prot · FV09128 · 1972-12-31 00:00:00 — § 1 Justerades protokollen för den 22 innevarandemånad. Om åtgärder för att lättare skilja femkronorsmyntet frånenkronan § 2 Om åtgärder för att lättare skilja femkronorsmyntetfrån enkronan Herr finansministern erhöllordet för att besvara () i kammarens protokoll för den 22november intagna fråga, nr 331, och anförde: har frågat mig vilka åtgärderjag ämnar vidta för att eliminera de olägenheter som svårigheten att skilja detnya femkronorsmyntet från enkronor medför. Myntreformen trädde i kraft vid det senaste årsskiftet.Jag är medveten om att det framkommit klagomål rörande det nya femkronorsmyntet,närmast beroende på att det storleksmässigt förväxlas med enkronemyntet.Motivet för bestämmandet av det nya myntet var bl. a. behovet av ettlätthanterligt mynt för automathandeln samt önskvärdheten av att särskilja detfrån utländska mynt. Det nya femkronorsmyntet har funnits i marknaden mindreän . Det är därför för tidigt att dra några bestämda slutsatser i frågaom de eventuella olägenheter som anser föreligga. Jag trordärför det är lämpligast att avvakta utvecklingen. Jag ber att få tacka finansministern försvaret, även om det inte var särskilt upplysande beträffande tänkta åtgärder iframtiden. Låt mig emellertid allra först konstatera att myntreform avallt att döma varit riktig och ändamålsenlig och att den genomförts på ett istort sett framgångsrikt sätt. Det finns dock, som jag har framhållit i minfråga, anledning att sätta frågetecken för en punkt, nämligen det nyafemkronorsmyntet. Det kanske är för mycket och för tidigt, somfinansministern säger att påstå att det blivit ett fiasko, men någon framgånghar det verkligen inte blivit. Om man säger att det blivit en klar besvikelse,tror jag inte man tar till för stora ord. Klagomålen har varit många, och dehar gällt just svårigheten att skilja myntet från enkronan. Folk vill heltenkelt inte ha femkronorsmyntet. Man vill ha en sedel i stället, och om manändå får det i sin hand vill man fortast möjligt göra sig av med det. behöver jag inte lita enbart till allmänna iakttagelserbland folk som man träffat, och jag har frågat många den här . Jagkan också stödja mig på en undersökning som har utförts av statens pris- ochkartellnämnd. Den publicerades så sent som i går, och jag fick alltså reda påresultatet efter det att jag hade ställt frågan. Men resultatet av den undersökningenbekräftar just att femkronorsmyntet bHvit allt annat än Om åtgärder för att lättare skilja femkronorsmyntet frånenkronan populärt.Över hälften av alla tillfrågade vid undersökningen säger att det är svårt attskilja femkronan från enkronan. Nästan två tredjedelar av de tillfrågade menaratt det helt enkelt var ett onödigt mynt. Jag tror man måste tillstå att det var ett misstag attgöra skillnaden mellan mynten så liten som den faktiskt blev. Skillnaden mellanfemkronorsmyntet och enkronan är relativt sett mindre än skillnaden mellan25-öringen och 1 O-öringen. Jag kan erinra om att i sittremissyttrande just påpekade risken för förväxling. Men finansministern ägnadeinte det problemet något intresse i propositionen. Man kan vidare notera attdet gamla tvåkronemyntet inte har dragits in, och det finns faktiskt foUc somtror att den nya femkronan är en tvåkrona, och ett sådant misstag är ocksåförklarligt. Vad kan nu göras åt det här problemet? Finansministernmenar att man skall se tiden an. Det är självfallet inte möjhgt att ändra påmyntens storlek. Man kan kanske, om det skulle visa sig nödvändigt, göra andramarkeringar som underlättar identifieringen, t. ex. ett hål. Men det första manbör göra är väl ändå att förbättra informationen tUl allmänheten. vet vi attviss del av informationen har gått väl fram, men vi vet också på vUka punkterdet brister. Jag vill nu fråga herr finansministern om han är bereddatt ge ytterhgare medel tUl statens pris- och justbeträffande femkronorsmyntet. Frågeställaren var kanhända litet för kategorisknär han hänvisade till den här undersökningen