prot · FV09121 · 1972-12-31 00:00:00 — sig elegant tiU den skara av förkunnare som lämnar en ovederhäftig bUdav de förslag vi lämnat. Sedan jordbruksutskottet gjort sin hemställan tillriksdagen, skrev en kväUstidning: "Skotrarna får aUtså ytterligare någraår köra omkring utan utbildade förare, utan inregistrering, var som helst utanhänsyn till djur- och växtliv och störande den tysta vUdmarksmiljön." Det är den beskrivning man har gett av propositionen, ochdet är ungefär den beskrivning som behagade göra. Jordbruksministernkommer med vackra ord i sin proposition, men sedan gör han ingenting för attstoppa en ohämmad nöjeskörning. Jag vet inte riktigt vad sysslarmed utanför , men jag hoppas att han inte är pedagog och undervisarnågra elever, för så får man ändå inte beskriva ett förhållande. Enligt propositionen, som tillstyrkts av majoriteten ijordbruksutskottet, begär regeringen helt enkelt fullmakt av atthelt förbjuda skotertrafik eller meddela föreskrifter för trafik med snöskotraroch andra terränggående motorfordon inom alla delar av landet, där sådan trafikkan medföra olägenheter med hänsyn till naturvården, med hänsyn tUl djurlivet,med hänsyn tiU växtlivet och allmänhetens friluftsliv, med hänsyn tillskogsvårdsintresset, rennäringen och andra allmänna intressen. Det intressantaär att varken eUer andra ett ögonbUck vågar tala om att manskall röra nyttotrafiken. Den får man inte reglera -den är kanske avsnöskotertrafiken. Jag anser inte aUs att den skall få gå utan någon reglering,utan den skall naturligtvis också kunna bh föremål för reglering. För många människor i vårt land har dessa fordon inneburiten förbättring av levnadsförhåUandena. Snöskotern har blivit ett värdefulltkommunikationsmedel, särskilt i skogs- och fjällområden. Det ärodiskutabelt att det för dessa människor betytt mycket att kunna få ett fordonsom de kan använda den tid , då andra fordon inte går att använda. Vitillsatte för rätt länge sedan en utredning om dessa frågor. Det är klart att all trafik bör regleras och så även denhär trafiken. Precis som aU annan trafik har också denna avigsidor. Man stördjurlivet och kan åstadkomma skador i naturen om man inte iakttar försiktighet. Jag villinte förneka att olaga jakt och fiske har underlättats genom snöskotertrafiken.Häromdagen fick jag telefon från en gammal man uppe i som sade attdet nog kan vara riktigt men att snöskotern också har gjort det möjligt förövervakarna, dvs. polismännen, att dyka upp i områden där man tidigare kundebedriva olaga jakt och fiske. riskerar man, sade han, att de"rackarna" kommer upp och tar oss på bar gärning. Snöskotern haralltså bidragit tiU att förbättra övervakningen. har regeringen och jordbruksutskottet tänkt sig att länsstyrelsernaskall få fullmakt att besluta om förbud och föreskrifter för trafiken. Det ärju inte sä märkvärdigt eftersom länsstyrelserna ändå är våra naturvårdsmyndigheterpå regional nivå. Länsstyrelserna känner också till de lokala förhållandenamycket bättre än vad vi gör från centralt håll i . De kan anpassaföreskrifterna tUl de regleringsbehov som föreligger. Länsstyrelserna har ocksåen demokratisk sammansättning av politiker. brukar inte ofta skriva vänliga tingom regeringen och mig veterligen inte om min egen person heller. Men såsomdagstidning för dessa områden har man ändå förstått vad det rör sig om. JagskaU faktiskt, fru talman, citera vad man skriver: "Dessutom är vårt landsynnerligen varierande" - det kan jag hålla med om. Snöskoterförbud iHallands kusttrakter kan ju inte vara så alldeles angeläget. står det vidare: "Vad som är rimligt i meUerstaSverige kan exempelvis vara helt orimligt i , som ensamt är enfjärdedel av svenska kartan. Det är bäst att länsstyrelserna med närkännedomfår bestämma i första hand, inte byråkraterna i . Vanan att skäraSverige över en kam är lika inrotad som i gmnden felaktig." Menmgen är att skall ge råd ochanvisningar i fråga om de restriktioner som är påkallade ur naturvårdssynpunkt. Ett sätt att beskriva