prot · FV0937 · 1972-12-31 00:00:00 — Ang. den särskilda vägavgiften vid transporter i § 1 Justerades protokollen för den 1 innevarande månad. § 2 Meddelande ang. nästa veckas sammanträden anordnas arbetsplena onsdagenden och . Onsdagssammun-trädetkommer med all sannoHkhet att forsättas och det är inte uteslutetatt det blir nödvändigt att anordna kvällsplenum även . Vid bordläggningsplenum besvarasenkla frågor och interpellationer. Även sammanträdet blirett bordläggningsplenum. Tid för detta sammanträdes början meddelas så snartdet kan överblickas hur mänga interpeUationssvar som kommer att lämnas päfredugen. § 3 Ang. den särskilda vägavgiften vid transporter i Herr finansministern erhöllordet för att besvura () i kammarens protokoll för den 2 mursintagna fråga, nr 107, och unförde: har frågat mig om jag är bereddatt redovisa vilka åtgärder som företagits och som kan komma att bU aktuellamed uniedning av att svenska transportörer belastas med särskild vägavgift vidtransporter i . Den tog kontakt med dennorska regeringen och framhöll angelägenheten av att den norska kilometeravgiftengjordes likvärdig för svenska och norska fordon. Som en föHd av dennuframställning har reglerna om norsk kUometeravgift för utländska fordon ändrutssä att de överensstämmer med motsvarande regler för norska fordon. Jag ber att fä tacka finansministern försvaret. Tyvärr går det väl i någon mån förbi kärnpunkten i min fråga. Vad jagåsyftade var möjligheten att åstadkomma likartade konkurrensvillkor för transportnäringeni gränsbygderna. Visserligen erhåller svenska transportörer restitution avfordonsskutt vid utlandskörning, men vägavgiften i innebär att de svenskaåkarna kommit i ett besvärande underläge i konkurrensen med norska Ang. planerad utvidgning av Remmene sk ju t fält åkare, sominte erlägger skutt i . Jag vill, herr talman, frågu finunsministern om mun intemed hänsyn tUl detta borde försöku få till stånd ett uvtul med omömsesidig skuttebefrielse. Om dettu inte är möjligt, vilket det sunnolikt inteär, borde väl en vägavgift införas pä norska lastbilar som utför transporter iSverige. Man skulle kunna tänka sig att den avgiften bestämdes till sammabelopp som erläggs för svensku lastbUar i . Som jämförelse kan jag nämnaatt i har man höjt skatten på utländsku fordon. Den utgör nu 50finsku mark per dag för tyngre fordon. Såvitt bekunt är det en åtgärd somdirekt har motiverats av önskvärdheten att skupa likvärdiga konkurrensvillkorför finsku och norsku åkare. Jug kun väl ge frägeställuren rätt i att detbara är halv rättvisu eller reciprocitet, eftersom likställigheten gäller vidkörningur på norsk botten men inte pä svensk botten. I det senure uvseendet hurvi emellertid inte möjligheter utt ingripu. Enligt 1956 ärs konvention rörundemotorfordon i internationell godstrafik skall vi i sådunu här fall accepteraden situation som råder. Vi kan vända oss mot nationer som icke har unslutitsig till konventionen. Vi hur gjort det t. ex. visuvi Tysklund genom utt ta uten speciell dagavgift uv tysku fordon som kör i . Men, som sugt, vi fåri dagsläget finna oss i den här ofullständigheten med hänsyn tUl den konventionsom jag omnämnde. Jag kan trösta frägeställuren med utt uvsikten är utt viden 1 junuuri 1974 skull gä över till en kilometerbeskuttning här i ochdå löser sig dennu frågu rent automatiskt. Överläggningen var härmed slutad. § 4 Ang. planerad utvidgning av Remmene skjutfält Herr försvarsministern ordet för utt besvuru i () i kummarens protokollför intagnu fråga, nr 102, och anförde; i har frågat mig om jagär införstådd med plunernu pä utt eventuellt göru skjutfältet Remmene iVästergötlund till miloövningsfält omfuttunde cu 15 000-25 000 hu. i (); Jug vill tucku försvarsministern för detkortu svuret pä min enkla fråga. Jag känner mig skyldig att redovisa anledningen till attjug ställt dennu fråga. Den bygger helt pä en uppgift i civildepartementetsutredning Hushållning med mark och vatten, som ger vid handen att en utbyggnudav Remmene fortfurunde