prot · FV0936 · 1972-12-31 00:00:00 — Där finns ulltsä en bindning, och det mästefinnus en möjlighet utt hu det. tycker kunske statsrådet att vad jag här sagt ligger påsidan om ärendet, och statsrådet kommer kunske utt säga att det finns ju enbygglugutredning som skall ordna med detta. Ja, men det står mycket Htet omdessa saker i bygglugutredningens direktiv. Där står buru utt mun skall utgåfrån att det finns en riksplan, knuppust något meru. Inte heller finns detnågonting därom i tilläggsdirektiven - det kallasju sä när man i dessasummunhang berövas någonting; det vur inget tillägg som gjordes, utan i ställetminskade möjlighetema för bygglagutredningen att agera i dettu full. Ang. exploateringen av markområden i strid mot skissentill fysisk riksplan Ang. exploateringen av markområden i strid mot skissentill fysisk riksplan Sedan kommer jag till det där med fasta generalplaner. Dettycker jag är alldeles fel metod. Vi har haft ett generalplaneinstitut,som bara har använts nio gånger med fastställelse och för alldeles speciellasaker. Några av dem är dessutom upphävda. säger man utt vi genom enriksplanering måste kunna bindu markanvändningen för vissa reservat, och det ärnaturligtvis riktigt. Men det måste finnas ett sätt som är mindre förödmjukundeför kommunerna än detta med att fastställa generalplan pä order uppifrån. Engenerulplun skall heller inte varu en liten fläck pä kartan här och där, utanden skall innehålla meru generellu föreskrifter. Det är ju inte frägu om generuleri dettu sammunhung, utan det gäller att vara generell. Man måste därför ta medHtet av sammanhanget, tillfurtsvägur och liknunde, så utt man ser hur det helahänger ihop. Generalplaner skall inte vara nägra frimärksstora fläckar här ochdär på kartan. Då är det ingu generulplaner. Och varför skall man dä kalla detför generalplaner? Kalla det för något annat! När man är så uppfinningsrik somman är i departementet, så måste det ju finnas några möjligheter att säga, attvad vi här slår fast i en riksplanering måste föHas vid den lokala planeringen. Självklart är att den utformning av objektet som sker iriksplaneringen inte kun vura sä detuHerud som nödvändigt är, utan den måstefortgå i den kommunala planeringen. Den mäste utformas pä ett sätt som hängerihop med andra saker, som inte Kungl. Maj;t har reda pä. Jag förstår att manhär vill ha kontakt med kommunernu, men kommunerna känner sig inte prickude omde måste tu hänsyn till en fustställd urbetsplun för ullmän väg och liknunde,som mun är skyldig att ta hänsyn till. Likaså är man naturligtvis skyldig atttu hänsyn till beslut i enlighet med rikspluneringen. Sedun kun det också finnus rekommendationer, som inte ärfullt lika viktigu men som mun kun diskuteru i sumbund med generalplaneringen. Det finns alltså sedan gammalt ett kommunalt plunmonopol,och detta planmonopol har stärkts uv utt man aldrig har använt sig av de reglersom tillkom 1932 och som innebar att Kungl. Muj:t kunde brytu det kommunulaplannionopolet genom att säga till kommunen att göra en plun eller, om kommunenvur bångstyrig, uppruttu en plan för kommunen. Motsvarande regler beträffandegeneralplaner kom till 1948 men har inte heller använts. Enligt nuvarandelagstiftning kan man tvinga en kommun att göra en generalplan som inte fastställs.Men skall man allt.sä förstärka dessu regler och kunnu tvingu kommunernu uttgöra en generalplan som fastställs. Det kun inte gärnu vuru god psykologi. Jugtror inte mun får med sig kommunernu på det suttet. Om mun nu hur tugit kontuktmed kommunala instanser, vilket jag skulle tro att mun i viss utsträckninggjort, så hur i varie fall inte frågan behandlats av Kommunförbundetsplandelegation, som jag känner till. har mun friat till kommunerna genom utt ge dem ett nyttplanmonopol; när man har skisserat förslaget att koppla bort koncessionsnämndenoch lägga dess uppgifter pä Kungl Maj:t i stället har mun uttulut utt Kungl.Muj:t kan ge sitt medgivande men inte mot kommunernas viHa. Jag ifrågasätter omdet planmonopolet är