som pris- och kartellnämnden hargjort. På det hela taget har myntreformen och det sade förall del inledningsvis - slagit väl ut. Beträffande det speciella problemet med femkronan så är detnågot mer än hälften av de i undersökningen deltagande som säger att det ärsvårt att skilja femkronan från enkronan. Det betyder således att uppemothälften tyckte att det gick ganska bra att skilja mellan dessa mynt. Innan man fastställde skillnaden mellan dessa mynt gjordesvissa internationella undersökningar, och det visade sig att det i andra länderfaktiskt förekom mindre skillnader i diameter mellan motsvarande mynt än vad vihar i vårt land, dvs. Vidare tycker jag att man ändå bör dra den slutsatsen atten genomförd myntreform som har mottagits sä pass väl som skett enligtundersökningen inte kan betraktas som misslyckad i något avseende tvärtom.Beträffande det speciella nu berörda myntet vill jag nog avvakta utveckhngen. Huruvida det är erforderligt med någon ytterligareinformation om myntreformen vill jag för dagen inte svara pä. Den är alltidobekant i början, och då krävs information. Ju längre man har tillämpat den,desto mindre information behövs naturligtvis. Jag föreställer mig att vi kommeratt övervinna de initialsvärigheter som vi nu har. Jag framhöll att myntreformen i stort setthar blivit en framgång, och jag vill inte heller antyda något annat. punkt ärdet verkligen stora olägenheter. Jag vill erinra om att det i den ursprunghgenuppgjorda informationsplanen för reformen ingick förslag om en trycksak tilllandets alla hushåll, med bilder och förtydligande text för att underlättaidentifieringen. Denna broschyr plockades emellertid bort när planenreviderades . Alla har ju inte TV, och dessutom har vissagrupper större svårigheter att få kännedom om nyheter av detta slag, t. ex.invandrargrupper och psykiskt efterblivna. Det läggs t. ex. ned stor möda påatt lära särskolebarn att skilja mellan och handskas med våra mynt. När vi nuvet att det har slagit fel på denna punkt borde det sättas in enbättre information. Jag kan också försäkra herr finansministern att femkronaninte ens i detta hus är något populärt mynt. Jag har frågat kassörskorna iriksdagsrestaurangen, och de försäkrar att riksdagsmännen verkUgen inte tyckerom det nya femkronorsmyntet. Om åtgärder för att trygga pä Överläggningen var härmed slutad. § 3 Om åtgärder för att trygga på Herr försvarsministern ordet för att besvara () i kammarens protokoll för den21 november intagna fråga, nr 330, och anförde: har frågat mig vilka åtgärderjag kommer att vidta för att trygga på då ingen tung hehkopter finns tillgänglig där. Låt mig först säga att frågor rörande sjöräddninghandläggs av kommunikationsministern och att tung helikopters medverkan endastär en del av . Försvarets hehkoptrar är i första hand anskaffade förförbandsproduktion. Vid sidan om denna kan medverkan ske isjöräddningstjänsten. Vid beslut om helikoptrarnas lokalisering tas möjlighänsyn till behov, men jag vill understryka attutbildningsverksamheten inom försvaret i första hand styr fördelningen. finns en tung helikopter stationerad påVästkusten. Denna helikopter kan användas för sjöräddningsändamål. kommer - som det för närvarandeser ut inte någon tung hehkopter att vara stationerad på avutbildningsskäl. blir dock inte helt utan helikoptermedverkanfrån försvaret . Insats kan göras med helikopter från Kallingeeller . Antalet tunga helikoptrar inom försvaret kommer underfjärde kvartalet 1973 att utökas med sju stycken, vilket kommer att förbättrasituationen. FruFR/ENKEL(fp): Jag skall be att fä tacka försvarsministernför svaret pä min enkla fråga. Tyvärr måste jag säga att jag är synneriigenotillfredsställd med detta svar. Om åtgärder för att trygga på EnUgt tjänstemeddelanden för krigsmakten ingår det iallmänna åligganden för marinens deltagande i sjöräddning att "på egetinitiativ vidtaga lämpUga åtgärder betingade av tillgång på materialoch personal". Det finns alltså icke något materieloch icke