prot · FV0947 · 1972-12-31 00:00:00 — Om herrBohmuns förhoppning skull vura rimlig och stå i överensstämmelse med vårneutrulitetspolitik som i vurje fall i de här sammanhangen intetar avstånd ifrån - innebär det faktiskt ett underkännande uv Gemenskupensmöjligheter utt uppnå de mål som Gemenskupen hur uppställt för sig. Det vorerätt orimligt utt den svensku 2* protokoll 1972. regeringeneller någon ansvarig poUtiker skulle göra en sådun frumtidsbe-dömning somindirekt ligger i förhoppningur. Det har på grund av det fuktiska läget inte varit möjligtatt i regeringsdeklarationen gå närmare in på detaHer om våra förhandlingar medGemensamma marknaden; jag kommer heller inte att göra det här. Som alla vet ärförsta skedet av förhundUngurnu just avslutat. ochtisdags träffades parterna, och det var sistu mötet i den förhandlingsomgångsom började . Vi har gått igenom aUa förhundUngsfrågor med vårmotpurt. Jag kan konstuteru utt vi beträffande vissa av dem är eniga och därkan nu arbetet börja med att skriva fördragstexterna. Det gäUer aUa de viktigabestämmelser som avser den dominerande delen av vår industrivaruhandel, somomfattus uv en tulluweckling utun några särunordningar. Det gäUer också avtalets utvecklingsbarhet. På den punktenhar vi fått en total accept från vår motpurt för våra önskemål. Hur paragrafenom utvecklingsbarheten kommer att utformus är ännu inte klurt. Det finns olikuteknisku lösningar på frågan hur den svenska umbitionsnivån skull kommu tUluttryck i uvtulet; jug ser rätt optimistiskt på möjligheten utt på den punktenuppnå ett uvtul som ligger näru våru önskemål. Det betyder inte utt vi vet vadutveckUngsbarheten faktiskt kommer att leda tUl , och det ligger isakens natur. Det kan man inte utläsa ur det avtul som vi nu förhundlar om.Avtalet skull på dennu punkt utgöra en pluttform för en utveckling i frumtidenuv sumurbetet på de områden, där båda parter är intresserude av ett utvidgutsumurbete. Vilka områden som är intressanta för har vi klartdeklarerat i vårt memorandum , och jag behöver inte gå närmarein på det. En punkt som helt naturligt särskUt tog uppgällde skyddsklausuler. Vi är överens med EEC om att skyddsklausuler i och försig är erforderliga. Vi har haft skyddsklausuler i vårt utan att dethar skadat stabUiteten i det avtalet. Skyddsklausuler har som bekant funnitsockså i EEC under den gemensamma marknadens hela uppbyggnadsperiod. Vi harvarit angelägna att påpeka, för att minska de farhågor som har uttryckts idenna fråga, att de har åberopats mycket sällan och baru i rena unduntugsfuU. TUls vidare är det naturUgtvis bara möjligt att redovisaen förhandlingsposition som regeringen har intagit; vi har sålundaunderstrukit att skyddsklausulerna skull få användas bara som en sistu utvägför utt kommu tiU rätta med de sektors- och regionala svårigheter som kan bliföHden av den ökade svenska handeln med EEC. Kluusulernu kommer utt bli ömsesidigu. Det är ocksä ensjälvklurhet. Också vi kun ha intresse uv utt utnytdu skyddskluusuler för egenräkning. Ett viktigt mål vid förhundUngurnu om utformningen uvkluusulernu är utt få kriterier fuststäUdu för när kluusulernu skall kunnaanvändas och vUket är viktigt utt få tUl stånd en ordning med utredninguroch sumråd innun någru skyddsåtgärder tUlgrips. Det är rätt självkluruståndpunkter som jag här hur redovisut. Det är som sugt icke den svensku regeringen ensum sombestämmer texten, och det är icke möjligt att säga hur det slutliga förhundlingsresultutetkommer utt se ut, men jug menar fortfurunde utt vi i hög grad hur fog för vårtoftu upprepude påstående utt de furhågor för en ullmän osäkerhet såsom en föHduv skyddskluusulernu som hur uttryckts, icke hur någon grund i de erfurenhetersom Gemenskupen hittUls hur gjort. Framför aUt om proceduren kringskyddsklausulernu får den form som vi hoppus bör frågun om skyddskluusulernuicke ligga kvur som det orounde och störunde moment som den hur frumställtssom. stäUde en konkret frågu - jug tror utt hunställde den också i Nordisku