riktigt. Skall det varu nägon mening med en riksplun, såär det väl utt det är riksintressensom skall främjas, och det finns kommuner som inte vill främja riksintressen.Jug tycker det är furiigt uv departementet att säga sä. Jag tänker nu inte päindustrier utan t. ex. på jug höll pä att säga kvittblivningsanläggningar,men det heter inte sä längre; man blir inte kvitt sitt avfall numera avfallsanläggningar av olika slag. Man diskuterar nägra stycken regionalasädana i landet. Det finns ingen kommun som vill ha dem, men det är ettriksintresse att de finns. Jag tror därför att det är farligt att tillförsäkrakommunerna ett planmonopol pä dettu område, där de mäste finna sig i besluten.Men det här andra egentliga planmonopolet vUl de inte fä brutet. Det var några reflexioner med anledning avinterpellationssvaret. Jag är naturligtvis tacksam utt promemoriun äntligen hurkommit. Jag skall med stort intresse läsu den. Interpellanten sade attdet inte är lätt att yttra sig över det här, eftersom materialet ännu intekommit; det kun ju händu utt stutsrådet säger att det är lättare för mig attyttra mig om det, eftersom jag inte vet vad som stär i det, men jag har alltsåyttrat mig pä det materiul som finns. Ang. exploateringen av markområden i strid mot skissentill fysisk riksplan HerrSTRÖMBERG (fp); I sumbund med ullmänna motionstiden väckte jag en motion som berör frägan om miHöfarliga transporter iStorstockholm och Mäluromrädet. Den hundlur om sammu konkreta situation somherr nu har berört; i de berörda bolagens motiveringar för sinuunläggningur sägs utt det är frägu om transporter av miHöfarliga varor,nämligen oHu. Det ämne som diskuterus hur ju vurit föremål för mycketlivlig diskussion här i ända . Det hardiskuterats i radio och i pressen, och vi har ocksä diskuterut det i kommunalaförsamlingar. Det är särskilt en sak som jag vill visa pä. Parallelltmed att man i riksplanearbetet jobbade fram de förslag som ligger till grundför den utredning som vi nu har fått, satt en annan arbetsgrupp, medrepresentunter för kommunula bolag i SödertäHe, , ,och och jobbade fram en utredning, vars resultat gick sticki stäv med riksplanens. Jug skulle kunnu ge mångu exempel pä det. Det är htet otillfredsställunde utt man inte kunnat hållanägot sambund utan på tvä olika håll parallellt har jobbat med i princip sammasak och kommit till så olika resultat. I detta speciellu full unser jug utt detresultat man kommit fram till när det gäller riksplanen är högsttillfredsställande, och jag ställer mig helt bukom det. Det är ulldelessjälvklart att man, som det föreslås i riksplanen, skull skyddu detta område. Inom denna utredning urbetude mun emellertid bukom såstängdu dörrur utt den kommun, inom vilken detta område låg, inte visstenågonting; för kommunstyrelsen var dettu helt en överruskning, och det kom somen chock. Kommunstyrelsernu i de andru kommuner som ägde boluget visstesjälvfullet inte någonting - åtminstone gällde det min kommun och även ett purandra. Jug hursom storstockholmure läst stutsrådets svar med stor tillfreds- Ang. exploateringen av markområden i strid mot skissentill fysisk riksplan ställelse.Jag finner uv svaret att statsrådet klart visar pä en möjlighet att stoppasådana här saker när det, som i det här fallet, blir verkliga galenskaper. Jaghälsar med tillfredsställelse att den möjligheten finns. Om det skulle gä sätokigt att detta ärende fördes upp till högsta nivå, hoppas jag att statsrådetanvänder sina möjligheter att ingripa. frågade mig, om man inte rent avkunde tänka sig - jug futtude honom i varie full sä - utt regeringen skullekunnu, om jag får "runda till" det något, hindru utt kommunerna överhuvud taget kom på tanken att pluceru den hur typen av anläggningar pä ställendär de enligt skissen till fysisk riksplun inte borde liggu. Självfullet kun viinte göru det; vi kan inte hindra utt man gör utredningar om var man lämpligenbör pluceru olika typer uv anläggningar. Jag kan här i kammaren inte gå in på och, som begärde, ta ställning till