, I den officiella synen på arbetsmiljön framhålls mycketofta att olycksfall beror på den mänskliga faktorn. Skyddskommittéer sitter i sammanträden och går igenom olycksfall som inträffat, och företagens skyddslekniska staber förfäktar då idén att olycksfall ofta beror på den mänskliga faktorn. Det tillhör verkUgen undantagen att det görs ingående undersökningar för att utröna varför en människa beter sig så att det blir 103 den 28 aprU 1972 ett-olycksfall.Hur inverkar instmktionema, hur efterlevs dessa? Efterlevs instruktionerna ihögt ackordstempo, och hinner den anställde med de skyddsåtgärder som behövs?Hur inverkar buller och giftiga ämnen på uppmärksamheten och omdömet? Berorolycksfallen på atl fariiga maskiner används och att man inte skaffar andramaskiner på grund av att man inte, som man säger, har råd? Det är sådana här frågeställningar som måsle fågenomslagskraft och sedan få stöd i en lagstiftning. Den mänskliga faktorn inomarbetsmiljön måste bannlysas. Arbetsmiljön är som vi ser det en maktfrågamellan arbetsköparna och lönearbetarna, den kan aldrig vara en samarbetsfråga.Arbetsköparens krav på allt större vinster kan inte förenas med lönearbetarenskrav på en mänsklig miljö, Arbetsköparna begär atl effektiviseringen skall gå ien takt som innebär att arbetsmiljön kommer att än mer försämras, I TV-programmeti går från uttalades klart från arbetsköparhäll att effektiviseringenskall gå i mycket snabb takt. Kommer inle skyddsombuden att få reella maktbefogenheteralt avbryta hälsofarliga arbeten, är det fara värt att vi går mot en katastrof.Att ge lönearbelarna befogenheter att själva vaka över arbetsmiljön är det endasätt som kan ge verkliga förbättringar. Vi vel också att många olycksfall skulle ha kunnatundvikas om skyddsombuden haft möjlighet atl avbryta ett arbete. De har påtalatklart olycksfallsfarliga arbetsplatser men alltid blivit i storlsett nonchalerade. Först när olyckan varit framme har åtgärder vidtagits. Ja,ärade kammariedamöter, det händer att skyddsombudens åsikter ejrespekteras. Ett skyddsombud måsle för alt kunna göra ett fullgottarbete även ha en lagstiftning bakom sig rörande gränsvärdena. Derekommmendationer om de hygieniska gränsvärdena som finns är heltotillräckliga. De baseras ju på de gamla amerikanska värdena, som även amerikanernasjälva håller på att gå ifrån. Jag vill illustrera gränsvärdenas otillräcklighet i dagexempelvis när det gäller koloxid. Del rekommendrade gränsvärdet är 50 ppmeller, som skyddsombuden brukar mäta del ute på arbetsplatserna, 0,005 procentkoloxid i luften. Jämför man del gränsvärdet med vad som tillämpas t. ex. iSovjetunionen finner man atl värdet där är bara 17 ppm. Och en amerikansk norm,som ännu inte är officiell, anger alt gränsvärdet bör ligga mellan 10 och 15ppm. Anmärkningsvärt är också att vi här i bara har rekommendationeroch alltså inget fastställt gränsvärde. Det gränsvärde på 50 ppm som vi arbetarmed har ju också satts för alt man inte skall skadas vid åtta limmarsarbete. Men vi kan bara göra tankeexperimentet att del är en man som röker, somåker lill och från arbetet i en bU, i vilken det kan finnas koloxid, och somkanske andra tider av dygnet vistas på ställen där del förekommer koloxid. Jagvill med det säga att gränsvärdena måsle sättas så lågt att de inte kan fånågon som helst ogynnsam inverkan på människan. Vad som inte heller får glömmas bort i detta sammanhang ärde gränsvärden som måste sältas vid arbetsprocessen. Det är framför alltvärden för löpandeband och kontinuerUga arbetsprocesser samt de Del är otvivelaktigt så atl regler fördetta måslefastställas, och