prot · FV0927 · 1972-12-31 00:00:00 — Låt mig först säga till statsrådet jag delar den uppfattning som han har gjort sig till tolk för, nämligen attpersonalin-drugningur inte skall ske. Jug menar utt de skulle stridu mot denfustlagda personalpolitik som bedrivs i . Vad jag här har talat om är det resursöverskott som finnsbeträffande personal och muskiner. Jug har ifrägusutt om detta är riktigt, närbägge dessa viktiga komponenter finns och det som fattas är medel för att köpa 4 protokoll 1972. Medel till Drift av statliga vägar detmaterial som man skall göra beläggningur av. Det är riktigt, som statsrådetsäger, utt dettu resursöverskott uppstår vissa tider och att det då har varitvanligt att man hur fört över personul till dessa områden för att där vidtaåtgärder. är situationen sådan att det inte finns nägra medel att köpabeläggningsmaterial för. Det är illa, herr statsråd. Jug tycker nog attstatsrådets resonemang här i och för sig verifierade att det behövs ytteriigaremedel till denna drift, trots att han yrkade avslag på reservationen. Om jag inte missuppfattade -och jag tror inte att jag gjorde det - kom han tillbaka till dessa AMS-medeloch menade att de var jämnt fördelade över landet. Då har iGöteborg inte stora anspråk på jämn fördelning. Jag har här en fördelningsplanöver beslutade beredskapsarbeten, som visaratt B län fär , Olän , L län och I län . Detär klart att man kan diskutera vad som är jämn fördelning, men jag menar nogatt man inte skall stå i denna talarstol och säga att beredskapspengarna ärjämnt fördelade över landet. Det vore en orimlighet. Arbetsmarknadspengar skallnaturiigtvis sättas in där arbetslöshet föreligger. Det var också detta jaggjorde gällande i mitt förra inlägg, nämligen att man då inte kan appliceradessa pengar direkt pä och påstå att de normalt ingår i denangelägenhetsgradering som man där har. Både statsrådet och hur varit inne på denframtida vägplaneringen och den framtida vägsatsningen. Jag förmodar att vi idenna kammare får ta en debatt om detta . Men jag har fortfarande intefått något besked om hur det blir med den servicenivå som statsrådet utmärktredogjorde för. är det alldeles klart och jag är glad för detta - att detinte skall ske några personalfriställningar i . Den andra fråga som dåuppstår är om man skall överföra pengar till beläggningsarbetena frånservicesidan. Jag har bett om ett uttalande om detta, men det har jagfortfarande inte fått. HerrHUGOSSON (s) kort genmäle; Jag vill hänvisa till åretsstatsverksproposition, bilagan över , där man sägeratt de som hur unvisats till vägväsendet är relativtjämnt fördelade över landet. Men jug diskuterade inte de 145 miljonernu somgäller driften till vägar när jag talade om den relativa jämna fördelningenöver landet. Därtill kommer - och där ger jag rätt - attinsatserna naturligtvis framför allt skall sättas in där sysselsättningen sviktar.Jämfört har emellertid de delar av landet därtrafikintensiteten är väsentligt större än i t. ex. inre delen av Norrlandblivit föremal för ökad medelstilldelning. Jag tycker det är bra att vi i delän där vi har en stor befolkning och en stor trafikvolym fär ökade anslag tillbl. a. driften av vägurnu, eftersom det är beroende pä trufikintensitetenvilken förslitning man har pä vägarna. HerrGUSTAFSON i (fp); Först några ord till utskottsmajoritetenstalesman! Han nämner siffran 800 man, "som har varit ute och valsat idiskussionen"; man får nästan den uppfattningen att den skulle ha varitfritt uppfunnen av nägra riksdagsledamöter. Därför kanske det är lämpligt atthär slå fast att den finns på s. 60 i petita, där den marginalresurspå 800 man anges som gällde , nämligen . Det har bekräftatsatt den siffran fortfarande gäller. Till det som statsrådet sade vill jag påpeka att vägverketsäger att man fortfarande inte kunnat åstadkomma den produktivitetsförbättringpå som var förutsedd. Anledning: man kan inte rationellt utnyttjaresurserna. Vad beträffar fråga till generuldirektörenom vad som