prot · FV09138 · 1972-12-31 00:00:00 — Jag tror inte det lönar sig mycket att iGöteborg och jag drar ett varv till när det gäller frågan om tullunionen. Jagvill bara säga att ekonoraisk integration kan också i andra samarbetsformer ägarum i den mening som jag har angivit, nämligen på det sättet att manhar ett saraarbete mellan företagen inom ramen för ett handelsutbyte som vidgasoch ökas i ett samarbete mellan fria och självständiga nationer. Vi har t. ex.i lyckats åstadkomraa en raycket hög grad av ekonoraisk integration utanatt vi har någon tullunion. 1 själva verket brukar de nordiska marknaderna medrätta beskrivas som några av de mest integrerade i världen, och för detta harinte krävts någon tullunion. Jag vet att inte har kvar något av sinrephktid i denna fråga, men det skulle ha intresserat mig att veta vad herrHermansson egentligen har för förebild när det gäller hur ett rent, dvs. Avtal med EEC, m. m. Nr 138 kommunistisk mening rent,handelsavtal skall se ut. j , någonting sådant som föresvävar . Han hargång på gång 17/t h iciTT återkommit tilldetta utan att vi någonsin fått något begrepp om hur detta "rena" avtal ser ut. Vad som här föreligger är ett handelsavtal Avtal medEEC, sqi jag sade - ganska exakt av det slagsom beskrev för '"'" och sora han då tycktevar riraligt att genoraföra. Sedan är det tråkigt att behöva notera hur orden för att styra tankarna i fel riktning. Han åberopar artikel 19 iavtalet och säger att den handlar om kapitalrörelser. Det gör den inte, herrHermansson, den innebär något så trivialt som att vi åtar oss att inteförhindra löpande betalningar i samband raed handel och andra transaktioner,nämUgen att företag som ger handelskrediter till svenska företag icke av densvenska skall hindras att få sina pengar. Det har ingenting medkapitalrörelser att göra i den mening vi normalt lägger in i det begreppet. Denna klausul finns också i . Varför har inteherr angripit den det avtalet har bestått? Vi harsamma uppgörelse med , nämligen att icke förhindra löpandebetalningar. Varför här använda ord som människor tolkar på ett helt annatsätt? brukar ha omdömet om sig att vara en kunnig person ochhan borde bättre ha studerat det här avtalet, så stor kampanj som kommunisternalägger upp omkring det. TUl slut vill jag beröra frågan om anpassning. Det ärklart att vid internationeUt samarbete sker en anpassning med det här avtalet -som det är utformat - kommer anpassningen att ske i lägen när det är ettsvenskt intresse att anpassa sig, precis på samma sätt som vi får göra i alltinternationellt samarbete. Någon anpassning för anpassningens egen skull ingårvarken i avtalet eller i regeringens avsikter. Det är väl uppenbart! Herr förste vice talmannen anmäldeatt herrar och i anhållit att till protokollet fåantecknat att de inte ägde rätt till ytterligare repliker. Det avtal som nu skall ta ställningtill är som flera talare påpekat den mest omfattande överenskommelse påhandelns område som någonsin träffat. Efter en process, som pågåttgradvis under i stort sett hela efterkrigstiden, har det eftersträvade måletuppnåtts: en stormarknad som omfattar 300 miljoner människor, i vilken Sverigekommer att ingå. Det har för oss varit en mycket betydelsefull och delvissvår politisk fråga. Skälet till det är att strävandena mot en friare handeldelvis har bedrivits i tecknet av bestämda politiska målsättningar som förSverige inte gått att förena med en konsekvent alUansfri utrikespoUtik. Vi harunder ett konsekvent fasthållande vid denna poUtik sökt bedriva enhandelspolitik som stärker vår ekonomiska slagkraft och som präglas av en öppeninställning till hela vår omvärld. Det har för oss gällt att infoga våra strävanden i enprocess på vilken vi 84 aldrig har haft och aldrig kunnatfå ett bestämmande inflytande. hela tidenstått inför risken av konflikter mellan olika mål för vår politik Nr 138 och införsvårbemästrade valsituationer. Det har därför varit nödvändigt att handhadessa frågor med både varsamhet och konsekvens