enskilda fall. Jag har emellertid velat sägautt ärenden som gäller anläggningar av detta slag kommer att handläggas i denordning jag redovisat i svaret. I detta sammanhang skall det naturligtvis ocksä sägas attde avvägningar som vi gjort i promemorian skall bli föremål för remissbehandling.Vi bör alltså på den punkten avvakta remissvaret frän de oliku kommunernu ochundru remissinstunser. Men så mycket kan jag väl säga, utt regeringen vidhundläggningen uv denna typ av ärenden inte kommer att föregriparemissbehandlingen när det gäller avvägningen av hur man skall bruka marken;regeringen kommer ulltså inte utt beviHa tillstånd somstrider mot vad som sägs i promemorian. Det är självklart! Jag är över huvud taget när det gäller gludöver den positiva inställning som han redovisade till behovet av engod markhushällning. Som jug uppfuttude honom guv han ocksä uttryck för att huninsåg nödvändigheten uv utt sumhället fick större befogenheter i skilduavseenden för att vi skall kunnu hushälla med vär mark på det sätt som vi bådutycks vuru överens om utt vi bör göru. Sedun kommer jug till , som väl i första handuppehöll sig vid den ordning i vilken denna lagstiftningspromemoria nu harkommit till. Hun hude vissu kritisku synpunkter på att man, som han uttrycktesaken, först månad kommer utt fä veta vad lagstiftningsförslaget ianslutning till riksplanepromemorian kommer att innehålla. Jag vill då säga att i den promemoria som vipublicerade finns redun redovisut att dettu lagstiftningsarbete fårlov utt bedrivas i tre etapper. Den förstu etuppen klurude vi uv redun idecember månud. Vi vur tvungna att göru det uv det skälet att vi var övertygadeom att vi inte kunde låta publicera promemorian utan att sumtidigt förse denmed vissa lagstiftningsåtgärder för att motverka risken av uttriksplune-skissen skulle bli en orienteringskartu för murkspekulunter. Sedun redovisude vi i decemberpromemorian ocksä hurinnehållet i de andra lagstiftningsetuppernu borde bli. Den promemoria medlagstiftningsförslag som redovisas innehåller inget nytt utöver det somfinns redovisut redun månud utom en sak, som vi inte gärna kunde taställning tUl tidigure, nämligen den beställning som riksdugen gjorde idecember månud. I denna lagstiftningspromemoriu fär vi redovisu förslug tillhur den skull fullföHas. Det är ulltsä det nya som förekommer. Inte ens herrTobé kan gärna begära att vi skulle ha haft detta klart . Varför har vi fått använda oss av denna teknik när detgäller lugstiftningen? Ju, vi har en bygglagutredning som arbetar. Det är dentredje etappen, kanske jag skall sägu, i helu lugstiftningskomplexet. Vi hoppusutt vi skull få en ny planlagstiftning som ett slutgiltigt resultat avbygglagutredningens arbete. är själv ledumot uv dennu utredning. Denär parlamentariskt förankrad och skall ge oss den slutgiltiga planlugstiftningsom vi behöver för utt meru definitivt säkru sumhällets möjligheter att styramarkhushållningen jag vågar väl i detta sammanhang också sägu, pådet sätt som jug föreställer mig utt vi är intresserude uv båda tvä, dvs. meduvseende pä att vi behöver hushålla väl med våra markresurser. Intill dess vi har denna planlugstiftning, sude vi oss,måste vi dock förse den fysisku riksplaneringen, beträffande vilken vi alla harvarit överens om att det är ungeläget utt den kun sättu i gång så tidigt sommöjligt - hur ju inte hört till de minst otåligu pä den punkten medtillräckligt sturku lugstiftningsätgärder för utt den skulle fä effekt redunfrån böriun. Då hur man i promemoriun vult utt urbetu med instrument som viredun hur i den nuvurunde lugstiftningen. Det är därför man hur föredrugitdettu med generalplanering. Det är väl riktigt, som påstår, att detär ett instrument som har begagnats i mycket liten utsträckning hitintills. Menvi känner båda skälen till detta, och vi föreställer oss att den reformering avgenerulpluneinstitutet som man föreslår skall göra det till ett lämpligt medel attanvända sig av för att på lokal nivä hävda de riksplaneintentioner som vi