prot · FV0943 · 1972-12-31 00:00:00 — Dessutom måste jag, herr talman, göra ett konstaterandetUl, nämligen att jag i UtbUdningsministerns svar saknar någonting av känslaoch engagemang för den elev, den enskUde individ, som drabbas av problemet attbli mobbad eller att själv vara en mobbare. Svaret innehåller egentligen baranågra tekniska uppräkningar av vUka möjligheter man undersöker.Men att det här är ett problem av emotionell och social art i första handframgår knappast aUs av svaret. Jag hade väntat mig litet mera av det patos somju utbUdningsministern annars kan mobilisera, även när det gäller en fråga avdet här slaget. Först och främst måste vi slå fast att en av skolansabsolut viktigaste uppgifter är att låta eleven känna samhörighet medkamraterna - känna sig som en i gruppen, uppleva trygghet i skolsituationen ochhu möjlighet utt identifieru sig med skolan och det som skolan representerar.Om vi menar allvar med och om vi tror att vi kan nå några av demålsättningar som finns formulerade i läroplanen, då måste vi också försöka setill att den praktiska verklighet som eleverna möter i skolan leder tUl ellermotsvarar de begrepp och företeelser som finns i de ord som man direkt kancitera ur läroplanen: "Rättfärdighet, trygghet, hänsyn, tolerans,solidaritet, engagemung, medmänsklighet och förståelse." Misslyckus vi inom det område som har tUl uppgift attskupa hurmonisku, konstruktiva och någorlunda hela elever, där harmonin ochsjälvständigheten buserus på vissheten om tUlhörigheten tUl en sociul gemenskupoch kunskupen om den egna personligheten och dess förutsättningar, så har detegentligen ingen större betydelse vilku resultut vi når i skolun inom övriguområden. Skall vi kunna få föräldrur och elever och ullu övrigu skoHntressenteratt hysa förtroende för skolun och tUltro till politikernus ärliga avsikt attgöra en välfungerande skola, där eleven skull erbjudus en hurmonisk och tryggskolgång, måste vi systematiskt vidtu åtgärder för att de här målen skall nås.Då räcker det inte med utt enbart räkna upp ett och annat isolerat projekt somhar till uppgift att undersöka vUka åtgärder man skuUe kunna vidta för uttförbättru situutionen. Om skolun över huvud taget skuU bU en urbetspluts som ärucceptubel och erbjuder en psykiskt positiv miHö för både lärare och elever ochulla undru som urbetur i skolun måste det finnas en anda av ömsesidig hänsyneller, om man så vUl, hövlighet mellan elev och elev och mellan elev och vuxna. Det är nästan så att man känner sig uppmanad att för engångs skull citera statsrådet , som enligt ett uttulande somåtergavs i säger så här: "Kampen motskolsvårig-heternu måste vara en allas kamp på alla platser: i skolan, ihemmet, på ungdomsgården. Ett geriUakrig mot den motståndare som finns intebara bland oss utan också inom oss." Slut på citatet och därmed SvenMoberg. Förnärvarande domineras skolupplevelsen för många barn av fientlig- Ang. åtgäiderför att förhindra mobbning i skolor Ang. åtgärder för att förhindra mobbning i skolor het ochängslan, och det man lär sig är inte den ömsesidiga hövligheten, utan man lärsig respekten för nävrätten - den som är starkast. Ändå skulle vi ju viHu uttden dominerunde sumvurobukgrunden i skoluns värld skulle vara vänlighet ochtrygghet. Vi vet också att barnen är någorlundu föränderligu, ochdärför anser jug att man kan med medvetna och helhjärtade unsträngningurpåverku barnen till en renässuns för hövlighet, vänlighet och trygghet som ävenomfuttur ängsliga och ensamma barn. Jag tror att man behöver träna enmellanmänsklig umgängesförmåga. Om vi alltså slår fust utt vi tror på de mål som läroplunenforniulerur dessu är vi ulltså överens om - måste vi som steg nr 2 visa envilju utt sutsu på de uktiviteter, vidtu de åtgärder och göru de insutser somkun bli nödvändigu för utt nå målen. Någru förslug för utt förbättrusituutionen. För det förstu: Systemutisku progrum för träning' uv detsociula beteende som vi talar om i målsättningen måste utarbetas, och dettumåste böriu i förskolun