och att i alla skedeneftersträva en bred enighet och saraling hos det svenska folket För regeringen har det alltid varit självklart att den Avtal mea ttC, utrikespolitiskabedömningen måste skapa den fasta grundvalen för vårt '- '" Mot den bakgrunden har vi särskUd anledning att kännaglädje över och tillfredsställelse med den överenskommelse som har uppnåtts.Det betyder inte att vi är nöjda på alla punkter. Det blir man aldrig i enförhandUng där det finns delvis motstridande intressen. Vi har från vår sidamed fog kritiserat t. ex. de förlängda övergångstiderna för vissa varugrupperoch ursprungsreglernas utformning. Men det finns ingen anledning att låta den samladebedömningen av frihandelsavtalet präglas av klagomål över de krav som vi intelyckats få uppfyllda. Det finns i stäUet anledning att slå fast att det är ettbra avtal. I det väsentliga har vi uppnått våra mål. Neutralitetspolitiken ligger fast. Det råder ingen tvekanom att har möjlighet att och även i fortsättningen kommer att föra ensjälvständig och oberoende utrikespohtik. Dess innehåU bestämmer vi själva. Vadmer är: raan har från alla håll bekräftat att det i dagens läge, som präglas aven strävan tiU fred och avspänning i , är ett europeiskt intresse attSverige konsekvent fullföljer sin neutralitetspolitik. Under de gångna 15 åren har det från många hållförutspåtts att EEC-förhandlingarna skulle medföra svåra påfrestningar förneutralitetspolitiken. Men den har bestått provet. Vi kan nu konstatera attden närmast utgår stärkt ur förhandlingarna just genom den vidgade förståelseni för dess syften och målsättningar. Detta förhållande understryker vårförpUktelse att hålla fast vid den valda utrikespolitiska handlingslinjen. De ekonomiska fördelarna av överenskomraelsen ärpåtagliga. Handelsministern har utförligt uppehåUit sig vid dem. TillgångentiU en tullfri marknad som omfattar 300 miljoner människor öppnar vidamöjligheter för vår industri. Den kommer naturligtvis också att medföra påfrestningar.Vår heramaindustri utsätts för ökad konkurrens. Den kommer att möta ökadkonkurrens också på EFTA-ländernas marknader. Detta koraraer att ställa skärptakrav på näringslivets, löntagarorganisationernas och samhälletsframtidsplanering. På grundval av statsmakternas beslut har våra förhandlareunder hela utfört ett skickligt och förtjänstfullt arbete. Det gäller handelsministrarna . Det gäller alla de ämbetsmän som i dessa tekniskt ytterligt svåra frågor med kraft och energi företrätt intressen. Det gäller också många inom organisationer både på löntagarsidan och inom näringslivet sora konkret raedverkat i förhandlingsarbetet. Men resultatet hade självfallet inte varit raöjligt att uppnå, ora raan inte från EEC-ländernas sida hade visat en öppen och generös inställning, präglad av en positiv vilja att vinna raedverkan i det europeiska ekonoraiska saraarbetet. Avtal med EEC, m. m. Det ligger i sakens natur att frågor, där man haft olikamening och som föranlett segslitna förhandlingar, stått i förgrunden fördebatten. Men det bör inte undanskymma den i stort konstruktiva atmosfär sompräglat förhandlingarna. I många länder har EEC-frågan förorsakat en djupsplittring av nationen och uppslitande strider meUan oUka meningsriktningar.EEC-frågan har väckt motsättningar tiU liv mellan klasser och grupper, mellanstad och land. Vi har i stort sett undgått en sådan polarisering ochkonfrontation. Det har funnits sådana tendenser även hos oss. Det harorganiserats kampanjer. Det har stundom yttrats härda, oförsonliga ord omregeringens bedöraning av, som vi ser det, svenska folkets grundläggandeintressen. Vi har i mycket begränsad utsträckning gett oss in i den poleraikentill vänster och höger. Regeringen har känt stödet av opinionen. Den bredaraajoriteten i för regeringens handelslinje och stödet från defolkligt förankrade löntagarorganisationerna har varit en avgörande styrka förregeringen under förhandlingarna med EEC. De överdrifter och skräckmålningarsom här och var förekommit