någon personal för sjöräddning i situationer sådana som den jag nuvisar i bUd på kammarens TV-skärm. Endast med hjälp av en tung hehkopter är detmöjligt att hämta en nödställd ombord på ett fartyg som man på grund av svårasjöförhållanden inte kan komma intill med en sjöräddningskryssare. Under svåra väderförhållanden är alltså den tungahelikoptern en mycket viktig länk i sjöräddningskedjan. Skall man då verkligenlåta utbildningsskäl avgöra att människors säkerhet åsidosätts? Man kanmöjligtvis säga att det bara är fråga om tre vårmånader, men ingen härskar övervädrets makter, och april kan vara nog så svår på . Framför allt men även hör till delivligast trafikerade hamnarna. in- och utklarerades665 000 människor från hamn. Det går färjor fram och tillbaka mellanSverige och vad händer om det blir en svår storm och det inträffarnågonting i stil med den svåra olyckan med en färja vid norska kusten? Vi fårmöjligtvis lita till de tunga hehkoptrar som finns i . Det är väl intemeningen att vi skall förlita oss på ett annat land. Därför kan jag inte förståatt man inte tar sitt ansvar här utan prioriterar utbildningsverksamhetenframför människors säkerhet. De få helikoptrar som marinen har måsteunder tas i anspråk för utbildning på ostkustentillsammans med kustflottan. Marinen har inte mer än ett par tunga hehkoptrarför närvarande. Utbildningen är nödvändig,eftersom heUkoptrarna ur marinens synpunkt och marinen är icke ansvarig försjöräddningen - måste vara i den förbandsproduktion som jag har talat om. Däremot finns ständigt tunga helikoptrar i beredskap vidBerga och Kalhnge. Avståndet till huvuddelen av ochHallandskusten är inte längre från än från . FruFRNKEL(fp): Jag vet att tunga helikoptrar finns baserade vid Kallingeoch i intill . Men jag tycker ändå att situationen är beklaghg.Flygtiden för en hehkopter från till är och trettiominuter, enligt vad jag har tagit reda på, och från och tiominuter. Dessa siffror gäller vid normal väderlek. Är det dåhgavindförhållanden vi vet ju hur känshga heUkoptrarna är så tar det enoerhört innan de kommer fram till . Dessutom har jag tagitreda på att det är svårt med bränslet och att man kanske måste gå ner för atttanka. Jag tycker fortfarande att avstånden är för långa och attvi lämnas oskyddade på , och jag har väldigt svårt att acceptera att utbildningenunder de här tre månaderna skall vara det överskuggande problemet så att detinte går att föra över någon helikopter till . Försvarsministern sägeratt försvaret bara skall delta i mån av tillgång på materiel och personal, ochdet läste jag ju också upp. Största delen av utförs ju avSjöräddningssällskapet utan kostnad för staten, och därför tycker jag det ärbeklagligt att inte staten tar sitt ansvar och bestrider denna kostnad. Kan detvara så att man har planerat så dåligt att man inte kan garantera de mestelementära säkerhetsåtgärderna för människor på ? Ang. planerade höjningar av eltaxorna överläggningen var härmed slutad. § 4 Ang. planerade höjningar av eltaxorna Herr industriministern ordet för att besvara i (c) i kammarensprotokoll för intagna fråga, nr 271, och anförde; i har frågat mig omjag har observerat att vissa delar av landet kommer att drabbas av de mycketkraftiga höjningar av eltaxorna som bl. a. genomförfrån och om jag i så fall har för avsikt att medverka tillsenareläggning eller modifiering av avgiftshöjningen eftersom andra privatakraftbolag avser att vänta med höjningen . För kraftindustrin har det stått klart, attinträdet i kärnkraftåldern skulle komma att påverka eltaxornas konstruktion.Det har emellertid rått delade meningar om hur de nya taxorna bör varakonstruerade för att så långt möjligt återspegla de faktiska kostnaderna förkraftleveranser av skiftande storiek och karaktär samt bidra till en rationellanvändning av elenergin. har, efter atf hautrett frågan, nu ansett tiden mogen för att introducera ett nytt taxesystem. Idet läget har vissa privata och kommunala kraftföretag funnit det lämpligt attavvakta