prot · FV0923 · 1972-12-31 00:00:00 — § 1 Val av ledamot i lönedelegation, m, m. () erhöU på begäran ordet och yttrade: Herrtalman! De pä föredragningslistan uppförda valen av ledamot och suppleanter iriksdagens lönedelegation samt ledamöter och suppleanter i styrelsen förStiftelsen är föranledda av avsägelser. Valen avserdärför återstående del av valperiod. Valberedningen har enhälligt godkäntgemensamma hstor av det utseende som framgår av tUl kammarens ledamöter utdeladpromemoria. Som ordförande i valberedningen ber jag att få överlämnadessa listor till herr talmannen. Sedan härefteravlämnat ifrågavarande listor företogs val av en ledamot och tre suppleanter iriksdagens lönedelegation samt två ledamöter och tre suppleanter i styrelsenför Stiftelsen , De för nämnda val framlagda listorna, alla medpartibeteckningen "Den gemensamma listan", upplästes av herrtalmannen och godkändes av kammaren, varvid befanns att följande personer,vilkas namn upptagits på respektive listor, utsetts att vara ledamot i lönedelegation: (valet gäller för tiden från valettill dess val hållits är 1974) i (s) suppleanter i lönedelegation: (valetgäller för tiden från valet till dess val hållits ) iKalmar (s) ledamöter och suppleanter I styrelsen för StiftelsenRiksbankens jubileumsfond: (valetgäller för tiden från valet tiU dess val håUits eller 1977 enligt vadsärskilt angivits vid varje namn) herrLennart () riksdagsman, 1977 riksdagsman, 1974 19 Granskning av ombudsmäns ämbetsförvaltning (för herrLennart ) () riksdagsman, 1974 (för ) () riksdagsman, 1977 (för ) § 2 Justerades protokollet för den 8 innevarande månad. § 3 Meddelande ang, plenum onsdagen den 23 febmari Hert TALMANNEN yttrade: Arbetsplenum , som enligt denpreliminära planen skulle börja kl, 10,00 eller 14,00, tar sin början kl,10,00, § 4 Herr talmannen meddelade att enligt till kammareninkomna läkarintyg dels herr förste vice talmannen var sjukskrivenunder tiden den 1 1 febmari tUls vidare, dels var sjukskrivenunder tiden den 15 febmari tillsvidare. Herr förste vice talmannen och erforderlig ledighet från riksdagsgöromålen. § 5 Föredrogs och hänvisadesmotionerna nr 1475-1479 till jordbruksutskottet samt nr 1480 och 1481 tillsocialutskottet, § 6 Föredrogs och biföllsinterpellationsframställningarna nr 5 1-55, § 7 Granskning av ombudsmäns ämbetsförvaltning Föredrogs konstitutionsutskottetsbetänkande nr 1 över granskning av ombudsmäns ämbetsförvaltning1971, 1 detta betänkande hade utskottet anmält att verkställdgranskning av ombudsmäns ämbetsförvaltning inte givitanledning till anmärkning. Reservation hade avgivits av herrar (), Werneri (m). i Äkersberga (fp) och (), vilka ansett attutskottets yttrande i viss del skulle ha av reservanterna angiven lydelse. HerrHERNELIUS (m): På sätt och vis är det en relativt märklig episod iriksdagen att en reservation fogas vid ett betänkande i anledning av engranskning av förevarande slag. Om jag är riktigt underrättad, förekom dettavid några tillfäUen 1915. Den senaste gängen en reservationföranleddes av en JO-berättelse var 1920, då granskningen ombesörjdes avlagutskottet. MO;s ämbetsförvaltning gav upphov till en reservation så sent som1933. Mot denna historiska bakgrund, herr talman, väntar man sigkanske märkliga åsiktsbrytningar i och en redogörelseför dessa i majoritetens skrivning eUer i reservationen. Den som granskar betänkandetur denna synpunkt blir emellertid säkerligen en smula besviken. Vad som skiljermajoritet och reservanter åt är egentligen tvä meningar. I en av dessaredovisas något som hänt inom utskottet, nämligen att det inom detta har"påpekats att denna praxis" varmed menas JO.s åtalspraxis "ibland leder till att också betydelsefulla frågor, där vederbörandeombudsman framför allvarlig kritik, inte kommer under domstolsprövning, vUketförhällande bl. a. från berörda tjänstemäns synpunkt kan uppfattas som mindretillfredsställande". Detta är den väsentliga skillnaden. Reservanter ochmajoritet är eniga i så måtto att ingen