prot · FV09141 · 1972-12-31 00:00:00 — Byggnadsarbeten för statlig förvaltning Överläggningenvar härmed slutad. Utskottets hemställan bifölls. Propositioner gavs på bifall till 1 :o) utskottetshemställan, 2:o) reservationen av samt 3:o) motionen nr1905 av i , och förklarades den förstnämnda propositionenvara raed övervägande ja besvarad. Utskottets heraställan bifölls. Utskottets heraställan bifölls. fmansutskottets betänkande nr 41 i anledning av Kungl.Maj;ts proposition 1972:130 angående utgifter på tilläggsstat I till riksstatenför budgetåret 1 972/73 i vad avser statens allraänna fastighetsfond, justitieutskottets betänkande nr 30 angående uppskov medbehandlingen av vissa ärenden och lagutskottets betänkande nr 26 i anledning av Kungl.Maj:ts proposition 1972:136 med förslag till godkännande av konvention rörandeskydd för framställare av fonogram mot olovlig kopiering av deras fonogram. Kamraaren biföll vad utskotten i dessa betänkandenhemställt. Om åtgärder mot prisstegringar § 9 Omåtgärder mot prisstegringar Herr finansministern erhöllordet för att i ett sararaanhang besvara dels i (fp) den17 oktober framställda interpeUation, nr 146, dels (vpk) den 17oktober fraraställda interpellation, nr 148, till herr handelsrainistern, ochanförde: i har frågat raig delsora jag är vilUg att redovisa min principiella syn på inflationensskadeverkningar, dels vilka åtgärder regeringen avser vidta för att bekämpa deallt allvarUgare prisstegringarna. Vidare har frågat handelsministerndels om han är beredd att med anledning av den fortgående skrämmandeprisutvecklingen föreslå regeringen ett införande av allmäntprisstopp, dels, om så inte är fallet, vilka andra medel handelsrainisternavser vidta för att hejda de starka prisökningarna samt i övrigt medverka tillatt de aktualiseras inom regeringen. Med hänsyn till frågornas nära samband sistnämnda interpellationen överlämnats till mig för besvarande. Inledningsvis kan jag konstatera att den allmännaprisnivån stigit snabbt i hela den industrialiserade världen, bl. a. i Sverige.I steg konsumentpriserna särskilt snabbt , trots denlågkonjunktur sora då aUraänt rådde. De senaste uppgifterna om konsumentpriserna i olika ländersom publicerat avser september raånad 1972. Ökningen av konsumentprisernamellan septeraber 1971 och var ungefär lika stor i alla devästeuropeiska länderna och uppgick till mellan . För Sverigegäller den sista noteringen prisuppgången mellan oktober 1971 och oktober 1972.Under denna period registrerades en uppgång på . Statens pris- och kartellnämnd lämnar enredogörelse för prisernas förändringar i konsumentledet. I den senasteredogörelsen finns en tablå sora visar prisförändringen för den totalakonsurationen i vissa länder under de första nio raänaderna 1972. De länder somtagits raed i järaförelsen är de ur svensk utrikeshandelssynpunkt raestbetydelsefulla. Prishöjningen i visar sig därvid havarit lägre än för saratliga övriga i järaförelsen ingående europeiska ländernär det gäller den totala konsumtionen. Jag kan alltså konstatera att prisstegringarna i vårt landunder inte överstigit den genomsnittliga prisökningen i deländer som är våra viktigaste handelspartners. Jag tror inte heller att utvecklingenpå prisområdet under det framförliggande året leder till en mera oförmånlig ställningför del. Av särskild betydelse är att vi inte går snabbare fram iprisutvecklingen än den omvärld där vi har att saluföra vår produktion. Densvenska produktionen är internationellt konkurrenskraftig vilket är den bästaverifikationen på att utvecklingen på prisornrådet trots den påtagligastegringen - inte ställt värt land inför andra och svårare problem än vad somför närvarande gäller i de flesta industrialiserade länder. Det förbliremellertid ett väsentligt löntagarkrav och följaktligen ett centralt mål förden ekonoraiska politiken att därapa prisutvecklingen i all den utsträckningsora är raöjlig. Det finns inga patentlösningar för att stoppa den höjningav vårt prisläge som via vår