prot · FV0916 · 1972-12-31 00:00:00 — § 1 Justerades protokollen för . § 2Upplästes följande till kammaren inkomna ansökan: Härmed anhåller jag om ledighet från riksdagsarbetet för utrikes tjänsteresa den 21februari-4 mars 1972. Kammaren biföll denna ansökan. Om åstadkommande av bättre jämlikhet mellan manliga ochkvinnliga anställda vid § 3 Om åstadkommande av bättre jämlikhet mellan manliga och kvinnliga anställda vid Herr utrikesministern ordet för att besvara ' (fp) i kammarens protokoll för den21 januari intagna fråga, nr 29, och anförde: har frågat mig vUka åtgärder jagtänker vidta för att åstadkomma bättre jämlikhet mellan manliga och kvinnligaanställda vid . tUlämpar självfallet gällandebestämmelser om förbud mot könsdiskriminering inom statliga myndigheter.Formella regler garanterar emellertid inte alltid faktisk likställighet. Därför måste tillämpningen av reglerna motkönsdiskriminering vara föremål för största uppmärksamhet. Det är departementets strävan att tUlvarata allamöjligheter till förbättringar. Fortlöpande kontakt i denna fråga hålls medföreträdare för personalen. Min fråga har aktualiserats av en artikel iDagens Nyheter, där man kunde läsa att det finns vissa märkliga regler för denkvinnliga biträdespersonalen vid UD. Om en sådan person gifter sig, får honvälja meUan att resa hem för tjänstgöring i eller att sluta vid UD.Det kan också tänkas att hon blir återanställd som lokalanställd med lägre lön.Motsvarande bestämmelser finns inte för de manliga anstäUda, som ju återfinns ikanslist- och diplomatkarriärerna. Jag har fått dessa uppgifter bekräftade viariksdagens upplysningstjänst. De skäl som har angivits för dessa regler har varit svåra att få den 3 febmari 1972 Om åstadkommande av bättre jämlikhet mellan manliga ochkvinnliga anställda vid preciserade.Man har sagt att kravet pä flyttbarhet som ställs pä UD-personal, inte kananses vara uppfyllt när en kvinnlig anställd gifter sig. Man har anförtsäkerhetsskäl. Det är visserligen litet svårt att förstå varför dessa skälskuUe gälla också om vederbörande gifter sig med en svensk. Man har vidare sagtatt de biträden som gifter sig får en annan social ställning än de ogiftabiträdena och att detta skulle skapa problem. Det sistnämnda skälet, om skillnad i social ställning,behöver man kanske inte ta riktigt på aUvar. Beträffande de andra skälen är idetta sammanhang bara att säga, att det inte finns någon anledning att i dessahänseenden göra skUlnad mellan män och kvinnor. Det kan historiskt sett kanskefinnas en viss skillnad, men borde det väl för , och i synnerhetför staten som arbetsgivare, vara angeläget att inte göra någon skillnad mellanmän och kvinnor. Beträffande säkerheten och flyttbarheten är det ocksåorimligt att ha en generell regel som tillämpas helt automatiskt. Man måstegöra en individuell prövning. Jag ber att få tacka utrikesministern för svaret. Det ärmycket positivt i tonen, men det är också mycket allmänt häUet. Därför måstejag be om en precisering. Betyder svaret att de regler som jag har talat om regler som måhända inte alltid är skrivna men som enligt uppgift ändå tillämpas kommer att upphöra att gälla? En följdfråga: TiUämpas motsvarande regler för biträdenavid UD här hemma i ? Är det så att de inte kan gifta sig utan att fä sinställning omprövad på det sätt som jag har angivit, eller är förhållandenaannorlunda för dem? Den fråga som tar upp har idepartementet varit föremål för diskussion med personalorganisationerna undermycket . Nuvarande praxis har väl tillämpats i ungefär . Skälenför att tjänstgöringen antingen upphör eller alternativt förlägges i Stockholmhar delvis varit de som nämnde. Jag vUl också tillägga att många av de problem somdiskuterats som könsdiskrimineringsfrägor i regel gäller olika kategorier avanställda. Den eventuella könsdiskrimineringen ligger alltså inte på detformella planet utan beror på att kvinnorna i vissa kategorier representerar ennästan total majoritet medan männen är i majoritet i andra. Det