prot · FV0960 · 1972-12-31 00:00:00 — Frän nykterhetsvärdande myndigheter har vid åter kommande tillfällen framhållits, att T-spriten i ökad omfattning används 125 Nr 60 i berusningssyfte. Dåvarande kontrollstyrelsen sände och Onsdappn Hen enkäter till vissa myndigheter och sjukhus i de större städerna för alt få klarhet i missbrukets omfattning. I den senare av dessa enkäter framkom, att flertaletnykterhetsnämnder ansåg att missbruket av denaturerad sprit hade ökat efterT-spritens införande. a. med anledning härav vidtog kontroUstyrelsen ibörjan av 1968 en rad åtgärder för alt minska missbruket: Återförsäljareuppmanades atl inte sälja T-sprit i de faU då det kunde misstänkas att spritenskulle komma att användas till förtäring. I samråd medgiftnämnden förstärktes varningen för förtäring på förpackningarna. På etikettför lösviktsförsäljning skuUe försäljarens namn eller firma anges. Denatureringenav T-sprit som säljs i den allmänna handeln förstärktes fr. o. m. den 1februari 1968 med ett bitterämne benämnt Bitrex. efter beslutet om dessa åtgärder beslötkontrollstyrelsen efter samråd med att inhämta nytt underlagför bedömning av T-spritens användning som berusningsmedel. Av den enkät somföretogs framgick, att antalet T-spritmissbrukare åtminstone intesyntes ha ökat sedan de här redovisade åtgärderna vidtagits. Någon ytterligare enkät om T-spritmissbrukets omfattninghar inte genomförts. T-spritens sammansättning är oförändrad ochnågra konkreta förnyade åtgärder för att minska missbruket har inte vidtagits. Har då de åtgärder som vidtogs 1968 visat sig varatUlräckliga för att lösa problemet med T-spritmissbruket eller åtminstoneminska problemet? Nej, de undersökningar som gjorts tyder tvärtom på attT-spritmissbruket ökat . Såvitt man kan bedöma av käntT-spritmissbruk bland personer som intas vid aUmänna vårdanstalter föralkoholmissbrukare har missbruket tilltagit i hela landet. En intressantspecialundersökning vid alkoholkliniken i visar också en ökande tendensför missbruk (undersökningen redovisas i Socialmedicinsk nr 3 1972).Ett allvarligt konstaterande i Malmöundersökningen är att påfallande mångaT-spritmissbrukare är relativt unga och att T-sprilmissbruket tycks spridas tiUaUt yngre patienter. 1968-1969 var födda eller senare.19701971 hade denna åldersgrupp ökat tUl . tycks dockmajoriteten av T-spritmiss-bmkarna vara socialt utstötta ogifta ellerfrånskilda män, utan fast bostad eller arbete, tidigare intagna påvårdanstalter för alkoholmissbrukare. T-spriten blir här genom sinlättillgänglighet och sitt låga pris ett lockande alternativ, trots dess lågastatus bland alkoholister. Det är nu nödvändigt all samhället vidtar ytterligareåtgärder mot T-spritmissbruket. Liksom i borde det för del första vara lämpligt att minska hallen metanol i T-spriten för all åtminstone ta bort riskerna för träspritförgiftning hos de personer som trots allt inte kan låta bU att dricka . För det andra borde det vara möjligt att skärpa denatureringen med ogiltiga men oaptitliga substanser. Ocksä andra alkoholpolitiska åtgärder torde vara nödvändiga för atl förhindra att 126 missbruket överförs på andratillgängliga sorter teknisk sprit när en sort bUr mersvåråtkomlig eller starkare denaturerad. Underåberopande av vad som i det föregående anförts hemställer jag Onsdaeen den om kammarens tillstånd att lill herr socialministern få ställa följande 19 anril 1972 Vilkaåtgärder överväger socialministern för atl motverka det ökade Denna anhållan bordlades. § 13 Interpellation nr 124 om ändrade bestämmelser omobduktion, m, m. Ordet lämnades på begäran till HerrHAMRIN (fp), som yttrade: Obduktion är den gängse benämningen påundersökning av en död kropp för klarläggande av skador och sjukligaförändringar. Obduktioner företas dels vid sjukhusens patologiska avdelningareller bårhus, dels vid rättsläkarstationerna. Jämlikt 23 § sjukvårdskungörelsenden åligger del överläkare att, om vid dödsfall behov avrättsmedicinsk obduktion kan antas föreligga, anmäla detta lillpolismyndigheten i orten. Om vid annat dödsfaU på sjukhuset dödsorsaken ärokänd eller viktig upplysning om sjukdomens beskaffenhet