prot · FV09130 · 1972-12-31 00:00:00 — Mendet måste väl ändå vara rimligt att får tillfäUe att diskutera ochbedöma hur , ett företag i hela samhäUets tjänst, fullgör sina avstaten ålagda uppgifter. Det var därför jag formulerade min interpeUation såatt utbildningsministern anständigtvis inte skulle kunna plocka framstencilsvaret . Jag anser också att det direkta ansvaret för SverigesRadios verksamhet bör redovisas inför . Som utvecklingen blivit kanman nu ifrågasätta, om inte styrelse bör vara ansvarig införriksdagen och också väljas av . Den borde då århgen redogöra för sinverksamhet inför genom, en berättelse, så att en helhetsbedömningblir möjlig. Även radionämnden borde inför svara för sin granskningav hur fullgör sina skyldigheter. I så fall bör naturligtvisradionämnden också väljas av och lämna en årligredovisning. Jag beklagar att jag ansett mig tvingad tarätt mycket tid i anspråk för denna redovisning av vad ett studium av ett antalav radionämndens protokoU ger. Men radions och televisionens verksamhet harstor inverkan på åsiktsbUdningen hos lyssnare och tittare. Om denna verksamheti stor utsträckning tUlåtes få en konsekvent ensidig inriktning med program somenligt gängse normer i stor utsträckning är stötande, vulgära, tarvliga,partiska, sakligt felaktiga och pohtiskt enögda, kommer den folkuppfostran somradion och televisionen ger att få förödande resultat . Det är därför bra att utbildningsministem förklarat siganse det vara ytterst väsentligt att noga iakttar sinaförphktelser enhgt radiolagen och avtalet med staten, men det hade varit ännubättre, om utbildningsministern funnit tiden inne att aktualisera frågan omtillämpning av 19 § i avtalet. Ang. avtalet mellan staten och Ang. avtalet mellan staten och HerrWIKSTRÖM (fp): Jag hade inte alls tänkt delta i den härdebatten. Jag är på sammanträde här i huset med pressutredningen men fannfrågeställningen så pass intressant att jag gick ner för att lyssna. Jag vUlgärna göra några kommentarer både till interpellationen och till nu senast. Jag gör det mot bakgrund av erfarenhet som ledamot avradionämnden. Får jag börja med att notera att utbildningsministern gerett mycket klart besked i sitt interpellationssvar på frågan om förhållandetmeUan radionämnden och . Det är intressant därför att i SverigesRadios årsberättelse, som har publicerats, har också radiochefen ettuttalande om detta. Jag måste säga att när jag läste det blev jagförvånad. Jag ber att få citera vad radiochefen där skriver, efter att tidigareha redovisat ett antal ärenden som radionämnden behandlat; "Generellt kani anslutning till radionämnden sägas att denna fortlöpande rillför Radioväsentligt material för den interna programpolitiska diskussionen. Det ärSveriges Radios egen uppgift att bedöma ställningstaganden av radionämnden.Företaget har emellertid anledning att fästa stor vikt vid de uttalanden somavges av nämnden. Det måste föreligga alldeles speciella skäl om Radioskall ta avstånd från något uttalande av nämnden." Det som är uppseendeväckande är för det första attradiochefen utgår från att det är uppgift att bedömaställningstaganden av radionämnden - utan att omnämna att den andraavtalsslutande parten, nämUgen staten, har precis samma intresse av detta. Fördet andra är det uppseendeväckande att radiochefen antyder att man visserligenskall fästa stor vikt vid radionämndens uttalanden, men säger att detskall föreUgga aUdeles speciella skäl om skaU ta avstånd frånett uttalande av nämnden. Jag delar helt utbildningsministerns uppfattning attförutsättningen för det nu gällande avtalet är att respekterarradionämndens uttalande. Skulle göra en annan bedömning änradionämnden bör man offentligt markera detta, förslagsvis genom en skrivelsetUl Kungl. Maj:t eller genom ett uttalande frän radiochefen ellerradiostyrelsen. Annars bhr radionämndens ställning helt ohållbar. har fått tUl uppgift att granska frågan, om programsättningen och deenskilda programmen i är förenliga med