är i aUmänhet isådana sammanhang som den reella könsdiskrimineringen förekommer på vårarbetsmarknad. Den praxis som har tillämpats, innebärande att de flickor somgifter sig antingen lämnar sin tjänst eller i den mån de önskar fortsätta denmöjligheten finns också kallas hem tUl tjänstgöring i , tillkomefter diskussioner med företrädare för personalen. Syftet var att förhindra atttjänsterna omvandlades tUl lokalanställnings-tjänster och därmed försvinna somtjänstgöringsplatser utomlands för de i anställda. Vi diskuterar att ändra denna praxis även om jag i daginte kan ge ett exakt besked om humvida och när praxis kommer attförändras. Jag är intresserad av att diskutera frågan ur olika synpunkter.Detta har jag också meddelat den berörda personalen, och vi får inom en intealltför avlägsen framtid se vilket resultat vi kommer fram till. Med anledning av den konkreta frågan om motsvarande reglergäller för dem som tjänstgör i vill jag säga, att så icke är fallet.Det blir ingen skUlnad i anställningsförhållandena för ett biträde i Stockholmsom gifter sig. Avgörande förändringar inom UD i den likställighetsfrågasom tar upp görs ju i avtalsförhandlingar mellan parterna. Fråganhar därför mycket större räckvidd än enbart . Framför alltföregående års avtalsrörelse innebar ett rätt väsentligt steg mot enlikställighet, Ävtalsförhandhngarna blir också det viktigasteinstrumentet för fortsatt utveckling i detta avseende. När man ser på könsfördelningen i olika kategorier avtjänster upplever man naturligtvis inom UD som pä andra håll att detta samhällei hög grad är vad Per i går i TV kaUade ett handikappssamhälle.Av våra diplomatiska tjänster är 14 av totalt 31 5 besatta av kvinnor medaninom biträdespersonalen 353 av totalt 355 är kvinnor. den 3 febmari 1972 Om åstadkommande av bättre jämUkhet mellan manliga ochkvinnliga anställda vid Hert (); Jag noterar att utrikesministern inteförnekar att de regler som jag har tagit upp finns, och att han inte hellerförnekar att det i praktiken är fråga om könsdiskriminering. Självfallet gäUerdet formellt olika kategorier av anställda, men det är inte bara så att den enakategorin biträdena är kvinnor, utan också så att mycket av tänkandet bakomdessa regler har könsdiskriminerande karaktär. Man antar att kvinnan är meraosjälvständig och hellre följer med sin man osv. Det har visserligen varit ochär ett realistiskt resonemang, men det bör inte få ligga tUl grundför en modern personalpohtik. Utrikesministerns svar är lovande så tiU vida att han, omjag tolkar honom rätt, instämmer i att det är fråga om omoderna bestämmelsersom bör ändras. Men jag tycker att det inte borde ha varit så svårt, trots attvissa överläggningar med personalen återstår, att lämna en klarare bekännelsetill principen att det inte skall finnas regler som i praktiken är olika förmän och kvinnor. Jag kan försäkra utrikesministern att jag kommer att följadessa frågor i fortsättningen. Det finns möjligheter att återigen ta upp demhär i , om det inte skulle bli en sådan ändring som utrikesministernantyder. Jag noterar också som ett klart besked att det inte finnsnågra motsvarande regler när det gäller de kvinnliga anställda vid iSverige, och det är glädjande, även om det bara gäller en del av personalen. tar upp frågan i ett vidare perspektiv, ochdet är väl motiverat att göra. Det gäller ju i stor utsträckning just att manhar en uppdelning i manliga och kvinnliga karriärer, där kvinnorna har de lägrebetalda biträdesjobben. Om jag inte är fel underrättad gjordes en utredning, , som ville ha större möjligheter tUl övergäng meUan olika karriärer inom UD.Jag kanske får ställa frågan; Har det gjorts något för att befrämja en sådanövergäng, och vad har man fått för resultat i det fallet? är ju värt ansikte utåt. Vill vi visaen bUd där jämlikheten meUan män och kvinnor är ett väsentligt drag, ellerskall inför omvärlden framstå som ett traditioneUt manssamhälle, Ang. beräkningen av preliminärskatten för engångsbeloppi skattetabeU