anmärkning påyrkas och att hänvisningsker tiU två i ärendet väckta motioner, som senare kommer att behandlas avutskottet och som båda innehåUer begäran om en översyn av JO-ämbetetsuppgifter. Majoritet och reservanter är därtill också helt eniga i fråga omslutsatserna, nämligen att behandlingen av dessa motioner bör avvaktas och attsakfrågan alltså kan anstå. Det för majoriteten förargliga i reservationen tycksalltså vara omnämnandet av ett ärende, som tagits upp i utskottet. Ser manfrågan frän den synpunkten, blir det hela betydligt allvarligare. JO-ämbetethar en stor och viktig mission. JO:s granskning ingår som ett betydelsefulltled i kontrollen över makthavarna i samhället, och de svenska försöken på dettaområde har, som var och en vet, fått internationell efterföljd ochinternationeU berömmelse. Jag undantar då vad som förekommit på ön ,varifrån en svensk ombudsman har fått återvända hem tUl ,eftersom hans ämbetsutövning icke föll makthavaren på pä läppen. Lika viktig som granskning är på sitt sättriksdagens granskning av vad har gjort . Därför fårvi varje är en bok med JO:s ämbetsberättelse, som föredras i konstitutionsutskottetoch som föranleder ett betänkande från utskottet. Om man nu får tolkamajoritetens yttrande sä att den vill ändra eller försvåra omnämnande förriksdagen av synpunkter, framkomna under granskningen av JO-ämbetetsåtgöranden, då är det en allvarlig sak. Det skulle vara betänkligt, och dåfunnes det anledning för att reagera. EmeUertid, herr talman, tror jag inte att så ärförhållandet, med den kännedom jag har om mina kamrater ikonstitutionsutskottet som bildar majoriteten. Jag tror snarare att de tväförargliga meningarna i reservationen har avvisats av någon sortsobetänksamhet, och jag röjer väl ingen hemlighet om jag säger att dettaavvisande kom som en stor överraskning Granskning av ombudsmäns ämbetsförvaltning Granskning av ombudsmäns ämbetsförvaltning I sak föreligger aUtså överensstämmelse. Behandlingen avde två nämnda motionerna bör avvaktas. Vidare kommer naturligtvis utskottet ien eller annan form också att ta ställning till de synpunkter på JO-ämbetetsåtgöranden som framfördes i en skrivelse tiU för någon tid sedan avnuvarande regeringsrådet , en skrivelse som är grundad på erfarenheterfrån hans tjänstgöring i . Det har sagts att såväl motionerna somskrivelsen är av den arten att de bör föranleda en översyn, som motionärernapåyrkar, och det har sagts att denna lämpligen kan äga rum genom att dettUlsätts en kommitté för ändamålet. Det finns ingen anledning att sakbehandla den frågan eller uttala några profetior på den punkten. Men låt mig på tal om , herr talman, fästauppmärksamheten på en alldeles färsk handling, nämligenämbetsansvarskommitténs betänkande, som överlämnades för ett par dagar sedanoch i vilket föreslås betydelsefulla ändringar av uppgifter och fullmakter indirekt, genom den nya konstruktionen av ämbetsmannaansvaret. Jag skall intefördjupa mig i detta kommittébetänkande utan bara säga att även om JO.skompetensområde enligt förslagen i detta betänkande formellt vidgas genom attomfatta nya personkretsar, så blir det en materieU inskränkning. Antaletämbetsbrott föresläs ju bli beskuret och JO:s fullmakter i samband med vad somnu är ämbetsbrott betydligt reducerade och delvis lagda på något som heterdisciphnmyndighet, inför vilken JO endast har anmälningsbefogenhet och icke enefterföljande åtalsbefogenhet. Ej heller detta skaU jag nu närmare ingå på. Jag tillåter mig emeUertid, herr talman, med hänsyn tiUatt ett betänkande från det utskott som granskar berättelser börvara så fullständigt som möjligt och avspegla vad som skett inom utskottet, atthär föreslå att utskottsbetänkandet i fråga läggs tiU handlingarna med denändring som föranleds av ett bifall tiU reservationens yrkande i denna del. Hert (): Den offentliga förvaltningen måste alltid kunna kontrolleras,så att den handlar enligt gällande regler och i enlighet med de styrandesintentioner. När och om den växande offentliga förvaltningen tenderar attutvecklas till ett självständigt maktcentrum, måste vi politiker ha instramentför att kontrollera och tiUrättaföra förvaltningen. Den granskning som görs avriksdagens ombudsmän är ett sådant kontrolhnstrument. Det särskUdastraffrättsliga ansvar som finns i form av bestämmelser omämbetsbrott är ett annat sådant kontrolhnstrument. 