prot · FV0984 · 1972-12-31 00:00:00 — Amerikanernasinsatser - som från böfian motivei-ades med kampen för demokratin - hartveklöst skadat demokratins sak i världen. Människor väriden över fråga sig hurden ena av stormakterna - den vi i stort satt vår tillit till -kan fortsätta krigshandlingar år rned tusentals oskyldiga människorsom offer Men världen är inte svart eller vit. Det finns andraparter sorn har skuld i den nuvarande upptrappningen i , tieh för densvenska regeringen borde det vara en självklarhet att reagera även nrot dessa.Sverige har gång på gång uttalat sig för en förliandlirigslösning avkonflikten. En sådan underlättas knappast av intensifierade krigshandlingar,vare sig frän eller frän och indirekt . För ett neutralt land sorn är det nödvändigt attvara konsekvent och objektiv i utrikespolitiken. Jag betvivlar alt vi uppfattas.så pä mänga håll i väriden. nickar antagligen belåtet överregeringens ensidiga ställningstaganden i den här konflikten, rrren jag troratt rnan i västvärlden, bland de stater sorn åtminstone varil våranaturliga vänner och grannar, ruskar på huvudet och undrar vart är påväg. Låt mig avslutningsvis surnnrera de viktigaste frågornatill utrikesministern: Innebär inte det faktum att har diplomatiskaförbindelser med både och att vi de facto erkänner Sydvielnam ochNordvietnam som två enskilda stater? Ang. förekomsten av nordvietnamesiska mUitära förband iSydvietnam, eller Cambodja förekomsten av nordvietnamesiska militära förbandi , eller Cambodja Hur villutrikesministern förklara att den hamnat vid sidan avNorges, och socialdemokrater i sina kommentarer tillden senaste tidens utveckling i ? På vilkagrunder har regeringen numera ändrat inställning till nordvietnamesernasagerande jämfört med uttalande ? Av vilken anledningäger inte FN-resolutionen orn staternas folkrättsliga relationertillämplighet i fallet Nord- och ? Vidhållerutrikesministern att nordvietnarnesiska reguljära trupper i och Cambodjaicke förtjänar nägon speciell komnrentar? Hur serutrikesministern på roll i den nuvarande konflikten? i (vpk); När talar om förekomsten avnordvietnamesiska trupper i och Cambodja vill jag bara påminna honom omatt det var som hitlerismens modernaefterträdare tillkännagav att utrotningskriget hade utvidgats tillCambodja. hade man drivit 10 000-tals sydvietnameser alt invaderagrannlandet . svarade för anfallsplanerna, flygbombardemangen ochtransporterna. folk tvingades svara för kanonfödan. Det är dennacyniska poUtik, , som kallas vietnamisering av kriget, dvs.herrefolket låter andra blöda för sina intressen. Till skillnad från delar jag denuppfattning som kommer till uttryck i utrikesministerns svar, där han säger;"I en del av har folket lyckats få nationell självständighet. 1den andra delen möts frigörelsesträvanden med våld. militära och politiska intervention iVietnam är enligt regeringens bedömning riktad mot det vietnamesiska folketssträvanden att uppnå självständighet." Vi sorn känner solidaritet rned detvietnamesiska folket kan inte avstå från att ul trycka vår indignation över deamerikanska angriparnas förbrytelser, över deras förstörelse av natur ochsamhällen, över deras folkmord i . Det är det, , somskiljer oss ifrån varandra. Vi solidariserar oss med de angripna, sig med angriparna. HerrBJÖRCK i (m); När vi senast hade en Vietnamdebatt här ikammaren, , väckte den debatten en del uppseende. Den väckteupprnärksanrhet därför atl del, såvitt jag kan finna, var första gången på bralänge som det över huvud taget förekom i den här kammaren att någon ifrågasatteriktigheten till av de bedömningar som regeringen har gjort när delgäller . Jag vill emellertid understryka att vi i den debattenvar eniga om att fördöma ;s krigföring i , vi var eniga om att t. ex.fördöma de terrorbombningar som där äger rum. Det är mot den bakgrunden desto märkligare att sereaktionen i vissa massmedia. Jag skall faktiskt, herr talman, ägna någraminuter åt atl till protokollet fästa hur en tidning, regeringsorganetAftonbladet, efteråt