propositionens brister är att sägaatt de tunga remissorganen , domänverket och en del andra har föreslagit ett genereUt förbud med dispensmöjligheter. Men det sägsingenting om att 22 remissmyndigheter har tiUstyrkt just den metod som viföreslår, nämligen en reglering som handhas av länsstyrelserna. talade om att rennäringen skuUe lida storskada av snöskotertrafiken. På det vUl jag svara att hartillstyrkt just den typen av reglering. var för övrigtrepresenterat i den utredning som ligger till grund för det förslaget. Man haralltså föreslagit den här typen av reglering som alltså skall handläggas av detregionala organet . I kritiken mot vårt förslag talar man aUtsåinte om att 22 remissmyndigheter som kan dessa frågor har tUlstyrkt den härmindre byråkratiska regleringen. De länsstyrelser som kommer att handha dessaärenden har också tillstyrkt den här metoden. Man har utgått från vad utredningen harföreslagit och aldrig brytt sig om att berätta att regeringsförslaget på flerapunkter går längre än utredningens förslag. Här föreslår vi att det skall kunnabli snöskoterförbud även gentemot markägaren. Vi för också in en möjlighet tiUförbud mot färd över isbelagda områden. och haruttalat att man inte tagit tillräcklig hänsyn till skogsbru- Köming i terräng med motordrivet fordon Köming i terräng med motordrivet fordon ket ochjordbruket, som skuUe skada av snöskotertrafik. Då har vi sagt att manskall också kunna införa förbud och föreskrifter tUl skydd för allmännaintressen av aUa slag. Med det skaU förstås just skogsbruk och just jordbruk. Vidare anmälde jag redan i propositionen, iHolmgården, att kommunikationsministern kommer att utnyttja den fullmakt somregeringen har gett honom att ändra den stadga som reglerar fordonensutrustning. Man kommer alltså med bestämmelser om terrängfordonens utrustningoch beskaffenhet, behörighet att föra fordon och regler för trafik i terrängmed aUa slags fordon. Det är meningen att vi skaU försöka att få denkungörelsen att träda i kraft i så nära anslutning tUl som möjligt.Tanken är att kungörelsen också skall infogas i de föreskrifter som behövs förtillämpningen av den föreslagna lagen om körning i terräng med motordrivetfordon. Jag menar aUtså att om bifaller utskottetsförslag så bör det bh möjligt att ingripa mot olämplig snöskotertrafik redanunder den instundande turistsäsongen i fjällen. I samband med denna regleringkan det visa sig lämphgt att inrätta särskilda snöskoterleder där man kanframföra skoter utan olägenhet för vare sig allmänna eller enskilda intressen.Domänverket, och kommunerna kan redan nu anordna sådana leder,och jag har för avsikt att uppdra åt att noga följa dennafråga och undan för undan framlägga förslag som kan föranledas av utvecklingen. Jag sade inledningsvis, fru talman, att de som vill hagenerellt förbud menar att som undantag från sådant förbud skall gälla attnyttotrafiken får man inte röra. Men det är inte så enkelt som det låter, förmellan den här nyttotrafiken som är rätt klar och lätt att avgränsa - t. ex.ambulans-och polistjänst och ända fram till former av tävlingskörning finnsen bred skala där det är väldigt svårt att avgöra om det är fräga omnyttotrafik eUer inte. Skogsarbetarna och många andra kategorier som användersnöskotern i sitt arbete är ju lediga och och då kanske devUl utnytfia sin skoter. Upphör då nyttotrafiken? Är det nöjesåkning då? Jagbara tar det som ett enda exempel på vad det kan bh fråga om. Enligt den reservation som har kommit framtill han var inte sä karsk i slutet av sitt anförande som i början, för detvar ju en rad av reservationer som kom in skulle besluta att trafikmed snöfordon som ej är att hänföra till nyttotrafik tillåts endast i särskiltavgränsade områden eller längs leder som upprättats för ändamålet.Reservationen betyder alltså att man inte fär lov att ingripa motsnöskotertrafik så snart den rubriceras som nyttotrafik. Det menar jagar enfullständigt otillfredsstäUande lösning av problemet. Jag kan inte som ansvarigför