prot · FV09115 · 1972-12-31 00:00:00 — Denna lägges emeUertid till kapitalet ochbeskattas såsom inkomst av rörelse. 1 den motion som väckts i detta ärende menar man däremotatt det vore rimligare om skogsägarna fick ta upp ränteavkastningen tillbeskattning för att därmed skapa möjligheter för dem att varje årutnyttja kapitalavdraget. Det är ju ganska vanligt att speciellt mindre skogsägarehar sitt kapital hårt bundet i den rörelse de bedriver, och det är därför ur rättvisesynpunktockså rimligt att de får möjlighet att utnyttja kapitalavdraget. Vireservanter menar därför att det speciellt med hänsyn till de mindreskogsägarna vore rimligt att bevilja rätt till beskattning påränteavkastningen på kontot, så att vederbörande därmed också kan utnyttjakapitalavdraget. Jag ber att få yrka bifall till reservationen. Det är ju skogstillväxten som man beskattar.Om en skogsägare försäljer skog, äger han rätt att insätta nettoinkomsten häravpå skogskonto och får ha pengarna innestående under högst . Där blirpengarna också räntebärande. Beskattningen uppskjutes tills uttag sker, och manfår härigenom en möjlighet till utjämning av skatteprogressionen och tUlförlustutjämning, vUket väl är något ganska gynnsamt. Men den som har mycket vill ha mera. vill skogsägarnaäven få möjlighet att göra sådana schablonavdrag som andra kapitalägare harrätt till. Skogens tillväxt motsvarar emeUertid räntan på kapitalet. För dennatillväxt behöver skogsägarna inte betala skatt, men det får andra kapitalägaregöra när de sätter in sina pengar på en bank. De får betala skatt påräntan, men det gör inte skogsägarna. De senare har alltså en förmån. Då tycker jag att när skogsägarna har förmånen att kunnasätta in pengar på skogskonto, så skall de inte ha rätt att ta ut pengarna ochåtnjuta det schablonavdrag på 400 respektive som andra kapitalägarehar. Det avdraget har tillkommit för att stimulera sparandet, men vadreservanterna yrkar strider ju fullkomligt mot syftet att stimulera sparandet. De gällande reglerna innebär alltså ingen som helstorättvisa gentemot skogsägarna. Vad de vUl ha är ännu gynnsammare förmåner änatt få placera intäkter på skogskonto och slippa ifrån skatt därigenom att detblir en utjämning av progressionen. Till detta kommer att skogsskattekommittén avlämnat sittbetänkande, som överses i departementet. Enligt uppgift kommer det enproposition . Jag vill inte gå i god för uppgiften, men enligt vadjag erfarit så kommer där att föreslås ännu gynnsammare bestämmelser. Manöverväger det här förslaget, men man kommer också att göra den procentuellaavsättningen gynnsammare. Efter vad jag har hört skulle man föreslå ,vUket gäller bara i fråga om stormfälld skog. I så fall blir detännu gynnsammare att sätta in pengar på skogskonto, men redan nu har skogsägarna sådana fördelar att det förvånarmig att reservanterna också vUl komma åt schablonavdraget, som inte har ettdugg med saken att göra. Jag ber att få yrka bifaU till utskottets förslag. i (m) kort genmäle: Det är ett ganska egendomligt resonemang herrBrandt för, när han säger att det är en stor förmån för skogsägarna att få delaupp sina inkomster . Här är det nämligen fråga om att skogsägarenskall beskattas för en inkomst som han intjänat under ett flertal år. Då måstedet väl med hänsyn till den mycket hårda marginalbeskattning vi har i vårt landvara rimligt att han också får dela upp inkomsten. Det är inte någon särskildynnest som han därvid vederfars. Så till frågan om den ränta som uppstår på de pengar hanhar insatta på skogskontot. Om han hade tagit fram pengarna till beskattningmed detsamma, så hade han i alla fall kunnat sätta in det belopp han fått kvarpå en bank och då i vanlig ordning fått tillgodogöra sig avdrag. Att han sattin pengarna på skogskonto eller vad kontot heter i banken har mindre betydelse.Sett ur den synpunkten är det rättvist, tycker vi, att han också får utnyttjakapitalavdraget. Beskattningen av ränteavkastning frän skogskonto () kort genmäle: Jag vet inte om jag