även i denna talarstol har inte vunnit någongenklang i riksdag. Dagens överläggning bekräftar, att den svenska riksdagensmajoritet Uksom i ord och handling ställer sig bakom avtalet. Det ärväl närmast och hans kollega ute på den andra kanten somrepresenterar den från den breda folkopinionen isolerade grämelsens röst. Mendet blir, och det är det viktiga, som en i det väsentliga enad nation som vi nugår in i det vidgade ekonomiska samarbetet i . Jag känner stor glädjeöver att det på detta sätt varit möjUgt att hålla samman nationen. Det är därför också min förhoppning, att vi i enighet ochmed geraensarama krafter skaU ge oss i kast med de uppgifter som det vidgadesamarbetet ställer oss inför. Regeringen inbjuder alla grupper till ettkonstruktivt saraarbete för att ta till vara de raöjligheter till framsteg ochutveckling som överenskommelsen med EEC bjuder värt land. skall vi fortsätta våra ansträngningar att vidgahandelsförbindelserna och annat ekonomiskt samarbete raed andra länder, inteminst med länderna i . Det rör sig här inte om alternativ. Utrikeshandeln utgör en av grundvalarna för vårvälståndsutveckling. Den måste därför utvidgas i alla riktningar. Det är en lång och mödosam process som äntligen lettfrara till skapandet av en europeisk stormarknad. Men det är inte någonslutpunkt. Vi står i i hela - inför ett skede av fortsattaförhandlingar. De gäller fred och avspänning, trappreduktioner och säkerhet,handel och ekonomiskt samarbete. Vi är berörda av dem alla -direkt ellerindirekt. Ty vi är en del av , och vi kommer att i hög grad bli påmindaora vår europeiska identitet under de närraaste åren. Låt mig kort beröra någraav dessa frågor. Svensk utrikespolitik börjar i . Det är ett intresseför hela att alla de nordiska länderna når tillfredsställandeuppgörelser med EEC. Det är min förhoppning att snart skall kunnaunderteckna sitt avtal. Det är också av stor vikt att kanslutföra sina förhandlingar om ett avtal. De nordiska länderna är visserligen små, även tagnatillsammans, men Nr 138 vi tror att vårt samarbete representerar ett värde även för andra länder i . , , tyvi har kommit ganska långt, och vi har i vårt dagliga, praktiska . samarbetetillämpat några principer som kan ha ett mera aUmänt intresse.------- Denordiska länderna Uar visat, att ett nära och omfattande samarbete Avtal meathC, låter sig väl förenas raed en ömsesidig respekt inte bara för dedeltagande - ländernas nationella integritetutan också för deras olika säkerhetspohtiska orientering. Det är en vikrigerfarenhet. 1 förhandlingarna om Nordek och sedermera i EEC-förhandUngarnakunde vi konstatera att det finns faktorer som verkar spUttrande i stället församlande. Dessa krafter har inte sitt upphov i utan sammanhänger medklyvningen av i två säkerhetspolitiska block. Detta betyder också att dessa centrifugala krafter inteupphör att verka bara därför att vi alla i får en uppgörelse med EEC. maktpolitiska uppdelningen i består, och den fortsätter att utsättavårt nordiska saraarbete för påfrestningar. Det måste vi vara uppmärksamma påäven i fraratiden. Men vår slutsats av de senaste årens avspänningssträvanden iEuropa är klar: det vore raotsägelsefyllt och ologiskt att splittra , somså länge hålUt samman, när man i andra områden av vår världsdel söker bryggaöver klyftor och motsättningar. Vi skall därför Uålla fast vid vårtraditionella samverkan i och ständigt söka ge den ett förnyat, reeUtinnehåll. framförde vid session iHelsingfors tanken på ett handlingsprogram för det nordiska samarbetet på vissacentrala poUtiska områden. Arbetet med detta program har gått snabbt iämbetsmannadelegationen och ministerrådet. Statsministrarnas och presidium har stäUt sig bakorn förslaget till program, som kommer attföreläggas session i . Dess förverkligandekommer att betyda ett nytt viktigt steg i det nordiska samarbetet. Det andra området som jag vUl ta upp är den fortsattafrihandeln på global grundval. De senaste årens nödvändiga koncentration påEEC-förhandlingarna