avtalet, måste det varaorimligt att den ena parten hävdar att det ankommer enbart på den att, om denså behagar, följa radionämndens uttalanden. Man kan alltså konstatera att radiochefen härvidlag har enannan, mer vag, tolkning av radionämndens ställning än utbildningsministern.För mig är det uppenbart att utbUdningsministern ger uttryck för det somriksdagen avsåg när den antog den nu gällande radiolagen och därmed det systempå vilket radiomonopolet bygger. Sedan vill jag gärna korrigera på ett parpunkter, som inte är alldeles oväsentliga. Den första punkten gäller frågan, omradionämnden har fäUt några program som skulle strida mot kravet på god förströelse och underhållning. sade att så inte har Jo,det har det faktiskt. Jag har vid åtminstone ett tillfäUe varit med om att pådenna grund fälla ett program där det fanns en visa, som innehöll tarvligautfall mot ett antal pohtiker - det må nu vara, vi är vana att tåla det - mendessutom bestod av en rad runda ord och vulgariteter på en sådan nivå att radionämndensträngt taget stod inför två möjhgheter: antingen måste vi fäUa programmeteller också var vi skyldiga att skriva tUl Kungl. Maj;t och föreslå att ordet"god" utgår ur avtalstextens krav på god underhållning ochförströelse! Mitt intryck är att vi vid ettflertal tillfäUen har varit mycket nära att använda just denna paragraf, somnaturligtvis är svårtolkad. Jag tror alltså inte det är en korrekt bUd när manantyder att radionämnden skuUe vara främmande för att fäUa på den här grundvalen,men det är givetvis svårt att ta till den motiveringen annat än i de mestextrema fallen. Jag har reserverat mig mot majoritetsbesluti nämnden, därför att jag tror att statsmakternas avsikt var att adjektivet"god" faktiskt skulle ha en viss innebörd för programsättningen! Den andra punkten gäller frågan om den totala översynenöver programverksamheten. Det har vid åtminstone tre tillfällen, som jag på rakarm erinrar mig, skett ganska omfattande granskningar av programserier iSveriges Radio, delvis på initiativ av radiostyrelsen, delvis på initiativ avradionämnden. Om jag erinrar mig det korrekt gäUde granskningen första gångenVietnambevakningen i oUka nyhetsprogram och den liksom deandra två utfördes av professor i . Inom parentes kan jagnämna att den metodik som professor använt sig av har fått mycketgoda lovord bland massmedieforskare. Vid det andra tUlfället gällde granskningen speglingen aven valrörelse, och den tredje gången var det informationen om och belysningenav i . - är alltså ingalundafrämmande för den här typen av översiktliga granskningar. Den tredje punkten där jag vill göra en kommentar tUl herrTuressons anförande gäller frågan, om reklam får förekomma i Radio.Det finns faktiskt inget förbud mot reklam i ! Däremot finns detförbud mot att mot kommersiellt vederlag använda sig av reklam. Det är enganska stor skillnad. Varje gång man i TV nämner en framstående politiker görman naturligtvis i viss mening reklam för vederbörande. Om man har ett programsom speglar Volvos produktion, är det naturligtvis i viss mening reklam förVolvo. Ett totalförbud mot reklam utan ersättning skulle snöpaprogramsättningen på ett sätt som gjorde att de flesta nyhetsprogram ochreportage skulle vara helt omöjliga att sända. sitter aUtså inte bara slappt och konstaterardetta, utan statsmakterna har faktiskt reflekterat ganska mycket över skillnadenmellan inslag som kan uppfattas som reklam och inslag som skulle sändas motvederlag. Det kan finnas marginalfaU, vilket radionämnden har varit inne på, t.ex. vid program som sänts i samverkan med en folkpark eller någon annanarrangör och där en kommersiell institution har svarat för en viss del avprogramkostnaderna. Får jagtill sist, fm talman, göra några ytterligare reflexioner om Ang. avtalet mellan staten och Ang. avtalet mellan staten och Vi hder alldeles påtagUgt av att de utslag som radionämnden gör får såbristfäUig publicitet. Många tidningar nöjer sig med att återge inte