inte skulle vuru utesluten. I nämndu utredningfrumhålles utt det inom vurie milo bör finnus ett övningsfält omfattande 1500025 000 hu och utt i punsurövningsfältet i och eventuelltRemmene är aktuella för sådan utbyggnad. Det är litet föivånunde att vi nu fått ett så klurt ochotvetydigt svar med hänsyn till att det i utredningen stär att enligt uppgifterfrän försvarsstaben kan bl.,a. pansarövningsfältet i och eventuelltäven Remmene i första hand tänkas utvidgas till miloövningsfält. Det är helt förklarligt att denna uppgift hur spritt oro ibygden, då som försvursministern säkerligen känner till det redun futtadebeslutet har givit anledning tUl irritation. Man har varit osäker om huruviduen vidure utbyggnud uv fältet möjligen skulle vuru uktuell. I den proposition som föregick fjolårets beslut uttularstutsrådet, i uniedning av oro blund kommunulmän och murkägarrepresentanter förfortsutt utbyggnud, föHunde: "Med anledning häruv vill jug frumhållu attjag inte räknar med utt något beslut skull futtus omytterligure utvidgning uv fältet genom tvångsförvärv." Mun känner sig självfulletlitet tvehägsen där nere när mun läser den här uppgiften, och mun ställer sigfrägun om det möjligen inte kun vuru så utt försvursstubens ochförsvursministerns uppfuttningur här går litet isär. Vid den tid när dessuuppgifter lämnudes frägun behundludes som bekunt i muj förru året här iriksdugen mäste ju betänkundet Hushållning med murk och vutten hu vurit underproduktion. Det förekommer en del oro över utt ni har så oliku uppfuttningur idettu uvseende. Frägan är nu: Är det så att den vidure utbyggnuden uv Remmeneenburt är en fråga om tid och om vilken värdering man lägger in i begreppet""? Ang. planerad utvidgning av Remmene skjutfält beslöt att utvidga Remmeneskjutfält från 800 ha till 1 800 ha. Det förslag från myndigheterna som jaghade att ta ställning tUl, innebar en väsentligt större utvidgning. med kommunalmännen och med den kännedom vi har om dennu bygd kom vifrum till utt det inte vur möjligt utt utvidgu fältet mer än vud jug föreslog. Det står i departementschefsanförandet, och riksdugen huräven godkänt detta, att de militära myndigheterna mäste vara beredda att godtade inskränkningar i fältets användbarhet som föranleds av den nu förordadebegränsningen av utvidgningen. Jag betraktar det som helt uteslutet att detskall kunna göras ett miloövningsfält i denna bygd. Att staberna hur önskemålom utt någonstans i västra fä ett sådant stort övningsfält känner vitill, men detta övningsfält kan i varie fall inte läggas vid Remmene. i (): Jag är ytterligt till freds med det svar somgivits. Som anhängare av ett starkt försvur finner jug det ytterligt värdefulltutt den urgumentution som sker i dessa frågor och handläggningen uv dem skupurförståelse för de beslut som futtus också blund dem som hur en unnun uppfuttning.Därför hur jug sett det som ett bekymmer utt två uppgifter hur gått isär, ochjag finner det synnerligen tillfredsställande att försvarsministern på dettusätt hur vederlugt den uppgift som finns i betänkundet Hushållning med murk ochvatten. Jag kanmöjligen göra reflexionen att om mänga uppgifter i Hushåll- Om utbildning i civilt motstånd ning medmark och vatten inte kan tas , så är det inte utan att jag känner enviss oro för vad som skaU hända i fortsättningen. Eftersom utredningen, sominte var parlamentariskt sammansatt, dels lämnur faktu-uppgifter, dels görvärderingar, finns det anledning utt oroa sig för den fortsuttu diskussionen,specieUt när man kommit in på värderingurna. Överiäggningen var härmed slutad. § 5 Om utbildning i civilt motstånd Herr försvarsministern ordet för att besvaru () i kammarens protokoH för den 3mars intagna frågu, nr 115, och anförde: har frågat mig om jag har föravsikt att i samband med förslag om försvarets framtida utformning ta uppfrågan om utbildning för civUbefolkningen i civUt motstånd som ett komplementtiU det övriga försvaret. Jag vill erinra om den positiva syn som statsmakterna iolika sammanhang