prot · FV0985 · 1972-12-31 00:00:00 — Dessa fakta tycker jag skulle bidra till atl dämpa denupprördhet som på sina håU i riksdag och press har funnits och finns kringpressens skatte-och stöd frågor. Här har som en sidoprodukt diskuterats ochifrågasatts om inte hela den här slödutformningen är stridande mottryckfrihetsförordningen. Senast hörde vi som i det avseendet höllungefär samma tal som och antydde, frågade och insinuerade. haft etl helt år på sig att undersöka om del ligger någonting i hans redani fjol gjorda antydningar. Han hade icke ett enda nytt bidrag att ge tilldebatten. Jag är förvånad över atl man rör sig med antydningar ochinsinuationer och inle själv kan ge något mera konstmklivt bidrag lilldebatten, 1 själva verket har alla tryckfrihelsrältsexperter klargjort atlnyckelordet är huruvida en åtgärd riktar sig mot innehållet, grundar sig påinnehållet i tidningen. Men använde betecknande nog icke ordetinnehåll. För mig - och del gäller säkert också för pressen och församhället -är del väsentligt att när det gäUer presstöd går i täten förall hyfsa ett problem som är svårt i alla stora lidningsländer, när man genomsärskill offenlligl stöd försöker trygga en differentierad press, dessnyhetsförmedling och opinionsbildning. Jag hoppas atl man skall kunna dra ensärskild slutsats av den intensiva deball som förts i dessa frågor under desenare åren. Det bör väl ändå vara uteslutet atl med framgång lansera tanken påkommersiell reklam i TV. En ledamot i reklamutredningen sade attutredningen sannoUkt kommer alt lägga fram elt förslag om reklam i TV. Även omdetta skulle visa sig vara riktigt hoppas jag all regering och riksdag ickeskall släppa loss kommersiell TV-reklam. Alla erfarenheter från omvärlden visaralt etl sådant reklammedel direkt drabbar pressens ekonomi. Därför hälsar jagmed tillfredsställelse de ord som finansministern fällde i denna fråga i dagoch som var både glädjande och hoppingivande. () kort genmäle; i påstår att jag i minanalys av hur de aktuella åtgärderna förhåller sig lilltryckfrihetsförordningen över huvud taget inte hade nämnt hänsynen lilltidningens innehåll. Det kommer att framgå av protokollet att jag gjorde del.Det var i själva verket en poäng i mitt inlägg att en mängd omständighetertalar för atl ett sekundärt syfte i detta sammanhang hade varil alldiskriminera tidningar med hänsyn till deras innehåll. Om i Gävlenu skall la upp en polemik på denna punkl, kunde han åtminstone höra på vad jagsäger. HerrMÖLLER i (s) kort genmäle: Nr 85 Jag vill baraerinra om alt förebrådde Onsdaaen den finansministern, som ur protokollet citerade nuvarande hovrätts- 24 mai 1972 presidentenBjörn , för alt finansministern inte också gått längre --------- ; fram iprotokollet och citerat andra talare. Men det centrala i pareklam, Kjellinsuttalande är atl hela det stadgande i TF som berör denna fråga är upphängt på att det skall gälla åtgärder pä grund av tryckt skrifts Det borde vara möjligt att komma överens om innebörden av dennafråga, särskilt som hafl elt hell år på sig alt djupare tränga ini denna substans. I mitt inlägg vill jag något uppehålla migvid reklamskallen och de verkningar den kan få för näringslivet och samhället. En väsentlig utgångspunkt för den kritik reklamen utsattsför är alt den inte skulle vara tillräckligt informativ. Det ar en uppfattningsom bl. a, kommer fill uttryck i de resonemang som den statliga reklamutredningensmajoritet utvecklar. kan man för det första diskutera hur hög informationsgradenfår vara för all konsumenterna skall orka ta emot informationen. Undersökningarhar visal, att den statliga konsumentupplysningen inte når de grupper isamhället som man vall att rubricera som de resurssvaga och som ansetts hasärskilt slorl behov av sådan upplysning. Kanske är det rent av på del sättet,att konkurrensen mellan de oUka företag som använder sig av reklam sominformations-medel också har positiva effekter för mottagarna. Som politikersätter vi ju en ära i att uttrycka oss så, att människorna