kanske iännu större utsträckning än det i själva verket är? Här finns naturligtvis vissa svårigheter. Det är svårt attge båda makarna arbete, och därför blir det svårt att förena utrikestjänst meden annan familjetyp än den traditioneUa. Därför måste det finnas en medvetenpolitik från regeringens och utrikesledningens sida, för att få en annanutveckling tUl stånd. Har utrikesministern en sådan politik och vad innebär deni sä fall mera bestämt? Överläggningen var härmed slutad. § 4 Ang. beräkningen av preliminärskatten förengångsbelopp skattetabell Herr finansministern erhöUordet för att besvara () i kammarens protokoll för den 1februari intagna fråga, nr 35, och anförde: harfrågat om jag viU för kammaren redovisa hur det procentueUa avdraget förpreliminär skatt enligt tabell F (skattetabell för engångsbelopp)beräknats för en skattskyldig med en årslön på , som skaUuppbära ett engångsbelopp, t. ex. en retroaktiv löneutbetalning. uttas preliminär A-skatt på engångsbeloppenligt gmnder som fastställer. För beräknad årsinkomst i detskikt som angett är avdraget för preliminär skatt avengångsbeloppet. tUlämpar vid upprättandet av skattetabeUenför engångsbelopp den principen att procentuttaget skaU bestämmas efter enmycket försiktig marginalskatteberäkning. Hert (): Jag tackar finansministern för svaret. Attjag ställt frågan beror på att jag på detta sätt velat peka på ett par mindretUlfredsställande detaljer i de tabeUer som vi använder förpreluninär-skatteavdrag vid löneutbetalningar. När någon erhåller ett engångsbelopp det kan vara enretroaktiv löneutbetalning eller ett ackordsöverskott för exempelvis enbyggnadsarbetare - har man aUtså speciella tabeUer att tillämpa. Dess värre medföravdrag enligt dessa som regel kvarskatt. Det har många bekymrat sig över ochundrat hur det kan komma sig, när man drar efter tabell . Jag hardärför kommit att titta litet närmare på hur tabellen verkar, och jag harblivit något konfunderad. Vi tänker oss en person som får en engångsutbetalning på . Han tjänar normalt och har alltså enårsinkomst i skiktet . Det är som finansministern sägeratt i det faUet skall på de enligt tabellen dras iskatt, dvs. Om han i stället hade fått en löneförhöjning med låtoss säga , dvs. också , hade mandragit skatt enligt månadstabellen. Det hade medfört ett skatteuttag på 60procent, dvs. meUanskUlnadpå gör att vederbörande löper mycket stor risk att få kvarskatt vidden slutliga skattens fastställande. Jag är medveten om att de differenser somkan uppkomma vid det preliminära skatteavdraget alltid rättas tUl vidberäkningen av den slutliga skatten. Men jag är litet förvånad över att trotsatt den här tabellen nu använts sä verkar det som om man inte tagithänsyn till den relativt kraftiga stegring i marginalskatteuttaget som harskett vid inkomster över 30 000. Det är uppenbart attmånadstabellernas procenttal, , är mycket bättre avvägt. Lät mig också ge ett annat exempel, som också visar enviss brist i tabellernas nuvarande utformning. Vi kan tänka oss en stats- ellerkommunalanställd som befinner sig i 13 lönegraden och 14 löneklassen. Detinnebär att han har . Han ser fram mot en uppflyttningtill 15 löneklassen då han får en lön av . I det läget får hankvittera ut mindre än tidigare, dvs. skatteavdraget ökar med 83kronor beroende på att man just i det skiktet övergår från skatt i50-kronorsintervaUer tUl 100-kronorsintervaller. Med hänsyn till de högamarginalskatter vi har tror jag att man genomgående borde ha50-kronorsintervaller för att reducera antalet dylika konsekvenser av enlöneförhöjning. Om förläggning av stadig verksamhet tiU Överläggningen var härmed slutad. § 5 Om förläggning av statlig verksamhet till Herr finansministern erhöUordet för att besvara i Bäckmora (c) i kammarens protokoll förden intagna fråga, nr 37, till herr inrikesministern, och anförde: i Bäckmora har frågatinrikesministern när det kan förväntas att statlig verksamhet förläggs tiUSöderhamn som ersättning för de sysselsättningstillfällen