där ingår rasterna som en viktig del. Löpandebandsystem ochkontinuerliga arbetsprocesser tenderar att bU allt vanligare. Skall detförhindras att människan jämställs med robotar måste vi få något slagsreglering av de här problemen. En annan sak som inte får förbises i sammanhanget ärhänsynstagande lill att arbetsförmågan naturligen minskar med åldrandet. Vi isocialutskottet som såg sammansättningen av arbetarstyrkan på kundekonstatera all del var bara yngre människor där. Jag reagerar starkt emotdetta. Det måste bli en ny syn på människans roll i produktionen. Som vi serdet är det endast människan själv, arbetaren själv, som kan forma innehållet iarbetslivet. Men satsar arbetsköparna myckel pengar på alt hålla sig medstora staber av rationaliseringsexperter och tidstudiemän som arbetar med atlsätta upp normer för arbetslivet, vilka gör all en hel del arbetare slås ul ochhamnar i arbetsvärden. Och när det gäller UtveckUngen av arbetsvärden vUl jagnämna att denna omfattade ca 33 000 personer och 1969 ca 87 000 personer.Att notera är också jag kommer tillbaka till det TV-program som gick i går alt man på SKF sade att tidstudiemännen kommer att öka i antal ute påverkstadsgolvet. Del uttalades alltså från SKF:s ledning. När vi diskuterar miljön skaU vi inte heller glömma dekemiska substanser som aUt oftare förs in i arbetslivet. De ställer ju till enmassa besvär. De medlen beställs av tUlverkarna för att göra tjänst i produktionen,men sällan eller aldrig läggs del ned arbete på atl göra medlen oskadliga förde arbetare som skall handskas med dem. Därför lycker vi alt del är ett rimligtkrav att fabrikanterna måste bevisa att t, ex, ett lösningsmedel är oskadligt,innan del införs i arbetslivet. För atl vi skall få en människovänlig arbetsmiljö krävsatl statsmakten frångår sin defensiva roll. Staten och lagstiftningenmåste som första utgångspunkt ha hänsyn till arbetaren. Likaså måsle krav omrält till ett meningsfullt arbele uppställas, Alla vårarationaliseringsexperter ser bara till de företagsekonomiska bedömningarna. Delar bort massor av arbeten, som skulle kunna ge möjUghet till reträtfiobb utepå verkstadsgolven. Del finns snart bara arbeten som kräver toppreslationerkvar. Man måsle i planeringen utgå från alt alla skall ha ett arbete. Del fårinte bli så som beskrevs av den Uvsmedelsarbetare som framträdde i elt TV-programi går kväll. Han beskrev vad följden har blivit av rationaliseringarna ochtalade om förhållandet meUan jobbarna. Han sade all man känner igen sinarbetskamrat på rörelserna och hur han beter sig, men om man ser honom i ögonenupptäcker man alt det är en främmande människa. När rationaliseringama ocheffektivitetskraven tar sig sådana uttryck har företagsledningen jämställtmänniskan med en maskin. Den enda räddningen för arbetarna är att de får makt iskyddsfrågorna och att de som skall föra arbetarnas talan får grundläggandemaktbefogenheter. Vi inom vpk är inte helt ensamma om all resa dessa krav påmaktbefogenheter. Jag har tUl min glädje sett att även ledamöter av andrapartier har rest krav om att arbetsmiljön skall vara en förhandlingsfråga, ochom inte arbetarna kan nå resultat skall man ha lokal strejkrätt. Vi ser det somett sundhetstecken att sådana åsikter har kunnat tränga ända in i 4» protokoll 1972. den 28 aprU 1972 Men vad som förvånar mig är atl utskottsmajoriteten hartagit så lätt på farhågorna rörande arbetsmiljöutredningens uppläggning av sittarbele. Jag tycker all utredningen verkar alt bU ett samarbetsorgan mellan LOoch SAF, Med vad jag nu anfört ber jag att få yrkabifaU till min reservation nr 3, Innan jag slutar vUl