naturvården ställa mig bakom en sådan tanke att av den härtrafiken som är nyttotrafik inte får bli föremål för reglering. Jag menar alltså, fru talman, att den föreslagna lagen gerstatsmakterna obegränsade befogenheter att ingripa effektivt motsnöskotertrafik som är olämplig från allmän synpunkt. Jag kan försäkra att omjag fär hand om detta så kommer jag att utnytfia de befogenheter som riksdagenger mig. HerrHJORTH (s): Jordbmksministern sade att en propositionsällan mött så mycken ovederhäftig kritik som denna. Jag skall för min delförsöka undvika att bidra tUl den ovederhäftiga kritiken. sade i sitt anförande en hel del omallemansrätten, och jag vUl för min del intyga att vi i vårt land har enallemansrätt som saknar motstycke i andra länder. Vi har rätt att oavsettäganderättsförhållanden få ströva omkring i skog och mark, något som förvånatmånga utländska besökare. Allt flera människor - även från utlandet - söker sigtill våra fjäll och milsvida skogsområden, till våra stränder och tUl detsmåkupera-de öppna landskapet. Många stressade människor söker sig ut tillnaturen för att komma från vardagens jäkt och få njuta av naturens skönhet ochstUlhet. Vårt relativt glest befolkade land erbjuder många möjligheterhärvidlag. Det är en tillgång som vi skall vara glada över men som vi också harett gemensamt ansvar för. Utvecklingen i fråga om snöskotertrafiken har onekligeningett vissa bekymmer. Det är särskilt nöjeskörningen som givit upphov tillåtskilliga olägenheter, särskilt i fjälltrakterna. Från många håll har omvittnats hur snöskotertrafiken ökatrisken för utrotning av vissa djurarter. Den sägs ha haft inverkan påfågellivet, och fordonet har utnyttjats för fiuvskytte och illegal jakt.Tjuvfiske och renstölder har även underlättats, och renskötseln har störts. Det allvarligaste hotet riktar sig ändå mot naturen somsådan, då själva marken och markvegitationen skadas. sadevisserligen att han inte hade sett några skador ute i naturen. Förhållandena ärkanske inte så besvärliga , men det är på grund av den snabba utvecklingensom man befarar att det skall bli mycket värre. Skogsplanteringar och odladefält kan lätt skadas om inte snötäcket är tUlräckligt fiockt. Vad somytterligare understryker allvaret i den här frågan är de särskildasommarskotrar för köming på barmark som håller på att konstrueras. De lättasnöskotrar som förekommer i marknaden kan också användas redan nu för köming påbarmark. Det har i det här sammanhanget talats om den s. k. månbilen, ensexhjulig sommarskoter som börjar komma. Den lär vara lämplig att köra med iall slags terräng, på myrar, i sand och t. o. m. i vatten. Den kör med enhastighet av och klättringsförmågan skall vara . Det ärklart att man befarar att sådana fordon ute i markerna kan vålla stora skadorpå myrar, åsar, hagar och ängar. Dä har jag ändå mte nämnt det buller och andra störningarsom irriterar både djur och människor genom den ständigt ökade trafiken medterränggående fordon. Propositionen ser jag för min del som ett tecken på attregeringen inte vUl åse en ohämmad utveckling i fråga om motorfordonstrafikkors och tvärs i vår natur. Man har insett faran och vUl föreskriva förbudeller meddela föreskrifter för körningen, om den kan medföra olägenhet frånnaturvårdssynpunkt eller annan allmän synpunkt. Jag är dock rädd för att dessaundantag blir ganska restriktiva och ej förmår hejda en icke önskvärdutveckling. Vi har därför i motionen 1716 1 stället föreslagit ett allmänt förbud för köming med snöskoter eller annat terränggående Köming i terräng med motordrivet fordon Körning i terräng med motordrivet fordon motorfordonmen med undantag för vissa yrkesgrupper och med upplåtande av områden ochkörleder där sådana kan anses påkallade. Utskottet har tydUgen med stort aUvar behandlatpropositionen och motionerna i anslutning härtiU. Man säger också i betänkandetatt den snabba utvecklingen av antalet terrängfordon gör det nödvändigt attingripa med kraft för att hindra en invasion i ömtåliga trakter