kankomma överens om. sade någonting om att det väl ändå inte kommeratt vara möjligt att fä kommunalmännen med pä att generalpluneringen skall fäanvändas pä det sättet för detta ändamål. I nästa andetag vur han dock likaivrig som någon unnan att konstatera att om vi bestämmer oss för fysiskriksplunering, måste vi i den män den rör murk uv riksintresse och vi mästepå riksnivån hu vissa uppfattningar om hur den skall disponeras skaffa ossmöjligheter att hävda detta riksintresse, även om vi skulle göra det gentemotkommunernu. sade i samma andetag att vi hude vurit oförsiktigu närdet gällt att skapa möjlighet för kommunerna att säga nej till vissu uv de intentionersom vi skulle hävdu på riksplunenivå. Nä, , nu gär försluget ut pä remiss. Jag tyckermig ha god anledning utt räknu med säsom en uv dem som är positivtinställdu till att vi över huvud taget skall skuffu oss verkningsfullu instrumentför murkhushällning. Jug hoppas att han, i den mån som han har kritiskainvändningur mot de lagstiftningsförslag som har redovisuts, inte nöjer sigmed utt bara vara kritisk och sägu hur vi inte kun göru, utun också talar omhur hun tycker utt vi bör göru. Sedan har ju också möjlighet att varamed om utt i bygglagutredningen definitivt forma den planlagstiftning som viförhoppningsvis sedermera Ang. exploateringen av markområden i strid mot skissentill fysisk riksplan Ang. exploateringen av markområden i strid mot skissentill fysisk riksplan skull fåurbetu med. tog vidure med utgångspunkt i de tankegångar somredovisudes redun när decemberpromemoriun publicerudes upp koncessionsnämndensställning. Vud beträffar de stora miHöstörande företagen - en mindre grupp somfinns omnämnd i riksplanepromemorian hur vi hitintills haft en ordning somvi, föreställer jag mig, inte pä någon kant har vurit särskUt tillfredsställdumed. Ett stort miHöstörunde företug hur kunnut söku sig en lokulisering,buserud uteslutunde pä företagets egnu bedömningar om lämpligt område förlokaliseringen. Man har tagit kontakt med kommunen, mun hur tugit kontukt medmarkäguren, man hur slutit uvtal, mun har böriat en planering, och först i ettsenare skede har det blivit möjligt att i något översiktligt sammanhang bedömmalämpligheten av lokaliseringen. Men inte ens exempelvis i anslutning till ettstadsplaneförslag som man eventuellt hur kunnut få godkänt barman fått beskedom mun över huvud tuget får bygga företaget där, utun man hur vurit hänvisadtill att praktiskt tuget projekteru hela företaget färdigt för att sedan isista omgången få prövat hos koncessionsnämnden om man skall få slå sig ner påplatsen. Jag föreställer mig att vi alla har insett att detta hurvurit en bäde ulltför tidskrävande och ekonomiskt alltför galen handläggning avfrågorna. Den har varit galen ur samhällets synpunkt, och den har varit galenur det enskilda företagets synpunkt. Vi har sagt oss utt det är angeläget attförsöka komma fram till någon annan ordning med avseende pä de miHöstörandeföretagen. I promemorian föresläs nu en ordning som innebär att sedunvi har åstadkommit en plun för hur murken skall disponeras för oliku ändamål,exempelvis vid kusterna, kun ett företug uv den här kuruktären, bättreorienterut om sumhällets intentioner, söku lokulisering till ett område som äranvisat för den typen av verksamhet och göra en framställning om lokaliseringsom sedan skall prövas av regeringen. Men naturligtvis skall framställningenprövas på basis av remissyttranden och av utredningar som genomförs avplanverk, uv naturvårdsverk, av länsstyrelse och av kommun, dvs. av desamhällsplanerande organen. Det kommer att bU möjligt för regeringen utt vidhundläggningen uv en sådun här frågu på ett tidigt studium fatta ett definitivtbeslut om .själva lokaliseringen. Företaget kan då få ett besked om huruvidu detöver huvud tuget kun ifrågukomma på den plats det gäller. När företaget hur fått lokuliseringsbeskedet, kan manböria projekteringen och göra allt det som skull ske innan man kan börjabygga. Sedun återstår prövningen i