hörde rätt, men jagfattade i så att skogsägarna inte skulle ha rätt att delaupp sina inkomster. Skogsägarna har ju rätt att sätta in inkomster frånskogsbruket på särskilt konto i högst . Kontoinnehavaren kan ha medleninnestående hela tioårsperioden och uppbära ränta på pengarna, men han får inteta ut räntan för att åtnjuta avdraget på 800 respektive 400 kronor.Däremot får han ta ut medel från kontot eller vartannat eller varttredje år. Där har han full rätt att välja vad som passar med hänsyn till denegna beskattningen. Det är ju en förmån. TUl detta vill reservanterna geytterligare en förmån, nämligen att få ta ut räntan och åtnjuta avdragpå . Det har inte ett dugg med det här att göra. Skogsägarna slipperju betala skatt på den ränta de uppbär i och med att skogen växer sålänge det inte görs något uttag. HerrMAGNUSSON i (m) kort genmäle: Det måste väl vara rimligt och rätt att ensådan här inkomsttagare liksom alla andra skall ha möjlighet att utnyttjakapitalav-dragel? Det är väl ingen speciell förmån som man ger skogsägarna idetta fall, utan det är någonting som tillkommer alla som har en ränteinkomst.Därför måste skogsägarna rimUgtvis ha rätt till detta avdrag. Men det ärnågonting som man i nuvarande skattelagstiftning har förnekat de småföretagarna i landet genom att de, i stället för att sätta in pengarna på enbank, sätter in pengarna i sin rörelse och låter dem arbeta där. Därigenom harskogsägarna inte möjlighet att utnyttja schablonavdraget. Vi menar bara att manskall jämställa dessa företag med alla andra inkomsttagare, och därmed också gedem rätt att göra detta avdrag. Beskattningen av ränteavkastning från skogskonto HerrWIKNER (s): har utvecklat synpunkterna i dennafråga, så jag skulle faktiskt inte behöva gå upp i debatten, men jag villberöra en punkt i sammanhanget. Motionärerna begär faktiskt, som det har sagtshär, ändringar i skogskontoförordningen så till vida att innehavare avskogskonto efter eget val skuUe få ta upp räntan på skogskontomedlen sominkomst av kapital i stället för inkomst av jordbmksfastighet. I detsammanhanget nämner motionärerna dessa schablonavdrag, respektive800 kronor. Både lönearbetare och skogsägare har möjlighet att utnyttja detavdraget, men jag tycket för min personliga del inte att det är riktigt att man- utöver att man har något så förmånligt som skogskonto - också skall få dra avräntan hur som helst. Det är faktiskt på det sättet att de mindre skogsägarnahar mindre förmåner av det som ni föreslår i er motion än de stora skogsägarna.Jag kan belysa det med ett exempel; De små skogsägarna avverkar kanske varttionde år; de har små skogsarealer och de avverkar också när virket på grund avkonjunkturerna har ett högt pris. Om dessa små skogsägare sätter in kapitaletpå skogskonto kan de t. ex. använda det för skogsvårdande åtgärder nästanomedelbart. De kan t.ex. använda pengarna för röjningar och få avdrag dekan använda dem för hyggesrensningar, planteringar, reparationer av fastigheterm. På det sättet blir det inte några större ränteinkomster för de småskogsägarna, utan den ränta de kan få när skogskontot upphör täcks gott och välav schablonavdraget. Jag tror att motionärerna lagt fram sitt förslag för attgynna de större skogsägarna - och det är väl också därför som intecenterpartiet har hakat på reservationen. Om motionärernas förslag skulle bifallas skulle vi såledesfå en ytterligare orättvisa. Jag tror att det är rätt och riktigt som det nuär. Och varför skall man nu när det, såsom nämnde, finns enulredning som sysslar med dessa frågor, laborera med detta innan utredningenlagt fram sitt förslag? Jag haringet annat yrkande än utskottets. HerrMAGNUSSON i (m) kort genmäle: Argumenten blir aUt egendomligare ju längreden här debatten fortskrider. anför att det skulle vara enalldeles speciell ynnest för skogsägarna att de får möjlighet att i sin rörelsedra av omkostnader för intäkternas förvärvande, eftersom skogsrationaliseringar,skogsplanteringar, utdikningar - eller vad det