utrikeshandel komraer sora en följd av deinternationella prisstegringarna. Likaså får vi ta priskonsekvenserna av delönehöjningar som följer av treårsavtalet på arbetsmarknaden och deinkomstförbättringar till jordbrukarna som jordbruksavtalet innebär. Man haratt välja på att ta dessa priskonsekvenser eller att via skattehöjningar skaffapengar till direkta subventioner. Den senare vägen är i sak Uka kännbar somprisstegringarna. Det kan självfallet inte heller i nuvarande konjunkturlägebli tal om att med hjälp av en efterfrågedämpande poUtik söka bringa nerprisstegringstakten. En sådan politik skulle skapa ökad arbetslöshet. Vidare ärdet ju ett internationellt fenomen att de senaste årens snabba prisstegringarhar uppstått trots att efterfrågeutveckhngen varit dämpad. Även ora prisutvecklingen, som jag tidigare erinrat ora,varit lugnare i än i raånga andra länder, utgör prisstegringen ändå ettallvarligt problera, särskilt sett ur de enskilda hushållens synpunkt.Regeringen har därför alltsedan prisstoppet haft näringslivets prissättningunder noggrannare övervakning än . Pris- och kartellnämndenhar numera stor insyn i företagens prissättningar, deras marginaler ochkostnadsutveckling, bl. a. genom de överläggningar som sker raellan närandenoch olika företag och branschorganisationer. De raarginal-höjningar sora skettär inte av den omfattningen att några direkta ingrepp varit motiverade. Dennaaktiva prisövervakning skall fortsätta med oförändrad skärpa och regeringen kommersåledes att noga följa konsumentprisernas förändringar. Skulle prispåslagentendera att ligga klart över vad sora kan bedömas som nödvändigt och inga andraåtgärder ger önskat resultat, kan naturUgtvis frågan om ett återinförande avprisstopp aktualiseras. Om åtgärder mot prisstegringar HerrMÖLLER i (fp): Jag ber att få tacka finansministern försvaret på den ställda interpellationen. Inte minst vill jag säga att det är braatt det bUr en särskild debatt om priserna denna för varenda människa här ilandet så viktiga och djupt upplevda fråga - i stället för attinterpellationen, såsom hade varit möjligt, vävts in i den allmänna ekonomiskadebatten . Att oron över priserna är så stor och växande bland folkberor såvitt jag kan se på i grunden tvä ting. Båda är nya jämfört med lägetför bara . Det ena förhållandet är att vi har fått en allt häftigareprisstegring här i landet. steg priserna med i genorasnitt 4procent . Men 1970 steg de och 1971 raed ; för1972 kan man räkna raed i varje fall och därtill torde koramaprishöjningarna på livsmedel just . Man kan nästan tala om enexplosion, en allt snabbare takt i prisökningarna. Det kan vara skäl att ange prisökningarna raer exakt. enligt statisriska centralbyråns långtidsindex och raedändringar till är de: 11 protokoll 1972. Om åtgärder mot prisstegringar 1958 2,1963 3, 1959 1,1964 3, 1960 3,1965 6, 1961 2,1966 4, 1962 5,1967 3,1972 Vi ser alltså hurstegringstakten nu kraftigt har ökat. Det andra förhällandet som verkligen oroar när vi serframtiden an är att prisstegringarna börjar bli häftigare än förr i utlandet.Två dominerande länder ur internationell och svensk synpunkt är ochVästtyskland, I båda dessa länder hade man en prishöjning på i genomsnitt 2procent , Takten var ungefär oförändrad under1960-talets första hälft. Men fr, o, ra, 1960-talets mitt har priserna i USAgått upp med , med både , IVästtyskland gick prishöjningarna först upp kring 3-procentsnivån men därefterrill . Den här internationella bilden, som inte är obekant förfinansrainistern, är givetvis allvarUg, Den betyder att vi genora vår ganskastora utrikeshandel här i riskerar att få in till oss starkareprisstegrings-impulser än vad vi varit vana vid . finns det två sätt att möta den utmaning som dennaförändring i vår omvärld innebär. Det ena sättet är att bara konstatera faktumoch för övrigt betona att prisstegringarna minsann är allvarliga i utlandetockså. Det är den vägen finansministern slagit in på i sitt svar. Det andra sättet är att i stället