behandlade den här debatten för att på så sätt visa vilkenjournalistik sorn ibland förekommer inom regeringspressen. Tidningen hade dagen efter debatten, den 19april, en artikel med rubriken . I den här artikelnpåstås det att vi "hyllade Nixons bomber över ", att vi"deklarerade vår solidaritet med bombardemanget och förstörelsen avIndokina". Där förekom benämningar som "Nixons drängar iSverige" och det påstods att det är dags "atl döpa om högerburen tilltigerburen". Det av herr statsministern introducerade"burspråket" kom alltså med även i "referat". Vad var det då som verkligen sades idebatten, orn man följer kammarens protokoll? Jag sade exempelvis själv: "Herr talman! Låt mig inledningsvis, för att ingentvekan skall råda därvidlag, bara slå fast atl också jag beklagar de bombningarsom äger rum. Jag vill ocksä för undvikande av vafie missförstånd - jaghoppas kunna bli trodd på rnift ord även av , sorrr brukarmisstänkliggöra det mesta - konstatera att jag har beklagat och tagit avståndfrån de bombningar som äger rum i under en lång rad av år. Det finnsklart dokumenterat i de tal och artiklar sorn jag inte minst som ordförande har liållit och skrivit." Ett annat citat: "Självfallet - och jag trodde attdet var alldeles kristallklart - delar jag den kritik som här har kommit tilluttryck rrrot bombningar, mot de terrorbombningar som äger rum iVietnam." Jag skulle kunna fortsätta atl citera både urmina och anföranden. Mot den bakgrunden tycker jag att det ärskrämmande att konstatera vilken journalistik som tidningen , och det är desto mera beklagligt som ju denna tidning är organ förden svenska arbetarrörelsen och dess styrelseordförande är medlem av dennakammare och även ordförande i . Det är väl emellertid naturiigt att def lättblir en hysterisk debatt kring Vietnamfrågan därför att man från regeringenssida sannerligen inte gjorl någonting för all försöka nyansera och ge faktaomkring del som sker i . Jag lycker att det är värt att noteraatl arbetarekommun den demonstrerade tillsammans med vpk ochkfml i den här frågan. Man har ju normalt sett från socialdenrokratins sidaalltid berömt sig av alt vara det parti som hållit "gränsen klar motvänster". Detta är desto mer notabelt, herr talman, som sammaarbelarekomrrrun 1968 efter den ryska invasionen i vägrade atldemonstrera tillsammans med de borgerliga partierna. Jag tycker att detta ärtecken på en mycket, mycket klar glidning i socialdemokratins inställning tillkommunisterna. Så till själva sakfrågan. Utrikesrninislern erkänner nuatl det förekommer reguljära nordvietnamesiska förband i Sydvielnam. Det erkännandetsatt emellertid långt inne, och det är sannerligen inte alla hans Ang. förekomsten av nordvietnamesiska militära förband iSydvietnam, eller Cambodja Ang. förekomsten av nordvietnamesiska militära förband iSydvietnam, eller Cambodja partivännersom har erkänt detta. Och ändå är detta ett faktum som få av de observjtörersom har följt händelseutvecklingen i har velat förneka. Jag skall barata ett exempel. I tidningen skriver tidningensutsände sorn är stationerad i följande: "Det är ett ofrånkomligtfaktuni att offensiven har förts av reguljära nordvietnamesiska förband stöddaav FNL-trupper, i vissa delar av landet har FNL gjort mycket, för det mesta harFNL inte gjort något alls. Antalet typiska FNL-aktioner som sabotage,brosprängningar, raketanfail har varit färre än vanligt." Om man bemödar sig att läsa utländsk press jag tänker däinte på amerikansk press, vi kan ta fransk press t. ex., som har följthändelseutvecklingen i mycket kritiskt - så finner man att sammabedömningar och samma fakta förekommer därvidlag. Utrikesministern talar sedan om att det är svårt att kommamed fakta i den här frågan därför att det råder ett betydande rnått avosäkeriret när det gäller närvaron av nordvietnamesiska förband i , iLaos och i Cambodja. Herr talman, är den osäkerheten sä där förfärligt storegentligen? Jag har anfört ett citat som är ganska kategoriskt. Jag