rådet om hur det går i det tekniska samurbetetmellun de nordisku ländernas tullförvaltningur när det gäller problem somuppkommer på grund uv frumtidu skUlnuder på tullagstiftningens område. Ävnuturliga skäl kun det urbetet inte kommu in i sitt produktiva skede förrän vihur fått större klurhet om hur ursprungsreglerna kommer att utformas. Men detfinns en mycket hög beredskap härvidlag. Våra erfarenheter uv dehittillsvurunde förhandlingarna visur utt parterna står vurundru rätt näru isynen på hur ursprungsreglernu bör vuru utformude. Jug tror utt det är en punktom vUken mun kan säga utt vi hur rätt utt hysa en hygglig förhoppning omutt våru förhundlingur kommer utt gå i lås. Dä kommer också dettulludministrutivu samarbetet, som är viktigt i det här fuUet, utt kunnu få sinlösning. Mén man Hgger som sugt i startgroparna för det arbetet tUlsöverenskommelser om urspmngsregler-na är träffade. Det som är problemet i våra förhundlingur i dug ärsjälvfullet de storu och svåru förhundlingur som återstår när det gäller pupperoch när det gäller järn och stål. Det är väsentligu förbättringur som vieftersträvar och kräver av vår motpurt med ull den urgumenteringskraft vi kanåstudkommu och med utnyttjunde uv de politiska kunuler som vi förfogar över.Det vore inte särskilt meningsfyUt utt förutskicka hur de härförhandlingarna tUl slut kommer att utfallu. Men jag tror att ullu de som ärintresserude av den här frågan kan kännu sig fuUständigt förvissude om denkraft och energi med vUken de här frågorna drivs från vår förhundlingsledningssidu, och jug kun sägu utt vi inte är någru totulu pessimister i frågu omutgången. Kommissionens och ministerrådets ställningstugunde gentemot deneutrulu ländernu bestämmes i hög grud uv vUjun utt bevara den egnabeslutsautonomin intakt, att icke släppa in icke-medlemmar i sin egenbeslutsmekanism. Det är klart att det skapar problem på de områden där samrådoch konsultutioner är viktiga och önskvärdu ur svensk synpunkt, Uksom ur deundru neutrulu stuternus synpunkter. Jug vUl inte förutskicku hur långt vi kommer på dessupunkter i de pågående förhundlingurnu. Intresset uv utt vårt sumurbete skullfungeru friktionsfritt är dock ett gemensumt intresse både för regeringurna ide länder det är fråga om och naturligtvis i hög grad ett dagligt intresse förde företug det här gäller. Mot den bukgrunden hur jug svårt för utt icke vururelativt optimistisk om utt pruktisku lösningur, i vurie full på sUct, skall gåatt uppnå, även om man kanske inte kan i ullu full uvtulsbindu dem i den härförhundUngsomgången. Jug vUl gärna understryku utt det är klart att våruktivitet i hög grad är konsumerad av våru EEC-förhundlingur. Jagvill peka på det som ocksäsägs i regeringsdeklurutionen om vår ökunde hundel med den utvidgade murknudensom är vår helt dominerunde hundelspurtner - det är i dugsläget ungefär 70procent uv vår handel som går på den murknuden. Därför är dagens prioriteringrätt självklar. Men den innebär inte utt vi inte hur både intresse uv och ensturk vidu att utvidgu hundeln också med undru marknader. Det bhr en viktiguppgift för den eventuella säkerhetskonferensen utt prövu nyu medel för uttutvidgu hundeln med . Vi kan göra en del bUateralt. Det finns iöststuternu ett mycket sturkt intresse för ökud hundel med . Samtidigtmöter vi, just på grund uv den rätt hårt utvecklude bUuterulismen irelutionernu, praktiska svårigheter. Vi kanske kan kluru dem något bättre påhemmuplun än vud vi lyckats göru. Det blir delvis en uppgift för detnyu utt undersöku möjligheternu härtill. Vi hur ett intresse uv attdet intemationeUa samarbetet skall förbättra förutsättningarna också för densvenska hundeln med öststuternu. Slutligen för utt gå tUl den tredje nivån kvurstår ihög grud det svensku kravet på utt åstudkomma en fortsatt frigörelse avvärldshandeln inom ramen för . Som kammarens ledamöter vet tog vi inovember ett initiativ, som i vaqe faU inte möttes avnågon totalaccept av GATT.s medlemmar. - - har emellertid,bl. a. i unslutning