får möjlighel attsätta sig in i olika, ofla komplicerade samhällsfrågor. Del är på del sättetsom vi gör det möjligt för människoma alt bilda sig en uppfatlning i skUdafrågor och att bU delaktiga i den allmänna beslutsprocessen. Del görs ibland gäUande att reklamen genom sittförhållande till den ofla rält tiUkrånglade konsumentupplysningen skulleundergräva konsumenternas möjligheter att fatta rationeUa köpbeslut. Jagtycker att alla borde ansluta sig fill den uppfattningen att informationenfullgör viktiga funktioner endast i den utsträckning den är utformad så, når de människor den är fill för atl nå. Därför är reklamen överlägsenkonsumentupplysningen ungefär på samma sätt som finansministern är överlägsenvåra professorer i nationalekonomi när det gäller atl informera människorna omolika samhäUsekonomiska spörsmål. För det andra vill jag ifrågasätta själva idén om att manmed hjälp av en reklamskatt har möjlighel att höja reklamens informationsgrad. Av vad jag förstått tillmäter inte finansministern en reklamskatt några sådana egenskaper. Det kan också påpekas i detta sammanhang alt i den bedömningen tycks ha slöd från , som i sitt yttrande över förslaget om reklamskatt bl, a, anför följande: "Rådet finner utredningens föreställningar om effekterna av den föreslagna reklamskatten svagt underbyggda. Det skulle kunna inträffa att den eventuella svaga nedgången eller bromsade stegringen i reklamvolymen medför en kraftig nedgång i reklamens informationsinnehåll och att denna nedgång skedde framför allt på de reklamsvaga områdena," 93 Skatt på reklam, m. m. Vi har här således den ganska egendomliga situationen attfinansministern med slöd av statens konsumentråds bedömning underkänner självaidén bakom förslaget om reklamskall, som han gör delta förslag tillsitt. Finansministerns enda motiv för reklamskattens genomförande är, såvittjag kunnal uppfatta, stalsfinansiella skäl. En närmare granskning av vad finansministern får in genomen reklamskatt, sedan hänsyn tagils till effekter sammanhängande med attskatten är avdragsgill i förhållande till övrig företagsbeskattning och sedandirekta och indirekta administrationskostnader för såväl staten som företagenkalkylerats in, visar mycket klart att det av hönan bara blir kvar en fjäder,om ens del. En nykter bedömning av reklamskattens debet och kredit iförhållande till statskassan ger därför faktiskt underlag för oro. Man kan medstor oro fråga sig vad som blir resultatet om finansministern fortsättningsvistänker finansiera den offentliga sektorns kostnadsexpansion med hjälp avintäkter som representerar en så stor procent avbränningar som den åtgärd vi har att la ställning tUl, Har finansministerns tidigare så storauppfinningsrikedom när det gäller all finna vägar för den offentliga sektornsfinansiella expansion förbrukats ända dithän atl han nu tvingas tillgripasurrogat med minimal utdelning? När jag hävdar atl reklamskatten sedan alla kostnader ochminskade intäkter frånräknats helt saknar statsfinansiell betydelse, har jagändå inte tagil hänsyn fill de kostnader som en eventuell reklamskatt kommerall åsamka samhället lill följd av en sådan skatts negativa effekter påsysselsättningen. Det är dock, herr lalman, med hänsyn till sådana negativaeffekter som vi har särskill starka skäl atl avvisa förslaget om en dylikpunktskatt på en av de funktioner som ingår i en kedja av åtgärder för attsäkra företagens avsättning. Jag behöver i den här församUngen inte närmareutveckla det i sig orimliga att fördyra och därmed försvåra företagensavsättning i en situation, då tusentals företag kämpar för all hävda sinsysselsättning och då många företag inle lyckas i den kampen på del sätt som viskuUe önska. Vi kan också avläsa den saken i sysselsättningsstatistiken, sominger största oro inle bara med hänsyn tUl dagens situation ulan också medhänsyn lill framliden. chef, generaldirektör , har rätt uttalat att vi för framtiden även i godakonjunkturer - tvingas acceptera en högre arbetslöshet . Vi måstesåledes