koncessionsnämnden, som hur utt prövu vilkurestriktioner som kan bli aktuella. skull ulltså inteslutgiltigt tu ställning till lokuliseringen, utan den skull bedömu vilkurestriktioner uniäggningen i fräga skull förses med. Vi tycker utt det skullevuru fel att läggu den här typen av uppgift på koncessionsnämnden med denhundläggning och plunering vi nu fär. Nämnden är i och för sig inte nägotsumhällsplunerande organ, som skall ha möjlighet att mot bakgrunden uv utt munprövar en lokulisering från niiljöpolitisku, regionulpolitiska, sociala ellerindustripolitiska synpunkter avgöra var en lokalisering lämpligen kan ske, omden nu inte kun kommu i fräga på det ställe somföretaget i första hand har tänkt sig. skall inte kunna anvisa undra för ettsådant här företag lämpade områden. Det måste vara riktigare utt desamhäUsplane-rande organen får anföra sina synpunkter på saken och uttregeringen efter en avvägning mellan de olika skäl som därvid kan åberopas tarställning till själva lokaliseringsfrägan. Det är ocksä riktigt att koncessionsnämndenför den här typen av anläggningar prövar restriktionerna. Det är en risk somföretaget får ta. Man måste vara så pass medveten om samhäUets intentioner pämUjövårdens område och de krav som samhäUet generellt ställer mot olika typerav företag, utt mun inte söker ett lokaliseringsbesked eller påbörjar enprojektering på en .plats, där restriktionerna visar sig bh så hårda att man avföretagsekonomiska skäl inte anser sig kunna driva företaget pä plutsen. Denrisken får som sugt företuget med den här typen av handläggning ta. Vi vill åstadkomma en ordning, som vi bedömer somrimligare än den nu tillämpade. Men även på den punkten, , finnsmöjligheter för Er och alla andra att inte bara säga att det här är galet, utanocksä att komma med förslag till andra lösningar under remissbehandlingensgång. De tilläggsdirektiv, som bygglagutredningen fick, innebarväl inte bura utt mun tog ifrån bygglagutredningen uppgifter, har klarat av en del principfrågor, som befriat bygglagutredningenfrån vissa arbetsuppgifter. Sumtidigt har bygglugutredningen fått uppdraget attutreda hur man rättsligt skall hävda riksplaneringens intentioner gentemotkommuner och enskilda. I inlägg funn jag ingentingsom jug har anledning att bemöta. Därför nöjer jug mig med att konstatera attdet trots allt tydligen finns något som förenar oss alla och det är, som jaghar upplevt det, angelägenheten som vi alla tycks känna av att vi nu verkligenfår både en planering och en lagstiftning som gör det möjligt för oss att drivaden riktigare murkhushällning som vi är ute efter, från miHöpolitis-ka ochandra synpunkter. Därför ser jag trots allt med mycket stor optimism fram emotden handläggning av regeringens förslag som vi kan vänta oss. Ang. exploateringen av markområden i strid mot skissentill fysisk riksplan HerrSJÖNELL (c): Jag ställde ett antal frågor tUlcivilministern i mitt första anförande och jag fick ett eller snarare ett halvtsvar på en av dem. De övriga frågorna lämnade civilministern obesvarade. Enfräga omtolkade han i en som han förmodligen ansåg för mig välvillig riktning.Han sade att min avsikt med den frågan kanske var att utröna huruvidaregeringen är beredd att hindra kommunerna att komma in på galna projekt,exempelvis som i det här aktuella fallet och lägga oHehamnar i känsliga naturskyddsområden. Jug menade nog inte sä. Det är klart att frägan kunde hatolkats i den riktningen, men jag ställde den mera konkret och rakt på suk. Jughur förståelse för att civilministern inte kan lämna ett svur som är liku ruktpå sak. Jag frågade nämligen: Tror civilministern utt de ledande herrar som harplanerat dettu oHehamnsprojekt till detta känsliga nuturskyddsområ-de har letts uteslutunde av okunnighet om gällande lagstiftning som Ang. exploateringen av markområden i strid mot skissentill fysisk riksplan civilministernhar åberopat finns för att förhindra sädana här saker? Eller är det möjligen såutt kännedomen om de beslutade lagarna uv oliku slug ännu inte