förekommit vill jag säga att har gjort samma misstag idet sammanhanget som han gjorde när det gällde mitt första anförande. Jag trordet skulle vara nyttigt med ett fortsatt samtal med -och då kanherr gärna ta med sig snabbprotokollet för . Statsrådet sade, om jug uppfattade honom rätt, att vialdrig har gjort så stora insatser pä vägväsendets område som vi gör . Jagtror att man oftu gör sig skyldig till ett förbiseende när man diskuterarvägkostnaderna därför att man räknar i löpande priser. Man kan tycka att detlåter bra om man fär ett högre belopp till vägarna än man hade förut.Vägplaneutredningen utgick från två alternativ - ett på och ett på 5procent. Då kan man kanske tycka, att om man ökude kostnadernamed , skulle alltså den målsättningen vara uppfylld. Men det är deninte, eftersom vägplaneutredningen räknar i fasta priser. Om vi som exempel tardriftanslaget för , som ökade med vilket låterbra bör man dock komma ihåg att det innebär att resurserna för vägverketminskade, eftersom man skulle ha behövt ungefär 80 miljoner till för att kommapä samma nivä och fä kompensation för pris- och lönestegringarna. När det gäller vägbeläggningarnu det är ju de som ärmest aktuella, och det är där som det verkligen finns behov av åtgärder - harman inom gjort en undersökning om denvägbeläggningsyta som är undermålig. Därvid fann man att den ytan från 1966till 1971 har ökat frän ,alltså en ökning med av den vägbeläggningsyta som är ibehov av omedelbara åtgärder. Jag tror att sådunu jämförelser betyder mycketmer än om mun bara ser jämförelsen mellan anslagen i kronor. Jag tycker att det i slutet av denna debattframstår som ännu mer angeläget än det gjorde i början av debatten attvägverket får de här resurserna. Medel till Drift av statliga vägar HerrHUGOSSON (s); Med risk för att bli anklagad för att varatjatig återkommer jag till de 800 man som nämnts. Det framgår av folkpartietsmotioner att 800 man skulle vara undersysselsatta och att de icke skulle utföranågot meningsfyllt arbete. Jag har sagt att generaldirektö- Medel till Drift av statliga vägar ren pådirekt fråga förnekat att så skulle vara fallet. Jag ber vidare att få hänvisatill det svar som statsrådet gav. i hänvisar till petita.Sedan skrev sina petita har anvisats viaAMS. En väsentlig del av personal utnyttjas för att leda de arbetensom utförs av den tidigare arbetslösa personalen. Sedan är det alldeles klartatt här föreligger de temperaturvariationer som följer med årstiderna. Man kaninte belägga vägar då det är . Det går bara inte. Men dettatorde inte vara signifikutivt enburt förvägväsendet. Gä ut och frågabyggjobbarna om de kan gjuta, då det är ! Då får man också sombekant inställa den typen av arbete. Det är klart att man kan göra teoretiska kalkyler över vaddet skulle innebäru i untalet sysselsatta eller år. Den debatten ärrent hypotetisk. Vad jag liksom även statsrådet har velat slå fust är att detinte föreligger någon undersysselsättning. Alla inom anställda utförett bra och meningsfyllt arbete. Det föreligger inga risker för utt personulskall friställas. Jag tycker att det är väsentligt att detta blivit fastslagetäven av , som ju är ledamot i styrelse. Det torde varaett lugnande besked för dem som jobbar inom . i (fp): De anställda i har månadslön ochavskedas inte. Jag tycker att det är egendomligt att menar utt viskall behöva ha en särskild riksdugsdcbatt för att klarlägga detta. I motionen har sagts att inte rationellt kanutnyttja all arbetskraft. Vi har inte i någon motion yttrat oss om att detarbete som arbetskraften utför inte skulle vara meningsfyllt. Vad vi har sagtoch vad som sägs från sida är att dessa 800 årsarbetare skulle kunnautnyttjas mera effektivt, om de sysselsattes med arbete som innebär att muninte behöver ta allra lägsta tänkbara dagsverkskostnad. I ett läge dåvägbeläggningarna pä många häll är utslitna och då man har ont om medel är dettrots allt viktigare att belägga vägen än att röja omkring den, även om detsenare i och för