enligt AMS-chefen trappa ner våra ambitioner när del gällerupprätthållandet av vad som länge varit etl av regeringspartiets främstahonnörsord, nämligen full sysselsättning. Det vore emellertid oförsvarligt, om vi genom punktskatterpå företagens avsättningsfunktioner medverkade till en ytterligare försämringav läget. En skall på reklamen är nämligen en broms - jag vill understryka det- på näringslivets säljaktivileter, och del är sannerligen inle bromsar sombehövs jusl . En reklamskatt missgynnar också de mindre företagen, som harsvårare att bära alla kostnadsökningar, och försämrar deras konkurrensförmågagentemot redan etablerade storföretag. Låt mig ta ett enda exempel. Om jaguppfinner en ny produkt, som är bättre än en likartad som redan finns imarknaden och som tillverkas av ett storföretag med mäktiga resurser, får jagsvårare att konkurrera. reklamskattär därför utvecklingshindrande, Innovatören, uppfinnaren, behöver mer reklam änredan inarbetade fabrikanters produkter, och en skatt bUr därför en negalivfaktor i konkurrensen. Införandet av en reklamskatt medför emellertid också andrarisktaganden. Man måsle la i betraktande atl reklamen i sig fullgör ennyckelroll för upprätthållandet av fungerande kommunikationer mellan säljareoch köpare. Störs den kommunikationen får delta konsekvenser långt utöver attförelagen måste bära vissa ökade kostnader. Vad är del för övrigt som konstituerar vår successivthöjda levnadsstandard om inte nya och förbättrade produkter, och hur skall vifå kännedom om dessa nya och förbättrade produkter ifall vi inte blirinformerade om deras existens? Det är också uppenbart att reklamen spelar enaktiv roll för atl främja den priskonkurrens lack vare vilken vi får mer förvåra pengar. Jag vill i detta sammanhang också referera lill ett uttalande som bordege oss en tankeställare. För della svarar den socialdemokratiskeekonomiministern i , Han säger: "1 vår s, k, överflödsekonomi finns det ingen direklnöd att bekämpa. Vad det gäller är att styra en ström av varor så alt de hamnardär de bäst behövs. Hög produktionsnivå leder lill ökad sysselsättning, vilketleder lUl ökade konsumtionsmöjligheler som i sin tur ger ytterligare ökademöjligheter till sysselsättning etc. En dylik expansion av produktion ochkonsumtion kan endast synkroniseras med hjälp av reklamen," Därför villSchUler, herr talman, för sin del jag fattar hans uttalande så karakterisera reklamen som en "synnerligen produktiv del avfiänslesek-lorn", I debatten här som varit mycket lång och ingåendehar många talare ganska klart framhållit atl del underlag som reklamutredningenpresenterat i en rad ohka hänseenden måsle betraktas som ett ofärdigl material. Det är därför, herr lalman, som jag ber atl få yrka bifalllill reservationen 1 i skatteulskollets belänkande nr 29, Skatt på reklam, m. m. Herr tredje vice talmannen tiUkännagav att anslag utfärdats om sammanträdets fortsättande kl, 19,30, HerrLARSSON i (fp); Bland de reservalioner som fogats lillutskottets betänkande avser den med beteckningen 1 avslag på propositionen idess helhet. Den reservationen har lämnats av och moderatemasledamöter i utskottet. sade i från dennatalarstol att sifferuppgifterna i denna reservation skulle vara felaktiga. Jagvill lala om varifrån vi fått siffrorna. Vi har fått dem från det material somTidningsulgivareföreningen skickat till , och jagfömtsätter att siffrorna i det materialet är mer korrekta än vad ärdå han gör sill omdöme om vår reservation, 1 reservationen 2 som ledamöter i utskottet stårför begärs avslag på propositionen i dess helhet, men den innebär yrkandet attden nuvarande annonsskatten bibehålles. Nr 85 Utskottsmajoriteten, som består avenbart socialdemokrater, förordar Onsdaaen den ' reklamskatt som innefattar skatt på såväl annonser som övrig reklam 24 mai1972 dock med den skillnaden atl skattenpå annonser i dagspressen skall vara -------- 1---------- medan skatten på övrig reklam skall vara . Skatt päreklam, utskottsmajoriteten uttalar: "Utskottet finner