säga så här: Just detfaktum att prisstegringarna blivit verkligt allvarliga också på sina håll iutlandet -och därmed ökat riskerna för oss raåste innebära, att vi på allasätt måste lägga oss vinn om att dämpa de tendenser som finns inom landetgenora en verkligt prisåterhållande poUrik. Vi raåste t. o. ra. vara vilUga attöppet orapröva våra tidigare ställningstaganden när det gäller en rad konkretaåtgärder sora raan skulle kunna vidta för att få till stånd en dämpning avprisstegringarna. Det är givetvis på den senare vägen för att angripaprobleraet sora folk väntar och hoppas på att finansministern och regeringenskall vara villiga att slå in. När det gäller själva innehållet i svaret hjälpsdet därför inte att raan blir besviken. Jag nämnde den internationella prisutvecklingen.Finansministern anger i sitt svar att just de senaste åtta eller tolv månadernaär statistiken för del bra vid en jämförelse. Ja, med statistik kanman bevisa mycket, särskilt ora man väljer korta serier som just här - åttaeller . Men är det inte för övrigt just finansministern som brukarvarna för korta tidsjämförelser? Nej, låt oss se över litet , se påjust som varit så akuta! Då väljer jag, för att inte anklagasför partiskhet när det gäller urvalet, den skrift sora LO:s utredningsavdelningkom raed . Där har man på s. 8 en tabellsora omfattar 14 länder 12 i , däribland , samt Förenta staternaoch . Källor är och annan statistik. När det gäller bostadspostenräknar jag på det för del behagligaste sättet för finansministern. Man finner då att var det tre ländersom hade en starkare prisstegringstakt än . De övriga tio länderna hadeen lägre Närdet gäller var det två länder som hade en starkare prisstegringstakt änSverige - endast två. är det sararaa bild; bara två länder hade enstarkare prisstegringstakt. Man hade även hunnit ta raed tiden raaj 1971 tillraaj 1972 och bilden var densarama: hade en prisstegringstakt som baratvå av länderna överträffar. Finansministern måste väl erkänna att dennaflerårsstatistik är mycket mer rättvisande än den som omfattar en internationeUjäraförelse över . Den här bilden som LO-ekonomerna visat framär mycket raer graverande för del. Från socialdemokraterna har vi alltid fått höra att raanraåste välja meUan inflation och arbetslöshet. Vi har sagt att så enkelt är detingalunda. Tillåter raan en hög inflation så får raan i stäUet lätt bådadera.Dels blir det inflation, dels leder det höga kostnadsläge som detta innebär tiUatt man av valutaskäl inte vågar ha den expansion i alla lägen i sin ekonoraisora annars skulle ha varit befogad. Det blir stagnation parad med inflation -den så beryktade stagflationen som vi just fått uppleva . därför inflationen, därapa den i varje fall! Den gerhögre skatt men inga nya jobb. Många känner sig avlurade sinekonomi. Det gäller dels de arbetslösa, dels alla sora har fasta eller något sånär fasta mkoraster, dels alla övriga, som känner sig pressade av den orimligthårda kombinationen av hårda marginaleffekter och stora prisstegringar. Missnöjetär stort, inte bara bland Skärholmenfruarna utan det pyr ute i landet. Mankunde säga: Konsuraenter i alla landsändar, förenen eder! I interpellationens ena fråga hade jag efterlyst åtgärderfrån finansministern för att dämpa prisstegringarna. Jag fick inget besked isvaret på denna punkt. Men det finns faktiskt ett program mot inflationen, ochför att inte bli anklagad för att underlåta att ge kött på benen vill jag pekapå vad som föreslås i vad vi kan kalla ett tiopunktsprogram mot inflationen: En offentligbesparingsutredning behövs. Det är inte en stor fråga, men den är ändå avbetydelse. Där kan partierna "orapröva det etablerade". De kan koramaöverens om vilka utgifter som varit angelägna förut men som inte är Ukaangelägna . Vi har drivit denna linje i finansutskottet, mensocialdemokraterna säger nej. Och ändå är den offentliga sektorns ökning ett avhuvudskälen till prisstegringama. Ty den ökningen betyder ett höjt skattetryck,och just detta ökade