är fråga om - är precis detsammasom omkostnader i vilken annan rörelse som helst. Skulle det vara en speciellynnest att de får göra det avdraget blir resonemanget ännu omöjligare. När säger att den ändring vi föreslår är tillför de stora inkomsttagarna vill jag fråga: Hur kan det vara det? Det beloppman får dra av är ju maximerat till för ogifta och förgifta. Då kan det inte gärna vara fråga om något annat än ett belopp som äravsett just för de mindre inkomstlagarna. HerrWIKNER (s) kort genmäle: i måste ha missförståttmig. Jag sade att de små skogsägarna avverkar kanske små posteroch sedan har de möjlighet att ta av det insatta kapitalet på skogskontot ochanvända till olika ändamål. Därigenom minskar de kapitalel betydligt ochföljaktligen även ränteinkomsterna. Det förhåller sig annorlunda med deskogsägare som kan göra stora avverkningar. En passus som jag tyckte att i inteborde ha haft med i detta sammanhang var när han sade att man härigenom skullekunna bedriva rationellare avverkning och skogsvård. Det står i skogsvårdslagenatt om man äger skog, litet eller mycket, skaU man bedriva rationell skogsvårdoavsett det här skogskontot. Beskattningen av ränteavkastning från skogskonto HerrMAGNUSSON i (m) kort genmäle: Det är alldeles självklart att man skallbedriva en rationell avverkning, det hgger i varje skogsägares intresse. Menhär är det fråga om en större avverkning på en gång i stället föratt avverka ofta. Därför har man skogskontot för att på det sättet kunnafördela inkomsterna under ett stort antal år. () kort genmäle: De stora avverkningarna kan endast de storaskogsägarna göra. Jag tror att vi får klara upp ordentligt dethär med förmånen för skogsägaren som använder sig av skogskonto. När man diskuterar denna förmån måste man göra enjämförelse med andra inkomsttagare i detta land, som alltså tar upp sin inkomstvarje år och får den beskattad. För en skogsägare är situationen heltannorlunda, inte minst för en mindre skogsägare. De moderna metoderna kräver,för att man över huvud taget skall kunna bedriva skogsbruk så att det går ihop,att man gör ett större uttag på en gång för att utnyttja maskiner och teknik.Av den orsaken har vi alltså ordnat med skogskonto. Det betyder i praktiken attskulle skogsägaren inte få använda sig av ett skogskonto, skulle det vara ennackdel i förhållande till alla övriga inkomsttagare i detta land. Det ärdärför som skogskontot har blivit alltmer betydelsefullt för en jämnareinkomstfördelning och för att skogsägarna skall uppnå jämlikhet med alla andrainkomsttagare i detta land. Jag har inte förnekat att skogskontot är bra.Det är bra för både de mindre och de större skogsägarna. Men just förslaget imotionen om att ge skogsägarna en ytterligare förmån när det gäller räntan harjag gått emot. Överläggningen var härmed slutad. Propositioner gavs på bifall till dels utskottetshemställan, dels reservationen av herrar i och iTrobro, och förklarades den förra propositionen vara med övervägande jabesvarad. Sedan i begärt votering upplästes och godkändesföljande voteringsproposition: Den som vUl atl kammaren bifaller skatteutskottets hemställan i betänkandetnr 56 röstarja, den det ejvUl röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifallit reservationen av herrar i ochNilsson i Trobro. Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen.Då. i begärde rösträkning verkställdes votering medomröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat: Föredrogs skatteutskottetsbetänkande nr 57 i anledning av motioner angående arvs- och gåvobeskattningen. I detta betänkande behandlades motionerna 1972:7 av m. fl. (fp) vari, såvitt nu var ifråga, hemställts att hos Kungl. Maj:t skulle anhålla om utredning inom 1968 års beredning om stat och kyrka eUer på annat sätt rörande bl. a.befrielse för de fria trossamfunden, innefattande deras regionala och lokalaorganisationer, från att erlägga arvsskatt samt 1972:871av i Heden m. fl. (c). Utskottet hemställde att skulle avslå 1. motionen1972:7, såvitt