frågarmig: Har inte den från den svenska beskickningen i Hanoitillfredsställande informationer om vad som händer i den här delen av väriden?Någon gång måste väl mellan diktstroferna ändå komma hem rapporter sorn talarom vad som verkligen sker. Om inrättandet av ambassader och beskickningar löserinformationsproblemen, så är jag sannerligen beredd att tillstyrka att viinrättar ambassader på en rad håll i . Det kanske skulle leda till attherr utrikesministern blev något bättre informerad. Jag skall inte vidare uppehålla rnig vidsjälva sakfrågan, därför att jag kan instämma i de bedömningar och deuttalanden som här har gjort tidigare. Jag tycker att de väldiglklart visar att regeringen i den här frågan har varit enögd, inte har varitintresserad av att diskutera , sedd frän objektiva utgångspunkter,och att rnan i vissa fall har velat göra inrikespolitik av frågan för att kunnavinna några poäng på detta. Jag ber att avslutningsvis - rned tanke på tidningenAftonbladet och andra tidningar - bara få konstatera att jag lika väl nu somtidigare på det bestämdaste tar avstånd från upptrappningen av kriget, frän deamerikanska bombningar som äger rum över . Men detta hindrar rnig intefrän att försöka se så objektivt som möjligt pä konflikten. Om alla deltagare i den här debatten skall fåtillfälle att korrigera de - som de själva uppfattar det - felcitat ochfelbedömningar som deras tidigare uttalanden har gett anledning till, så är jagrädd för att vi skulle fresta t. o. m. herr talmannens tålamod för mycket, ochjag tänker därför inte använda den teknik .som i härtillämpade. Den egentligen enda konkreta fråga, tycker jag, som herrWijkman har ställt till mig gäller vår attityd till folkrätten. Frågor omfolkrätten bör antas vara allvarligt menade, därför att den svenska regeringenenligt en gammaltradition tar mycket allvarligt på folkrätten. Den folkrättsliga synen på attdemarkationslinjen överskrids har jag direkt behandlat i interpellationssvaret.Demarkationslinjen är uppställd Genéveavtal, och jag finner det urvafie politisk synpunkt orimligt att bedöma det nordvietnamesiska deltagandet ikrigshandlingarna i utan att på något sätt gå in på förhistorien.Hade följts - och det är den folkrättsliga grunden, detinternationella avtal som det här gäller att bedöma - skulle ju detvietnamesiska folkel ha blivit besparat de lidanden som Vietnamkrigetinneburit. Jag säger i svaret att territorium har utsatts förihållande krigshandlingar från den ena partens sida. Det står också klart isvaret att utökat sitt stöd till den sydvietnamesiskabefrielserörelsen efter dessa handlingar. Anklagelserna för frånvaron av enfolkrättslig protest mot vad sorn kallas den nordvietnamesiska invasionen kanjag inte se annat än som ett utpräglat uttryck för hyckleri från dessa herrar -skall vi kalla dem för och - i moderatpartiel. gjorde ett uttalande , säger man. Detär precis samma teknik som dessa herrar använder i den här debatten.De rycker loss ett citat av 1965 från sitt sammanhang. Hurdant var läget 1965och vad har hänt efter 1965? Jo, det är ju efter 1965 som den amerikanska interventioneni har gått längre och längre. Jag har inte med del här svaret, , ovilligtpressats till ett erkännande av att reguljära nordvietnamesiska förbandförekommer i Sydvielnam. Naturligtvis gör de del. Det sade jag redan i vår förraVietnanidebatt här i för fyra fern veckor sedan. Inte heller är jag rädd för de sällskap sorn regeringeneller mitt parti hamnar i eller inte hamnar i när det gäller ställningstagandeni denna fråga. Det vore väl ganska orimligt, orn vi skulle låta våra ställningstagandenbestämmas av ell ängsligt blickande omkring oss för att se vilka det är sornhar samma synpunkter sorn vi och vilka sorn inte delar våra synpunkter!Uppriktigt sagt tar jag det mycket lugnt att i Vietnamfrågan intestår på samma linje som den . Det har han aldrig gjort, ochdet lär han inte heller komma att göra . Jag har heller aldrig någonsin i de analyser elleroffentliga uttalanden vi