resultatet av vattenfallsverkets nya taxor i stället för att införaegna taxekonstruktioner. Det nya taxesystem som bl. a. statens vattenfallsverkavser att tillämpa fr. o. m. medför generellt sett intenågon höjning av elpriser utan syftar enbart till att anpassa taxornatill de kostnadsförutsättningar som under överskådUg tid kommer att gälla förkraftförsörjningen i vårt land. omkonstruktion av eltaxorna som har till syfte attåstadkomma en mera kostnadstrogen prissättning än tidigare kan givetvis integenomföras utan att relationen mellan priserna för olika typer av leveranserpåverkas. Enligt vattenfallsverkets egna beräkningar kommer det nyataxesystemet att innebära att jämfört med nuvarande taxenivå - drygt 90procent av verkets leveranser enligt normaltaxa får lägre och knappt 10 procenthögre avgifter. Genom erbjudande om övergångsrabatter blir dock höjningarna avmycket begränsad omfattning. Denna omfördelning är således ett uttryck för atttaxesystemet i dess nuvarande utformning inte Ang. planerade höjningar av eltaxorna överensstämmermed aktuella kostnadsförhållanden. Omläggningen av verkets taxesystem påkallar därför ingenåtgärd från min sida. i (c): Jag ber att få tacka industriministern försvaret på min enkla fråga. Frågan var föranledd av den nya eltaxan somVattenfall kommer att tillämpa fr. o. m. . Taxan har faktiskt skapat oro bland landets elkonsumenter.Jag tänker då närmast på lågspänningsabonnenterna, dvs. Många kommunalaelverk och andra återdistributörer, såsom elföreningar på landsbygden, harredan beslutat eller aviserat höjningar av sina detaljtaxor som en följd avVattenfalls nya taxa. Den nya taxans uppbyggnad skiljer sig på ett markant sättfrån den taxesättning vi är vana vid. Sålunda tar man i självkostnaden inkostnaden för den tillkommande elförsörjningen . Kan det verkligen vara riktigt att låta nuvarande förbrukarebetala framtida anläggningar för framtida förbrukare? Dessutom sägs att i kostnaden för skallinräknas förutom löpande kostnader och avskrivningar en förräntning med 8procent på investerat kapital. Det måste vara och förbli en mycket god affäratt driva kraftföretag! Oavsett övergångsbestämmelserna kommer den nya taxan attfå en höjande effekt för lågspänningsabonnenterna hos elverken. Taxan kommerför de flesta hushållsabonnenterna att medföra en höjning med perår. För invånarna i min egen kommun, , innebär den nya taxan en höjningav grundavgiften med och per kWh. Detta är en höjningmed , den största höjningen . Totalt för kommunens elverkinnebär den nya taxan en höjd kostnad med ca . Det finns privata kraftföretag. exempelvis, sominte höjer sina taxor före . Det är värt att notera. Visstbör staten vara föregångare på många områden men inte när det gäller att ökalevnadskostnaderna för den enskilde. Det är beklaghgt att man från Vattenfallsoch regeringens sida vidtar denna taxeändring i då det råderlågkonjunktur och stor arbetslöshet. Den höjda hushållstaxa som bhr följdenförvärrar den enskildes ekononiiska situation ytterligare i med ständigapris- och hyresstegringar. Det hade varit mycket värdefullt omindustriministern hade kunnat medverka till att i likhet medSydkraft hade fått vänta med den nya taxan till och att mandå också eftersträvade en enhetUg högspänningstaxa för hela landet. När det gäller den påstådda sänkningen för avkonsumenterna avser givetvis återdistributörerna. Men då utgår manfrån priser, och vi skall komma ihåg att taxorna redan höjts med 10procent. i blandaruppenbarligen ihop två frågor. För det första beslöt kraftföretagen allmänt att på grundav inträffade kostnadsökningar höja sina högspänningstaxor den 1 januari 1972.Denna höjning tas som vanligt ut när kontraktstiden för redan ingångnaleveransavtal löper ut. De av vattenfallsverkets och andra kraftföretags kundervilkas leveransavtal upphör vid utgången av 1972 kommer följaktligen attdrabbas av den 10-procentiga taxehöjningen . För det andra harvattenfaUsverket och vissa andra kraftföretag beslutat tillämpa