1 justitieombudmannens tUl årets riksdag avgivnaämbetsberättelse finns ett fall där en förvaltning enligt JO:s mening harhandlat på ett sätt som tveklöst måste betraktas som ämbetsbrott. Detta fallföranledde i en diskussion kring den åtalspraxis somsedan en tid tiUbaka tiUämpats av JO. SjälvfaUet gick utskottet vid den bedömningen varken in pådet aktueUa fallet eller på en prövning av humvida JO:s bedömning var Men detta faU tjänade som en utgångspunkt för en diskussion iutskottet, en diskussion som jag tror kommer att fortsätta både ikonstitutionsutskottet och annorstädes, om effekterna av den ätalspraxis somtillämpas av JO. För min del har jag svårt att förstå, varförutskottsmajoriteten inte viU gå med på en skrivning som redovisar vad somfaktiskt inträffade i utskottet. Den allmänhet som skall bilda sig enuppfattning om vad som försiggår i detta hus kommer att ha svårt att förståvarför utskottsmajoriteten över huvud taget omnämner denna fråga och de bådamotionerna, om frågan inte varit föremål för diskussion och om det inte skettde påpekanden som minoriteten önskar skola ingå i skrivningen. Hela beskrivningen av vad som hände ikonstitutionsutskottet är naturligtvis en detalj, men sakfrågan är, herrtalman, ingen detalj. Frågan om hur folkets representanter skall kunnakontrollera ämbetsverkens handlande och beivra maktmissbruk inom förvaltningenär i en demokrati tvärtom en hjärtesak som det finns anledning återkomma till.Men när det gäller det spörsmål som står på dagordningen , nämligen attåterge vad som faktiskt förevar i , viU jag instämma ivad sagt. Granskning av ombudsmäns ämbetsförvaltning JO-institutionen har gamla anor i vårt land.Om denna egen ombudsmannaverksamhets stora och välförankrade betydelseråder inga delade meningar. Få verksamheter torde bland gemene man ha så starkförtroendeställning som just JO:s. För del mäste det vara angeläget att inom ramenför en effektivt arbetande ombudsmannaverksamhet slå vakt om dennaför-troendegoodwiU. Detta sker främst genom att fastställa klara instruktionerför ombudsmännen men också vid granskningen av ombudsmännens ämbetsförvaltning.Efter årets granskning av ombudsmäns förvaltning harutskottet inte kunnat enas i ett gemensamt yttrande. Vad är det då som skiljer? Som sagts här tidigare är det säkert för den vanligeläsaren svårt att hitta skUlnader meUan utskottets skrivning och reservationens.Reservanter frän moderat häU och folkpartihåU har i sin skrivning antytt detproblem som aktuahserats, bl. a. i remissdebattenhär i kammaren, om att allvarlig JO-erinran mot tjänstemän inte kommer underdomstolsprövning. Vid tiUämpningen av bestämmelserna på detta område måstebeaktas vad domstolarna bedömer som ett straffbart fel. Härvidlag har undersenare år en betydande förskjutning skett i domstolarnas bedömning. Härtillmäste enligt min uppfattning också JO anpassa sina ställningstaganden.Ämbetsansvarskommitténs förslag redovisas i tidningarna. Om dess förslaggenomförs kommer, som jag uppfattar det, straffbudet beträffande tjänstefel attupphävas. Det måste vara rimligt att vid ställningstagandet till JO :sverksamhet ta hänsyn till domstolarnas praxis, som tydligen nu följs upp iförslaget från ämbetsansvarskommittén. Därtill har, som framgår av utskottets betänkande, tiUårets riksdag lämnats två motioner som berör JO-institutionen. Granskning av ombudsmäns ämbetsförvaltning kommersenare att behandlas i vanlig ordning av utskottet och här i kammaren. Med dessa förklaringar, herr talman, har jag angivitvarför står bakom utskottets betänkande. Jag hade också tänktsäga att bör avvisa reservationen och de