ens heladen kommuniké nämnden utfärdar utan ofta bara några utbrutna meningar. Andratidningar refererar över huvud taget inte vad radionämnden sagt. Jag harfunderat över om det kan bli nödvändigt att radionämnden i några tidningarbörjar annonsera utslagen i deras helhet. Det är trist när kritik riktas motradionämnden på punkter där radionämnden har fört resonemang om programmenskvahtet som aldrig refererats. Och så får allmänheten en bUd av att radionämndenär en föga reflekterande institution som egentligen mycket slappt granskarprogrammen. I själva verket ägnar vi mycket åt vår granskningsverksamhet så lång att knappast något statligt uppdrag i detta land är förenat med en såomfattande tidsåtgång som detta. Tag bara det faktum att vi tvingas se många avdessa program både en och två gånger och därefter diskutera dem vid flera påvarandra följande sammanträden. Vi har också bristande arbetsresurser. Vi har fått enheltidsanstäUd sekreterare, och det har betytt en väsentlig avlastning. Men vihinner naturligtvis inte med den ex officio-granskning, som vi i och för sigborde göra. Med det omfattande programutbud som har på fem TV-och radiokanaler är det en omänsklig uppgift att åta sig att som någonrecensent föreslog granska t. ex. alla barnprogram som sänds i radio och TVunder . I så fall måste man få en hel universitetsinstitution tiUsitt förfogande! Ytterligare en synpunkt. Jag har i något sammanhangpåtalat bristen på pressetisk diskussion i . Jag vUl här dra enparalleU meUan tidningarna och . De flesta tidningar för enfortgående debatt på både ledarsidor och kultursidor om pressens bevakning avolika inslag, om det sätt på vUket pressen fullgör sina uppgifter. ex. på den pågående diskussionen om hur Pressens opinionsnämnds utslag skalltolkas. Om man studerar programsättning skall man finna att detfinns utomordentligt få program där man granskar sin egen verksamhet. Det tycksvara en långt driven kollegialitet som gör att man utgår från att det inte ärlämpligt att granska varandras program. Jag tror att det skulle vara mycketvärdefullt om började regelbundet och kritiskt skärskåda sina egnaprogram och därvid inte drog sig för att erkänna de misstag man gör. Får viinte den här typen av allmänetisk granskning av Radiosprogramsättning, missar vi möjligheterna att få en korrigering genom denallmänna opinionsbUdningen. Man kan också notera att tidningarna ägnar orimligt mångaspalter åt att i förväg presentera program och mycket, mycketsmå utrymmen åt att i efterhand granska dem. Det är naturligtvis intetUlfredsstäUande att våra vanligaste kvällstidningar ägnar ett par sidor åtkändisreportage i anslutning till kvällens TV-program men i bästa fall har enkort snutt där ett eller ett par inslag i föregående dags program recenseras.Hur skall man på det sättet kunna räkna med att människor reflekterar överkvaliteten i programsättningen? Därmed är jag inne på och jag vill, fru talman, slutamed det frågan om i vilket fomm vi skall föra den här diskussionen omSveriges Med risk för att vara tjatig vill jag upprepa vad jag sagtmånga gånger från den här talarstolen, nämligen att det i längden icke ärrimligt att vi i vårt land icke har något forum för en ansvarig och sakligprogramdebatt mellan företrädare för allmänheten och . Iriksdagen kan vi möjligen föra en debatt som denna, som gäller principerna, menvi kan egentligen inte gå in i detalj på enstaka program. Jag tycker själv attdet är en riktig princip att inte gör det. styrelse, fru talman, arbetar som enaktiebolagsstyrelse, helt utan insyn från aUmänheten. ProtokoUen är ickeoffentliga. Det är först under de senaste två tre åren som har diskuterat programgivningsfrågor, och det har skett på mitiativfrån enskilda ledamöter. får bara granska program i efterhand. Vi har från - och jag har alldeles särskUtdrivit den frågan - krävt att man skuUe ta fram det förslag om ett programrådsom radioutredningen en gång kom med ett forum för en ansvarig programdialogmellan