kan vinnas är hanskyldig att tillse att liköppning sker. Såvida emellertid anhörig framförtönskemål atl liköppning inte skall få ske, får sådan utföras endast omdödsorsaken är okänd. Fr. o. m. måste intyg om dödsorsaken(dödsbevis) alltid lämnas tUl pastorsämbete innan gravsättning ellereldbegängelse får ske av person som avlidit här i landet. Med dödsbevis menasintyg av läkare om dödsorsak, således inte intyg om att en person avlidit. Omläkaren vårdat den döde för den sjukdom varav han avlidit och läkaren anser sigkunna fastställa dödsorsaken, har han rätt alt utfärda dödsbeviset utanundersökning av den döda kroppen. Om så inte är faUet måste läkaren först göraen undersökning som skaU vara av den omfattningen alt han kan ange densannolika dödsorsaken. Enligt råd och anvisningar torde fördödsbevisets utfärdande endast i undantagsfall en yttre undersökning av liketvara tUlräcklig. Då enligt särskilda fordringar måste ställaspå tUlförlitlighelen av undersökningar av detta slag, måste som regel partielleller hel obduktion utföras. De bestämmelser som jag här har redogjort för leder bl. a.tUl att en mycket stor del av de personer som avUder på sjukhus obduceras.Detta förhållande reser främst två frågeställningar: Vilkeninformation får de anhöriga om att obduktioner företas? VUka kostnader är förknippade med den höga frekvensen avobduktioner? Del borde vara naturligt, atl de anhöriga alllidunderrättas i de fall obduktion företas. Någon i lag eller författning stadgad skyldighet för överläkare eUer annan atl före tiUämnad obduktion underrätta anhöriga 127 Nr 60 till den avlidne om obduktionen ochom dessas möjligheter atl förhindra , densammafinns dock inle. Enligt tillämpad praxis sker i regel har emellertid anmält av- vikandeuppfattning i denna fråga. JO uttalade i ett ärende 1968 bl. a. följande: "Jag har från under hand inhämtat atldel åtminstone vid vissa sjukhus är praxis att underrättelse om planeradobduktion lämnas de anhöriga i samband med att vederbörande sköterska tarkontakt med de anhöriga i anledning av dödsfallet. TiUfälle beredes härigenomde anhöriga alt framföra sina synpunkter på frågan om obduktion bör ske. Dennapraxis synes mig riktig och värd att allmänt efterföljas. Särskilt gäller dettaom obduktionen kan antagas medföra sådana förändringar i den dödes utseende somkan verka stötande för de anhöriga. 1 förevarande fall har tydligen tUlfälle icke beretts deanhöriga att framföra sina synpunkter på frågan om obduktion borde ske. Av utredningen framgår emellertid att dödsorsaken icke varkänd. Obduktion har följaktligen enligt gällande bestämmelser kunnat företagasäven mot de anhörigas önskan. Med hänsyn härtill kan det inte göras gällandeatt vederbörande läkare förfarit felaktigt. Ärendet föranleder därför inteannat uttalande från min sida än att jag vill betona angelägenheten av attavlidens närmaste anhöriga underrättas om tUlämnad obduktion, där det kan skeutan olägenhet." 1 anledning av JO:s uttalande hemställde iskrivelse till Kungl. Maj:l om klarläggande av frågan omsjukhusens underrättelseplikt i samband med obduktion. I skrivelsen anfördestyrelsen skäl som talade för ett bibehållande av ditlUlsvarande praxis,nämligen att överläkare inte skulle anses skyldig att informera de anhöriga omden tillämnade obduktionen. I skrivelsen hette det vidare: "Skulle Kungl. Maj:t mot förmodan anse en ändradpraxis enligt JO:s rekommendation böra komma tiU stånd, får styrelsen hemställaatl ifrågavarande författningsbestämmelser ändras så att underrättelseskyldighetentydligt kommer att framgå av ordalydelsen. Det kan enligt socialstyrelsensmening icke godtagas att en instruktionsföreskrift är så oklart avfattad attden icke kan rätt förstås utan studium av JO:s ämbetsberättelser. Finner Kungl.Maj:t någon ändring av författningsrummet icke böra ske, torde hinder motfortsättande avhittUls-varande praxis icke föreligga." skrivelse föranledde JO atl iskrivelse tUl Kungl. Maj.t klargöra sitt ställningstagande.I skrivelsen anförde JO bl. a. följande; "Jag anser därför att framställninginte bör föranleda annan åtgärd från . Maj:ts sida än attsocialstyrelsen