outtalade anmärkningar motJO som eventueUt ligger bakom. Efter ' anförande skall jag docknöja mig med att yrka bifall tiU vad utskottet anfört i betänkandet. Efter de föregående ärade talarnasanföranden kan jag fatta mig mycket kort. De som haft tillfälle att lyssna tillvad representanterna för reservanterna och vad har sagt har nogskaffat sig en ganska klar bild av i vUket avseende meningama skiljer sig ifråga om detta betänkande. trodde att utskottsmajoritetens skrivninghade tUlkommit av obetänksamhet. TUlåt mig säga att ljust dettaläge, när det föreligger två motioner och frågan om är föremål fören ganska allmän debatt, är man litet försiktig - enligt ' meningkanske för försiktig. Såsom med rätta framhöU har utskottsmajoriteteninte företagit sig något som syftat tUl att hindra minoriteten frän attframföra sin uppfattning. Men utskottsmajoriteten har särskUt beaktat vadsammansatta första lagutskottet och mycket starktunderströk vid frågans behandling , att man inte ville bryta tidigarepraxis. Det är antecknat på talarlistanför min del, men jag skall tiUåta mig att med dessa få ord hemställa attriksdagen bifaller vad utskottet anfört. Hert (); Bara en kortreplik. meddelade att står bakomutskottsbetänkandet. Jag nödgas till det foga upplysningen att i utskottetavstod representanter från att delta i voteringen. Jag har från denna talarstol inte sagt att majoritetensskrivning hade tiUkommit av obetänksamhet. Vad jag sade var att vägran att tamed omnämnandet av påpekandet i utskottet i den form som det givits ireservationen berodde pä obetänksamhet. Jag hade möjligen väntat mig att herrAdamsson skuUe ha vidgått den obetänksamheten. Jag vill med anledning av 'senaste inlägg säga att anledningen till att vi från centem avstod vidvoteringen i utskottet var att vi tyckte det var litet genant att utskottetinte kunde sammanskriva sig i den fråga som det nu gäller. Jag sade också imitt anförande här att för den som läser utskottets skrivning och reservationenmåste det vara svårt att förstå att man inte har kunnat enas i en skrivning. Det var detta, herr talman, som låg bakom vårtställningstagande vid röstningen i utskottet. HerrHERNELIUS (m); Jag delar mening att det var litet genant att vialla icke kunde enas vid behandhngen av denna fråga inom utskottets väggar. Jagstår fast vid den uppfattningen . Överläggningen var härmed slutad. Propositioner gavs på att den ibetänkandet gjorda anmälan skulle läggas till handlingarna dels med gUlande avvad utskottet anfört, dels med gillande av vad utskottet anfört med den ändringsom föreslagits i reservationen av m. fl., och förklarades denförra propositionen vara med övervägande ja besvarad. Sedan votering upplästes och godkändes följande voteringsproposition: Den som vill att kammaren lägger den ikonstitutionsutskottets betänkande nr 1 gjorda anmälan till handlingarna medgUlande av vad utskottet anfört röstar ja, den det ej vill röstar nej. Vinner nejhar kammaren lagt anmälan till handlingarna medgillande av vad utskottet anfört med den ändring som föreslagits ireservationen av m. fl. Vid omröstning genom uppresning förklaradesflertalet av kammarens ledamöter ha röstat för ja-propositionen. Då herrHernelius begärde rösträkning verkställdes votering med omröstningsapparat.Denna omröstning gav följande resultat: § 8 Föredrogs och lades till handlingarnakonstitutionsutskottets betänkanden: Nr 2 i anledning av lönedelegations redogörelseför delegationens verksamhet 1 Nr 3 i anledning av revisorersverksamhetsberättelse för § 9 Föredrogs betänkanden: Nr 2 i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1972:2angående utgifter på tilläggsstat till riksstaten för /72 ivad avser verksamhetsområde Nr 3 i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1972:2angående utgifter på tiUäggsstat till riksstaten för /72 ivad avser avskrivning av oreglerade kapitalmedelsförluster Granskning av ombudsmäns ämbetsförvaltning Nr 1 i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1972:2angående