och aUmänheten. Jag tror att det kravet står sig och harväxt sig aUt starkare. Vi alla som har poUtiska förtroendeuppdrag har nog gjortden erfarenheten när vi talar vid politiska möten ute i landet, att människorstiger upp och, högst berättigat, frågar hur det kan komma sig att en viss typav program förekommer och viU veta vad statsrådet, eUer riksdagsmannen, har förkommentarer att göra till detta. Då tvingas vi svara, i och för sig korrekt,att vi inte kan påverka det här, att vi inte kan uttala oss om det. Det ärklart att man undrar från allmänhetens sida om det inte skulle gå att hittanågot forum där man i varje faU kan få framföra sina åsikter och få ett svarfrån . Vanmakten inför beror bl. a. på att man intedär anser sig vara skyldig att gå i svaromål i den offentliga debatten. Jagtror inte att man kan fortsätta att leva isolerad i elfenbenstornet pä ,utan man får faktiskt ge sig ut i programdebatten. Annars kommer krav, som jagtycket är mycket olustiga, på direkt samhäUsinflytande över attväxa sig starkare. Vill man undvika det, borde man känna sitt ansvar i SverigesRadio och medverka till att en programdialog kommer till stånd. Ang. avtalet mellan staten och HerrTURESSON (m) kort genmäle: anknöt direkt tUl mitt anförande,och därför vill jag göra några kommentarer. Han säger att paragrafen om attradion skall producera program som innebär god förströelse och underhållninghar föranlett ingripande av radionämnden i åtminstone ett fall. Det vill jagnaturligtvis inte bestrida. Jag sade i mitt anförande att jag gått igenom detre senaste årens protokoU och därvid inte funnit något sådant fall. Det ärmöjligt att det fall som åberopar ligger före , ellerockså har jag förbisett det - det är naturligtvis mänskligt att göra det. Det är klart att man skuUe behöva en total översyn avvissa program som återkommer, låt vara att de inte är programmerade som enserie, och beträffande vilka anmärkningar från allmänheten förekommer pålöpande band. Där behandlas dessa anmärkningar av radionämnden separat var för Ang. avtalet mellan staten och sig, ochdet är det jag menar är otillfredsstäUande, eftersom man inte pä det sättet fåren helhetsbild av den tendens som utveckhngen innebär i fråga om sådanaprogram. Det är klart, , att jag har full förståelseför att man inte kan utesluta inslag som kan innebära reklam. De exempel herrWikström nämnde är naturligtvis väldigt svåra att göra någonting åt, och de ärkanske ganska oskyldiga. Men de faU jag anmärkte på gäUde ohöljd reklam för tvåböcker och en tidskrift, alla tre med tvivelaktig anknytning. Jag vill inte i mitt anförande kasta någon skugga påradionämnden. Jag förstår att den har ett känsligt och besvärligt jobb. Sedanherr nu har talat om att till radionämndens plågsamma arbete också höratt se TV-program inte bara en gång utan ibland också två gånger, vill jaguttala mitt varma deltagande med den stackars radionämnden. Men jag tror att det är riktigt som säger,att om radionämnden skall kunna fuUfölja sitt uppdrag på ett mera korrekt sätti förhållande tUl allmänhetens krav så måste man ge radionämnden ökaderesurser. Jag är helt övertygad om att det behövs. HerrBRUNDIN (m): En fri opinions- och åsiktsbildning ärväsentlig för vår demokratis livskraft och förmåga att överleva. Det är väl enbedömning som vi alla är överens om. Vi är säkert också överens om attåsiktsbildningen bör få baseras på en riklig tillgång till information isamhällsfrågor, likaså att den informationen måste vara av god kvahtet. På vilket sätt får då människor i vårt land information omsamhäUsfrå-gor? Det är naturiigtvis på många olika sätt. Jag nämner några. Depolitiska partierna bedriver en betydande informationsverksamhet liksomdagspressen och radio-TV. Men det är en skUlnad meUan dessa tre olika former.När herr statsrådet är ute och talar politik inför människor,vet alla om vilka grundläggande politiska värderingar som herr statsrådet stårför. Det är på precis samma sätt när jag eller någon