tUl den valutauppgörelse som träffades , bilateralahundelsförhundlingur meUun Förentu stuterna å enu sidun och EEC och Japun åandra sidan avslutats. Resultatet har blivit att dessa tre viktigu purter detär i hög grad dessu tre som kommer utt hu ett styrunde inflytande på denvärldsekonomiska utvecklingen kommit överens om att aktivt stödjaintemationeUa och omfattande handelsför-hundUngur; uvsikten är utt dessu skullpåbörjus i GÄTT 1973. Det betyder ulltså utt vi, efter Kennedyrondensuvslutning , skulle kunnu stå inför början av en ny världsvid förhandling.Detta hälsar vi självfaUet med utomordentligt stor tillfredsstäUelse, och vikommer i hög grad att aktivt medverka till att denna förhandling också blir enframgång. Som jag inledningsvis sade har varkenregeringsdeklarutionen eller -med vissu nyunser - övrigu inlägg i dugens debuttinneburit någon drumutik eller någon sensution i vårt politiska liv. Jug sudeockså utt det är en fördel. Vi skull inte dölju de motsättningar som finns, mendet är en stor fördel utt enigheten om huvudlinjen i vär utrikespolitik hurkommit tUl så klurt uttryck som fallet vurit i dug. Det är viktigt därför uttstubiliteten i den svensku neutrulitetspolitiken förutsätter utt unslutningentUl dennu i dettu hus är så stor, utt ullu spekulutioner om en förändring ihuvudlinjen i vår utrikespoHtik bUr effektivt undunröjda. Utlandets förtroendeför den svensku utrikespolitikens stubUitet hur fått en bekräftelse genomdugens debutt - i vurie full i dess inledning. Det är, herr tulmun, inte nägonsensution, men det är icke desto mindre av stort värde. HerrFÄLLDIN (c) kort genmäle: Jag delar utrikesministerns uppfattning attden här debutten inte präglus uv någru djupgående motsättningur, och jug skullinte tu en urbetstyngd kummures tid i unspråk genom utt dru upp någon Det vur emellertid en pussus i tul som jug skulle varatacksam om vi kunde fä ett klarläggande uv. unvände en betydundedel uv sitt unförande åt att markera att medlemskap i är det endagodtagbara för del, och det är ju en ståndpunkt som ochmoderaterna är kända för. sude utt hun hoppudes utt utveckHngen"skuU tUlåta utt i smom tid åter överläggu om medlemskap iGemenskapen". I det summunhunget ger inte besked om vudslugs utveckling hun då hoppus på, men litet senure i tulet kommer ett beskednär säger: "Jug hoppus utt utvecklingen skuU gå därhän, uttäven de Europanegutivu här hemmu skull inse utt derus bedömnmg arfelaktig." Detta uttulunde om de Europunegutivu kommer ulltsåomedelburt efter utt har noterut att moderuternu som endu purtidriver medlemskupsUnjen. Men innun kommer frum till vud hun kullur deEuropunegutivu här hemmu, hänvisur hun tUl hur sociuldemokruter och hoyre iNorge och hur socialdemokruternu och konservutivu folkpurtiet i Dunmarkresonerur. nämner inte med ett ord utt Dunmurk och ärNATO-länder, att Dunmurk och är medlemmur i en mUitärulliuns en isummunhunget uvgörunde omständighet. För klarhetens skull ville jug därför utt på föHunde fråga: Menur utt vi, som säger utt vårneutrulitetspolitik den neutrulitetspolitik som vi självu utformur - intetUlåter medlemskupets ullu förpliktelser, därmed inte redovisur våru uppriktigumotiv? Menur utt vi i grunden är Europunegutivu men försöker döHadennu negutivism med neutralitetsurgument? () kort genmäle: Utrikesministerns kurukteristUc utt dennudebutt inte bör innehållu några sensationer godkänner jag gärna. Men det är välviktigt att vi ändå inte försöker döHa de nyanser som på olika punkter kanskUja oss åt därför att jag tror att i så fall skulle vi försumma en del av denupplysning som vi har att bedriva. Jag vUl först bara kort beröra utrikesministerns anulys uvuvspänningens innebörd, där jug tyckte att han gjorde flera viktigudistinktioner. Men jug har svårt att föHu utrUcesministern när hun säger utt omöst-västfördrugen fuller så skulle det icke ledu till en försämring. Nej, detuppkommer ingen apokulyptisk stämning uv en sådun försämring, det håller jugmed utrikesministern om. Men inte kun