som gick förloradegenom riksdagsbeslutet om att ej lägga mynt- och justeringsverket tUl Söderhamn.Frågan har överlämnats till mig för besvarande. I likhet med anser jag det inte lämpligt attinnan utredningsarbetet slutförts peka ut vissa orter som mottagare av fortsattaomlokaliseringar. i Bäckmora (c); När behandlade det storapaketet om utlokalisering av statliga verk och företag hade majoriteten iinrikesutskottet även tillstyrkt motioner om att mynt- och justeringsverketskuUe lokaliseras tiU i stället för i propositionen föreslagnaEskilstuna. Vid omröstningen i segrade förslaget om medtvå rösters övervikt. Detta upplevdes som en stor besvikelse i ochregionen där omkring, inte minst mot bakgrund av att två gångertidigare hade uttalat sig positivt för i fråga om utlokalisering avmynt- och justeringsverket. den 3 febmari 1972 Om understöd dt fiskare som blir arbetslösa i andra ännordiska hamnar Efter denna negativa och beklagliga utgång i riksdagensades det mer eller mindre officiellt att skuUe få något annatföretag i stället. VUket detta skulle bli och när det skulle ske har inte hörtsnågot om. Mot den bakgrunden tyckte jag det kunde vara av intresse att få litetbättre klarhet i frågan huruvida det finns planer och utredningar i gång därSöderhamnsregionen kommer i fråga. Svaret ger inte mycket klarhet i den frågan, och jagbeklagar det med hänsyn till att vi har stor arbetslöshet i Söderhamnsregionen.Åtgärder för att öka sysselsättningstUlfäUena måste anses som ganska angelägna.Eftersom finansministern har svarat att utredningsarbetet inte är slutfört,uttalar jag den förhoppningen att det ändå skaU resultera i att dennagång skall komma i fråga för att få något verk eller företag. Det behövs, detvill jag verkligen understryka, för Söderhamnsregionens del. Jag tackarför svaret. Överiäggningen var härmed slutad. § 6 Om understöd åt fiskare som blir arbetslösa i andra ännordiska hamnar Herr inrikesministern ordet för att besvara () i kammarens protokoll för den 25januari intagna fråga, nr 30, tUl herr socialministern, och anförde: har frågat socialministern om hanavser att vidta åtgärder för attj yrkesfiskare, som pä grund av storm tvingastill arbetslöshet i andra än nordiska hamnar, skall kunna erhålla detarbetslöshetsunderstöd som rätteligen bör tUlkomma dem som är medlemmar iSveriges fiskares erkända arbetslöshetskassa. Frågan har överlämnats till migför besvarande. har ansett att ett medgivande förkassornas medlemmar att uppbära ersättning för tid då de på grund av väderleks-ellerishinder tvingas kvarligga i hamn bör begränsas till vissa nordiska hamnar. Detär såväl principiella skäl som praktiska svårigheter som har talat mot attutvidga medgivandet. Med hänsyn tUl att prövaten framställning i ärendet avser jag inte att vidta någon åtgärd. Hert (): Jag ber att fä tacka statsrådet för svaret på min fråga,men det skulle vara en grov överdrift om jag sade att jag var nöjd med det. Jagär snarare något förvånad över att inrikesministern så nära nog kategorisktsäger ifrån att han inte avser att vidta någon åtgärd. Situationen är ju denatt de fiskare som tillhör den erkända arbetslöshetskassan får, när de tvingastill arbetslöshet på grund av väderlekshinder, storm, isläggning eller annanorsak, ersättning om de är hemma i svenska hamnar eller i nordiska hamnar, därarbetsmarknadsstyrelsen medgivit att sådan ersättning får utgå, underfömtsättning att vederbörande skaffar intyg på att de har legat arbetslösa. En stor del av vårt fiske bedrivs vid Storbritannienskuster, och när det då blir stormar så som innevarande vinter och fleratidigare vintrar "blåser" båtarna ofta i land och får ligga i hamnvecka efter vecka. Jag känner till fall där de varit ute någon dag, tvingats iland igen för av ända upp tiU vid eller i någonskotsk eller engelsk hamn. Att de under sådana förhåUanden inte får någon ersättningmåste av dessa fiskare anses som en stor orättvisa. Hade de kunnat ta sig övertUl eller jag säger: hade de kunnat ta