fär inte skymma sikten för vårt ekonomiska utbyte med andradelar av världen. startar förberedelser för nya världsomfattandeförhandlingar om tullsänkningar och begränsning av andra handelshinder.U-ländernas problem står därvid i hög grad i förgrunden. Detta ligger helt ilinje med tradirionella frihandels-politik. Den skall vi hålla fastvid. Den tredje frågan jag här vill peka på gäller deneuropeiska säkerheten. Fördraget mellan de båda tyska staterna kommer inom kortatt undertecknas. De fyra segermakterna från har lyckatsuppnå samförstånd i Berlinfrågan. går man vidare. I harförberedelserna inletts för en europeisk säkerhetskonferens. Bara uppräkningen av resultat visar på en väsentligutveckling. För ett Utet land betyder det en chans till ökad trygghet. Vi skall därför av alla krafter medverka till en fortsättning av avspänningspolitiken. Vi har inget bestäramande inflytande vid det internationella förhandlingsbordet. Men vi har ett ansvar, och inom ramen för våra möjligheter kommer vi att med all kraft ge vårt stöd åt förverkUgandet av grundsatser som i själva verket 87 Avtal med EEC, m. m. gällervåra vitala intressen. a. om rätten för varjenation att existera och om respekten för dess självbestäraraanderätt. På dengrunden kan freden tryggas i . Men vi hoppas att säkerhetskonferensen skall nå längre.Det är tragik att under snart tre årtionden vara kluvet i två block.Klyftorna består och de är djupa. sedan världskriget har nupå allvar inletts ett arbete för att brygga över dem. Vi står beredda att delta i ett sådant arbete. Detta måsteutgå från de principer jag berört. Det bör omfatta också ett ekonoraiskt,tekniskt och kultureUt utbyte raellan och . Det är en angelägenuppgift för oss alla att raedverka till ett sådant arbete för trygghet ochvälstånd i alla . Det synes nu som om det finns en gemensam viljaatt inleda ett sådant samarbete. Men vägen till avspänning och försoning i är långoch riskfylld. Vi har fått en illustration av riskerna genom de tUlspetsadesituationer sora uppstod när den västtyska östpoUtiken skulle fullföljas.Men risker finns också på östsidan. Riskerna för ett misslyckande förefallerofta vara störst i tolv, dvs. ett långvarigtförhandlingsarbete skall föras till sitt slutresultat. Men ändå är detta slagsrisker i längden så mycket mindre än de som följer av att man passivtaccepterar en situation, där misstron och oron ständigt är vid liv och kanurladdas i en konflikt. Därför raåste vi ständigt bejaka förnyade försök att nåfram till förtroende och samarbete. Och jag tror att vi kommer att få upplevanya framsteg på denna väg. Ty så levande och stark är idén om en försoning attden inte låtit sig kvävas under av kallt krig. Låt mig sammanfatta. När sedandiskuterade det europeiska läget och plats i , var det ännuoklart hur de olika ländernas förhandlingar med EEC skulle utfalla och hur deneuropeiska avspänningspolitiken skulle kunna föras vidare. Jag talade då om våreuropeiska identitet, som leder både till ett aktivt deltagande i deteuropeiska ekonomiska samarbetet och till en aktiv medverkan iavspänningssträvandena mellan öst och väst i . Det är två delar av sammapolitik. Läget har klarnat. Den västeuropeiska stormarknadenstår inför sitt förverkligande. En alleuropeisk konferens för säkerhet ochsamarbete koramer av allt att döma till stånd i tecknet av enavspänning både mellan superraakterna och mellan de europeiska staterna.Sverige har sitt bidrag att lämna till arbetet på att skapa en säker grundvalför fred och välstånd på vår kontinent. Och det avtal som haratt ta ställning till står i klar överensstämmelse med våra egna vitalaintressen. Det är ett bidrag tUl ett internationellt samarbete, och det stämmerväl överens med den fasta grundval för vår internationella poUtik som enkonsekvent neutralitetspoUtik måste innebära. (ra) kort genmäle: Efter den debatt som ägt rum här om vadsom har varit och vad som koramer att hända vill jag uttala mintillfredsställelse över och rain anslutning till