och födus upp helu vägen genom ullu skolåren. Detinnebär utt elevernu måste läru sig under ullu sinu skolstadier att umgås medvurandra, utt feluktigheter skull korrigeras av kamratgruppen eller av lärarenoch att målet skall vara att skupu sumurbetsviHa och till vurundrupositivu och mot vurundru hänsynsfulla individen Det är ingenting som sker avsig självt eller genom aktivt urbete av läraren i sumhällskunskup ellerreligionskunskup. Det sker inte heller enburt genom rektors personliga ledning,utan det måste varu ett arbete som integreras systematiskt i alla ämnen och påalla studien Det betyder utt kunskupen om hur man skall bedriva dennu påverkunpå elevernu i positiv riktning måste förmedlus och lärus ut påfortbildningskurser för lärure och i den grundläggunde lärurutbUdningen. Om ullskolpersonal -vaktmästare, städpersonal, lärare, kuratorer, psykologer och ulltvud det heter gemensumt förklurur sig villig att arbeta för att komma tillrätta med mobbning och sociala störningsproblem mellun elevernu, så måste dettiU slut få en positiv effekt. Den elev som korrigerus uv än den ene och än denundre läruren när han visur dålig sociul umgängesförmåga bör lärasig hur hun skuU uppföru sig. För det undru: Dennu sutsning på bättre sociul midö, ökudhövlighet och hänsyn meUan eleverna måste också gälla föräldrarna kontra barnenoch föräldrama kontra skolan, vilket innebär en intensifiering av samurbetetmellan hem och skola rörande de här frågorna, något som vi efterlyst i mångasummunhang. För det tredje: Jug tror utt mun måste se till och detfrumgick inte aUs av UtbUdningsministerns svar att mun redan från början närmun bygger en skolu plunerur den så utt den inte ger upphov tUl situutioner därmobbning kun uppstå, t. ex. genom sin belägenhet, genom sin storlek, genom sittteknisku utförunde med trångu passager, storu öppnu ytor eller ulltför storuskolenheter. För det fjärde: Frågun om tillsynen över och ledningen uvelevernus fritidsaktiviteter under raster och håltimmurnu måste lösas. Vi kaninte stå till svars med utt i längden bara konstuteru att dettu problem ärsvårt. En friare unvändning uv de resurser som för närvurunde uvsatts för frittvalt arbete skuUe kunna medföra att man på heltid kunde anställa fritidspedagogereller ungdomsledare i skolun med tjänstgöring på raster och hältinimar. Vi vetatt många elever vittnar om den skräck och rädsla de känner för den faktiskasituation de befinner sig i, när de vet utt det inte finns någon vuxen tillhands som de kun tala med under skoldagen. Vi kan inte fränhändu oss de vapen ikampen mot mobbning av elever som tillsynen av vuxna på skolgården utgör. Genomde undersökningar som gjorts och som bl. a. Örebroläkaren redovisut i sin bok om mobbning, vet vi utt närvuron uv vuxnu människor,untingen de är lärare eUer föräldrur eller undru, på en skolgård under rusternuminskur mobbningsbenägenheten. Hur tänker utbUdningsministern lösa frågan omtillsynen på raster och håltimmar. För det femte; Skolan måste samarbetu med föreningur ochorgunisutioner som bygger på ideell grund och som förenus kring motton uvtypen "varu en god kumrat". Vi kun inte från skoluns sidu hu råd uttgång på gång sägu nej tiU det engugemung, den ideulitet och det unsvur förvården och utvecklingen uv bum och ungdom, som de frivilliga orgunisutionemuvisun Även om vi hur förklurut oss vuru positivu till dettu sumurbete frånskoluns sidu, så vet vi utt det fungerur i ytterligt liten utsträckning ute påfältet. Vi måste i skolun tu tUl vuru orgunisutionernus ideulitet och kunnundei det fullet. För det sjätte: Vi vet utt TV har mycket storgenomslagskraft närdet gäller att förmedlu dåligu beteenden, vUket vi kundeläsu om senust i tidningurnu i går och . TV måste därför systematisktockså användas för att bidra till den påverkan av elevernu mot ett bättresociult beteende, som är en fömtsättning för lösningen uv mobbningsproblemen. För det sjunde: Jug tror utt fortbildningen och dengrundläggande lärarutbildningen sumt utbildningen uv unnun