mun utgå ifrån att, om så djupt liggandesträvanden från både öst och väst resulterar i utt mun fäller uttrycken fördessu strävunden så skulle det buru innebäru utt mun helt stillu återgick tUlfömtvarande läge. Visst skulle detta skapa irritationer. Det skulle väl i vadefall från sida fordras ett mycket stort överseende med att den sidusegrude i den västtysku förbundsdugen, som mot utkasten tUl dessa truktut hurunvänt så kruftigt nedsättunde omdömen om motiven för traktaten. Jag trorulltså att det tyvärr är stora värden som står på spel, och man skallklart inse att man, om man släcker ut berättigade förhoppningar som mantidigare har väckt, inte går tillbaka tiU ett oförändrat läge utan får enförsämring.. I EEC-avsnittet försökte utrikesministern besvara ett parav mina frågor. Beträffunde problemet i stort sude hun: Vi är icke totulupessimister. Jag vet mte om det var en karakteristik som skulle fullu tUlbukupå mig. Det är inte min uppfuttning utt mun behöver se så mörkt på det helu.Men det är utomordentligt viktigt för oss utt få klargjort att regeringen nuinte bukom dimridåer trappar ner sinu egnu urspmngligu umbitionen Jug pekade påskyddsklausulernu inte baru därför att jug vet hur allvarligt man inomnäringslivet ser på de verkningar som bryskt och ensidigt insattaskyddsklausuler skuUe kunna få på hela näringslivets planering utan ocksådärför att regeringen klart har utsagt att den hur en liknunde uppfuttning. Hundelsmmister sude i sitt unförunde den 2 1 aprU uttuvtulet bör skapu en stubU grund för näringspoUtik och för företugsplaneringoch att det innebär utt uvtulet bör få ett sådunt djup och bli så stubilt, uttdet inte kun utsättas för autonoma ingrepp från endera purten i syfte utttUlfäUigt eller på längre sUct sätta delar av uvtulet ur funktion. Det är välen kurukteristUc som pruktiskt taget helt summunfuller med den jug guv i mittinlägg, och jug tror utt det vore av värde att regeringen klart sade ut att denfortfarande ser liku ullvurligt på detta problem och icke dolde sina bekymmerför utt mun inte hur fuU förståelse för detta på den andra förhandlingssidan. Så tUl UtveckUngsbarheten, som ändå är det viktigaste idetta sammunhung. Därvidlag tyckte jag med förlov sugt utt utrikesministerngjorde det för lätt för sig och inte besvurude vure sig ellerminu frågor. Jug formulerude mig konkret: Hur bör enligt den svenskuregeringens uppfuttning utveckUngskluusulen skUja sig från ' ochÖsterrikes? Regeringen hur ju upprepude gånger sugt utt det är en bestämd ochklar strävan från regeringen utt här åstudkommu ett vidure resultut än som fördessu bådu länder är och unses vuru tillräckligt. Det förhällundet utt mun nusäger sig hu fått totul uccept på utt uvtulet skull vuru utvecklingsbart är jui och för sig ingen garanti för att vi därmed kun vidhållu vår ursprungligaambitionsnivå, som sträcker sig längre än vud som gäller för ochÖsterrike, som är bundnu uv särskildu hänsyn och som icke hur uttalat någonönskan om en långtgående integration, såsom den hur gjort. Vi behöver ulltså få ytterligure klurhet i frågun om denlångsiktigu umbitionsnivån är oförändrud. Jug finner med glädje uttutrikesministern nu klurt tulur om "dennu förhundlingsomgång" när detgäller det som sker . Detta måste varu ett uttryck för utt man uvserutt vid något senure tUlfälle på nytt aktuahsera de mera långsiktigu målen. Detär då UV värde för oss utt få klart utsagt att man inte betruktur den lösningsom man nu kan förhandla sig fram tUl som ett slutmål utan utt mun uvser utt gåvidure och med respekterunde uv ullu de självklara neutralitetsförbehåll somursprungligen så klart formulerades uv 1961, mitt under det kuUukrigets dugur, verkligen strävu efter en integrution med den vidgude europeiskugemensummu murknuden. HerrBOHMAN (m) kort genmäle: Med hänsyn tUl den korta tid, ,som jag har tiU förfogande för replik blir svuret på frågu kortoch gott: Nej! Jug trodde för övrigt utt kummurens ledumöter visste uttNorge och Dunmurk är medlemmur uv NATO. Jug ber