den positiva ochfraraåtsyftande deklaration sorastatsminister gjorde här . Vårt öde är oupplösligt förbundet medEuropas. Endast framtiden kommer att kunna visa om våra förhoppningar, deförhoppningar som vi alla hyser, skall infrias. Men, herr talman, jag är ledsen och besvikenöver att statsminister inte lyckades i hela sitt tal behålla denstatsmannaton som präglade det skrivna anförandet. Den improviseradebeskyllningen mot oss och mot de ständpunktstaganden som vi har gjort förtognågot av de odelat positiva intryck vi annars skulle ha fört raed oss efterstatsministerns deklaration. Avtal med EEC, m. m. i (fp) kort genmäle: Det anförande som statsministern höllinbjuder inte tiU polemik, därför att statsministern här framförde en syn på destora utrikespolitiska frågoma som vi har gemensamt över partigränserna. Jagtycker det är mycket värdefullt att vi i enighet kan gå ut i ett arbete somgäller de stora utrikespolitiska frågorna. Statsministern inbjöd tillsamarbete om det som skall ske, sedan vi har godkänt avtalet med . Jaghoppas att denna inbjudan också gäller de ohka politiska partierna här irUcsdagen, så att vi kan fortsätta att gå vidare efter den etapplösning somdetta innebär och sora också regeringen har sagt att det är. Den etapplösningenkräver fortsatt arbete för ett vidgat europeiskt samarbete, som i sin tur skaUvara basen för en poUtik för fred och rättvisa i världen. HerrHERMANSSON (vpk) kort genmäle: Det finns givetvis en del punkter istatsministerns deklaration sora man kan ansluta sig till, framför allt då vadhan sade om behovet av åtgärder för avspänning och säkerhet i och ivärlden. Jag tror inte att det på den punkten råder några delade meningar. Men jag måste vända mig mot den genomgående tendensen istatsministerns anförande att knyta ihop dessa ansträngningar för fred ochavspänning i med åtgärderna för att utveckla den västeuropeiskaekonomiska gemenskapen. Det finns helt olika bevekelsegrunder bakom de bådasträvandena, och helt olika intressen står raot varandra. Folken har intresseav fred och avspänning i ; folken har inte intresse av en utveckling ochett stärkande av EEC. Detta för raig in på vad jag vUl kalla några illusioneroch falska påståenden som förekommit här i debatten. Den första illusionen är att avtal med EEC skullevara ett steg möten friare handel i världen. 1 själva verket innebär EEC:sverksamhet inte en allmän avveckling av handelshindren. EEC har höga tullarutåt. avtal med EEC komraer att försvåra vår handel med ochmed de socialistiska staterna just genora den ökade koncentration på handel medVästeuropa som avtalet kommer att leda till. Resultatet blir alltså icke enfriare handel. Inte heller avlägsnas de handelsbojkotter som svenskakapitalister deltar i. Jag kan exempelvis erinra om den handelsbojkott somförekomraer i en rad avseenden mot ett land som , där svenska företag avfmktan för amerikanska åtgärder vägrar att köpa nickel från , och därsvenska rederier fortfarande deltar i bojkotten Nr 138 raot transporterna på just pågrund av den amerikanska svartlist- den "'"en. 12december 1972 ®" andra Ulusionen är attavtalet med skulle leda till ökad Avtal med EEC, m. m. sysselsättningoch högre löner. I själva verket stärker detta avtal alla de tendenser i densvenska kapitalismen som har lett fram till koncentration tillstorstadsområdena, avfolkning av skogslänen och massarbetslöshet. Det kommeratt försvåra fackföreningsrörelsens arbete. Den tredje illusionen är att detta avtal skulle vara ettled i arbetet för . EEC är bara en del av . Det är dekapitalistiska trusternas som är stommen i EEC, och det är de storavästeuropeiska kapitalsammanslutningarna som dominerar EEC. En verksamhet församarbete med de europeiska folken har ingenting gemensamt med en utvidgning avden västeuropeiska ekonomiska gemenskapen. Den fjärdeillusionen är att avtalet med skulle gynna avspänning och säkerhet i Europaoch världen. I själva verket leder EEC:s väg, som den ser ut ochsom de ledande krafterna inom