deklarerat i fråga om ett svenskt civilmotstånd just som ettkomplement till det övriga försvaret. försvarsutredning har också isitt betänkande redovisat en likartad bedömning. Jag avser att i proposition nr75 ta upp frågan om ett svenskt civilmotstånd, främst behovet av fortsattastudier. Frägan om hur detta civilmotstånd skall utformas är emeUertid långtifrån enkel. Inte minst gäller detta preciserandet av de uppgifter ett svensktcivilmotstånd skall ges, lednings-och utbUdningsfrågorna samt vissafolkrättsliga problem. Genom vissa förstudier av experter kartläggs förnärvarande inom försvarsdepartementet möjliga uppgifter och organisationsformerför ett svenskt civUmotstånd. Jag beräknar utt det kun varu möjligtatt påböria ett mer konkret utredningsarbete inom departementet. Jug tuckar försvursministern för svaret påmin fråga. Bakgrunden tiU frågan är den motion som jag tillsammansmed tio andrasocialdemokrater väckte vid förra årets riksdag med begäran om tilläggsdirektivtill försvarsutredningen. Vi krävde att utredningen skulle formulera ochanalysera olika former av icke-militära försvarsmetoder som en del i detlångsiktiga planeringsarbetet. Vid riksdagsbehandlingen påtaladeförsvarsutskottet att utredningen genom försvarsministerns försorg skulle fåsärskilt underlag för en bedömning hur och i vilken omfattning civilmotståndetsprinciper kan tillämpas samt att önskemålet om ett närmare studium avförsvarsmetoder som inte förutsätter våld därmed blir tillgodosett och attnågot uttalande inte vore påkallat. Med det beskedet lät vimotionärer oss nöja tills vidare. har på någon sida behandlat civUmotständetmen, såvitt jag kunnat utläsa, inte redovisat något material som ligger tillgrund för dess allmänna ställningstagande om civilt motstånd. Utredningenmynnar dock ut i slutsatsen att det kan vara skäl att ytterligare studera förutsättningarnaför civUt motstånd och, om de bedöms som gynnsamma, sprida kunskap omcivilmotståndets idé och metoder. När nu försvarets framtida utformning som de facto berörutvecklingen för en femtonärsperiod skall presenteras för , är detangeläget att få veta på vilket sätt man ger möjligheter för civilt motståndatt utvecklas mer planmässigt. Utan att gå in på diskussionen om deicke-mUitära kampformernas möjlighet att ersätta de mUitäramaktmedlen vill jag ändå understryka att det krävs insatser på alla områden föratt bryta den militära kapprustningen, till vUken även vi bidrar. antog vid generalförsamlingens möte idecember 1971 en resolution om de ekonomiska och sociala föHderna avkapprustningen och dess ytterst skadliga återverkningar på världsfreden ochsäkerheten. Församlingen uttalar sin oro över de växande militära utgifterna,som innebär en tung börda för alla folk, och sin övertygelse om nödvändighetenav att effektiva åtgärder vidtas som leder tUl allmän och fullständignedrustning. Man säger vidare att en minskning av de mUitära utgifterna skuUefrämja den sociala och ekonomiska utvecklingen i alla länder och ökamöjligheterna att anslå ytterligare tiUgångar tUl utvecklingsländerna. har förutsättningar att i sitt säkerhetspolitiskaarbete pröva även icke-mUitära försvarsmetoder och därmed aktivt bidra tillkunskaper om andra utvecklingsvägar än de rent mUitära. Försvarsministerns svar är därför positivt men frågor resersig självfallet. Hur skall en sådan utbildning ske, vem skall stå för den ochnär kan den tänkas komma i gång? Ang. tillhandahållandet av domstolshandlingar Överiäggningen var härmed slutad. § 6 Ang. tillhandahållandet av domstolshandlingar Herr justitieministern ordet för att besvara (vpk) i kammurens protokoU förden intagna fräga, nr 113, och anförde: har frågat mig om jag ärberedd att medverka till att för purt, som åtnjuter fri rättegång,domstolshandling-urnu utun beställning tUlställes såväl parten som dennesombud. Kärande, klagande eller sökande vid domstol är i principskyldig att lösa dom, slutligt beslut och protokoll som innefattar slutligtbeslut. Har parten fri rättegång, tillställs