skattetryck, inte minst de indirekta skatterna, höjerpriserna. Även omriksdagen har fattat det sorgliga beslutet ora en höjning av löneskatten,vore det skönt om det kunde omprövas, kanske under den allra närraaste tiden,så att denna höjning avskaffades. Genora att löneskatten nu fördubblas ökarkostnaderna för företagen och därmed stiger också priserna. En bättre ochmer aktiv konjunkturpolitik är ett annat krav, som inte minst vi i folkpartietdrivit. När socialdemokraterna sade nej till ora ett stort konjunkturpaket - större än det som genomfördes ochinnebärande bl. a. sänkt moms fick ekonomin inte den stimulans sora såväl hade behövts. Ofn åtgärder mot prisstegringar Om åtgärder mot prisstegringar Sverigeblev därför 1971 raot vanligen per är. Det betydde,som alltid när man har en onödig lågkonjunktur, färre varor än annars, och därmedsteg naturligtvis priserna. På det sättet bidrog regeringens föga aktiva kampmot lågkonjunkturen tiU att vi fick höga prisstegringar. Bättreekonomisk planering skulle betyda åtskilligt. Vi har framfört flera förslag idetta sammanhang, bl. a. om alternativa konjunkturprognoser, så att man ärförberedd till nya tag om en viss plan slår fel. Man skuUe på så sätt lättarekunna minska spänningar i ekonorain och undvika flaskhalsar, vilka annars gerprisstegringar. Jordbrukarnaskall enligt avtal få korapensations-belopp utbetalade. Omman betalade beloppen för något eller några baslivsmedel via statskassan istället för att höja priserna på dera -skulle det betyda ett raindre tryckuppåt än annars på priserna. Man slipper nämligen då det raomstillägg somannars utgår i handeln på det höjda priset. Jag kan ingalunda ge i det konkreta besked som han lämnade i sitt svar på interpeUationerna pådenna punkt, nämligen att det i sak är lika kännbart att välja skattehöjningarsom att lärana direkta subventioner till jordbruket. måste väl ändåhålla med om att man inte får samma momseffekt, om man i viss mån väljersubventionsvägen? Det uteblivna momspåslaget skulle förstås innebära attpriserna inte steg så kraftigt som annars. Indexregleradeskatteskalor, dvs. skatt på verkliga löneökningar men inte på den del av enlöneökning sora bara motsvarar inflationen, skulle betyda raycket. Löntagarnabehöver då inte begära korapensation för att inflationen knuffar upp dem i allthögre marginalskatteskikt. Lönekraven blir alltså, i kronor räknat, lägre.Därraed stiger kostnaderna mindre snabbt, vilket verkar prisdämpande. förelönerörelserna behövs en stabiliseringskonferens givetvis pä hög nivå därpartierna och de fackliga organisationerna tar ett gemensamt ansvar ochregeringen kan redovisa sin penningvärdemålsättning. Detta skulle kunnarainska inflationstrycket. Det fordrasockså ett permanent ekonomiskt-socialt råd, så att ett forum finns förkontinuerUga överläggningar om bl. a. penningvärdet och åtgärder för att skyddadet. Varjesparstimulerande åtgärd därapar köpen av konsumtionsvaror och håller därmedtillbaka efterfrågan på dessa varor, vilket bromsar prisstegringarna och ocksåkan innebära ett ökat investeringsutrymme, något som är av vikt för tillväxten.Vi har fört fram en rad förslag för att stimulera sparandet,t. ex. om värdesäkra obligationer. Förtroendefrågan är givetvis central. En ny regering -men den frågan skall ju inte avgöras bestående av partier sora prioriterar penningvärdet mer än socialdemokratin gör, skulle i sig genast ge verkan. Spekulationen i inflation, en spekulation sora verkar prishöjande, skulle minska. Vad som i varje fall kunde åstadkommas i dagvore ju att finansministern gav något besked eller åtminstone ett par delbeskedpå hand sora antydde vissa öppningar. Det skulle redan nu börja hejda priskarusellen.TUl alla dessa förslag - de nio punkterna och förtroendefaktorn sora intefinns när det gäller regeringen - har socialdemokraterna hittUls sagt nej. Dethjälps inte då att ni har ett raycket stort ansvar för den höga prisnivån. Nihar sagt nej , men jag skulle vUja vädja ; Försök att omprövadenna attityd, i varje fall på en del punkter! Vi riskerar ett fyrverkeri på prissidan med alla debrännskador det för med sig för raänniskorna. Därför behövs det nya grepp. Om åtgirder mot prisstegringar HerrLORENTZON (vpk); Talaren före raig närande en rad siffror.Jag skall i stort sett förbigå alla siffror ocU så här inledningsvis barakonstatera att priserna rusar i höjden. Uttryck som vi därvid ofta raöter är att priserna stigit mer änman väntat, att inflationen går fortare än raan trott. Framför allt är detpriserna på matvaror som går i höjden, priserna på varor som ingen kan undvara. 