gjort bortsett från och roll iden aktuella krisen i . Men vad som är viktigt när det gäller att nåfram till en lösning och att även ha ett perspektiv på den utveckling som harlett fram till det aktuella läget är ju den amerikanska politikensutomordentligt allvarliga felbedömning. Denna har dfivif den vietnamesiskabefrielserörelsen till tvånget att i växande grad föriita sig på materiellhjälp från framför allt men även från . Det ärju detta sornockså från amerikansk synpunkt borde vara allvarligt. Detta om sitt oberoendeså extremt angelägna och känsliga vietnamesiska folk har av den amerikanskapolitiken drivits in i en situation, som från långsiktig amerikansk synpunktkan bli olycklig. Vi har sagt atl den enda hållbara lösningen påkonflikten är ett som är oberoende av inblandning utifrån över huvudtaget. Självfallet gäller friheten frän utländsk intervention i dagslägetFörenta Ang. förekomsten av nordvietnamesiska militära förband iSydvietnam, eller Cambodja Ang. förekomsten av nordvietnamesiska mUitära förband iSydvietnam, eller Cambodja staterna.Jag vill här inle göra några förutsägelser o;ii vilka uttalanden iVietnamfrågan som vi kan komma att göra orn ett, två, tre, fyra eller fem åreller vad sorrr kan korrrma att hända efter en primär lösning, alltså efter detatt till slut har accepterat en lösning. Att vi i dagens läge skulleägna vår upprnärksanrhet åt dessa framtida bekymmer tycker jag -för att härupprepa vad jag sade - också är ett kvalificerat hyckleri iden tragiska situation som råder. i (): Jag delar utrikesministerns uppfattning attherr inlägg präglades av en allför stor historielöshel. Varför ärnordvietnameserna i Sydvielnam? Har de alltid varit i under den lidkriget pågått? Jag vill gå tillbaka i tiden och påminna om hur det var före1964. 1 boken av historieprofessorn , president rådgivare då böfiadeinvolvera sig i , ger en del intressant sakmaterial. Schlesingersuppgifter bygger på egna uppgifter, sorn säger att densydvietnamesiska armén förlorade 27 400 vapen av olikaslag till FNL. erövrades 15 100 vapen från FNL. Deninternationella kontrollkommission sorn undersökte dessa vapen rapporterade attendast 179 av dem var s. k. fiendetillverkade vapen. Orn rnan då antar att ungefär hälften av dessa 15 100vapen erövrades som undersökningen pågick, kommerman frarii till att den alldeles övervägande delen av de vapen som användes avFNL var amerikansktillverkade eller tillverkade påregeringssidan i . Alltså, inte ens i Pentagons egen statistik finnsdet något som helst belägg för att de vapen st)ni L"NL använde fram t. o.m, 1964 i någon nämnvärd omfattning kom ifrån , Nordsidan avhöll sigi det längsta från att inveckla sig i söder. Även om nran skulle bortse fråndet faktuni att är ett land, ett folk med samma språk och kultur, ochäven om man glömmer att den .sjuttonde breddgraden från början var avsedd altbli en tillfällig demarkationslinje inne i ett land och inte en nationsgräns,att ingen fann det märkligt att t. ex. den tidigare ledande generalen iSaigonjuntan marskalk var nordvietnames, eller , ledande politikeri , stammar föi , och även om man bortser ifrån att det ärorimUgt att sätta likhetstecken mellan inbördeskriget i ett land som ,sorn har varit ett och odelbart, och t. ex. invasion iTjeckoslovakien tvärsöver en gammal och väletablerad gräns mellan två nationer- frånsett allt detta, vad är det egentligen för märkligt i att ett litet landsom , som utsatts för intensiva, massiva bombningarmed korta uppehåll av en stor nation med en enorm teknologisk överlägsenhet,slår tillbaka på det sätl som man finner vara möjligt? Man kan ju inte slåtillbaka mol genom att bomba befolkningskoncentrationer i . Man gör vadsom är möjligt för att driva bort den anfallande. Det är väl inget tvivel om att del finns nordvietnamesiskatrupper i . Jag tror det vore dumt alt förneka någontingsådant. Men manfår konrma ihåg att tlet var frarrrför allt som , när manböfiade rulla ut bombnrattorna över norra , bröt mot folkrätten. Mangjorde