skolpersonul uv typvuktmästare, städpersonul etc. måste läggas upp så utt mun får en observunsfrån personalens sidu för beteenden som kun ledu tiU mobbningsproblem ochstörningur. För det åttonde: Vi måste med kruft tu itu med denskiktning uv elevernu som förekommer enburt efter ålder och årskurs. Munmåste inom skolan skapa gmpper, där yngre och äldre elever kan varatillsammans, någon typ av ett adoptionssystem där äldre klasser tar unsvur föryngre. Slutsutsen uv vud jug här sugt bhr, om ändå inte frågun ommobbning dels när det gäUer de kortsiktigu problemen i skolun, dels delångsiktigu föHdverkningarna som mobbningen har både för den mobbude och förmobburen, är uv den kuruktären utt den fordrur ett större grepp och litet merengugemung än vad utbildningsministerns i dug avlämnade svar på mininterpellution egentligen visun Ang. åtgärder för att förhindra mobbning i skolor hude två invändningur motmitt svur: för det förstu utt det saknade känsla och engagemang och för detandra att det var i magraste laget. Jag skall kommentera båda invändningurnu. Jug trodde verkligen inte utt jug i en sådun här fråguskulle behöva uttrycku något så självklurt som medkänslu med de elever somdrubbus, frumför ullt inte om det är en skolmun som stäUer frågun. Ang. åtgärder för att förhindra mobbning i skolor uppgift ärju att hjälpu enskildu individer, huvudsakligen till bättre kunskap, men ocksåtUl bättre förmågu utt umgås, och självfullet hur skolan ett ansvar för att,när det inte fungerar, sätta in åtgärder i syfte att komma tiU rätta medproblemet. Det är så självklart att jag inte tycker att jag i ettinterpellationssvar i skuU behövu agitera mot mobbning, om nu herrStålhummur uvsåg det. Den undru invändrungen gällde innehållet i svuret. Jugväntude med stort intresse pä utt skulle ha någonting nytt attföreslå utöver de många åtgärder som vi har satt in och som jag hur redogjortför i svuret. Det vur mångu punkter som räknade upp - det måstejag erkänna - men innehållet var skäligen magert, om man tar hänsyn till uttpruktiskt tuget allt det berörde är sådunt som redun hur suttsi funktion. Den förstu punkten gällde att mun systematiskt redun frånförskolan och uppåt skaU träna eleverna i socialt beteende. Ja, det pågår. Jaghoppas verkligen att alla unsvurigu företrädure för skolan också herrStålhammar - känner ansvar för det. Detta är ett bland många argument för uttvi bygger ut förskolun så snubbt som vi gön Den undru punkten gällde hem och skolu. Jug vet inte hurmångu gånger jag har poängterat värdet av ett sådant samarbete, inte minst medhänsyn till de burn som hur speciellu problem och kommer från socialu midöersom i sig själva lätt ger upphov tUl problem. Den tredje punkten gällde planeringen av skolansverksamhet. Det är en av de viktigare uppgifterna som utredningen om skolansinre urbete har. uttulude ett visst förakt för att vi hurenskilda utredningsprojekt på gång, men det måste väl ändå vara oerhört viktigtatt på dettu område verkligen stödju de enskildu lärarnu och skolledarna genomatt bedriva forskning, genom att sätta in enskilda resurser och pröva olikametoder för att komma till bättre kunskap om vad man skull göru. Jug ärytterligt förvänud över utt nedvärderar det utrednings-,forsknings- och experimentarbete som pågår. Den fjärde punkten avsåg fritidsaktiviteterna underrasterna. Jag blev förvånad över att höra att menade att viskulle tu resurser från fritt vult urbete. Det är väl ändå en utomordentligtdålig lösning, om det över huvud tuget är någon lösning ulls. I nästu undetugså sade utt mun bör hu ett näru samarbete med föreningslivet.Den bästa metoden att skapa en kontakt mellan föreningsliv och skolu är genomfritt vult urbete, och ändå säger utt vi bör minsku resursernuför fritt vult urbete! Vur inte åttupunkts-progrummet mer genomtänkt än så? Det är i och för sig viktigt utt vi får en bru bevukningoch en möjligliet tUl vettig samvaro under rasterna, men det är ett kommunaltunsvur utt skupa detta, och jug förmodur att de flesta kommuner