dessa handlingar honom utanföregående beställning. Andra domstolshandlingar, t. ex. utskrift av fonogram,måste han beställa. För svarande eller motpart gäller att denne i princip inteär lösenskyldig för expedition och att domstolshandling skall tillställas honomendast på särskild begäran. Detta gäller oavsett om han har fri rättegäng ellerej. I praxis förekommer dock ullmänt utt svurande eller motpart med fri rättegångtillställs dom eller slutligt beslut utan beställning. Förs parts talan genom ombud, medför fullmakten för ombudet Ang. tillhandahållandet av domstolshandlingar behörighetutt mottu delgivning uv inlugor och undru hundlingur. Handling, som ombudet ärbehörigt att motta, bör överbringas tUl ombudet. Med stöd av dessa bestämmelsertillställs domstolshandlingen sålunda i regel ombudet. De nu berörda frågorna kommer givetvis att uppmärksummusnär den pruktisku utformningen uv det föreslugnu nyurättshjälpssystemet övervägs. Eftersom den nu beskrivnu ordningen såvitt känt hurfungerut tillfredsställunde ser jug ingen uniedning att föreslånågra ändringar i systemet. (vpk); Jag tackar herr justitieministern för svaret på min fråga.Han säger på slutet att han funnit att det nuvarande systemet fungerar väl ochatt han inte finner anledning vidta några särskUda åtgärder. Att systemetfungerar väl torde nog vara regel, men som det hur kommit till min kännedom,vilket är anledningen till att jag har ställt frågan, är så inte aUtid fallet. Vi skall inte här diskutera enskUda fall. Men i en kändprocess om ersättning för läkemedels skadeverkningar var antalet intressenterpå kärandesidan mycket stort, och rättegången var fri. Här förelåg uppenbartett behov av att utfå domen i ett flertul exemplar. Kostnuden - om expeditionenskulle betulus lär uppgå till per exemplur, enligtuppgifter som jug hur fått. Det ter sig nuturligt utt domslut och övrigu hundlingur uvintresse för purternu mungfuldigus enligt gängse teknisku metoder. Då det urfrågu om fri rättegång borde såväl purt som dennes ombud erhållu hundlingurnuutan beställning eller kostnud. Om hundlingurnu ändå vid ett mål av stortallmänt intresse mångfuldigus, skull det då vara nödvändigt att expeditionskostnadernaför ett exemplar skall belöpa sig på ? Enligtexpeditionskungörelsen är expeditionsavgiften för en dom vid underrätt 35kronor och vid överrätt sumt därutöver för vurje sidu 10 kronor.Anser justitieministern dettu rimligt vid domur uv stort allmänt intresse?Finns det i sädana full formella möjligheter att mångfaldiga domen och till enringa kostnad hälla den tUlgänglig för en intresserad allmänhet? tog ju upp ett enskilt fall.Det kan naturligtvis aUtid förekomma enskildu full då mun inte föHer gällundebestämmelser. Det tycktes, emellertid inte vara anledningen tUl frågan utan denrörde en rent teknisk sak, nämligen hur mun pä det för statsverket lämpligasteoch billigaste sättet skall kunna fullföHu de skyldigheter som föreligger utttillställu parten dom eller utslug. Jug kun inte här gä in på vilka möjligheter som i sådantfall finns utt göra dettu sä bUligt som möjligt och huruvida man gjort det idettu enskildu full. Dettu är en så speciell situation att den får bli föremålför särskild bedömning när det nu visat sig utt något sådant kan inträffa. Detkan dock i och för sig inte ändra min ullmännu uppfattning om gällundebestämmelser. HerrISRAELSSON (vpk): Att såväl parten som huns ombud får del avdomstols-handlingar kun synas mindre väsenthgt och är det kanske också, om detråder god och förtroendefull kontakt mellan part och ombud. Men ärkommunikationerna mellan dem mindre bra är det av stor vikt att båda hur tUlgångtill hundlingurnu. Bor de pä olika orter torde också kontakterna dem emellanunderlättas väsentligt, om båda har tillgång till aktuella handlingar. Då kanöveriäggningar ske per telefon, om vissa avsnitt behöver dryftas. Parten kännerbättre än ombudet de grundläggande fakta på vilka målet vUar och kan bästuvgöru, om de reluterus riktigt eller ej. Oegentligheter från