det i stor skala. Man fortsätter med det . Vi kan nu fråga: Varförstartade nordvietnameserna invasionen, sorn vill kalla det, iSydvietnam? Vi kan fråga: Vilka alternativ hade man? Man får hellerinte glömma bort den allra senaste historien. Den sista upptrappningen iSydvietnam föregicks ju av ensidiga avbrytande av förhandlingarna iParis. Om ett land, vars befolkning har utsatts för sä mycket lidanden, varsfolk får betala priset för den angfipande supermaktens oansvarighet, ändå villha slut på kriget så snabbt som rntijligt förstår ätminstone jag att man vidtarde åtgärder som man bedömer som de lämpligaste. Är förhandlingsvägen slängd,återstår ju bara uppgivandet eller kampen. Ang. förekomsten av nordvietnamesiska miUtära förband iSydvietnam, eller Cambodja HerrWlJKMÄN(m): Till i vill jag bara sägaatt jag inte tycker det är precis märkligt atl inle han och jag kommer lillsamma bedömning av den här konflikten. Jag brukar inte samarbeta medrepresentanter för kommunisterna i andra frågor. Varför skullejag göra det i den här frågan? Om vi skulle ha identiskt samma uppfattning ochgöra en likadan analys skulle ett sådant förhållande vara mycketanmärkningsvärt. Till utrikesministern vill jag säga att bordeta mina frågor om de folkrättsliga perspektiven och problemen med något störreallvar. glider över dem och menar atl jag saknar historiskkunskap. Men, , jag har här myckel klart deklarerat atl jag anser -det sade jag - att engagemang är byggt på felaktigaanalyser från böfian, precis som här har gjort. Men jag anserdessutom att det finns andra inblandade parter i konflikten. Jag tog explicil upp roll i den här konflikten, eftersom ingen de senaste veckornakan ha undgått att märka att här föreligger en storrnaktskonfrontation. säger att regeringen noga har studerat dethär med Stormakternas inblandning. Ja, men inte har jag sett nägra som helstvädjanden till att begränsa sina vapenleveranser. Min fråga kvarstår:Hur ser utrikesministern på dessa vapenleveranser? Är del inte just dessa somhar möjliggjort den .senaste upptrappningen av striderna från Hanois och FNL:ssida? Jag tycker att della är en central punkt i etl läge då den svenskaregeringen år har sagt att en förhandlingslösning, en politisklösning, är del centrala för att lösa konflikten. Vidare säger utrikesministern all det är hyckleri atljämföra med , och att det är fel att jämföra rnedsocialdemokralerna i , och . Jag tycker inte allsdet är hyckleri. Del gör väl vafie sansad bedömare, om han är intresserad avatt påverka opinionsbildningen i världen, som utrikesministern tycks vara. Dåmåste nian ju också försöka analysera hur den här konflikten bedöms på andrahäll, utanför värt land. Då kan man inte komma ifrån att det förekommer andraställningstaganden, andra typer av vädjanden och fördömanden. De görs i , iKöpenhamn och i av socialdemokrater, och såvitt Ang. förekomsten av nordvietnamesiska militära förband iSydvietnam, eller Cambodja jagförstår har gjorl uttalanden gemensamt med dem i andra sammanhangoch även i Vietnarnfrägan. Jag menar allt.sä att skulden för det nuvarande, svåraläget icke ensitligt kan läggas på amerikanerna - det sade jag redan i mittförra anförande. Jag vill betona att det är märkligt att utrikesministerskjuter folkrätten åt sidan och menar att det är hyckleri att diskutera den ochatt man vänder på saker och ting om man gör det. Jag vill ställa en fråga till herrutrikesministern pä den punkt, som han snabbast gled över i svaret. ochC/ambodjaärju två helt utanförstående stater i det här sammanhanget. Vad harnordviet-nairresiska trupper i dessa länder att göra? Menar utrikesministernalt det icke föranleder någon form av kommentar från ? Jag tycker inle att det fiänar mycket fill att fortsättadebatten, om frågor, sorn är äriigt och uppriktigt menade och som jag försökergrunda på sakliga analyser, förvänds till att vara hyckleri ochindirekt ett stöd för . Det är ingel indirekt stöd för ,men det är elt försök att se något mer nyanserat och