det i princip tillfreds- ställandeatt den renodlade annonsskalten, som innebär en diskriminering av tidningsreklamen i förhållande tUl andra reklammedia, nu föreslås ersatt meden mera generell reklamskatt." Detta är elt direkl medgivande att den nuvarande annonsskaltenvarit diskriminerande och stöder oss reservanter i den inslällning vi har altskatten på annonser har varit felaktig och orättvis. En snedbelastning orsakadav skatten har drabbat tidningarna och därför givelvis varil styrande närföretagen upphandlat reklam. Detta faktum har avspeglat sig i reservation vidutskottsbelänkandel, där man intagit två diametralt motsatta ståndpunkter. 1reservationen sägs på s. 24; "Av dessa skäl avstyrker utskottet förslaget tillförordning om skatt på annonser och reklam jämte följdförfattningar ipropositionen 1972:58 samt förordar atl den nu gällandeannonsskatteförordningen skall upphöra atl gälla." Här säger man alltså nej tiU både annonsskatl ochreklamskatt. På nästa sida har man en annan uppfatlning. Där säger manföljande: "Avgörandet beträffande annonsskattens framlid bör därför anståytterligare . Av stor betydelse i detta sammanhang är också hur denframlida presstödspolitiken kommer att utformas. Utskottet avstyrker aUtsåyrkandena i motionerna 1972:11, 1972:53 och 1972:833 om atl annonsskalten skallavskaffas." har vi emellertid av i Stockholmfått beskedet att den ståndpunkt som intagit är den som finns pås. 25, alltså nej tiU reklamskatten men ja tiU annonsskalten. Det är förvånande atl ledamöter i utskottet kanfinna del försvarligt atl behålla skall på annonser då de går emot skatt påövrig reklam. sägs visserligen att del inte går atl behålla en skatt påannonser men atl den tid skatten varit i funktion är för kort för skall kunna göra en utvärdering av annonsskattens verkningar. De erfarenheter man hafl av annonsskalten talar emellertidsitt tydliga språk. Det går inle alt som både majoriteten ochcenterpartireservanlerna gör skyUa enbart på konjunkturerna för det slorabortfall av annonser som har skett. Det torde i stället vara så alt de företagsom annonserar i sin budget har upptagit en viss summa för reklam, och i denmån kostnaderna för reklamen ökal har man fåll göra motsvarande minskningar avvolymen. Det är väl den vanliga gången. En beskattning av reklam hjälper inte för att komma åt denreklam som kan vara vilseledande för konsumenterna och som det skulle ha funnits fog för att söka komma till rätta med. Reklamskatten slår bUnl och lar ingen hänsyn till det sakförhållandet att reklamen är en nödvändig del av produktionsprocessen. Otvivelaktigt betyder reklamen som regel inte en fördyring av varorna ulan tvärtom etl förbilligande 96 genom alt större serier kantillverkas och priserna därigenom kan pressas. Det harinle framlagts någol material som skulle ha bevisat motsatsen. Skatten är entillyxad sak för all få in en viss summa pengar till statsverket. Majoriteten i skalteutskottet anför att dessa inkomsterbehövs för atl täcka utgifterna för presstödet, I den mån man behöver pengartill della hade det funnits andra vägar alt gå än att genom särskilda skatterbelasta en bransch för att använda pengarna till att stödja samma bransch,vilket man gör genom skatten på annonser. Först försvagar man ekonomin itidningsföretagen - och här föreligger det förhållandel att det framstårandratidningarna som fått vidkännas minskade annonsintäkter och sedan stöderman samma organ med särskilda bidrag. Det hela verkar föga rationeUt, Skatt på annan reklam kommer att få följder som man nuinle helt kan överblicka. Många hyser dock stora farhågor för att den grafiskabranschen, som redan nu brottas med svårigheler, kommer atl få det ännu merbekymmersamt. En stor del av yrkesfolket i den grafiska branschen är redan nuarbetslös, och företrädare för branschen, både arbetstagare och arbetsgivare,är eniga om alt en skatt på reklam kommer att ytteriigare förvärrasysselsättningsläget. Kostnaderna för etl minskat utnylfiande av kapaciteten iförelagen är