sig över och ovädretinte hade lagt hinder i vägen, hade de varit berättigade tiU ersättning, men omde går in i eller eUer någon annan icke skandinavisk hamnfår de ingen ersättning. Vecka går efter vecka utan någon som helst ersättning.Därtill kommer att besättningarna på dessa båtar ytterst sällan besvärararbetslöshetskassan därför att de oftast bedriver sitt fiske ute på dessavatten. Därför måste jag fråga herr statsrådet: Vad kan det varaför principieUa skäl som här åberopar för att intekunna gå med på det? Och likaså; Vad kan det vara för praktiska svårigheter somkan tala mot ett medgivande i den riktning som jag pekat på i min fråga? Depraktiska svårigheterna går ju att ordna genom överenskommelser när det gällerde olika nordiska hamnarna, och enligt mitt förmenande behöver de inte varastörre i de fall jag här påtalat. Om understöd åt fiskare som blir arbetslösa i andra ännordiska hamnar Här rör det sig om friviUigaarbetslöshetskassor: I detta faktum ligger då också i och för sig naturligtvisföreställningen att det är medlemmarna som själva skall verka för förändringarav detta slag. Därför skall man kanske vara försiktig när det gäUer riksdagensdirektiv om hur stadgarna skall utformas. Jag vUl säga det som en utgångspunkt. Jag var med som jordbruksminister när kassan tillkom. Detrådde på många håll stor tvekan om det över huvud taget skuUe vara möjhgt atttUlämpa samma princip som för löntagare när det gäUer en grupp av egnaföretagare som fiskarna i allmänhet är. Såvitt jag förstår har man vunnit ganska godaerfarenheter. Efter hand har man emeUertid gjort undantag för att försökatUlgodose fiskarnas intressen. Sådana undantag har exempelvis varit att dekunnat anmäla sig i nordisk hamn när det förelegat svårighet med fisket. Redandet är emeUertid ett betydande avsteg från den normala principen att vederbörandeskall stå till den svenska arbetsmarknadens förfogande. Det sambandet blirnaturligtvis ännu mer uttunnat om man skuUe ta upp också den möjligheten att desom ligger i andra europeiska hamnar skulle kunna få ut ersättning av kassan. Jag kan således för min del lätt förstå att det kan rådabetydande betänkligheter i detta fall. Jag tror för övrigt att frågan kommeratt prövas också vid behandlingen av en riksdagsmotion. Därför har jag för mittvidkommande inte anledning att ta några initiativ i denna sak. 1* protokoU 1972. den 3 febmari 1972 Om åtgärder för att förbättra arbetslöshetsstatistiken HertÅBERG (fp): Jag vill inte på något sätt kvemlera och absolut inte sägaatt herr statsrådet inte är intresserad av den här frågan. Det är riktigt attherr statsrådet väl känner till den. När fiskets organisationer hade framlagtsin utredning, som syftade tUl denna kassa som är den första i sitt slag ivårt land, kanske t. o. m i världen för enskilda och fria företagare, togdåvarande jordbmksministern mycket aktiv del i arbetet för att denskulle komma till. Det vill jag gärna ge honom en eloge för i det härsammanhanget. Likaså vill jag faktiskt ge AMS en eloge för att manordnade sä, att det gick att få kassan att fungera vid besök i norska hamnar;det har nämligen gått aUdeles utmärkt. har inte kassan blivit utnyttjad i såstor utsträckning som man kanske befarade när AMS tog det här steget. Det är ialla faU på det viset, herr statsråd, att även om naturligtvis förslagen börkomma inifrån kassan själv, från dess styrelse osv., ligger godkännandet tilsyvende og sidst hos AMS. Det kan vara riktigt att fiskarna även när de befinner sigi andra nordiska hamnar som arbetslösa skaU kunna stå till arbetsmarknadensförfogande, men skUlnaden när det gäUer att nå svensk arbetsmarknad frånexempelvis Haugesund eller från är inte särskilt stor. I båda fallenmåste man säkerligen anlita flyg för att ta sig hem, om man nu skuUe behövagöra det. Men myndigheterna har heller inte ansett att den här bestämmelsenskall härdras på det sättet. I det senaste svaret från herr statsrådet tyckte jag mig ialla fall finna en något mera positiv