jag sedan också säga lill herrÅkerlind alt vpk första maj kommer alt föra fram arbetarens problem jämsidesmed den internationeUa solidariteten. Vi är emot att statsmaktemasubventionerar mUjövårdande åtgärder för företagen; vi har tagit avstånd fråndet 75-procenliga statsbidraget i del fallet. Vi anser att arbetsköparna självaskall tUlhandahålla en människovänlig miljö. Det är deras sak. Kanske finns detdär etl problem, nämligen de små företagen, men där har vi tidigare framställtkrav om upprättande av en fond, som skall kunna hjälpa dem. HerrNILSSON i (s): Under den allmänna motionstiden avlämnadesinte mindre än nio motioner som behandlar frågor om arbetsmiljö ochföretagshälsovård, kanske kan ses som ett bevis för att frågor som rörarbetsmiljön nu har trängt ut tUl grupper som tidigare inle har visat så stortintresse för dem. Det är inte utan att man i vissa motiveringar i de motionernaoch även i de reservationer som avgivits kan utläsa att kunskaperna imiljöfrågorna är ytliga och intresset lovvärt men något nymornat. Eftersom vi behandlade motionsyrkanden i samma riktningför exakt , nämUgen den 28 aprU 1971, finns det knappast någonanledning att nu ta kammarens lid i anspråk med en upprepning av argumentenfrån . Men detta innebär inle, herr lalman, att jag anser att dessafrågor är av sekundär betydelse. Dessa frågor är högaktuella, och debattenkommer med all säkerhet att intensifieras när arbetsmUJöutredningen lägger framsitt betänkande. Utredningen har i vissa fall att pröva just de frågor somaktualiserats i motionerna, men även andra närliggande frågor som kan anseshöra hemma i utredningen, 1 reservationen 1, gemensam för de borgerliga partierna,yrkas på en utökning av arbetsmUJöutredningen med parlamentariker. Dettayrkande är av samma lydelse som det kammaren hade alt behandla och somdå avvisades av . Med den sammansättning som arbetsmiljö-utredningenhar med ledamöter som besitter stor kunskap i dessa frågor - kan manifrågasätta vad nytta parlamentarikerna skulle göra i delta sammanhang. Jagtycker atl reservanterna själva formulerar svaret på elt riktigt sätt när de ireservationen säger: "ledamöter skaffar sig otvivelaktigtunder utredningsarbetets gång en utomordentligt djup och allsidig insikt iarbetsmiljöproblematiken. Detta talar för att det är lämpUgt att dennautredning sedan de nuvarande uppgifterna slutförts bör få fortsätta arbetetpå området," Jag tycker att detta är en klok slutsats inte minst motbakgrund av atl man vill ha en snabb behandling av frågorna inom utredningen,en önskan som är svår alt förenamed kravet på parlamentariskt inflytande. Ytterst få av ledamötertorde vara mera kompetenta än de ledamöter som ingår i utredningen och som nisjälva i reservationen givit klart överbetyg. Vidare till reservationen 2, där man tar upp frågan omekonomiska stimulansåtgärder för arbetsmiljöinvesteringar. Reservanternaifrågasätter om inte investeringsfonderna borde få tas i anspråk förförbättring av arbetsmUjön, Såvitt jag förstår finns det inget som hindrar attförelagen använder sig av dessa fonder för att förbättra arbetsmiljön. Om debygger nya industrier och på detta sätt åstadkommer mera ändamålsenligalokaler, som också erbjuder bättre arbetsmiljö, har de möjligheter att användainvesteringsfondsmedel. Däremot är det mera tveksamt om man med statliga bidragskall stimulera förelagen tUl sådana investeringar. Kan det vara angeläget altmed skattebetalarnas pengar hjälpa förelag av typen , ASEA, L M Ericssonm, fl, atl lösa sina arbetsmiljöproblem? Jag ifrågasätter detta mot bakgrundav de svårigheter dessa företag ställs inför då det