anbefalles all genom cirkulärskrivelse underrätta sjukhusen omvad som enligt författningsmotiven är innebörden av gällande bestämmelse iämnet och om hur denna lämpligen bör tillämpas. Med stöd av den befogenhet instruktionen för riksdagensombudsmän lämnar mig får jag härmed framlägga ovan berörda spörsmål ochsynpunkter för den åtgärd, vartUl . Maj :t må finna framställningenföranleda." JO:s och framställningar i ämnet har ännu inte Nr 60 föranlett någon åtgärd från Kungl. Det föreligger således, vilket framgått av vad jag här anfört, olika .g -i iq-ij uppfattningarbeträffande läkares underrättelseskyldighet mellan å ena ------- sidan JO,a andra sidan och . Då i sinegenskap av tillsynsmyndighet inte lämnat nya direktiv angående förfarandet vidplanerad obduktion tillämpas enligt hittillsvarande praxis,dvs. de anhöriga blir som regel inte underrättade om att man avser atl företaobduktion. Kostnaderna för sjuk- och hälsovård har under1960-talet rusat i höjden. De prognoser som gjorts av bl. a.långtidsutredningen visar, att det är samhällsekonomiskt omöjligt med enfortsatt kostnadsutveckling av samma slag som . Moldenna bakgrund måste man fråga sig vilka kostnader som är förknippade med denhöga frekvensen av obduktioner och om dessa kostnader vid en samlad avvägningär värda att ta. Under åberopande av vad som i del föregående anförts,hemställer jag om kammarens tillstånd att lill herr socialministern få ställaföhandc frågor; Ärsocialministern beredd medverka till en sådan ändring av gällande bestämmelserför obduktion atl de anhöriga blir underrättade om tillämnad obduktion innanden företas? Hur stor andelav de personer som avlider obduceras? Vilka kostnaderär förknippade med den höga frekvensen av obduktioner och anser statsrådetdessa kostnader vid en samlad avvägning vara värda att ta? Denna anhållan bordlades. § 14Anmäldes och bordlades Nr 17 i anledning av motion angående rätten att utnyttjadata-kommunUcalionsnät m. m. Nr 14 angående verkställd granskning av StiftelsenRiksbankens jubileumsfonds verksamhet och förvaltning Nr 15 i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1972:22 medförslag till lag om skaltefrihet vid premiering av sparande, m. m., jämtemotioner såvitt propositionen och motionerna hänvisats till finansutskottet Nr 16 i anledning av Kungl, Maj;ts i propositionen 1972:1gjorda framställning om anslag för /73 till anskaffning avdatamaskiner m. m. jämte motion Nr 16 i anledning av Kungl. Maj:ls proposition 1972:22 medförslag till lag om skattefrihet vid premiering av sparande, m. m. jämte motioner, såvitt propositionen och motionerna hänvisats till skatteutskottet 129 5 protokoll 1972. Nr 60 Nr 17 i anledning av Kungl.Maj:ts i propositionen 1972:1 gjorda Onsdaeenden framställningar rörande vissaanslag inom verksam- 19 aoril1977 hetsområde för /73 jämte motioner Nr 7 i anledning av Kungl. Maj:ts i propositionen 1972:1gjorda framställningar om anslag till och jämte motioner avseendetrafiksäkerheten och anslagen härför, motorfordons utrustning m. m. samt vissakörkortsfrågor Nr 8 i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1972:5 1angående inrättande av en av flyglrafikledarskolan iSturup, m. ni. Nr 21 i anledning av Kungl. Maj:ts proposition 1972:40angående stödåtgärder på fiskets område, m. m. Nr 17 i anledning av motion angående målsättningen fördatateknikens utnyttjande, m. m. Nr 19 angående uppskjuten fråga om användningen av /73 under tolfte huvudtiteln anvisat förslagsanslag tillLänsstyrelserna §15 Meddelande ang. enkla frågor Meddelades att följande enkla frågor denna dagframställts, nämligen Nr 174 () till herr inrikesministernangående handläggning av framställning om lokaliseringsstöd: När beräknar statsrådet kunna ta ställning till BroÄngsågs AB:s i framställning om lokaliseringsstöd? Nr 175 i (m) till herr utrikesministernangående behandlingen av vissa folkgrupper i mottagarländer för svenskt utvecklingsbistånd: Anser herr statsrådet att stora statliga bistånd tillutvecklingsländer bör förbindas med vUlkor om att vissa folkgrupper imottagarlandet inte behandlas i strid med humanitetens principer? § 16 Kammaren åtskUdes .