sig är nyttigt och nödvändigt. Det är detta som jag tycker ärviktigt. Sedan tror jag inte att talesmannen för utskottets majoritet behöverundervisa personal om att det i naturen förekommertemperaturändringar och sådant. Det har man säkert tagit hänsyn till då mangjort sina beräkningar. HerrDAHLGREN (c): Jag hade tänkt utt den här debutten skullevara slut för min del, men jag kunde inte underlåta att begära ordet när herrHugosson nu kom igen och talade om till , som hanuttrycker sig. Det är ju fullständigt fel. Det är pengar från AMS som fördclusdels pä arbeten i arbetniarknadsvcrkets egen regi och dels på arbeten ivägverkets regi. Jag står fast vid vad jag sugt när det gällerundersysselsättningen. Jag hänvisar till petita och ber herrHugosson läsa vad som står på s. 61. Jag tycker det är en mycket allvariigbeskyllning gjort när han säger att vad som stär där ärfelaktigt. Till slut, herr talman, vill jag bara säga till herrHugosson: Det här är ingen diskussion om väderleksförhållanden, utan det arendiskussion om bristande medel till inköp av material för att belägga vägar iden omfattning som slitaget förorsakar. Jag vill bura till i Göteborgsäga att visst är det bättre att vi utför beläggning på vägarna än att vi görröjningsarbeten vid sidan om vägarna, men är det så går detinte att utföra beläggningsarbeten och då kun det ju vuru lämpligt att munröjer buskur. Jug hur inte påstått att det är något fel i vägverketspetitu, men jag sade utt sedan inlämnude sinu petitu hur viu AMSunvisuts till vägväsendet - jug sade icke . Det ärulltså en stor skillnud. Slopaitde av ortsgrupperingen av statsanställdas löner Överläggningen var härmed slutad. Propositioner gavs på bifall tilldels utskottets hemställun, dels reservationen av i m.fl., och förklarades den förra propositionen vara med övervägande ja besvarad.Sedan i begärt votering upplästes och godkändesföljande voteringsproposition: Den som vill utt kummuren bifaller trafikutskottets hemställan i betänkandetnr 4 röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nej har kammaren bifallit reservationen av i Vid omröstning genom uppresningförklarades flertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Dåherr i begärde rösträkning verkställdes votering medomröstningsapparat. Denna omröstning gav följande resultat: § 12 Slopande av ortsgmpperingen av statsanställdas löner Föredrogs inrikesutskottets betänkande nr 1 i anledning avmotion om slopande av ortsgrupperingen av statsanställdas löner. 1 detta betänkande hade behandlats motionen 1972:592 avherr m. fl. (c), i vilken hemställts att uttalade sig för attortsgrupperingen av de stutsunställdas löner avvecklades i enlighet med vad imotionen anförts samt att därvid de särskilda förhållandena beträffande övreNorrland beaktades. den 23 febmari 1972 Slopande av ortsgrupperingen av statsanställdas lotter Utskottethemställde utt skulle avslå motionen 1972:592. Reservation hade avgivits av herrarStridsman (c) och i (c), som ansett utt utskottet bort hemställa, att med bifall till motionen 1972:592 som sinmening gav Kungl. Maj;t till känna vad reservanterna anfört. i (c): Det är kunske förståeligt och förlåtligt omman under remissdebattens andra dag lyssnade litet slött och förstrött till deolika anförundena. Mun lystrade till när någon tulure unvände en formuleringsom man tyckte var välfunnen. Själv lystrade jag till när en av kollegerna häri kammaren uvslutude sitt unförande som hade handlat om olika arbetsmarknadspolitiskaoch ekonomiska problem i vårt land med en travestering av det bekantauttalandet uv romaren , som jämt tjatude om att Kartago borde förstöras.Talaren slutade alltså med orden: "För övrigt anser jag att det här landetbör hu en sumlingsregering." Jag skulle kunna ha unvänt samma metod och inskränkt mittinlägg i denna fräga till en enda mening: För övrigt anser jag uttortsgrupperingen UV de statsunställdus löner bör ruserus. Det hude också vuritbefogut därför att det knappast i denna debatt