nu känner ettullt större unsvur för det. Jug hur varit ute i en hel del kommuner där man hurgjort betydelsefullu sådana insatser. kan ju försöka påverkakommunulmän i sitt purti på den här punkten, så skull jug gärna påverka dem somtillhör mitt purti. Den femte punkten hur jag redan kommenterut. Självfulletär det viktigt med ett samarbete mellun föreningslivet och skolan, men då skall mun inteundergräva möjligheternu för föreningslivet utt kommu in i skolan. Den sjätte punkten, om rudio och TV, vill jug inte närmurekommenteru, eftersom vi inte kun diskuteru radio- och TV-program här, menpositivt utnyttjade kun givetvis också rudio och television spelu en roll.Därvidlug föreligger väl ingu delude meningar. Fortbildningen - det var den sjunde punkten hur jagkommenterat i mitt svar. Det pågår sådant arbete som efterlyste. Den åttonde punkten gällde skiktning av elever efterårsgruppen Tanken var tydligen att äldre elever skuUe ta hand om och fostra deyngre. Där vUl nog också jug uttala stark tveksamhet. Jag är inte beredd attucceptera ett sådant förslug utun utt närmure preciserar hurhan tänkt sig detta. Om man skaU förlita sig till den formen av fostrun frånäldre till yngre, tror jug utt det tvärtom skulle ledu tUl att riskerna förmobbning ökade. Men det är möjligt att hur någon tunke bukomsom jug inte med ledning uv huns förstu replik kun genomskådu. Får jug sedan, herr talman, buru sägu någru få ord tUl.Jug tror som utt lösningen inte ligger i en endu insatt åtgärdvure sig dennu sker frän skoluns sidu eller det blir en viss åtgärd inomskolan. Jag tror att hur rätt när han antyder utt det gällerutt en rud oliku krufter sätts in, från lärure och skolledning, från elevernusjälvu, från föräldrurnu och självfullet från politikernu och udministrutionen,dvs. skolstyrelsen, och departementet. Som ett litet exempel på vud som här fortlöpunde pågår kanjag nämna för att vi i dagens konseH fattat beslut om attSveriges elevers centralorganisation skall få för den kumpunj muntänker bedrivu mot mobbning. Det är en åtgärd blund mångu, och det är entillfällighet utt det beslutet råkade komma just i dug. Men det visur hur vifortlöpunde föder denna frågu och vidtur åtgärder. Vi hur inte löst den på etttillfredsställunde sätt, men det är fel utt ge en bild uv utt vi är nonchuluntaeller ointresserade; tvärtom är dettu en frågu som vi hur det allra störstaintresse av utt komma tUl rätta med. Jag tycker att vi skull sumlus i dessusträvunden i stället för utt söku onödig strid. Ang. åtgärder för att förhindra mobbning i skolor HerrSTÄLHAMMAR (fp): Får jag först ge en eloge tillutbildningsministern. Hans putos och engugemung kom tUlbuku och vur mycketbättre i det undru unförundet än i det första. Det står helt klart att jug ärmedveten om utt utbUdningsministern är bekymrad över mobbningsfenomenen men jagtror utt det gång på gång behöver påpekus utt dettu problem fordrurextruordinäru åtgärder. Jag vet mycket väl vad som står i läroplanen.Målsättningen i dennu är vi helt överens om. Det vur inte den suken jugkritiserude. Men mun löser ju inte det här problemet genom utt säga utt detstår i läroplunen utt vi skall lära eleverna rättfärdighet, hänsyn, tolerans,engagemang, solidaritet. Vi kommer inte ett steg närmare målet med detta, utandet är de åtgärder vi vidtar för att nå upp till våra mål som är avgörunde. Ang. åtgärder för att förhindra mobbning i skolor bristen pååtgärder för att nå just de målen som jag kritiserar. UtbUdningsministern säger utt åttupunktsprogrummet inteinnehöll någonting nytt. I och för sig kunske tunkurnu inte är nyu, men däremotskulle det vuru nytt om mun skulle börju tillämpu åttapunktsprogrammet i alluskolor. Det skulle kunnu ge gunsku godu effekter. Låt oss tu den systemutisku träning som jug tulur om. Detfinns de som pläderar för en timmes träning i social sumvuro i vurie kluss vadevecku. Jag tror absolut inte på den metoden. Jag tror utt träning i samvaromåste vara en integrerad del i vurje kontukt mellun lärure och elev. Liku