och för attkomma tiU rätta med förekommande missbruk. Det är precis det som motionärernaviU, men medan vi vill ha förbud med vissa undantag, så vill utskottet ienlighet med propositionen ha fri körning men med möjligheter tiU lokalaförbud. Man kan alltid diskutera framkomstvägarna och effekten av det ena ellerdet andra. Jag anser dock mycket bestämt att allemansrätten inte skall innebäraen ofrånkomlig rätt att på land färdas med motordrivet fordon utanför vägnätet,och jag är glad att utskottet synes dela den uppfattningen. Men skall man uppnå förståelse och respekt för detta, såräcker det inte med lokala förbud. Överallt torde det finnas värdefullaterrängavsnitt som man vUl göra undantag för, och vi skulle då få en hel floraav förbudsskyltar för att kunna skydda dessa områden. Med särskilda körlederbhr det bättre klarlagt var man får och inte får färdas med skotrar och andraterränggående fordon. i Holmgården ömmade för befolkningen ifjäUtrakterna. De bör ha förmånen att kunna ta skotern och köra ut i naturen,ansåg han, och det bör enligt min mening gå för sig i anvisade leder ochterrängavsnitt. vUl utskottsmajoriteten medge en försöksverksamhet enligt propositionens riktlinjer. Förslaget får väl ses som enkompromiss. Den snabba ökningen av antalet snöskotrar gör att jag tror att detvore olyckligt med . Det är nog bättre att redan nu gå inför förbud men gärna vara generös med dispenser för nytto- och lokalt betingadtrafik samt upplåtande av leder. Helt naturligt skall också nyttotrafikenregleras så att inte den heller får ohämmat gå fram var som helst. Jag hade egentligen tänkt yrka bifaU till vår motion nr1716, som innehåller det jag nu har sagt, men då varken vi motionärer ellerutskottet har utformat någon lagtext i enlighet med detta, så går det inte avformella skäL 1 reservationen yrkas att skall hemställa hos Kungl.Maj:t om förslag tUl lag i överensstämmelse med bl. a. de riktlinjer vi angiviti vår motion. Då det synes vara enda utvägen att få våra krav tillgodosedda,ber jag att få yrka bifall tUl reservationens hemställan i punkten 1. I motionen 1716 hade vi också föreslagit förbud mottransport av jaktvapen vid färd med terrängfordon. Samma yrkande återfinns iandra motioner, och har pratat mycket varmt och ingående fördetta förslag. Den ändring av jaktstadgan som enligt utskottet ochdepartementschefen skall komma tror jag inte kommer att minska den olaga jaktenfrån snöskoter. Även om vapnet måste förvaras oladdat och i väl tillslutetfodral vid färd inom jaktområdet tUl och från jaktpass, blir det säkerligensvårt att bevisa överträdelser. Spårning med motorfordon torde ävenfortsättningsvis förekomma, och när villebrådet väl är uttröttat, hinnerjägaren fullfölja sina avsikter trots att vapnet ligger i fodral.Det är också svårt att beivra överträdelser. Nej, en skärpning måste komma tih stånd. Utskottet anseratt man bör överväga en ytterligare skärpning av jaktstadgans bestämmelserhärvidlag men vUl inte gå så långt som tiU ett regelrätt förbud. Skall mankomma tiU rätta med de rådande missförhållandena, som trohgtvis kommer attförvärras om utskottsmajoritetens förslag i övrigt vinner kammarens bifaU, såmåste enligt min mening förbud mot medförande av vapen vid färd medterrängfordon införas. Dispens från förbud skall naturligtvis kunna ges tUlpersoner som har behov av att medföra vapen, men även för dessa undantag börgäUa att vapnet skaU förvaras i fodral. Då reservationens yrkande under punkten 3 sammanfaller medvad vi hemstäUt i motionen 1716, ber jag att få yrka bifaU tUl reservationenockså på denna punkt. Köming i terräng med motordrivet fordon HerrLOTHIGIUS (m): Det vore egentligen oriktigt att påstå attinte departementschefen har gjort ett ganska hyggligt arbete och att inteutskottet har gjort en kompromiss, som underlättar den här frågans behandling iframtiden. Utskottets skrivning är ganska stark, och jag litar påjordbruksministerns aUmänna attityd: att han med kraft skall ta itu med dessafrågor. Men, hert