betydande, och de nackdelar med ytterligare friställningar avarbetskraft som en skallepålaga medför kan inte försvaras. Reklamskatten drabbar särskill svårt de mindre företag somproducerar reklammaterial, då dessa är mer känsliga i vad gäller konkurrensen.Det är att märka all jusl den grafiska branschen i huvudsak består av mindreföretag; av företagen beräknas ha mindre än 50 anställda.Branschen står inför en betydande strukturomvandling, och det har av regeringentillsatts en särskild branschutredning för att granska dess svårigheter ochföreslå lämpliga åtgärder. inför man nu en beskattning som man bordekunna inse drabbar branschen den befinner sig i ett bekymmersamt läge.Del är svårt atl förstå logiken i detta, var 600 personerarbetslösa i den grafiska branschen. Vad tänker man göra med de människorna ifortsättningen, när man motverkar sysselsättningstillfällena för dem, vilkel otvivelaktigtsker genom alt skatten kommer till? Del torde ej kunna bestridas atlefterfrågan på trycksaker kommer att minska genom den ökade kostnad som skatteninnebär. Vi kan inte bortse från del förhållandet alt man genom enreklamskatt ger de utländska konkurrenterna etl kostnadsmässigt försprång ochalt många Irycksaksbeställare kommer att förlägga sina order till ullandel,därför att de därigenom kan vinna ekonomiska fördelar och få sina trycksakerutförda billigare. Den i propositionen anvisade vägen alt ta ul skatt vidimport av trycksaker kan det bli svårl att tillämpa i praktiken,GeneraltuUstyrelsen framhöll i sitt remissvar över utredningens belänkande attdel förelåg slora svårigheter i såväl administrativt som fiskall hänseende atttillämpa skatt på införsel av reklamtrycksaker. Det föreligger dessutominternationella överenskommelser som i avsevärd mån begränsar möjligheterna atlta ut skatt vid import. Konventionen för underlättande av import avvaruprover och reklammaterial utgör ett 4 protokoll 1972. Skatt på reklam, m. m. Skatt på reklam, m. m. hinder föruttagande av skatt på direktreklam, även i form av massförsändelse, frånsettreklam som här i landet etablerade företag kan länkas sprida från utlandet. Medden internationalisering som handel och utbud av varor utgör är del yttersttveksamt om man når del resullat som man förväntar av skatteintäkter. En sakkommer man dock all nå, och det är att man försvagar den grafiska industfi somfinns i landet. Såväl reklamskatten som annonsskatten innbärskadeverkningar, och det är ytterst ovisst om resultatet av skatteinkomsternamotsvarar de kostnadsökningar man kommer att få för både den grafiska branschenoch pressen. Utredningens förslag är illa genomtänkt, och det är inte bara enhändelse alt del underkändes av så gott som alla remissinstanser. Detta haremellertid inte hindrat regeringen från att framlägga förslaget om skatt påreklam och annonser. 1 reservationen 1 vid skatteutskottels belänkande nr 29yrkar vi avslag både på förslaget om skatt på reklam och på förslaget omannonsskatl. Vi kan inte heller tillstyrka det förslag som framförs i reservationenfrån , som vill bibehålla skatten på annonser och följaktligen biträderregeringens orättvisa diskriminering av de tidningsföretag som hafl framgångoch lyckats erhålla en förhållandevis stor upplaga i jämförelse medkonkurrenterna och därigenom kan slå på egna ben ulan subventioner. Det borderäcka att man stöder andratidningarna utan atl man skall försvårasituationen för de organ som ej kommer i åtnjutande av presstödel. Med det anförda yrkar jag bifall till reservationen I, vilketinnebär avslag på propositionen i dess helhet saml likaså avslag på den del avreservationen 2 som avser en fortsatt skatt på annonser. i (s) kort genmäle; i Umeåverkade någol främmande för de siffror jag anförde tidigare beträffandeGävlefallet. Jag begär inte att skall känna till deäganderättsliga förhållandena inom den svenska dagspressen. Jag taladeemellertid om den faktor som gör atl del i och moderaternasmotioner framlagda materialet är missvisande, därigenom alt det inte nämns allGefle