väl itextilslöjd som i kemi eller religionskunskup skull mun läggu uppundervisningen så utt mun får träning i den sociulu sumvuron, övur förmägun iutt visa soliduritet, engugemung och hänsyn till den som är ensum ochavvikande. Men det är ju den svårigheten vi befinner oss i i skolan förnärvurunde utt man inte riktigt vet hur man skall tackla det här problemet,kunske beroende på utt det inte finns muteriul som är lämpligen avpussut.Frumför ullt finns det inte någon erfurenhet hos läruren utt fullu tillbuku på,eftersom lärurutbUdningen irite speciellt mycket betonur dessu kvuliteten Dettukun mun bura studeru genom utt mun unulyserur läroplanens innehåll förlärurutbUdningen eller genom utt se rubriksättningen för de fortbUdningskursersom anordnus under somrurnu. Den undru punkten gällde hem och skola. Jag gerutbildningsministern fullständigt rätt i utt hun gång på gång från tulurstolenbetonut värdet uv sumurbetet mellun hem och skolu. Liku envist hursociuldemokruternu vurje gång uwisut och röstut ned den motion som vi frånfolkpartiets och sida har haft om en intensifierad ökning uvsamarbetet mellan hem och skola genom t. ex. försöksverksamhet medföräldrautbildning. kanske jag kan få vänta mig ett stöd för den motionen,när den kommer upp i igen. Det är ju fråga om att geföräldrarna några reella möjligheter utt fyllu sin föräldruroll. Om vi satsurett par på och skola löser vi ju inteproblemet med dettu. Ställ den summan i relation till den totala summa vi förnärvarande lägger ned på skolans område för övrigt när det gäller UtbUdningen. För det tredje visade jug inte något som helst förukt förforskning. Det är helt klurt utt det måste görus pilotstudier. Forskningsprojektskull vuru i gång på oliku områden i det här lundet. Men det finns ju ingenanledning att vänta pä resultatet uv ett forskningsprojekt, om mun redan hardutu som skulle kunnu ligga till grund för ett beslut som löser frågan om vUkaåtgärder mun bör vidta i dettu uvseende. Det är det jug kritiserun Ätt vibehöver en intensifierad forskning om hur vi skall tackla problemen i nyuförhållanden är helt nuturligt. Vidare gjorde utbildningsministern en kullerbytta som varfantastisk vud beträffur fritidsuktiviteter kontru fritt valt arbete. Jag sadeatt jag vill öka kontakten mellan sumhället utunför skolun och skolun. Jug trorutt fritt valt urbete ger en möjlighet utt öka den kontukten. Men det är juändå så, herr utbildningsminister, att vi tack vare den undersökningskolöverstyrelsen gjort vet att av de uktiviteter som mun förnärvurunde hur inom fritt vult urbete hur initieruts eller sturtuts på grund UVkontukter, idéer och initiutiv från föreningur, orgunisutioner och undruutunför skolun. hur kommit tUl genom ett internt arbete i skolan. Vivet ocksä att större delen av fritt valt urbete för närvurunde leds av lärarnavid skolan. Ungefär var fjärde hundledare kommer möjligen utifrån och utgörs avnågon form uv ungdomsledure eller en yrkesrepresentunt eller något liknunde. I ett fempurullelligt högstudium jug tur det exemplet -med årskursernu 7, 8 och 9 kostur fritt vult urbete underen månud. Vurje elev får två timmur fritt vult urbete . Det finnsalltså fyra lärurtimmur till det hän Hur får mun den största samhällskontuktenoch tUlsynen? Får mun det, om mun unvänder de här 12 000 kronornu till utturvoderu handledare, som i de flesta fallen är lärare för att de skall ha frittvalt urbete, eller om mun unvänder de här 12 000 kronornu för utt unställueller arvodera ungdomsledare, som är anställda av andra organisationer utanförskolan, för en dänstgöring i skolan från kl. 8 till kl. t. ex? För kan vi få ganska många ungdomsledare,fritidspedagoger eller praktikanter. En friare resursanvändning av medlen förfritt vult urbete skulle ulltså kunnu medföru ett bättre sumarbete mellunorgunisutionemu, sumhället utunför skolun och skolun. Det skulle också ge skolan möjlighet till den härtUlsynen, vården och ledningen uv elevernu från morgon tUl kväll som vi förnärvurunde suknur. Tänk så mångu