jordbruksminister, man vet inte hur den jordbruksminister serut som kommer efter nästa val. Det är inte säkert att jag kan lita hka mycketpå honom som på vår nuvarande jordbruksminister när det gäller den här frågan.Därför kan man alltså diskutera humvida föreliggande förslag håller eller inte. Jag vill också säga att utskottet bemödat sig om attförsöka avvärja den mUjöfara som snöskotrarna innebär - som utskottetförsöker tUlfredsställa människornas och samhällets behov av att utnyttja nyatekniska hjälpmedel, som otvivelaktigt är till fördel för de människor Som bori dessa bygder. Jag är emeUertid inte lika övertygad som utskottet om att manklarar den här situationen på det föreslagna sättet. Vi har satt oss i enbesvärlig situation, därför att vi inte från böfian har förutsett snöskoternsnegativa effekter. Vi skuUe alltså ha tagit upp de här problemen för många årsedan. Jag är själv i allmänhet mycket negativ tiU generellaförbud, men om ett användande av tekniska fordon synes medföra att man skadarnaturen och ger mindre möjhghet för de många människorna att utnytfia den finnsingen annan utväg än att anta skärpta bestämmelser. Redan om det finns 2000025 000 skotrar är ett dispensförfarande besvärligt, det erkänner jag. Menhurdant är förhållandet ? Om man då upptäcker att vi i det här landethar 40 000 eller 50 000 snöskotrar är svårigheterna ännu större att genomföraett generellt förbud. Jag vUl se den länsstyrelse, ja t. o. m. den riksdag, somgår emot en opinion i den här frågan, om snöskoterkörning blir mer eller mindreen folkrörelse och människor kanske använder snöskotrarna tiU sådant som deegentligen inte skaU användas till. Jag håller med om att vi har att väntatekniskt nya transportmedel, som kan bli en ytterst stor fara för vår natur.Jag har själv suttit i en amfibievagn eller månvagn eller vad man vill kalladem Köming i terräng med motordrivet fordon - och jagvet hur man kan fara med den över både vatten och fjäU. Men vi vet ännu intehur billig den kan bli att framställa, och det gäUer för oss attredan i ingångsskedet se tUl att sådana tekniska hjälpmedel kominer attanvändas på ett sätt som är tUl nytta men också hindrar oss från att förstöravåra möjhgheter att existera. Jag tror inte det är möjUgt att ändra kammarensuppfattning i denna fråga och få den att bifalla reservationen. Mitt hopp stårnu tiU jordbruksministerns kraftfuUa uppföljning av frågan men också tillkommunikationsministern. Jag hoppas att vi redan till nästa års riksdag fårbestämmelser som gör det möjligt att begränsa användningen av detta fordon.Inte minst nödvändigt är det att göra någonting åt ljuddämparna. Bara några ord sedan om jaktvapen. Det är väl aUdelesklart att med det beslut som kammaren troligen kommer att fatta kommer vi snartinte att ha några järvar kvar här i landet. Vargen är borta. Skjutningen av endel av vargarna har gått fill på det enkla viset att två gossar har suttit påvar sin snöskoter med en walkie-talkie. Så har man sett vargspåret, man harföljt det i bergmassiven och sett var det gått ut, och har mankunnat ta hand om den vargen. Likadant är det med järven. I synnerhet påvårarna kan man omärkligt smyga sig nästan ända fram tiU järvlyan, ta rätt påungarna och göra slut på det sista vilt som finns av detta slag. Snöskotern äralltså ett medel, antingen man har jaktvapen med sig eller inte. Våra sistavUddjur av denna art kommer att försvinna. Vi kommer att lägga ned dem påsnöskoterns altare, den saken är klar. Vissa andra djur, såsom älgar, kan vänja sig vidmotorfordon. Men just därför skulle jag vilja förorda förslag ien motion att jaktvapen över huvud taget inte får medföras. Jag kan inte insevarför man behöver göra det. Jakten är en fritidssysselsättning, enrekreation; den bedrivs sällan av människan för att överleva. Då tycker jaginte heller att man skall medföra jaktvapen på snöskoter. Därför vill jag yrkabifall till den delen i den reservation som är fogad vid betänkandet. I övrigt hoppas jag, som sagt, på båda