kan föras frum några nyaargument. Senast har detta ärende diskuterats vid höstriksdagen . Det ärbara en sak som jag i detta sammanhang vill ta fram. Jag vill tolka utskottets skrivning på det suttet utt munfrån majoritetens sida är överens med reservanterna i sak, att man anser attdet är felaktigt att ha en ortsgruppering av lönerna. Det skulle vara bra omherr Fugerlund, som företräder utskottsmujoriteten och kommer upp i tulurstolenefter mig, kunde vitsordu utt min tolkning är riktig. Jag har kommit till detresultatet därför att utskottet anför att motiveringen till avslaget är avprincipiell natur. Vud vi alltså är oense om ifall vi är ense i sak - är omriksdagen över huvud taget skall göra ett uttalande i en lönefråga, eftersom vihar en särskild lönedelegution, som sköter de ärendena för del, ochavtalsverket som företräder staten som arbetsgivare. Vi anser utt det inte kunvura fel att , som ytterst är att betrakta som arbetsgivare och somhar att anvisa medel till lönerna, också uttalar en uppfattning om hur den villatt ifrågavarande lönesystem skull vara utformat. Vi har fördenskull fräncenterhäll återkommit med motionskravet att ortsgrupperingen skall upphöra. Jug hoppas alltså att vi kan få en bekräftelse från herrFagerlund på att vi verkligen är överens i sak. Jug skulle vilja uttrycka migpå det sättet att det, om inte majoriteten kan acceptera ett riksdagsbeslut avformella skäl, ändock med de kanaler som stär till förfogande vore möjligt attlåta avtalsverket vid de kommande förhundlingarnu ta upp denna fråga för att fåden nuvurunde ordningen "bortopererud". Då skulle man kunna genomföradet som vi annars år nödgas kräva här i , nämligen attortsgrupperingen av de statsanställdas löner avskaffas. Med det anförda, herr talman, ber jag att få yrka bifalltill reservationen av herrar Stridsman och i . Under detta anförande övertog herr tulmunnen ledningen av kammarens förhandlingar. HerrFAGERLUND (s): i anspelade i sittanförande på ett känt ord av . Låt mig säga att den diskussion vi nu förpåminner något om Särimner i den gamla asasagan. Visserligen avfärdar vi intedenna motion mer än en gång , men jag har en känsla av att den kommertillbaka nästa är och att den efter riksdagsbehandlingen i dagkommer utt stoppus in på i facket för motioner som skallväckas vid riksdag. Det är alltså fräga om en gummul bekunt, och detär svårt utt unlägga några synpunkter på den. Det skulle bara bli upprepningar,om jag uppehöll mig vid detta någon längre stund. Med anledning av direkta fråga om vi äröverens om att dyrortsgrupperingen skall avskaffas kan jag helt kort hänvisatill vad jag sade i debatten , där jag pekade på det fackligaarbete som jag har bedrivit och fortfarande bedriver. Den fackliga rörelsen hargått in för utt nedbringu antalet dyrortsgrupper från förutvarande fem till förnärvarande bara två. Det är av principiella skäl som vi har gjort vårtställningstagande i dennu fråga. Jag anser inte att skull ge direktivi detta sammanhang. Jag vill bara sägu att ortsgrupperingen är en förhandlingsfrågaoch att i sumbund med att statstjänstemännen fick förhandlingsrättinrättade sin lönedelegation för att pä vägnar utöva inflytande påförhundlingur och godkänna träffade uvtul. Med hänsyn till dettu är det interiktigt utt gör för arbetsgivaren bindande uttalanden för kommandeuvtalsförhundlingur. vill jag säga ungefär detsamma som jag framhöllvid riksdagsdebatten , nämligen att alla statstjänstemän idyrortsgrupp 4 säkerligen skulle vura tacksummu om riksdugen vore redo att göraett bindande uttalande om att till den lönepott som eventuellt kan stå tillförfogande när man går in i förhandlingarna lägga en löneförhöjning på 4-5procent för dessa tjänstemän. Jag tror emellertid inte att är redoutt göra ett sådant uttalande. Med kännedom om hur det går till när man vidförhandlingarna bedömer vilka krav som skall prioriteras anser jug att mun inteskall göra dettu. Med hänvisning till vud jag nu sugt ber jug utt fä yrkabifall till