elever det finns som säger att de inte vågargå till skolun för utt det inte finns någon vuxen som de kun vändu sig tUl. Hurskull vi kunna begäru utt lärurna, jugude som de är uv sitt schemu och sinplunering, också skall hinnu ägnu sig åt tillsynen till hundru procent påraster? Dessutom fungerar det ju inte så på grund uv att mun numera har införtett modulsystem, där rusternu ligger på vurierunde tider. Jug vill inte dömu ut fritt vult urbete. Vi skullnaturligtvis utvecklu det. Det är i sin lindu . Men det fårubsolut inte institutionuli-serus, som mun hur gjort med så mycket unnut iskolun, så utt man inte kun kritiseru det. Mun får inte sägu utt eftersom vihur fritt valt arbete, har vi därmed löst problemet med samverkan mellan skolanoch sumhället. Det hur mun minst uv ullt gjort baru för utt det förekommer iden form det hur för närvurunde. Vidare säger utbildningsministern att frågun om tillsynenär en kommunul frägu. Det är ulldeles klurt. Det är mycket som är kommunulufrågor i skolun, men vi vet ju också utt kommunernu för närvurunde befinner sigi en sådun ekonomisk situution utt ullt det som inte är ulldeles nödvändigtförsöker mun begränsu. Skolpsykologernu, skolkuru-torernu och nuturligtvisspeciell fritidsledurpersonal eller ungdomsledar-personal, som man inte fårstatsbidrag till, försöker man låtu bli att unställu. Jug tror det är utt lägguför mycket på kommunernu. Skull stuten betulu lärarlönerna borde vi också utanutt gå utanför nuvarande ramar kunnu hu en sådan bidrugskonstmktion som gör detmöjligt utt unställa den personul det här är frågu om inom skolunsstutsbidrugsram. Sedun behöver ju utbildningsministern buru läsa våra motionertill årets riksdug för utt konstutera var vårt purti står i dennu frågu. När det sedan gäller skolans planering vill jug göru ytteriigure en Ang. åtgärder för att förhindra mobbning i skolor Ang. åtgärder för att förhindra mobbning i skolor kommentar.Fömtom det jag sude tidigure så vet jug mycket väl utt mun hur försökt uttungripu arbetsmUjön, .men ändå har man gång på gång sagt nej till statsbidragtill utformningen av fritidsmm eller undru samvarorum i skolan, utan det fårockså bU beroende av kommunens godu vida att sutsu på det. Oftu blir det enkällurvåning. Inställningen tycks vuru sådun. Det kullus ju i officiell instansför uppehållsrum, en plats där eleven uppehåller sig passivt i väntan pånågonting bättre. Här skulle mun också kunnu göru mycket genom utt ändrustutsbidragsbestämmelsernu så att det finns möjlighet till en flexiblareanvändning av lokalerna så att man får ordendiga rum där eleverna kan träffasockså i skolan. UtbUdningsministern och jag är såvitt jagförstår överens om målen. Vi är också helt överens om att vi måste angripaproblemen. Jag vUl inte alls försöka konstruera motsättningur som inteförekommer, men det jug kritiserur är den oförmåga som finns för närvurundetill en meru kreutiv och flexibel unvändning och en villighet tUl utt göra omde bestämmelser som reglerar skolorganisution och stutsbidrugsbestämmelser förutt komma tiU rätta med dessa problem ungefär så som jag har försökt skisserai mitt s. k. åttupunktsprogrum. Jug har med stort intresse och storintensitet lyssnut till för utt med hänsyn tiU huns förstainlägg - försöka utröna om han hude något nytt utt erbjudu för oss som urbetari skolun, något som skulle kunnu vuru oss tiU hjälp och som vi inte tidigurehur känt till för att effektivare än nu angripa problemet. Med bästa viHa ivärlden kan jag inte påstå att vi hur fått något sådunt uppslug. Tvärtom tyckerjag att förbiser, i båda inläggen, det som är ett avhuvudproblemen, nämligen att mobbning i sig själv är ett uttryck för mycketstark social samverkan inom den grupp som mobbar. Problemet är många gångersnarare att brytu det sociulu sumspelet i en hårt summunsvetsud gmpp. Beträffande den första punkten, som till, nämligen hur vi skull ungripa problemet i skolun, om vi skull huen timme eller om vi skall hu fleru, så kun jug ge ett omedelburt och glusklurtsvur.