EEC har utstakat den, inte tUl framsteg förfolken, inte till fred, inte tiU avspänning, inte till full och varaktigsysselsättning och inte till folkmakt. Den femte Ulusionen är den som särskilthandelsministern har framfört här i debatten, nämligen att avtalet inte skullebinda ekonoraiska och sociala politik. Jag vUl i anslutning till hanspolemik mot mitt senaste inlägg erinra om att artikel 19, som han berörde,gäller även medelfristiga krediter i komraersiella sammanhang och kan utnyttjasför en maskerad kapitalexport, Handelsrainistern invände att det är sararaaregler sora gäller . Men avtalet låser ju fast dessa regler ochhindrar svenska rayndigheter att ändra dem. Artikel 23, som talar om likvärdiga konkurrensvUlkor ochom förbud i vissa fall mot statliga stödåtgärder, kan komma att utnyttjas moten progressiv svensk regionalpolitik. Och vad är i själva verket likvärdigakonkurrensvillkor? Den formuleringen visar hur detta avtal låser fast eller äravsett att låsa fast vid den kapitalistiska utvecklingsvägen,KonkurrensvUlkor som är likvärdiga med dem som finns i EEC-staterna förutsätterfortsatt herravälde för storfinansen i . står i motsättningtill varje kamp for en socialistisk poUtik och för socialism i vårt land. Den sjätte illusionen var att det skulle finnas en mycketbred folklig bas för regeringens och att bara små grupper extremister, som det heter - skuUe vara raotståndare till det. Jag vill frågaregeringen; Om regeringen tror detta, varför vågar den då inte låta avtalet gåut till folkomröstning? () kort genmäle: Jag har inget behov av att föra någonpolemik; men jag har, eftersom jag fört talan i denna debatt, ett behov av att deklarera en principiell anslutning till de tankegångar som statsministern gav uttryck åt, tankegångar som innebär att vi måste ta till vara de raöjligheter vi har till fredlig utveckling i genora de avspännings strävanden som kommit tiU uttryck. Jag vill betona vad statsministern 90 också var inne på, näraligen vårnära samhörighet med och att det i denfråga vi nu diskuterar i realiteten inte gäUer ett nej till , utantvärtom. Jag sade i mitt Uuvudanförande att uppdelningen ihandelsbloek- inte kan vara något slutmål. Vi har den tredje världens storaländerkrets att ta hänsyn tiU - jag tror att det är en allmän uppfattning iriksdagen att detta koramer att bU en av de stora framtidsfrågorna. Det är välgörande att debatten får den härpositiva avlöningen. Jag har tyckt att raan i diskussionen gett demeningsmotsättningar som eventuellt råder större proportioner än vad som ärnödvändigt. Det är inte särskUt lyckligt ora vi utåt skapar intrycket av attvi är djupt oeniga. Jag tror att vårt internationella anseende i denna viktigafråga vinner på att vi framställer saken så som den ligger till: att vi i vissadetaljer är oense men att det i stort finns en mycket bred enighet i . Avtal med EEC, m. m. Till har jag ingenting attanföra, och tiU i vill jag säga att självfallet gällerdenna samverkan även de politiska partierna. Till vill jag bara säga att det intefinns någon anledning att anordna en folkoraröstning när det är aUdeles klarthur opinionsläget är. Trots aUt vad han sade koraraer han ju aldrig ifrånsvaret på fråga: Hur ser då ett rent koramunistiskthandelsavtal ut, som inte skulle leda till alla dessa förskräckligakonsekvenser? EEC-frågan har ju orsakat väldig splittring i den internationellakommunistiska rörelsen och medfört massor av sektbildningar. Jag kan därförförstå att måste inta denna ställning. Men han bordeåtminstone svara på frågan: Hur ser det rena handelsavtalet ut? Ni vill ju ändåinte isolera er från EEC - det kan man inte gå ut och säga till svenskajobbare. Jag raenar att och värt stöd tillavspänningssträvandena är delar av en europeisk politik för . Jag sadeför i : Om vi skall kunna leva upp till vårt europeiska ansvar ochspela en roll i krävs det att vi erkänner vår europeiska identitet. Vikan inte ställa oss utanför den europeiska verkligheten. Vi tillhör - pågott och ont.