den behandlades i detta betänkande, 2. motionen1972:871. Reservation hade avgivits av herrarMagnusson i (m), i Bäckmora (c). Josefson i Arrie (c), (), i Trobro (m) och (), vilka ansett att utskottet under 1bort hemställa, att med bifall tillmotionen 1971:7 i nu ifrågavarande del hos Kungl. Maj:t skulle anhålla omutredning rörande bl. a. befrielse för de fria trossamfunden och derasregionala och lokala organisationer från att erlägga arvsskatt. HertHÖRBERG (fp): sedan debatterade vi här ikammaren rätten till avdrag i inkomstbeskattningen för gåvor till bl. a. defria trossamfun- Minpartivän från höll ett sakligt och engagerat anförande tillstöd för den uppfattning som kom tUl uttryck i reservationen tillskatteutskottets betänkande nr 34. har vi uppe en annan fråga som klart uppenbarar densnåla inställning som vår skattelagstiftning visar när det gäller rättvisa åtde fria trossamfunden. Det gäller befrielse från arvsskatt. De fria trossamfunden är orättvist behandlade vidjämförelser åt två håll. Dels är i egenskap av statsorganbefriad från arvsskatt men de fria samfunden inte, dels är stiftelse ellersammanslutning som bedriver en i hög grad samhällsnyttig verksamhet befriadfrån arvsskatt men de fria samfunden inte! Den orättvisa som dessa båda jämförelser visar framstårsom än mer orimUg när man å ena sidan vet att beredningen om stat och kyrkauttalat som sin uppfattning att likställighet mellan trossamfunden bör varamålet och å andra sidan vet att sådana organisationer som Rädda barnen ochInomeuropeisk mission kan mottaga arv utan att erlägga arvsskatt. En enkel fråga ligger nära till hands: Är det rimligt attom en person testamenterar halva sin egendom till mission iTanzania och halva till ett annat trossamfunds mission i samma land, den förradelen skall vara fri från arvsskatt men den senare beläggas med arvsskatt? Bådasummorna är avsedda för identisk verksamhet! Att låta frågan om de fria trossamfundensarvsskatteskyldighet anstå i avvaktan på ställningstagandet lill det storaproblemet kyrka-stat skulle medföra att orimligheterna konserverades underoöverskådlig tid. En särskild utredning behövs nu för att lösa denna delfråga. Jag ber att få yrka bifall till reservationen. 1 detta anförande instämde herrarJonsson i , , , , , , iStockholm och Hyltander (samtliga fp). i (m); Det är ju ett flertalgånger som vi här i kammaren har diskuterat de problem som sammanhänger medfrihet från arvsskatt för de ideella organisationerna, inklusive de olikatrossamfunden. Vi har här ett något egendomligt förhållande, nämligen attsamhället vid testaments-förordnanden tar ut en mycket hög arvsskatt av dessaorganisationer. Från vårt håll har vi anslutit oss till kravet påen utredning för att rätta till situationen. Därför ber jag nu att få yrkabifall till den reservation som föreligger vid utskottets betänkande. HerrCARLSTEIN (s): Den här frågan - hur arvs- ochgåvobeskattningen skall vara utformad när det gäller gåvor ellertestamentariskt förordnande tiU trossamfund - har som i Boråssade, varit föremål för behandling vid åtskilliga tillfällen. Denhär gången har yrkandet begränsats lill att omfatta de fria trossamfunden ochinvandrarkyrkorna. Vid tidigare tillfällen har också sammanslutningar somfrämjar välgörande ändamål, folketshusföreningar, bygdegårdar ochliknande sammanslutningar,vilka har till främsta syfte att tillhandahålla allmän samUngslokal, ocksåomfattats av yrkandet. Vad man önskar nu är alltså att de fria trossamfundenoch deras regionala och lokala organisationer skall befrias från skyldighetenatt erlägga arvsskatt. Enligt folkpartimotionen, som föranlett reservationen tUlutskottets ställningstagande, skulle det nu föreligga starkare skäl än tidigareatt aktualisera frågan. Som skäl anföres då att är befriad frånsåväl gåvo- som arvsskatt, medan däremot de fria trossamfunden ochinvandrarkyrkorna endast åtnjuter befrielse från gåvoskatten. Att så är förhållandet har uppmärksammats av beredningenom stat och kyrka i