ombud i de fullhun hur fullmukt att utbekomma skudestånd som utdömts uv domstol kun ocksåundvikus om parten sumtidigt får kännedom om domens innehåU. De förhållanden jag har påtulut i denna frågu har troligenringa betydelse för de insiktsfulla och för dem som väl förstår att ta tillvara sina intressen men kan vara desto betydelsefullare för ett antal människorsom har begränsade insikter om hithörande ting. Det lär t. o. m. ha förekommitskilsmässoprocesser där den enu purten inte har varit klart medveten om attskilsmässan verkligen har ägt rum. Vederbörande kommer kanske svagt ihåg atthun eller hon har skrivit på ett papper men hur inte fått del uv domen.Liknunde hur inträffut i vissu skadeståndsmål. Därför finner jag detbetydelsefullt att frågan pä något sätt löses. Om utökning av lotsplikten Det som pätalur gälleregentligen frägun om förtroendet mellan ett ombud och den person som ombudetföreträder. Det är ju egentligen någonting unnut än de bestämmelser som vi kunhu för skyldigheten utt ge purt utskrift av rättegångshundlingur. Jug ur inteberedd utt här säga att man skall ändra bestämmelserna så att man när det finnsett ombud skull skicka en handling till ombudet och en till purten. Dettu är enfrågu som mäste lösus mellun purten och hans ombud. Jag tror inte att mandomstolsvägen eller genom ändringar i de här bestämmelserna kun kommu tillrättu med eventuellu olägenheter i enskilda fall. Överiäggningen var härmed slutad. § 7 Om utökning av lotsplikten Herr kommunikutionsministernNORLING erhöll ordet för utt i ett sammanhang besvara dels iÄkersberga (fp) i kammarens protokoll för intagnu frågu, nr 70,dels herrar Wennerfors (m) och (vpk) i kummurens protokoll för den 18februuri intugnu frågor, nr 78 respektive 79, och unförde; hur frågut mig, om jug uvseratt lägga frum förslug om skärpning uv bestämmelsernu om unvändundet uv lotsurombord i fartyg som trufikerur svensku furvatten sä utt säkerheten väsentligtförbättrus. 1 * protokoll 1972. Om utökning av lotsplikten i Äkersberga har frågat mig, om jag, motbakgrund av det ökade antalet sjöolyckor med fartyg utan lots, är beredd attsnabbt aktualisera en kraftig utökning av lotsplikten. har frågat mig, om jag anser att deföråldrade och bristfälliga sjökorten i skärgärd och den oroandehaveristatistiken motiverur en omprövning uv lotsfriheten. Jagbesvarar frågorna i ett sammanhang. föHer kontinuerligt upp antaletgrundstötningar och grundkänningar i svenska och närUggande farvutten. Detvisar sig att dessa varierut från 112 som lägstår 1968 till 142 som högst . Medelvärdet för perioden utgjorde 122.Antalet gmndstötningar och grundkänningar för fartyg utun lots ombord varieradeunder från lägst 81 är 1967 till högst 1969. Medelvärdetför perioden utgjorde 100. Uppgifterna anger totalt 128grundstötningar och grundkänningur, varav 114 utan lots. Några exakta uppgifter om det totala antalet hamnanlöpunder finns inte. Tillgänglig statistik visar emellertid attanlöpen i utrikes fart varit flera än under vart och ett uv detidigure åren. Av det sugda frumgår utt det knuppast kan göras gällandeatt det finns en påtaglig tendens till ökning av untulet grundstötningur efterden principiellu lotsfrihetens införunde vare sig totultsett eller vid gång utun lots. Med uniedning uv ' frägu vill jug vidureframhålla att det enligt summanstäUningar är vid mycket fåtillfällen som en gmndstötning kun untus orsukud uv bristfälligu ellerfeluktigu sjökort. Det är också mycket tveksumt, om riskerna för engmndstötning med anledning av t. ex. ett okänt grund skulle minska genom attutöka lotsningstvänget.' Den nuvarande lotsfriheten kombinerad med föreskrifter omskyldighet utt unlitu lots för furtyg med furlig lust vid pussuge uvbesvärligu farvutten bl. u. i skärgärd hur tillämputsunder gunsku . Det är med hänsyn härtill och till vud jag i övrigtanfört för tidigt utt dru nägru slutsutser. Det bör ocksä tilläggas utt det nyusystemet i praktiken inte innebär någon större förändring i förhållande tillden ordning som