utgifter på tilläggsstat till riksstaten för /72 ivad avser anslag inom verksamhetsområde Nr 23 betänkande: Onsdaeen den- ''' ' anledning av propositionen 1972:2 angående utgifter på tilläggsstat till riksstaten /72 i vad avser anslag -------------------- -- inom utbildningsdepartementetsverksamhetsområde Nr 3 i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1972:2angående utgifter på tilläggsstat till riksstaten för /72 ivad avser anslag inom verksamhetsområde Nr 1 i anledning av propositionen 1972:2 angående utgifterpä tilläggsstat 11 tUl riksstaten för /72 i vad avser industridepartementetsverksamhetsområde Nr 2 i anledning av Kungl. Maj:ts framställningar ipropositionen 1972:1 om anslag för /73 inom finansdepartementetsverksamhetsområde avseende bankinspektionen, försäkringsinspektionen m. m. Nr 1 i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1972:2angående utgifter på tilläggsstat H till riksstaten för /72 ivad avser anslag under handläggning Nr 2 i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1972:2angående utgifter på tilläggsstat 11 tUl riksstaten för /72 ivad avser anslag under handläggning Kammaren biföll vad utskotten i dessa betänkandenhemställt. § 10 Interpellation nr 56 ang. utbildningen vidSköndalsinstitutet Ordet lämnades på begäran till HerrWIKSTRÖM (fp), som yttrade: I statsverkspropositionen 1971 anförde Kungl.Maj:t att avsikten var att inför kommande års budgetbehandling ompröva anslagettiU Svenska diakonsällskapets sociala utbildningslinje. I årets statsverkspropositionhar emellertid icke detta skett, utan anslag utgår liksom . För utbildningens framtida planering är det angeläget attett besked ges från det ansvariga statsrådet om hur man värderar den utbildning som ges på och om avsikten är att fortsätta statsbidragsgivningen också nästa budgetår och de därpå följande åren. Det synes på sina håll ha rätt osäkerhet om Svenska diakonsällskapets vilja att fortsätta den sociala utbildningen vid . Enligt uppgift från sällskapets styrelse har dock sällskapet självt aldrig haft för avsikt att upphöra med utbildningen. Ur samhäUets synpunkt ges denna utbildning tiU en mycket låg kostnad för staten, eftersom statsbidrag 26 endast utgår tih lärarlöner ocharvode till praktikanthandledarna. diakonsällskapetsvarar för de utgifter som avser undervisningslokaler. Nr 23 bibliotek och administration. har under alla år värdesatts mycket ig högt avolika kommunala, sociala och kyrkliga instanser. I en skrivelse till ---- chefen förutbildningsdepartementet har framhåUit, att "utbildningen vid imycket hög grad bland annat genom den propedeu-tiska kursen tillgodoserarbetarrörelsens krav på utbildning för de som gått den långa vägen. Även denomständigheten att de handikappade knappast skulle fä denna utbUdning någonannanstans gör att Socialdemokratiska Ungdomsdistrikt vill hemställaatt även fortsättningsvis beviljas statsbidrag." Med hänvisning till det anförda hemställer jag om kammarenstillstånd att tiU statsrådet få ställa följande frågor: den värdering av utbildningen vid som framkommiti skilda opinionsyttringar från kyrkligt håll och i skrivelsen frän Stockholmssocialdemokratiska ungdomsdistrikt? , att denna utbUdning genom fortsatt statsbidrag bör garanteras för ivarje fall ? Denna anhållan bordlades. § 11 Interpellation nr 57 ang. åtgärder för att nedbringaungdomsarbetslösheten Ordet lämnades pä begäran till (), som yttrade: Arbetslöshetssiffrorna fortsätter att stiga.Statistiska centralbyråns arbetskraftsundersökning ger vid handen att 136 000människor saknade arbete . Arbetslöshetsnivån är sålundaosedvanligt hög trots de åtgärder som vidtagits i dämpande syfte. Någraentydiga tecken på en konjunkturuppgång som skulle kunna medföra en snarförbättring i arbetslöshetssituationen är knappast skönjbara. Kraven päåtgärder för att skapa arbetstUlfällen kvarstår således. Arbetslösheten är särskUt framträdande bland ungdomen. Densenaste undersökningen synes tyda pä en skärpning av