betänkandet "Samhälle och trossamfund".Beredningen har anslutit sig tUl uppfattningen att ochmotsvarande organ inom andra trossamfund bör behandlas lika i skattehänseende.Men beredningen anför också att detla är en skattepolitisk fråga som inte kanses isolerad från beskattningen av även andra ideella föreningar. Det gåralltså inte att bara se till trossamfunden och invandrarkyrkorna. Att befriats från skatt betingas inte avkyrkans insatser i samhällsarbetet utan har sin grund i kyrkans ställning somstatsorgan. Ändras förhåUandet mellan och staten på det sätt somberedningen om stat och kyrka har föreslagit, så upphör ställningen somstatsorgan och därmed också grunden för den totala skattebefrielsen. Ett annat argument som man framför i reservationen är attdet enligt reservanternas mening föreligger bristande överensstämmelse mellanbeskattningsreglerna vid testamentariskt förordnande och gåva. Man menar attarv och gåva skall behandlas på samma sätt ur skattesynpunkt. Att religiösa och andra samhällsnyttiga sammanslutningarhar befriats från gåvoskatt har motiverats med att gåvoskatten skulle motverkabenägenheten att ge gåvor till allmännyttiga ändamål. Om man , somreservanterna förordar, bryter ut trossamfunden och invandrarkyrkorna och gerdem skattefavörer i det här avseendet så skapar man ojämlikheter gentemot andrasamhällsnyttiga organisationer som också är befriade från gåvoskatt. Inte heller tycker jag det är ett bärande skäl attarvsskatten, som man ofta anför, liksom gåvoskatten skulle ha en återhållandeeffekt när det gäller testamentariskt förordnande. Arvsskatten fungerar juoavsett om arvet går till ett fritt trossamfund eller till anhöriga. Vad jagmenar är att även om en arvlåtare underlåter att fullfölja ett tilltänkttestamentariskt förordnande så drabbas den egendom som det här är fråga om äveni hans arvingars hand av arvsskatt. menar att det finns skäl att avvaktaresultatet av kommande övervägande när det gäUer stat och kyrka och ävenföretagsskatteberedningens arbete, som bl. a. uppmärksammar stiftelsernasskatteförmåner innan man binder sig för åtgärder på det här området. Med det anförda ber jag, fru talman, att få yrka bifalltill skatteutskottets hemställan. HerrHÖRBERG (fp): Med anledning av vad sade om att kyrka-stat-beredningen har kommit fram till att de friatrossamfunden ochsvenska kyrkan skall behandlas hka i detta hänseende - det var detsamma som jagsjälv sade - kunde det vara intressant att veta om möjligen hartänkt sig att , när den en gång bhr fri, skall beläggas medarvsskatt. Jag tänkte också fråga: Anser verkligen attdet kan vara rimhgt att vi skall avvakta en förändring av detta orättvisaförhållande ända till dess att vi tagit ställning till det storaproblemkomplexet om och de fria trossamfunden? Om det blir på det sätt somkyrka-stat-beredningen föreslagit är kyrkan inte längre ett statsorgan, och dåkommer den givetvis att behandlas som de fria trossamfunden. Men är det juså, , att det inte är trossamfunden som sådana som avses i dettafall när det gäller skattskyldigheten, utan det är ändamålet med de medel somanvisas som faller under skattelagarna. Vissa av dessa ändamål är befriade frånarvsskatt, och de är noga angivna. Men de ändamål som de fria trossamfunden villanvända medlen till faller inte under dessa bestämmelser, och därför beskattasde. Det är så det förhåller sig. () kort genmäle: Då konstaterar jag bara att det rUctigt att detta enligt min mening orimliga förhållande skallkvarstå som kommer att gå till dess att vi tagit ställningtill den ställning. i (s): Det är självfallet orimligt att behandlingenskall vara olika när det gäller och övriga trossamfund. Såsomframhållits tidigare under debatten har ju kyrkastat-beredningen haft uppedenna fråga, och vi får hoppas att det blir en lösning, eftersom man utgår frånatt det skall vara likvärdig behandling. Därmed får man naturligtvis räkna medatt det blir lika behandhng även i skattehänseende. Om manläser kyrkastat-beredningens betänkande