tongång. Dörren skulle alltså inte härmedvara absolut stängd. I hopp om att man skall lyckas klara de praktiska ocheventuellt principiella svårigheter som ligger i vägen och skapa den rättvisasom fiskarna anser att de är berättigade till ber jag att få tacka herrstatsrådet för svaret. Överläggningen var härmed slutad. §7 Om åtgärder för att förbättra arbetslöshetsstatistiken Herr inrikesministern erhöll ordet för attbesvara () i kammarens protokoll för intagnafråga, nr 31, och anförde: har frågat vUka åtgärder jagavser att vidta för att fä en mera tUlfredsställande och tUlförlitligarbetslöshetsstatistik. Arbetslösheten följs fortlöpande genom delsarbetskraftsundersökningarna, dels arbetsförmedlingsstatistiken,Ärbetskraftsundersök-ningarna, som ger uppgifter om den totala arbetslösheten,baseras på stickprov och är värdefuUa speciellt för bedömningen avförändringarna i arbetsmarknadsläget över . Förkorttidsbedömningen utgör arbetsförmedlingsstatistiken ett viktigt komplement.Den ger tämligen exakta besked om vissa grupper av arbetssökande som för dagenhar kontakt med arbetsförmedlingen. Vi arbetar kontinuerligt på att förbättraarbetslöshetsstatistiken. Arbetskraftsundersökningarna har byggts ut i flera omgångari vad gäller både stickprovsunderlaget och antalet undersökningar , Iårets statsverksproposition föreslås att medel ställs tUl förfogande för enregional utbyggnad av undersökningarna, I fråga om arbetsförmedlingsstatistikenövervägs kompletteringar för att ytterligare belysa arbetslösheten, I denkommande räkningen registreras vilka arbetslösa som enbart sökerdeltidsarbete. Erfarenheter av sådana särskilda undersökningar bör vinnas,innan de återkommande statistiska rutinerna ändras. Om åtgärder för att förbättra arbetslöshetsstatistiken Hur stor är egentligen arbetslösheten i vårt land? Varjemånad brukar ge oss ett svar. Vi brukar också få ettsvar från ett helt annat svar. De båda verkenanvänder nämligen ohka mätmetoder. räknar antaletpersoner som har anmält sig som arbetssökande vid arbetsförmedlingarna, ochstatistiska centralbyrån undersöker arbetskraftens storlek och sammansättning.Som exempel kan nämnas att redovisade arbetsmarknadsstyrelsen71 000 arbetslösa och 120 000, Det är självfaUet av den största betydelse att vi har entUlfredsstäUande och tillförlitlig arbetslöshetsstatistik. Det är pä grundvalav den som stat och kommun utformar sina insatser. Eftersom regeringen iallmänhet föredrar att utgå från siffror de lägresiffrorna - sker samhällsorganens planering i första hand utifrån den nivån.Men flertalet experter menar att centralbyråns siffror bäst speglarverkligheten. siffror är för låga. De är ett mått, hardet sagts, på effektiviteten hos en administrativ verksamhet och inte på detverkliga läget på arbetsmarknaden. Detta säger bl. a. , underflera år chef för . Det är en aUvarlig sak att man bygger bedömningar på enotillförlitlig statistik. Det är också en allvarlig sak att allmänheten får enmotsägelsefull och delvis felaktig bild av det verkliga läget. Vid en fackligkonferens framhölls också att förtroendet förarbetslöshetsstatitiken allvarligt rubbats bland de arbetslösa, bland fackligaorganisationer och hos allmänna opinionen. Det är några bra saker somstatsrådet nämner i sitt svar, för vUket jag vill tacka. Men jag förutsätteratt de överväganden som görs snabbt leder till förbättringar avarbetslöshetsstatistiken. Jag förutsätter också att regeringen vid sinaskildringar och bedömningar av arbetsmarknadsläget mera utgår frånarbetskraftsundersökningarna, som ger en mer rättvisande bUd av det verkligaläget. Jag var litet förvånad över det första somherr Mundebo sade i sitt inlägg - att man har en undersökning som ger ett svaroch att strax därefter en annan undersökning ger ett annat. Jag hade väntat migatt skulle vara medveten om att de här serierna ändå den 3 febmari 1972 Om åtgärder för att förbättra arbetslöshetsstatistiken löperganska parallellt - låt vara att de återspeglar två olika förhållanden.