1 arbetslivet ökar hetsen på de anställda. Derasprestationer ökar, raen deras reallöner hotas av de ständiga prisstegringarna.Deras kosthåll måste försämras på grund av den allt dyrare maten. Bostäder fåri ökande utsträckning stå toraraa på grund av hyresuppskörtning, raonopolpriseroch högräntepoUrik. De som äger kapitalet jagar konsumenterna med en trumeld avförljugen och behovsskapande reklam, som verkliga behov blir eftersatta.Priserna går upp och varukvaliteterna försämras. Min interpellation är daterad . Deninnehöll hänvisning till en höjning av priserna i dagligvaruhandeln raed 7procent januari30 september. återgav tidningenArbetet ett uttalande av handelsministern i form av en rubrik "Matprisernafår inte höjas mer ". Priserna fortsätter dock alltjämt att stiga. Men finansrainister Sträng ägnar sig i sitt svar på mininterpellation, för vilket jag tackar, inte åt innebörden av detta förhållandeför hundratusentals familjer i små ekonomiska omständigheter. VisserUgen finnsden sedvanliga forrauleringen raed även i detta svar, näraUgen attprisutvecklingen varit lugnare i än i många andra länder men attprisstegringarna ändå är ett allvarUgt problera. Detta kan ju vara en"tröst för ett tigerhjärta" men knappast någon tröst för de avfortgående prisstegringar hårt pressade löntagarfarailjerna. Finansrainistern säger i sitt svar att den aktiva prisövervakningenskall fortsätta med oförändrad skärpa och att regeringen "skall noga följakonsumentprisernas förändringar". Skulle prispåslagen tendera att liggaklart över vad som kan bedömas nödvändigt, då men först då kanåterinförandet av prisstopp aktualiseras. Vi är alltså inte där . Hurmycket, frågar sig husmödrarna, raåste priserna stiga för att "deskall ligga över vad som är nödvändigt"? 1 det citerade uttalandet för tidningen att vissa tecken fanns på spekulationshöjningar för att dra nyttaav ett väntat prisstopp. Men, fortsatte handelsministern, ingenting hindrarregeringen att genomföra ett retroaktivt prisstopp. Av dessa rätt karska uttalanden finns inget ifinansministerns svar . meddelas väntade kraftiga prisstegringar pålivsmedel . Fr. o. ra. har hyrorna ökat - och nya sådanameddelanden Om åtgärder mot prisstegringar dimper nedi brevlådorna hos hyresgästerna. Regeringens filosofi är att det raåste föUapriskonsekvenser av löneförhöjningar. Tanken på att löneförbättringar skullekunna inkräkta på profiterna är regeringen fullkoraligt främmande för. Finansministern raenar att valet står raellanpriskonsekvenser således av löneförbättringar - eller att via skatteökningarskaffa pengar till direkta subventioner. Men detta vore lika kännbart soraprisstegringar, raenar Uerr Sträng. Men att nuvarande raoras på maten och andradagligvaror innebär ett skärpt skatteuttag för varje inträffad prisökningförbigår finansministern fullständigt i sitt svar . Hänvisningar till att "vissa tecken" påspekulationshöjningar i förväntan på ett prisstopp tyder på att sådana teckenhar förekommit sora inte ens enligt finansrainistern och regeringens egetresoneraang skulle vara "nödvändiga". Men inte ens detta föranlederregeringen att dra några slutsatser. registrerarinträffade prisstegringar, statistiskt sakkunniga noterar hur många tiondelar,hur raånga procent konsuraentmdexet förändras. Men allmänheten, de många isamhället raed låga löner, får betala. Mervärdeskatten sörjer för attstatskassan får sin allt större