ett nytt ochenligt Svensk elverksförenings beslut mera kostnadsanpassat taxesystem. Dennaändring medför, som framhålles i svaret, ingen höjning av den allmännataxenivån utöver nivå. Detta borde i kunnaerkänna. För övrigt kan de abonnenter som så önskar få sinaelleveranser debiterade efter nu gällande taxesystem t. o. m. utgången av år1975. De kraftdistribuerande företagen har alltså här en möjlighet att tiUämpadet nya taxesystemet långsammare eller senare, om man så finner angeläget. Ang. planerade höjningar av eltaxorna i (c): Mot inrikesministerns påstående att det intesker några höjningar för hushållen står i varje fall uttalande viden konferens om den nya taxan, där dess driftchef på kraftverk säger:"Däremot påverkar inte den nya taxan hushållsavgifterna direkt menindirekt väntas en höjning som motsvarar 50 till . I sin broschyr säger ; "Det bör dock påpekas, atti den mån som taxor slår igenom för återdistributörernas kraftköp, kanen kompenserande höjning av nuvarande lågspänningstaxor bU erforderiig." Detta är också vad som har hänt exempelvis i minhemkommun, i Rimboortens elektriska distributionsförening, i osv., där man räknat ut resultatet av den aviseradehöjningen. Och som sagt taxehöjning är baserad på den redan gjordahöjningen . Lägger man därtill ytterligare kostnader kommer man upp iså här avsevärda höjningar. Jag vänder mig mot detta tal om avsevärdahöjningar. Faktum kvarstår att den omläggning av taxorna som är aktuell innebärför av abonnenterna en sänkning och kan få en ökning.Fortfarande blandar i ihop det beslut om kraftprisetshöjning som allmänt togs 1972 och den omläggning av taxorna som nuföretar. i (c): På sätt och vis har industriministern rätt,men omläggningen av taxan innebär att man stimulerar storförbrukarna att ta utsin elkraft under andra tider, då kraften är billigare. På så sätt har mangjort om taxan. Men jag anser att det är till föga tröst för kommunala elverkoch andra återdistributörer, t. ex. elföreningarna, som inte kan diktera närderas abonnenter skall tända belysningen, koka sin mat eller driva sinamotorer. Ang. arbetares medinflytande över användningen avallmänna medel som anvisas för rationalisering av enskilda industriföretag Än en gång: Elföreningarna har ju enmöjlighet att om de vill bibehålla nuvarande avtal till 1975. Överläggningen var härmed slutad. § 5 Ang. arbetares medinflytande över användningen avallmänna medel som anvisas för rationalisering av enskilda industriföretag Herr industriministern ordet för att besvara () i kammarens protokoll för den 1november intagna fråga, nr 289, och anförde: har frågat mig om jag avser attvidta åtgärder för att ge arbetarna vid företag med mindre än 100 anställdainformation om och medinflytande över hur samhällets insatta pengar används vidrationaliseringar. Jag vill här erinra om att ett nytt avtal slutitsmellan LO och SAF om hur rationahseringsverksamheten skall bedrivas. Enligt minmening bör även fortsättningsvis huvudansvaret för arbetsplatsfrågorna åvilaarbetsmarknadsparterna. Erfarenheten har emellertid visat att det i vissa fallföreligger legala och institutionella förhållanden som förhindrar en utvecklingav arbetsta-garinflytandet i företagen och försvårar eller omöjliggör förarbetsmarknadsorganisationerna att nå tillfredsställande lösningar avväsentliga frågor. Det måste då ankomma på samhället att ingripa och undanröjasådana hinder. En väsenthg åtgärd i detta sammanhang utgör förslaget omstyrelserepresentation för de anställda som är föremål för riksdagensbehandling. Inom departementen övervägs i vad mån kompletterandeåtgärder kan behövas för att förbättra de anställdas möjligheter att tillgodosesina intressen i företagen. Det tillsammans med styrelserepresentation lagda förslagettill nytt informationssystem mellan företagen och samhällets organ torde ävenkomma att ge de anställda ökad insyn i den egna arbetsplatsensutveckhngsbetingelser. pågår en utredning av arbetsfredslagstiftningenoch arbetarskyddslagen som kan