om ursäkt om jug misstog mig påden punkten. Att sedun skuUe beskyllu mig för utt tuludet språk förvånar mig inte ett skvatt. Däremot förvånar det mignär utrikesminister riktar samma beskyllning mot mig. Jagtycker att det inte var riktigt värdigt utrikesministern att ge sig in i dettaslag av polemUc. Vad jag har sysslat med och funnit utomordentligtväsentligt är att försöka analysera vad det avspänningstUlstånd egentligen ärsom aUa nu talar om och som alla nu åberopar för olika åtgärder. Vad innebärdet i realiteten? Vilka inbyggda risker finns det i den situation som just nuavtecknar sig ute i ? Vilka slutsatser kan vi dra däruv för vårt försvursvidkommunde? Regeringen har ju drugit sinu slutsutser. Utrikesministern säger utt det är klurt utt vi kan råku utför överruskningur. Vi kan varu aUtför optimistiska. Det vore"enfuldigt", tror jug utrikesministern sude, att inte erkänna detta.Men vem drabbar sådana överraskningar ytterst? Och det är så dags utt ångru signär överruskningurnu en gång hur inträffut. Skull ångern ta sig uttryck i uttman vUl reparera det man har rivit ned, så tur det som bekunt åtskilliga år sex, sju, åttu år. Vi hur inte diskuterut någon nedrustning, sägerutrikesministern. När utrikesministern gör ett sådant påstående, hävdar jag atthan talar mot bättre vetande. Det förslug som ligger på riksdugens bordinnebär en ullvarlig nedmstning. Nå, vad visur då de unulysernu? Jo, de visur utt de statersom vi diskuterar icke avrustar utan upprustar, att de alltså inte tror på envaraktig avspänning och fred. De visar att den största staten österut bygger utsina baser på ett område som ligger utomordentligt nära oss och att utbyggnudeni ullra högsta grud kun påverku vår egen säkerhet. Vud visur unulysernu vidare? Jo, att det balansläge somförut rått i , där balansen var jämn, hur mbbuts och att det medförstörre risker för oss. Och analyserna visar slutligen att öststuternus inrestruktur ger uniedning tUl furhågor för osäkerhet och instubUitet i framtiden.Jug tänkte inte så mycket på de ideologiska motsättningurnu mellun öst ochväst, men det var frumför ullt dem utrikesministern hukude upp sig på ochfrågude om jug unser att förutsättningen för uvspänning är utt dessamotsättningur uvlägsnas. De ingår självfallet i hotbilden, men det var inte såmycket dem jug tänkte på utun frumför uUt på det tryck som finns inuti stuternaoch som när som helst kan tänkas ledu till en explosion som får konsekvenserför stubUiteten i . Men den maktbalans som finns innebär ju, sägerutrikesministern, utt bådu de två supermukterna har starka intressen att"isolera" allu oroshärdur. Det gick ju att isolera t. ex.Tjeckoslovukien. I summu veva medguv utt det kunske var cynisktatt resonera på det sättet underförstått nuturligtvis uv en regering som troligen mer än undru tulur omden nationella självbestämmanderättens betydelse. Men för uU del, det gick attisoleru Tjeckoslovukien. Uttrycket "att isoleru oroshärdur" omfutturemellertid också risker för en liten stut inom de oliku blockensintresseområden. Jug påvisude att regeringen själv i sinu direktiv för försvursutredningenströk under utt en stormukt kan få en sådan handhngsfrUiet iEuropa att angrepp mot små nutioner blir möjligu utan inblandning från undrastormakter. Hårdrur mun isoleringsresonemunget kun det alltså innebära att enstormakt får friare händer mot små oberoende stater än vad vederbörande hadeförut. Och även om det har gått att isolera oroshärdar somuppkommit därför att ett inre tryck utlöst revolter, är man alldeles säker påatt detta går också ? Såvitt jag förstår, kommer trycket frånmänniskorna i de berörda staterna att bli sturkure. Trycket är på väg utt ökui tryckkokuren, så utt sägu. Och vud händer då? Kan mun vara alldeles övertygadom att så länge som dessa - förlåt att jag använder ordet -konstlade statsbUdningarbestår, de inbyggda motsättningarna inte kan bli tUl konsekvenser över hela deneuropeiska kontinenten? Moderna människor kan ju i längden inte accepteraprecis