del av priskarusellen. Det är verkligen tid att återinföraett allmänt prisstopp. Och detta raåste beledsagas av en skärpt priskontroll avett annat än bara registrerande slag. I en raotion till årets vårriksdag frånvänsterpartiet kommunisterna pekades på en annan sida, som jag anser motiveratatt i detta sararaanhang erinra om, nämligen att utöver dessa synUgaprishöjningar förekomraer en dold prishöjning genom försämring av kvaUteten påmånga varor, genom användandet av sämre och bilUgare råvaror ochframställningsprocesser, vilka inte motsvaras av prissänkningar. Detta gällerinte minst skor och kläder i prisklasser som är överkomliga förarbetarfamiljer. Reklamkarapanjer för att inpränta i folk en "köp- ochslängmentalitet" hör till ordningen för dagen. En manipulativ modereklammöjliggör denna utveckling. Åtgärder raot prisstegringarna är nödvändiga. Delönearbetandes levnadsstandard raåste försvaras. Det är oriraligt att,saratidigt som stress och hets i tillvaron inte minst på arbetsplatserna ökar, de lönearbetande skall tvingas till näringsmässigt sämre kost och ökadepsykiska påfrestningar för att pengarna skall räcka till. När den allmännaprisregleringslagen sattes i kraft var det en följd av en krafrigfolkopinion mot prisstegringarna. Jag vet att det rådde en mycket utbredd raening att detprisstopp sora då trädde i kraft hade ett visst samband med de allmänna valen iseptember sararaa år. har vi sora bekant allmänna val . Men, herrfinansminister, vore det inte från allas synpunkter lämpligt att på ettbetydligt tidigare stadium dra den slutsats som drogs kort före valet?Det skulle välkomnas, var så säker på det. Jag ber att finansministern sägersin mening härom. Ett positivt svar på den frågan skulle ge raig anledning attän en gång uttala ett tack för svaret på rain interpellation. Slutligen, herr talraan, några ord ora den uppfattning somfinansministern fraraför i sitt interpellationssvar, att prisstegringarsaratidigt med dämpad efterfrågan skulle förklaras med att detta är ett internatio- Då den stora depressionen bröt in över år 1929förklarades denna orafattande ekonomiska kris av storkapitalet och dessapologeter vara ett resultat av högre makter. Man hade, sades det, upptäcktstora mörka fläckar på solen sora orsakade den fruktansvärda ekonomiska krisen.Det var ett fenomen, menades det, styrt av s. k. himraelska makter över vilkainga mänskUga krafter rådde. tror jag inte att finansministern är av samraauppfattning som man den gången var i . Men prisstegringarna är ingaoförklarUga företeelser; de förekomraer tillsaramans med lågkonjunkturer i allaimperialistiska stater. De är inte orsakade av oförklarliga fenomen av vare sigvärldsUg eller himmelsk natur. Det är inte några "osynliga händer" som styrprisutvecklingen, som borgerhga nationalekonomer tror - det är högst påtagbaranävar. Det är händer som tillhör de monopolkapitalister och multinationellaföretag som gör sig till prisledare och själva bestämmer priserna samt slår utkonkurrenter. I icke oväsentlig mån är det också finansministerns händer medvilka han undertecknar propositioner ora ökad raervärdeskatt. Att sarama ekonomiska lagbundenheter styr allamonopolkapitalistiska ekonomier och att därför prisökningar förekorameröverallt i den kapitalistiska världen gör dem inte mera svårförklarliga.Hänvisningar till internationella fenomen sora skulle bära skulden hållerenligt rain uppfattning inte. Ang. centrumbygg naderna vid universitetsområdet iFrescati Överläggningen var härraed slutad. §10 Ang. centrumbyggnaderna vid universitetsområdet i Herr statsrådet erhöll ordet för att besvara fmMogårds (ra) framställda interpellation, nr 183, och anförde: har frågat mig om jag är bereddatt inför kammaren ge en redovisning av i vilken takt jag finner det lämpligtatt det fortsatta planeringsarbetet beträffande centrumbyggnaderna viduniversitetsområdet i bedrives. Maj:ts beslut med uppdrag tUlbyggnadsstyrelsen att upprätta byggnadsprogram för centrumanläggningen innebarbl.