annan företrädare för mittparti är ute och talar pohtik då vet var och en vUka grundläggandevärderingar som vi bygger på i vår framstäUning, Det är i stort sett samma saknär det gäller dagspressen. Man vet vilken politisk åsiktsriktning en tidningföreträder, och man kan därför relatera tidningens värderingar till denpolitiska uppfattningen. Däremot gäller inte detta förhållande för . Det är i StäUet så att framställningen av många människor uppfattassom vore det objektiva sanningar som framfördes. Man har ingen möjlighet attkänna till vilka politiska värderingar som möjligen kan ligga bakom t. ex.nyhetsurvalet och kommenterande program eller t. o. m. värderingar som kommerin i underhållningsprogram. har givit en hel del exempel påföreteelser som varit anmärkningsvärda. Frågan är: Hur skall man komma tUlrätta med det här, så att antingen i första hand Radio-TV:sprogramverksamhet kännetecknas av den saklighet och opartiskhet varom det talasi avtalet meUan och staten? Jag är,herr statsråd, inte ute efter att kräva något slags millimeterrätt- visamellan de ohka politiska partierna, utan mera är jag kanske intresserad av attfå en motsvarighet i programutbudet till de allmänt gällande värderingarnabland människor i vårt samhälle. Dessutom innebär min uppfattning på den härpunkten att jag är rädd för att direkt odemokratiska värderingar får göra sigbreda i ett antal program, och det är direkt stridande mot vad det står iavtalet, som jag nämnde, för där står att man skall hävda de grundläggandedemokratiska värdena. Vad skulle man då kunna göra? Jä, talade härom radionämnden, som självfallet har en ganska besvärlig uppgift. Viktigt vorenaturligtvis att radionämnden satte sig ner och funderade igenom detta: Vad ärdet egentligen för krav som den svenska aUmänheten -radiolyssnare ochTV-tittare vill ställa på radionämnden och vad är det som krävs i form avresurser för att vi skall kunna svara upp mot de kraven? Jag tror att man dåskulle komma fram till att aUmänheten säkerligen önskar att radionämnden på etthelt annat sätt än nu skulle göra en fortlöpande granskning av programutbudetoch inte bara i huvudsak syssla med att behandla inkomna anmälningar. Kanske skuUe man också se över radionämndens sammansättning,så att man säkerställer att den representerar de olika värderingar som poUtiskapartier och folkrörelser står för i vårt land. En annan möjlighet vore att man stärkte radiostyrelsen ochsåg till att den blev representativ i samma avseende som jag nämnde ochatt den tog vara på de möjligheter som rimligen en styrelse för ett företag haratt engagera sig i den verksamhet som bedrivs inom företaget. Vad det gäller nyhetsurvalet, så skulle man ju kunna tänkasig att man helt enkelt överlät den direkta nyhetsförmedUngen exempelvis tillTidningarnas telegrambyrå och bröt ut den från Radio-TV. Man kan ocksåtänka sig att man skulle tillskapa ett fristående radio- och TV-bolag,exempelvis ägt och styrt av pressen och folkrörelserna. Det skuUe möjligenkunna ge en bättre balans i det totala programutbudet. Och tror man nu inte att någon av de här åtgärderna skullekunna hjälpa tUl att avveckla de mest väsentliga problem som vi berör i det härsammanhanget, då skulle man kanske kunna överväga att göra som man har gjort iåtminstone några andra länder, att aUa de producenter som framträder medsamhäUsorienterande program, liksom de som ger kommentarer tillnyhetsförmedlingen, blir anmälda inför lyssnare och tittare med angivande avden politiska hemvist vederbörande har. Då vet man när man hör på radio och serpå TV, precis på samma sätt som när man läser en dagstidning, att devärderingar som framförs är baserade på en viss bestämd politiskuppfattning. TiU sist vill jag fråga om statsrådet finner någon av härangivna metoder värd att aUvarligt prövas, eUer om statsrådet har någon annanmodell att föreslå för att komma till rätta med det som det stora flertaletmänniskor i vårt land upplever som oriktigt. Ang. avtalet mellan