vad som helst. Så var det ratifikationsfrågan. Om nu inte denratifUcation sker som vi alla eftersträvur, måste ju Europu leva vidare, men dåhar spänningsbilden det påstår ju utrikesministern - i allra högsta gradförändrats. Hela det resonemung som gått som en röd tråd genom de unförundensom hållits skulle alltså falla till marken, om man skall dra dekonsekvenser regeringen gör av att det inte blir någon rutificering. EftersomEuropa skull levu vidare, tror jug att man skall vura försiktig med utt tu ut iförskott det som kun hända om fördrugen icke går igenom i Bundes-parlument. HerrHERMANSSON (vpk) kort genmäle: tyckte utt det vur oriktigt uttom huns unförande använda beteckningen utt hun tulur det språk.Men i dettu inlägg gick han ju ännu längre på samma stråt, när hankurukteriserude de sociulistiska staterna i som konstlade statsbildningar.Det är ungefär samma språk som den aUra svartaste reaktionen i Västtysklandanvänder. Därmed har själv karakteriserat uppläggningen av sittinlägg här . Det var några andra saker som jag ville taupp i detta debattinlägg. Det finns i den aUmänna diskussionen en rad fördomarom EEC och om verkningama för del av en anslutning tUl den västeuropeiskagemenskupen som också kommit tUl uttryck i denna debatt. Mun tular exempelvisom EEC som ett slugs och motiverur kruvet på ensvensk unslutning med den ullmänna inställningen att protektionism och tullarbör bekämpas. Dettu är en fullkomligt fulsk slutsuts. EEC innebär motsutsen tUlfrihandel. EEC innebär ju att ett antul rika länder sluter sig sammun,kringgärdude uv en tullmur gentemot ulla undra länder. Deltagande i en sådansummunslut-ning kun i vurie faU inte motiverus med ullmännu frihundelsurgument.De svenskuförhundlurnu hur ju också mött något helt unnut än en sumling ideologiskufrihundlure under sinu hittiUsvurunde unsträngningur och diskussioner iBryssel. Som uvgörunde skäl för en svensk unslutning bmkar juunföras utt export, produktion och sysselsättning skuUe riskeru utt minsku omSverige icke skuffur sig unslutning till EEC eUer omvänt utt bmttonutionulproduktenskulle öku vid en anslutning. Det är mycket obevisude påståenden. TiUväxten ien ekonomi beror på en lång rud fuktorer, blund vUku integrutionsgraden mellunen grupp länder baru är en. finns det ju undersökningur uv kändu svenskuekonomer som i hög grud ifrägusätter dettu tillväxturgument. Jug hänvisur tUlde grundligu undersökningur som redovisus i "Vi och Västeuropu: Ändruronden" av Ekström-Myrdul- . På gmndval av ekonomisku ochstutistisku studier som utförts i oliku länder påvisus där att EEC inte huftnågru som helst stutistiskt påvisburu tillväxteffekten EEC hur inte lyckutsbevisu sin förmågu utt öku nutionulprodukten. Vud som är fullt klurt är emellertid utt en näruunknytning till EEC skulle försvåru unsträngningurnu att skapu en jämnurefördelning uv inkomster och förmögenheter i lundet. Arbeturnusförhundlingsposition gentemot urbetsköpurna skuUe försämrus. Det är ju dettusom är den uvgörunde unledningen till utt utvecklar sådun energi för utt drivu så långtin i EEC som möjligt. tycker sig EEC-unhängurnu hu funnit ett urgument i dettal som hållit inför de sovjetiska fuckföreningurnu. Hunbetruktur EEC som en reulitet, vilket det torde vuru, och dettu hur uppväcktstor fördusning hos moderutu sumlingspartiet och dess tidningar. Tidigure hurmun kört med Muo, nu är det som mun vill unvändu. Lycku tUl med de nyuuuktoriteternu! Någon eftertunke borde unnars visa utt ochKinesisku länge föHt politiken utt bedrivu hundel medkupitulistisku stuter. Dettu är ulltså ingenting nytt. För tiUfäUet är också enhel bröt med svensku uffärsmän tUlsummuns med handelsministern i för attutröna möjlighetema tUl en ytterligare utveckling av hundeln. Och frågun omSveriges förhållunde till EEC är en frågu för det svensku folket, inte förnågra utomstående. Mun frågur också i debutten efter ulternutiv till ensvensk anslutning tUl EEC. Ett mycket gott alternativ är ett vidgat nordisktekonomiskt samarbete.