hurträngt igenom? Det var den frågan jag avsåg att få svar på, men jag harförståelse för om det kan vara besvärligt för statsrådet att ge ett klart ochbestämt besked. Däremot, fru tulman, är jag förvånad över civilministernssvar pä min nästa fräga. Jug frågude: Om de krufter som står bukom dettaoHehamnsprojekt nu uv oliku unledningur försöker fuUföHa det, är regeringen dåberedd att stoppa projektet? Civilministern svarade att han och regeringen intekan gå in på de enskilda fallen. Det är klart att det är en generell regel utten regering eller ett stutsråd inte skull göra det. I det här speciellu falletgäller det emellertid en skiss till en riksplun som är utlugd på ettutomordentligt känsligt naturskyddsområde, avsett bäde för friluftsändamål ochvetenskapliga ändamål. När det där planeras en oHehamn och mun dä frågarregeringen om den tänker stoppa den eller inte med stöd av tillgängliga lagar,så tycker jag att man skulle kunna få ett ju eller nej till svar. Gemene mansäger ju utt vi riksdagsmän skall försöka koncentrera oss och att vårt talskall vura ja, ju eller nej, nej. Men jag är glad över att jag ändå fick ettsvar av civilministern, även om han begagnade sig av det fikonspråk som detpåstås att vi riksdagsmän sinsemellan brukur unvändu. Hun sude utt det är klurtutt mun inte kun ge tillstånd till projekt som kun störu förslugen i den skisssom nu är ute på remiss och i vilken mun hur lugt ut vissu känsligu områden somnaturskyddsområden. Det är naturligtvis med vissa krumbukter ändå ett svur påmin fråga att mun inte tänker gå med pä att en sädan här oHehamn får byggas idet känsligu område det gäller. Jug är emellertid tucksum över utt jug trotskrumbukternu fick ett svur. Sedun vill jug än en gång understryku mitt stora intresseför de intentioner som vi från i olika sammanhang har fört fram omskydd för känsliga naturområden m. m. och för att de olika partierna bör ha engemensam uppfattning om hur mun skall försöku slå vukt om sådunu områden. CivUministern vur glud över att jug hude en positivinställning till en lagstiftning som skall kunna stötta upp riksplanen när denså småningom kommer. Jag har, fru talman, en positiv inställning till detta,men jag vill inte utt mun skull dru för storu växlur pä dettu. Det kun tänkasatt vi stunnur vid oliku bedömningur av hur hårdu styrningsmekunismerna skallvura både i fråga om industrier och andru intressen. Jug un.ser dock attstyrningsmekanismerna kan vuru väl så hårdu gentemot miHöfarliga industrier.Därvidlug får inte finnus någon misskund, utun man skall varu mycket bestämd.Men den kommunula självbestämmanderätten fär inte urholkas genom sådana härstyrningar. Jag tror emellertid inte att en förnuftig riksplanering och enförnuftig lugstiftning, som kun bäru upp denna planering, skall behöva komma istrid med den kommunala självbestämmanderätten, ,som under alla förhållandenmäste lämnas okränkt. HerrTOBE(fp): Statsrådet sade till mig: Det ärlätt att kritisera, men gör någonting positivt också! TUl det kun jug burasvura att det är lättare att komma med promemorior, först en och sedan en annan - denundru har mun ännu inte fått se - och med tUlgång till sukkunskup endast koncentrera sig på de frågor som behundlus i dessa promemorior och försöka göra någonting av dem, lägga fram förslag och föra en diskussion för och emot dessu, än att som riksdagsman när ärendet "fladdrar förbi" prestera positiva förslag. Jag tycker det är litetför mycket begärt. Sedan vill jag för säkerhets skull tillägga utt det ärinte frägu om nägon surhet frän min sidu för utt jug eller undra personer intehur fått medverka i det här arbetet, utun om en uppriktig oro över utt ni hurhumnat pä felaktigu lösningur. När det gäller detta med generalplaner kun jug till enböqun sägu utt uv den presskonferens som hölls när rapporten presenteradesframgick att det var nägot mer än hundratalet kommuner som direkt tänktes varuberörda av ingripanden i sumbund med rikspluneringen. Skull det dä i ett hujgöras elt hundratal generalplaner?