Dagblad får i presstöd lill sin helägda avläggareSandvikens Tidning, vilkel framgår av förteckningen på s. 21 ikonstitutionsutskottets betänkande. Del är alltså bara bfistande kännedom omdessa ägandeförhållanden som gör alt så att säga ifrågasätterkorrektheten av mina uppgifter. De som känner äganderättsförhållandena i svenskdagspress kan finna liknande, mycket intressanta förhållanden i den här förteckningen,men vi har ingen anledning att gå in på detta . HerrLARSSON i (fp) kort genmäle: i åberopade i vårreservation i skalteulskoltel, och det var det jag svarade på och ingentingannat. De uppgifter jag gav kommer från och harlämnats lill . talar om en annan sak, men hanåberopar aUtså jusl vår reservation i skatteutskottet. HerrÄSLING (c): Jag vill inte här pä nytt ta upp den debattsom förts beträffande utvärderingen av annons- respektive reklamskallens effektoch berättigande. Men det kanske kan vara på sin plats all så här mot debattensslut något dröja vid de principiella aspekterna på frågan. Del är av grundläggande betydelse, anser vi i , atlgöra en klar åtskUlnad mellan reklamskatten och presstödet. Reklamskatten är enfråga om prioritering av våra resurser, ett sätl alt styra resursanvändningenoch djupare sett påverka den mänskliga miljön. Den frågan är alltjämt föremålför utredning, och enligt vår uppfattning har det alltså funnits skäl all säganej lill reklamskatten eftersom del nödvändiga beslutsunderlaget inteföreligger . Presstödel är en fråga om opinionsbUdningens ochdemokratins sätl all fungera. Vi accepterade atl frågan om presstödelsammankopplades med införandet av en annonsskatt . Det var, som jagskulle vilja karakterisera det, ell provisorium under hänsyn liU atl storadelar av pressen kämpade med växande svårigheter och all vi närmade oss eltläge där konsekvenserna för en fri och nyanserad opinionsbildning skulle blimycket svåra. Presstödet måsle dock i ett längre perspektiv hell frikopplasfrån finansieringssystemet. Tyvärr har analysen av principerna för opinionsbildningeni samhället spelat en underordnad roll i deballen. Del gäller också debattenhär i kammaren . Är opinionsbUdningen sädan den förmedlas av massmediatUlräckligt nyansrik? Speglas debatt och opinionsyttringar på ett sätt som ståri rimlig proportion tUl deras roll i samhället? Premieras inte meningsyttringarsom av tradition som någon här har uttryckt det och på grund av kontakterstår massmedia närmast? Del är frågor som är berättigade atl ställa i ensträvan till självprövning som är befogad i sammanhanget. Den naturiigaslutsatsen måsle bli alt vi inte har råd alt i en lid som präglas avopinionsbUdningens tekniska, för att inte säga industrialiserade, utvecklingförlora fler kanaler för nyhetsförmedling och opinionsbildning. Antalet kanalerför opinionsbUdningen slår dock oavvisligen i etl klart samband med rikedomenpå nyanser. Pressen behövs om sanningen skaU fram, men sanningen har inteblivit ell enklare och entydigare begrepp med de stora upplagorna, med pressensindustrialisering. Sanningen måste för den enskilde medborgaren vararesultatet av en lillräckligl nyansrik och fri opinionsbildning. Det får inlevara så atl den som talar högst och kanske med den största envisheten och somdärjämte har de tekniska och ekonomiska fömtsättningarna att göra sin stämmahörd skaU dominera opinionsbildningen. Då har vi inte den eftersträvadebalansen som är så väsentlig för demokratins livskraft och funktion. Jag tror alt det finns skäl atl understryka detta.Situationen är nämligen inte ur aUa synpunkter tillfredsställande; vi har irealiteten inle aUtid den balans och nyansrikedom i opinionsbUdningen som manskulle anse önskvärd. Det är inte minst mot den bakgrunden en brist atl debattenom presstödet i så stor utsträckning dröjt vid dagspressen och dess situation.Det finns dock en stor och betydelsefull vecko-, organisations- och Skatt på reklam, m. m. Skatt på reklam, m. m. fackpresssom också betyder en hel del för informationen och opinionsbUdningen isamhället.