staten och Jag kan göra detta inlägg relativt kort,eftersom har anfört synpunkter som jag i stort instämmer i.Möjligen vill jag göra en reservation för att jag inte är lika beredd som herrWikström Ang. avtalet mellan staten och att taställning för programrådet. Men de principieUa synpunkter på Radiosoch radionämndens verksamhet samt på reklaminslagen som anfördekan jag helt ansluta mig tUl. Beträffande inlägg i övrigt vill jag sägaföljande. Om vi mot förmodan skuUe få en utveckling där inteanser sig behöva ta hänsyn till radionämndens utslag, så sviktar enligt minmening underlaget för avtalet mellan och staten. 1 det avtalethar radionämnden en central och oersättlig funktion, och det system vi där harskapat fömtsätter att nämnden fyller denna viktiga funktion. Ochförutsättningen härför är självfallet att hänsyn tas till vad nämnden har attsäga i de olika konkreta frågorna. Det är mot den bakgrunden som staten haransett sig kunna avstå från någon egen kontrollerande verksamhet underavtalsperioden. Det har ju skapats ett särskUt organ med uppgift att fyUa denfunktionen. I sitt senaste inlägg återkom till frågan omavtalets 19 §, aUtså tiU möjligheten att under löpande avtalsperiod aktualiseraavtalet med hänsyn till inträffade händelser i sändningsverksamheten. tog i det sammanhanget upp programmet Från sociahsm tUl jämlikhet, mentrots att det har irriterat "den s. k. rörelsen", som , ger inte heller det enligt min mening någon anledning att aktuahsera 19§. Den paragrafen är avsedd att användas av radionämnden eUer av statsmakterna,när man har utomordentligt starka skäl som underlag för en aktualisering. Närdet har gjorts upprepade grova övertramp och man finner att radionämndensverksamhet och utslag inte längre fyller den funktion man tänkt sig då bördenna paragraf användas. Men det skaU ske endast under mycket extremaförhållanden. Jag konstaterar att radionämnden och jag uppenbarligen är enigapå den punkten, eftersom ingen av oss ännu har ansett att den paragrafen böraktualiseras. Nästa tillfälle att i vidare mening diskutera avtalet blirnär frågan om en eventuell förlängning av avtalet kommer upp 1977. Dä får vivärdera hur den hittillsvarande principen har fungerat och se huruvida detfinns anledning till ändringar och i sä fall av vilken karaktär de ändringarnaskall vara. Men jag blev något förvånad då mot slutet avsitt inlägg uttalade att borde vara ansvarig inför riksdagen.Det är en revolutionerande förändring som tänker sig. Det innebäri klartext att vi skuUe uppge fristående och oberoendeställning och ställa radio- och TV-verksamheten under politisk kontroll. Jagmåste nog i klarhetens intresse ställa frågan tUl , om detverkUgen var en sådan linje han förordade. Jag är väl medveten om och kan förstå att man villdiskutera verksamhet. tog upp ett antal frågor omhur man med nuvarande system skulle kunna åstadkomma förbättringar. Kan vidiskutera styrelsens ställning? Kan vi diskutera en förändring i radionämndensarbetsformer? Det kanske behövs ökade resurser ? Kan man diskuteraöverflyttande av nyhetssändningarna till TT? AUt sådant menar jag mycket välkan diskuteras, lämpUgen kanske då i samband med en förnyelse av avtalet. Men det är en principieU skUlnad avmycket stor betydelse mellan de praktiska frågor som tog upp ochsom jag menar att man kan diskutera vid lämpligt tUlfälle, och de frågor somherr aktualiserade. Därför, fru talman, har jag - kanske mot praxis -velat ställa en motfråga tiU på den här punkten. Jag vill tUl säga attradionämnden inte kan sätta sig ned och fundera över vilka krav allmänhetenställer på radionämnden eller över dess sammansättning, eftersom det Ugger heltutanför våra befogenheter, Men vi gör naturligtvis som enskUda ledamöter vårareflexioner om detta. Om jag skall tillägga en rent personlig uppfattning villjag säga, att det värsta eller det sämsta i inte är de övertrampsom sker och som uppmärksammas i pressen och ibland här i . De är ioch för sig illavarslande nog.