finner man också att "Kungl. Maj;t tillkallat en sakkunnig med uppdragatt verkstäUa en översyn av gällande beskattningsregler rörande ideellaföreningar, däribland 'föreningar för religionsutövning', för atl få till ståndlikformighet i den skattemässiga behandlingen", alltså av olika ideellaföreningar. Jag tycker inte att man gärna kan komma närmare en lösning, när enutredning har talat om hur den vill ha det och en annan arbetar för detta.Kyrka-stat-beredningens huvudbetänkande är ju nu ute på remissbehandling, ochjag anser att vi kan avvakta vad som kommer att hända framöver. Men i självaprincipfrågan bör det inte råda någon tvekan om att det skall vara en likabehandling mellan och övriga trossamfund i skattehänseende. Hert JOSEFSON i Arrie (c): Jag anser inte att man skall förstora uppmotsättningarna mellan de fria samfunden och i dettasammanhang. Skillnadenär ju väsentlig när det gäller de centrala riksorganen i ochtrossamfunden, men när det gäller behandlingen av de lokala församlingarna, såär beskattningsreglerna nästan helt lika. Det väsentliga i reservationen är,som jag ser saken, frågan om att få Ukställighet när det gäller de centralaorganen men också att få de lokala och regionala organen befriade frånskyldigheten att erlägga arvsskatt, på samma sätt som gåvor till dessa organ ärbefriade från skatt. Det är angeläget, anser jag, att inte uppfatta saken så,att beskattningen är olika när det gäller de lokala organen, utan det är enskillnad endast när det gäller de centrala organen. i (fp): Jag lyssnade med stort intresse på vad herrSvensson i sade och konstaterade att vi har samma principiella uppfattning i denna fråga. uttryckte önskemålet att man här skulle få till stånd en hkvärdig behandling av de oUka trossamfunden. Men i utskottsmajoritetens skrivning finns det en mening som tyder på att ett försök att göra samfunden likvärdiga skulle kunna innebära att man skärper beskattningen, så att reglerna blir desamma för som de nu är för övriga trossamfund. Utskottet skriver på s. 6 i betänkandet: "Den kritik som enligt utskottets mening kan riktas mot gällande beskattningsregler talar dock för att villkoren för stiftelser nas skatteförmåner bör göras snävare, vilket också uppmärksammats i förelagsskatteberedningens direktiv. Innan resultatet av komman de överväganden lagts fram, bör därför enligt utskottets uppfattning mte binda sig för åtgärder som ytterligare befäster dessa förmåner." Jag beklagar att majoritetens skrivning har fått dennautformning, som nästan är en fingervisning till att göra det svårare förtrossamfunden. Om man därför vill nå det syfte som så inånga av oss här ikammaren har gemensamt, så tror jag att man för säkerhets skull bör rösta påreservationen, till vilken jag, fru talman, yrkar bifall. i (s) kort genmäle: Låt oss då än en gång understryka att det ivarje fall inte mellan mig och reservanterna föreligger någon principiellskUlnad. Men jag vUl åter påpeka att Kungl. Maj:t tillsatte enenmansutred-ning som skall syssla med dessa frågor. HerrFRIDOLFSSON i (m): Här har talats om framtidaställning till staten, men det är väl en sak som vi ännu inte vet så mycket om. Anledningen till att jag begärde ordet var emellertid herrSvenssons i inlägg. Enligt mitt sätt att se drog den heltnaturliga slutsatsen att vi här har ett orimligt förhållande. De frikyrkligaorganisationerna har blivit diskriminerade, vilket vi naturligtvis inte kanacceptera. Men då tycker jag det är märkligt att göra som iKungälv gjorde. Han deklarerade att förhållandet är otillfredsställande ochicke acceptabelt, men han vågade inte löpa linan ut och säga klart ifrån atthär bör en ändring ske. anslöt sig inte tiU reservanternasförslag. Det är en aning förvånande att stryker medhårs så långtsom han gör men ändå inte i slutändan av sitt resonemang vågar stå för sinståndpunkt. Jag yrkar givetvis bifall till reservationen. i (s); Jag vet inte om det nyttar så mycket attdiskutera med i . Han har så lätt för att bliförvånad.