gällde . Enligt denna äldre ordning förelåg det intenågon generell skyldighet att anlita lots utan främst en skyldighet att erläggalotsavgift. Lotsskyldigheten för tankfartyg och bulkfartyg med furliguluster är däremot obligatorisk. Den kun inte som tidigure ersättus med eneriugd avgift. Härvidlug har alltså skett en skärpning jämfört med tidiguresystem. bevukur nogu utvecklingen beträffunde ullverksamhet som hur med säkerheten i furled utt göru, och jug utgår från uttverket, om så befinnes pukullut, kommer att föreslå åtgärder för uttupprätthålla en tUlfredsställande säkerhet. HerrNORRBY i Äkersberga (fp): Jag tuckur kommunikutionsministern försvuret. Min fräga bygger pä litet mer än de uppgifter som har förekommit päsenare tid om utvecklingen i sjösäkerhetshänseende. Den bygger ocksä på detcyniska resonemang man ibland kun skönju: utt trufiksäkerheten till sjöss skullvura driftekonomiskt lönsam. Min förhoppning är att det resonemanget skallupphöra och att kommunikationsministern inte tänker införa den principenexempelvis för trufiksäkerhetsverket. Tvärtom borde mun övervägu utt sepurerusjösäkerhetsverksumheten från sjöfurtsverket, utt lyftu ut den fränlönsumhetsprincipen. Mun kan här jämföra med vad som är på gång beträffandeluftfarten. Det finns anledning att betona att sjösäkerheten är enmiHövårdsfråga av mycket stor betydelse. Den statistik som kommunikationsministern redovisude isvuret är ju intressant, framför ullt därför att stutistik ulltid är farlig uttunvändu. Det sägs inte i svuret, men det förhäller sig pä det sättet, att denstatistik som här redovisas avser de olyckor som har kommit till myndigheternaskännedom. uv olyckornu hur orsakats av fartyg med lots ombord.Alla olyckor där lots finns ombord rapporteras. Däremot förekommer i betydundeutsträckning utt olyckor och svåru tillbud med fartyg utan lots, framför alltutländsku furtyg, inte kommer tUl svensk myndighets kännedom. Det betyder uttvi inte kan uttala oss med säkerhet om utveckHngen. En klar tendens är utttillbuden ökur. Lönsumhetskraven inom sjöfarten gör att man minskarsäkerhetsmarginalerna. har infört en försöksverksamhet medtillbudsrupporte-ring sedan några månuder tillbuku, och det skull bliintressunt utt se vud den ger för utslug. Vi skull hu klart för oss att av det tonnage som förekommer i svenska humnur ur utländskt. Detfinns uniedning, tycker jug, att erinra om vilka principer för utländskttonnuge som tillämpus i våra grannländer där har mun lotsplikt för dettu. Det är ulldeles klurt utt mun i sumbund med omläggningenuv lotsorgunisutionen borde ha vidtagit kompletterande åtgärder isjösäker-hetshöjunde syfte, exempelvis inom sjökurteverksumhetens område. Enkompletterunde frågu som jag vUl ställa till kommunikationsministern är om de isvaret untyddu åtgärder i sjösäkerhetshöjunde syfte som kun förväntus fränsjöfurtsverket ocksä innefuttur höjning uv uvgifter för utt täckukostnadshöjningarna vid utflyttningen till uv sjöfurtsverket. Denfrägan är litet retorisk, men jag vill ändå ställa den. Den omnämndu lotsplikten för tunkfartyg och fartyg medfarlig last gäller inte överallt i landet, och kontrollen av utt den verkligentillämpus är dålig. Avser stutsrådet att på den punkten vidtu någraförändringur i positiv riktning? Om utökning av lotsplikten Tuck, herrstutsråd, för svuret! Beträffunde stutistiken vill jug instämma i det mesta avvad i Äkersbergu redun har sugt och bara understryka att vi dessvärre inte vet så mycket om tillbuden. Det andrajag vill påpeku ur utt flertalet av olycksfallen har inträffat i Om utökning av lotsplikten Stockholmsskärgärd och i . Dettu ger särskild uniedning till eftertunke. Vidurevet vi som sugt inte hur mångu tillbud som inträffur för de utländsku bäturnu. Jug ställde också frågan om sjökorten. Jag vill först säguutt när det gäller de vunligu furledernu är läget nuturligtvis inte säullvurligt. Men med tanke på utt vi skall göra allt för att öka sjösäkerhetenkunde det göras mera fullständiga och noggrunnu mätningur.