herrar statsrådsinitiativ i denna fråga. HerrJOHANSSON i Holmgården (c) kort genmäle: Jag är väldigt förvånad över att man inte hartagit upp frågan om rätten att ha med vapen i bil. Tjuvjakt från bil förekommeri rätt stor omfattning, men eftersom bilen är vanligare även i dessa delar avlandet är det tydligen inte lika angeläget att plocka bort rätten att medföravapen i bil. Både och talade om atttjuvjakten florerar. Det är möjligt att den gör det. Men skulle den försvinnaför att man tar ifrån vederbörande rätten att ha med vapen på skotern? Detfinns ingen anledning att tro det. Man måste skydda sig från insyn när manfiuvjagar, och det gör man givetvis också om man har vapen med sig. Det förekommer stora överdrifter i diskussionen om dennafråga. Jag är medveten om problemen, men de finns över hela landet och gällerinte bara dem som färdas med skoter. HerrLOTHIGIUS (m) kort genmäle; När det gäller snöskotrar och skjutvapen ärdet på det sättet att kontrollen över dem blir mycket enklare, om man barabehöver se efter att något jaktvapen icke är med - dvs. om ingen får föra medsig något jaktvapen utan att ha dispens för detta. Att jämföra snöskotern med bilen tycker jag är ganskalångsökt, eftersom det här ju är en praktisk fråga. BUen måste vi använda överhela vårt land för att förflytta oss i olika sammanhang, och det är förbjudetatt skjuta från bil även om man tyvärr gör det på vissa områden, inte minstpå de nya skogsvägarna i . Köming i terräng med motordrivet fordon Hert i (vpk): Utskottets hemställan har presenterats som enkompromiss. Det finns kompromisser av många slag. I detta fall är detmotionärerna som har fått betala kompromissens pris. Hur starkt utskottet än skriver om farorna medterrängfordonen, blir följden ändå att utvecklingen nu släpps lös utan verkligkontroll. Jag tror att det är ett ödesdigert ställningstagande. Det är nurestriktioner borde ha införts. Det är nu man borde ha tagit kontroll överläget och framtidsutvecklingen. Om tre är har fordonen i trafik ökat betydligt.Det är då svårare att skaffa sig grepp om läget både praktiskt och politiskt.Situationen på bUismens område bekräftar detta. Ett ingripande nu hade hindratspridning av terrängfordonen till Syd- och skogsområden, därriskerna i och för sig är större än i övre . Ett ingripande nu hadehindrat terrängfordonen att bli en miljöfara och varit en garanti för denminoritet för vilken skotern fyller ett angeläget trafikbehov. Sannolikt är det också en illusion att förlita sig pålokala och regionala restriktioner. Vi ser ju alla hur länsstyrelser ochkommuner misslyckats med att ta itu med de motordrivna småbåtarna vidkuststränder och i smärre inlandsvatten. Det är för övrigt alltid svårare attmotverka en miljöfara med oenhetliga och ofullständiga lokala bestämmelser änmed beslutsamma generella åtgärder på riksplanet. Jag fruktar att utskottet genom den s. k. kompromissenförsuttit ett tUIfälle som aldrig återkommer i samma gynnsamma form. Sommotionär vill jag inte ta ansvar för det. I avsaknad av en kommunistiskreservation yrkar jag bifall till vpk-motionen 1718. a. brev till har mina sista betänkligheterförsvunnit när det gäller förbud att medföra vapen på skoter. Det är bra attdet från jägarhåll sker ett så beslutsamt ställningstagande mot den hetsjaktoch det tjuvskytte som är ett brott mot både lag och natur och en styggelse fören ansvarsmedveten jaktvårdssyn. HertHAMRIN (fp): Jag skall knyta an till vad herrSvensson i slutade med. Det är i och för sig inte alls egendomligt attSvenska jägareförbundet tar upp de här frågorna tyvärr kanske litet sent;skrivelsen borde ha kommit in till departementschefen tidigare - av den Köming i terräng rned motordrivet fordon anledningenatt vUtvård och hänsyn till djurliv, naturvård och liknande mgår i uppgifter. Jag läste också med stort intresse den skrivelsefrån som hamnade i mitt postfack, och det är medanledning av den jag har begärt ordet. Jag kan i stor utsträckning ansluta mig till utskottetsskrivning.