gäUer att rekrytera såvälyrkesarbetare som unga människor till industrin. Det är väl ändå fortfarande såalt den mänskliga arbetskraften trots automatikens framsteg är den förnämstafaktorn i en lönsam produktion. Jag är något förvånad över alt centerpartietoch har enats om denna reservation. Jag säger detta med tanke på delångtgående och kostnadskrävande yrkanden man har på flera andra områden i vårtsamhäUe, Om man över huvud laget gör någon prioritering, är det då på dettaområde staten skall träda in? Det finns inget samhälle som har obegränsaderesurser. Vad är ni beredda att pruta på lill förmån för detta yrkande? Bordeni inte dela uppfattningen atl förelagen i eget intresse bör stå förkostnaderna? Är inle del en investering som lönar sig för företagen? 1 reservationen 3 begärs bl, a, att statistiken överolycksfall skall inrapporteras tillsammans med uppgift om vidtagna åtgärder.Syftet är lovvärt, men förslaget är faktiskt svårgenomförbart: att snabbareåstadkomma en statistik över inträffade olycksfall med samtidig inrapporteringav vidtagna åtgärder. Utredningen finner emellertid att del föreligger ettobetingat behov av en snabbare framställd statistik och föreslår därför atl enmed den officiella statistiken sidoordnad kvartalsvis producerad snabbstatistikpå försök införs. Vad reservationen i övrigt tar upp ingår enligt direktiveni arbetsmiljöutredningens uppgifter, och just när det gäller skyddsombudensställning och UtbUdning kan ett delbetänkande förväntas. Detta visar att dennafråga har högsta prioritet. Övriga detaljfrågor i reservationen är utredningenoförhindrad att ta upp tUl behandling i den mån man inte finner det lämpligareatl lösa dem i annat sammanhang, I reservationen 4 tas frågan om obligatorisk företagshälsovårdupp. Här bör fastslås att LO och SAF träffat överenskommelse om attutbyggnadstakten är avhängig av personalresurserna. Detta är en realitet som viinte kan springa förbi. På vilket område vill reducerapersonalresurserna för all få en snabbare utveckUng av företagshälsovården?Reservationen 5 behandlar huvudmannaskapet för företagshälsovården, och mankräver alt delta skall underställas landstingen, I överenskommelsen mellan LOoch SAF och i propositionen som antogs avfjolårels riksdag angavs olika modeller för hur företagshälsovården skulleorganiseras. Där poängterades också vikten av all förelagshälsovården utgjordeen integrerad del av företagets verksamhet. Det är av yttersta vikt att detråder god kännedom om företaget och dess anställda hos personalen vidföretagshälsovården, och denna bör organiseras på det bästa sätt för respektiveföretag i enlighet med de modeller som fastställts av . Där det ärrationellast att lösa problemet via möter inga hinder för detta, 1 reservationen 6 las frågan om de anställdasmedbestämmande i företagshälsovården upp. Reservanterna föreslår attföretagsnämnden skall ha huvudansvaret för företagshälsovården. Hur har manfrån reservanternas sida tänkt sig alt lösa denna fråga vid enförelagshälso-vårdscentral där många mindre företag är anslutna? Det ärnämligen så att del inte är enbart de stora förelagen som har en utbyggdförelagshälsovård. Det är svårt, del där med teori och praktik! En sådanföretagshälsovård skuUe kunna få 15 eUer 20 företagsnämnder som huvudmän. är ensam om reservationen 7 beträffandesjukfrånvaron, I denna reservation begär en utredning. HerrÄkeriind borde i aUra högsta grad känna sig nöjd enär denna utredningtillsattes och startade sitt arbete innan motionen väcktes och sig. Reservationen 8 behandlar arbetsmiljöfrågor iläkamtbildningen. Jag vill gärna understryka atl delta