utskottets förslag. Slopande av ortsgmpperingen av statsanställdas löner HerrMATTSSON i (c) kort genmäle; Det kan kanske vuru bru att ha en galt attslakta varie dag, som man gjorde med Särimner. Vi har emellertid inte någotintresse av utt är efter är väcka en motion i dennu fräga, utan vad vi ärangelägna om är att den som vi tycker felaktiga ortsgrupperingen avstatstjänstemännens löner skall upphöra. Därmed skulle ock.så våru motioner idenna fråga kunna upphöra. Jug tyckte utt jag inte fick något klart besked uvherr Fugerlund om den verkligu inställningen till den här frågan. Han gårtillbaka till det formella förfarandet att man inte skall ge några anvisningar.Jag tror att vi alla här i kammaren har klart för oss vilken uppfattningregeringen såsom arbetsgivare har och vilken uppfattning uvtalsverket hur omhur lönefrågorna skall hanteras. Det rör sig där säkert den 23 febmari 1972 Slopande av ortsgmpperingen av statsanställdas löner inte om någon sorts tankeöverföring, utan det är nog mera konkreta diskussioner om hurlönefrågorna skull skötus. Det borde därför i och för sig inte finnas något hinderför att göra detta uttalande. Frågan lär också ha varit föremål förbehandling i lönedelegationen och dä icke av socialdemokraterna ha prioriteratssåsom en särskilt angelägen ändring i lönesystemet. 1 så fall kanske inte denav mig förutsatta enigheten i sak förefinns, och då är det ju inte bara ettformellt avstyrkande som majoriteten gör utan ett reellt, eftersom man inte harsamma uppfattning som vi beträffande själva sukfrågun. () kort genmäle: Skillnaden mellun i ochmig torde vara att jag inte anser att det är enbart arbetsgivaren som skall hainflytande över vilka krav som skall ställas i en avtalsförhandling. Jag anseratt även de anställda inom de statliga verken och myndigheterna skall kunnalägga sina synpunkter på hur förhandlingarna skall skötus. Herr talman!Låt mig helt kort få säga följande i denna fråga. Vi har, som framgår av redogörelsen för lönedelegationensverksamhet , frän ledamöters sida varit med på enreservation för ett uttalande om dyrortsgrupperingens avskuffande. Detta varinför förhandlingssituationen. Vi står fast vid den uppfattningen i sakfrågan. Men lika klart är att vi inte anser, att i ettensidigt uttalande skulle bryta ut en av de här frågorna som det skallförhandlas om och där den ena parten inte kan göra sig hörd. Vi anser att när den här frågan skall behandlas, skallockså löntagarna sitta med vid bordet. Förhandlingsrätten måste enligt vårmening bestå i att löntagarna själva får vara med när frågan behandlas. Det är därför, herr talman, som jag också vill yrka bifalltill utskottets förslag. Överläggningen var härmed slutad. Propositioner gavs på, bifall tilldels utskottets hemställan, dels reservationen av herrar Stridsman och Mattssoni , och förklarades den förra propositionen vara med övervägande jabesvarad. Sedan i begärt votering upplästes och godkändesföljande voteringsproposition: Den som vill att kammaren bifaller inrikesutskottets hemställun i betänkundetnr 1 röstar ja, den det ejvill röstar nej. Vinner nejhar kammaren bifaUit reservationen av herrar Stridsman och Vid omröstning genom uppresning förklarades flertalet avkammurens ledamöter hu röstat för ja-propositionen. rösträkningverkställdes votering med omröstningsapparat. Denna omröstning gav följanderesultat; Ett handlingsprogram för jämlikhetspolitik, m. m. § 13 Ett handlingsprogram för jämlikhetspolitik, m.m. Föredrogs inrikesutskottetsbetänkande nr 8 i anledning av motioner om ett handlingsprogram förjämlikhetspolitik och om en kontinuerligt arbetande läginkomstutredning. I detta betänkande hade behandlats 1) motionen1972:590 av m. fl. (c), i vilken yrkats att hos Kungl.Maj:t skulle anhålla om skyndsamt tillsättande av en parlamentarisk kommittémed uppdrag att utarbeta förslag till handlingsprogram för jämlikhetspolitikenligt de grunder som angivits i motionen, 2) motionen1972:1382 av herrar i (c) och i (c), ivilken