läget. Av de 136 000personer som var arbetslösa var 46 000 under 24 är. Det innebär att 7procent av de förvärvsarbetande i de berörda åldrarna saknade sysselsättning.De förestående militära utryckningarna kan väntas förvärra situationenytterligare. Rätten till arbete tiUmäts grandläggande betydelse. Dettagäller givetvis oavsett ålder. Särskilda problem är dock förknippade med arbetslöshet bland ungdom. Arbetet kan nog för de unga sägas betyda mer än för andra, när det gäller att uppnå och upprätthåUa förankring i samhället. Risken för att komma utanför samhällsgemenskapen ökar sannolikt om man inte har den plattform som ett som meningsfullt upplevt arbete innebär. Att de unga i många fall saknar den trygghet som arbetslöshetsförsäkringen ger accentuerar hithörande problem. allmänarbetslöshetsförsäkring skulle dock den sistnämnda svårigheten kunna lösas. Brister i fråga om utbildning och/ellerarbetslivserfarenhet utgör ej sällan orsak till att de unga inte nås av ellerinte kan utnyttja arbetslöshetsåtgärderna. Uppgifter i press och radio tydervidare på att unga arbetslösa skulle ställa sig avvisande till lösningar påderas sysselsättningssituation som myndigheterna erbjuder. Det framstår mot denna bakgrund som angeläget attsärskilda åtgärder vidtas för att bereda arbetslös ungdom sysselsättning. Med hänvisning tiU det anförda anhåller jag om kammarensmedgivande att till herr inrikesministern få ställa följande fråga: Har statsrådet för avsikt att vidta några särskildaåtgärder i syfte dels att motverka den höga ungdomsarbetslösheten, dels attförhindra ytterligare arbetslöshet bland ungdom i samband med föreståendemilitära utryckningar? Denna anhållan bordlades. §12 Interpellation nr 58 ang. byråkratin i den samhälleliga verksamheten Ordetlämnades på begäran till HerrTURESSON (m), som yttrade; Den offentliga sektorns ökade ianspråktagandeav landets ekonomiska resurser har gått hand i hand med ett ökat skattetryck,skriver revisorer i Granskningspromemoria nr 10/1970, Summan avskatter och socialförsäkringsavgifter i procent av bmttonationalprodukten harsålunda beräknats till är 1950 och . Dennautveckling hänger intimt samman med ett ökat engagemang från det allmännas sidainom flertalet samhällssektorer, anför revisorer. I spåren av den offentliga sektorns tillväxt har följt enväldig utveckling av byråkratin. Till en del är detta naturligt ochofrånkomligt. Men en hel del torde vara självändamål i större eller mindregrad. Detta betyder onödiga kostnader och onödigt krångel. Sådant bör mönstrasut tUl nytta såväl för samhället som för den enskilda människan. Förutom att komma tiU rätta med den ökande byråkratin somställer de enskilda människorna inför ständigt mera "krångel" vilket är den egentliga anledningen till min interpellation - är det angelägetatt klara ut hur kostnaderna och effektiviteten hos de olikaverksamhetsgrenarna utvecklas på grund av den ökande pappersexercisen. revisorer, som understryker detta behov,framhåller i berörda skrivelse, att kostnadsredovisning , utomvid de affärsdrivande verken, endast förekommer vid ett fåtal myndigheter.Beträffande de skatteadministrativa myndigheterna tycks ej haföretagits någon sammanfattande studie av kostnaderna för den med skattensammanhängande verksamheten, anför revisorerna. Det innebär att man ej känner totalkostnaderna för de organ som tillför staten huvudpartenav dess ekonomiska resurser. Skatteadministrationens "komplexitet"medför att människorna ställs inför problem som endast ett fätal behärskar. I en undersökning (SOU 1970:25) understryks attdeklaranterna konfronteras med en begreppsapparat som för många ter sigfrämmande och att blanketterna ställer orimliga krav pä deklaranterna. Varje ärtvingas två tredjedelar av samtliga deklaranter, eller ca 3 miljoner, sökahjälp i samband med sitt deklarationsarbete. Utredningen om definitiv källskattföreslär vissa förenklingar, men det kan ifrågasättas om de är av den arten attskattebyråkratin kan minskas avsevärt.