är en viktig fråga.Redan förra året underströk utskottet viklen av alt i den vanligaläkarutbildningen bygga in utbildning i arbetsmedicin. Ändå bör man enligt utskottetsmening avvakta utbyggnaden av arbetsmedicinska institutets utbildningsresurserinnan man lar definitiv ställning tUl att överföra utbildningen i arbetsmedicinlill den allmänna utbildningen av läkare. Det måste vara ändamålsenligt, när det gäller atl destineraläkare till elt specialområde, att utbildningen handhas av den instans som harde största erfarenheterna på området. Risken är annars all utbildningen bliralltför allmängiltig, och för de läkare som tänker salsa på en bana inomföretagshälsovården behöver de kunskaper man fått i den generella utbildningenpåbyggas. Jag yrkar bifall tUl socialutskottetsbetänkande nr 9 i alla delar. Med anledning av de inlägg som här gjorts frånreservanternas sida vill jag gärna säga att det är glädjande med denna allmännauppslutning bakom arbelsmiljöproblematiken. Alltför länge har svenskarbetarrörelse själv fått driva dessa frågor utan något gensvar från deborgerliga partiernas sida. Låt oss nu vara överens om alt arbeta effektivt såalt vi kan få resultat så fort som möjligt. Vi som arbetat länge med dessafrågor vet att de är komplicerade och atl arbetet på att få en bättrearbetsmiljö är elt arbete på lång sikt. Vi skall inte gripas av panik men vi skall se lill attvi får så snabba lösningar av detta störa problem som möjhgt. Vi bör ocksåkunna vara överens om atl den utredning som arbetar med dessa frågor har ensådan sammansättning alt vi kan vänta oss goda resultat härifrån. sitterfolk som direkl på sin arbetsplats arbetat med dessa Nr 69 frågor. Utredningens ledamöter är i stor utsträckning hämtadedirekt från 28 anril 1972 arbetsmarknadens organisationer, och de harunder lång lid deltagit i debatten om arbetsmiljön och praktiskt arbetat medarbetarskyddsfrågor. På detta sätt har de medverkat till att vi har enhelt annan syn än tidigare på dessa betydelsefuUa frågor. skall vi ha förtroende för dem i deras arbete iutredningen. Vi är också i behov av atl få snabba lösningar och delbelänkanden.Jag tror inle all vi effektiviserar arbetet med all utöka utredningen medparlamentariker; dessa har ju en viss förmåga atl vara ganska mångordiga ochupptagna, och jag tror alt en sådan utökning skulle medföra tidsutdräkt. sade alt fackföreningsrörelsen inleprioriterat arbetsmUjöfrågorna. Det är etl häpnadsväckande uttalande av enmedlem i . Jag skulle vilja rekommendera studera vad svensk fackföreningsrörelse gjort . Man måste ialla fall erkänna, att industrin måste drivas lill att vidta åtgärder för allförbättra arbetsmiljön. Industrin har inte själv något inlresse av att med egnainitiativ förbättra mUjön för de anställda. Del är kontentan av . kommer vi all gå ut och tala om för svenskarbetarrörelse väsentliga problem. Vi kommer att behandla internationellafrågor. Vi kommer all behandla frågor som är av myckel stor vikt för svenskaarbetare, nämligen bl, a, arbetsmiljöfrågorna. behöver inteironisera över våra förstamajtal. De är präglade av en allvariig vilja och engod målsättning för vårt framtida arbete. har jag inte någon större anledning attbemöta. Vi har båda samma bakgmnd, vi har båda arbetat på exakt samma sätt påverkstadsgolvet med dessa frågor . Vi känner de härproblemen väl, och jag delar i mycket stor utsträcknmg hans uppfattning. Desynpunkter han framför om arbetsmiljöfrågorna präglas av realitet. Jag vUl barasäga alt vi skiljer oss på en väsentlig punkl. Jag och utskottet menar att viförst skall utreda frågorna och därefter vidta åtgärder.