yrkats utt hos Kungl. Maj:t skulle anhålla om tillsättande aven kontinuerligt arbetande läginkomstutredning med en parlamentariskreferensgrupp knuten till denna i enlighet med de riktlinjer som anförts imotionen. A. attriksdagen skulle avslå motionen 1972:590, B. attriksdagen skulle avslå motionen 1972:1382. Reservation hade avgivits av herrarStridsman (c) och i (c), som ansett att utskottet bort hemställa, att med bifall till motionen 1972:590 och ianledning av motionen 1972:1382 i skrivelse till Kungl. Maj:t skulle anhålla omskyndsamt tillsättande av en parlamentarisk kommitté med uppdrag att utarbetaförslag till handlingsprogram för jämlikhetspolitik i enlighet med vadreservanterna anfört. Tillbetänkandet hade fogats ett särskilt yttrunde uv (vpk). HerrSTRIDSMAN (c): Utskottet har i sitt betänkande övercentermotionen 590 sagt att en övergripande parlamentarisk utredning meduppgift att behandla jämlikhetsproblemen inte är någon framkomlig väg om manönskade nå resultat. Jag har svårt att förstå denna inställning. anserde jämlikhetspolitiska strävandena så viktiga att vi funnit det naturligt atten parlamentarisk kommitté skulle få utarbeta förslag till ett övergripandehandlingsprogram. Vi menar att det inte räcker att endast tala om jämlikhet,även om debatten som sädan har ett värde. De som ansluter sig till principen omalla människors lika värde borde självfallet följa upp denna principiella inställning och förorda ett program för 4* protokoll 1972. den 23 febmari 1972 Ett handlingsprogram för jämlikhetspolitik, m. m. jämlikhetspolitiken.Vilka åtgärder man än vidtar i det politiska livet måste det övervägas vilkakonsekvenser på kort och läng sikt som olika lösningar har frånjämlikhetssynpunkt. Av grundläggande betydelse för jämlikhetspolitiken är denregionala fördelningen uv samhällets tillgångar. Den situation vi har harpräglats uv sturk koncentration, vilket omöjliggör för många människor atttillgodogöra sig olika värden. Detta gäller människorna i såväl tätorterna somglesbygden. Jämlikhetspolitiken behöver i dessa avseenden inte innebära attalla regioner skall varu precis lika, utan den bör hu en sådan inriktning attalla människor ges möjlighet att välja fritt mellan olika bostadsorter ochdärmed också välja kulturella eller andra värden. Inkomstutjämningen ser vi frän som mycket viktignär det gäller utt förverkliga den jämlikhetspolitiska målsättningen. De ekonomiskaförhållandena är avgörunde för människomus möjligheter att tillgodogöra sigolika värden i samhället. Det är just mot denna bakgrund som vi anser attskattepolitiken måste vara ett huvudmedel för jämlikhetssträvandena. Det gälleratt samordna de politiska insatserna på ett sådant sätt attjämlikhetsmålsättningen främjas. De medel man har till förfogande är förutomskattepolitiken också utbildnings- och socialpolitiken, vilku är av storbetydelse. Vi ser det också som en jämlikhet att de regionalpolitiska,näringspolitiska och arbetsmarknadspolitiska bisatserna motiveras utifrånjämlikhetsmålet. Det är just med utgångspunkt i bl. a. dessa ämnesområdensom man med ett övergripande handlingsprogram för jämlikhetspolitiken kan taställning när det gäller fördelningen uv ekonomisku och kulturella resurser,makt och inflytande i samhälle och näringsliv samt hur samhället skall värderaoch behandlu alla lika. Jag ställer mig också frågan; Varför skulle det inteankomma på samhället att ta ställning i frågor som har betydelse för deenskilda människorna? Samhället har ju tagit ställning, har program förregionalpolitik, arbetsmurknudspolitik, jordbrukspolitik och bostadspolitik.Handlingsprogrammen utesluter inte debatt i kammaren; meningsskiljaktigheterfinns inom ramen för programmen. Vad som kanske är litet förvånande i detta sammanhang äratt utskottets majoritet inte kan tänka sig ett programarbete av detta slug ochatt det kan överlåtas på en parlamentarisk kommitté. Vi har liknandeerfarenheter när det gäller behovet av ett program för näringspolitiken.