objektivt, ett försök atlfå balans i uttalandena. Jag tror nämligen att balanserade uttalanden kan ha enviss effekt på världsopinionen. HerrWERNER i (vpk) kort genmäle: ondgjorde sig över degemensamma strävanden som kom till uttryck första maj, när en radorganisationer demonstrerade rnot angreppskrig och ställde sig bakomkravet "ut ur ". Ja, vi gjorde de gemensamma manifestationerna därför attvi känner solidaritet med de indokinesiska folken och vet vad enheten innebär idag.släget. Vi vet vilken betydelse man tillmätte enhelsarbetet ochsolidaritetsarbetet under det spanska folkets kamp rnot fascismen på1930-talet. var då den arena där de fascistiska staterna utprovadevapen och stridsmetoder för är den terrängdär de amerikanska angriparna utprovar vapen och stridsmetoder för sitt fortsattaförtryck av folken. Väpnade angrepp och krigshandlingar är en grov och brutalform av förtryck av ett annat folk. Sådant förtryck kan upphöra endast genomatt angriparen tvingas dra sig tillbaka. måste upphöra med atl dödaIndokinas folk, rrråste fullständigt dra tillbaka sina styrkor, sina bombplan,sina liangarkrys.sare, sina mineringar av hamnar och sitt stöd åtmarionettregimen i . Vi ser det som en huvuduppgift för alla progressivaorganisationer och deras medlemmar att ytterligare öka aktiviteten ochsolidariteten med folken i och tvinga angriparna att lämna Indokinaoch återvända till allvarligt menade fredsföriiandlingar i på basis avPRR:s sjupunktsprogram. Vill ni i moderata samlingspartiet ställa er utanför dennaopinion, må det vara er sak, rnen det är betecknande för den verkligainställning ni har i de här frågorna. Det kan inte döljas bakom aldrig så mångabeklaganden av bombningarna av Nor-dvietnam och försök att i efferhanti - somhär korrigera vad ni har sagt eller menat. HerrBJÖRCK i (m): Utrikesministern inledde sill senasteanförande med atl säga att han inte tänkte kommentera vad jag hade sagt omAftonbladets journalistik. Det minsta han borde göra som medlem av det partisom ändå i praktiken är huvudman för denna tidning är väl alt ta avstånd frånen sådan nidjournalistik. Jag tog upp tidningen artikel justdärför att den skilde sig sä markant från övriga tidningars. Deras referat avden förra Vietnamdebatten har jag inte klagat på - de gav en i storl settkorrekt bild av vad som hände. använde sig av metodersom för tankarna några decennier tillbaka och söderut. säger att han infe är rädd för sitt sällskapnär det gäller Vietnamdemonstrationerna. Nej, jag förstår det och det är intedel jag diskuterar heller, även om man naturiigtvis kan göra den reflexionenatt ni får allt nrindre och mindre sällskap i regeringspartiet undan för undan.Det ser vi ständigt exempel pä här i . Vad jag pekade på var inte atlni hade samma åsikt som vpk i den här frågan, utan alt ni var med om en stordemonstration i tillsammans med icke bara vpk utan även kfml, Sammaarbetarkommun i ville icke vara med om etl gemensamt möte medde borgeriiga partierna som protest mot den ryska invasionen i , i säger att den här gemensammaVietnamdemon-strationen berodde på atl man ville visa sin solidaritet med deindokinesiska folken. Del är alldeles utmärkt, men då måste jag rimligtvistolka påståendet så att ni 1968 infe ville visa er solidaritet med detfieckoslovakiska folket. Utrikesminister är ju en resande man som allautrikesministrar tycks vara och skall vara. Det var inte så länge sedan hanbesökte . I elt tal han höll vid någon bankett där sade han sig känna enstark värme och vänskap strömma emot sig när han befann sig i . Tog herrWickman i denna vänliga atmosfär möjligtvis upp frågan - för ni diskuterade välVietnamfrågan - om de enorma ryska vapenleveranser som har möjliggjort förnordsidan att fortsätta kriget på det sätt som har skett? Om man nu kräver attUSA skall minska sin aktivitet i , vilket är fullkomligt självklart -del har jag sagt tidigare - vore det kanske lämpligt, om man eftersträvar enpolitisk lösning, att ställa motsvarande krav på vännerna i öster.