förväntas leda till förslag om väsentligtförbättrade möjligheter för de anställda att få insyn i och inflytande överohka arbetsplatsfrågor. I det institut som skall medverka i vissa fall tillomstruktureringar mom textil-, sko- och läder-, glas- samt möbelbranscherna AB Strukturgaranti ingår bl. a. representanter för de fackliga organisationerna. Med hänsyn till vad som sålunda anförts anser jag det varaanledning avvakta de erfarenheter som efter hand vinns innan speciella åtgärderfrån statsmakternas sida övervägs för att ge anställda i företag med mindre än100 anställda inflytande över rationahseringar som finansieras med hjälp avallmänna medel. FruTHEORIN (s); Jag tackar industriministern för svaret på min fråga. Min fråga är främst ställd med tanke på att arbetarna vidföretag med mindre än 100 anställda skall ha rätt till information om ochmedinflytande över hur samhällets insatta pengar skall användas vidrationaliseringar. Erfarenheterna frän framför allt beklädnadsbranschen - därmånga, om inte de flesta, företag har mindre än 100 anställda - bekräftar attde anställda varken centralt eller lokalt har fått någon som helst informationom vilka insatser som gjorts av den samhällsägda Investeringsbanken eller omvad man kan förvänta sig för förändringar. Självfallet har detta utlöst en stororo och osäkerhet hos de beklädnads-anställda. Inte heller har den sakkunskapsom utan tvivel finns hos de anställda använts vid omläggning av produktionenoch vid rationahse ringar. De företag som får låna pengar av Investeringsbanken börgivetvis hålla de anställda informerade om de projekt som skaU genomföras medpengarna och de rationaliseringar som skall vidtas. Så sker emellertid inte.Lika självklart bör det enligt min mening vara att Investeringsbanken gesmöjlighet att meddela de fackliga organisationerna, lokalt eller centralt,vilka insatser man avser att göra och vad de anställda har att vänta. Principiellt är det självklart, enligt min mening, att närsamhällets pengar används vid rationaliseringar skall de anställda gesinflytande. Detta kan ske på både central nivå och lokal nivå. Innan lånenbeviljas kan den fackUga organisationen centralt få information och gesmöjhghet att reagera, då man där väl känner branschen och förutsättningarna förexempelvis rationahseringar. På lokal nivå bör någon form av samrådsförfarandekunna ske i form av ett arbetsutskott eller en projektgrupp eller liknandemellan de anställda och företagsledningen, där information skall ges om vad somavses ske med de beviljade lånen och de anställda får vara med och bestämma.Ett sådant arbetsutskott kan följa upp vad som sedan görs med de insattasamhälleliga medlen, och från de anställdas sida kan man i sådana grupper bidramed sakkunskap och erfarenhet för planering av arbetet. De överraskandechockbeskeden för de anställda skuUe därmed kunna undvikas. Som det nu är finns inga bestämmelser som binder vare siglåntagande företag eller Investeringsbanken att informera de anställda ellerderas organisationer om vidtagna eller planerade åtgärder. Inrikesministernsvarar här bl. a. att inom "departementen övervägs i vadmån kompletterande åtgärder kan behövas för att förbättra de anställdasmöjhgheter". Min fråga är då, om industriministern är beredd att övervägaåtgärder i syfte att ge arbetarna också i företag med mindre än 100 anställdainformation om och medinflytande över hur samhällets insatta medel används vidrationaliseringar i enlighet med vad jag här har anfört. Ang. arbetares medinflytande över användningen avallmänna medel som anvisas för rationalisering av enskilda industriföretag Det finns ju ingen anledning att undanskymmaeller underskatta den oro som många inom industrin kan känna när man erfar attföretagen kommer att vidta förändringar i sina verksamheter. Ang. arbetares medinflytande över användningen avallmänna medel som anvisas för rationalisering av enskilda industriföretag Jag ser det som utomordenthgt viktigt att de anställda fårtidig information.