prot · FV0995 · 1972-12-31 00:00:00 — att med bifall tUl motionerna 1972:1702 och1972:1705, såvitt nu var i fråga, skuUe anta följande ändrade lydelse av 1 § iden föreslagna lagen; "1 § Kommun ellerlandstingskommun får medge att viss eller landstingskommunal nämndbeslutar att företrädare för de anställda hos kommunen eller landstingskommunenfår närvara vid nämndens sammanträden och deltaga i överläggningarna men ej ibesluten." Kammaren biföll utskottets hemställan att ärendet skulleföretas till avgörande efter endast en bordläggning. i (m); Man skall naturiigtvis vara både kortfattadoch snäll när man tar lill orda sista timmen på den här sessionen. Men när detgäller propositionen 97 måste man ändå konstatera att den är en egendomligregeringsprodukt. Den handlar om kommunalanställdas medinflytande i kommunalaoch landslingskommunala nämnder, och den är ett beställningsarbete frånKommunalarbetareförbundet som har effektuerats i rask takt litet för snabbt,tycker nog vi. Låt mig först få säga, fm talman, att vi i moderatasamlingspartiet naturligtvis ställer oss positiva till den företagsdemokratisom nu börjar tillämpas på skilda håll i arbetslivet. Vi anser det självklartatt arbetstagare skall få möjlighet att påverka sin arbetsmiljö, få insyni 3' protokoll 1972. Närvarorätt vid sammanträde med ellerlandstingskommunal nämnd företaget,få information och kunna bli delägare, få delta i beslutsfattandet när detgäller arbetsförhållanden o. d. Att detta även gäller den kommunala sektorn harvi dokumenterat i fjor med vår reservation om delegation av beslutanderätt tillföretagsnämnd. Den försöksverksamhet som bedrives i de båda centrala rådensregi har också haft företagsnämnden som forum, och det anser vi ärrätt plats. Men när det gäller anställdas medinflytande i kommunalastyrelser och nämnder ställer vi oss avvisande till propositionen. Vi menar här kommer i konflikt med grundläggande demokratiska principer, med denrepresentativa demokrati som gäller för den kommunala självstyrelsen. Jag skallstrax återkomma härtill men först några kommentarer med tanke på den procedursom propositionen har råkat ut för. Regeringen lade fram sin proposition efter propositionstidensutgång; har tidigare påtalat detta i kammaren. Man kan ju i allrimlighets namn inte påstå att denna försöksverksamhet från regeringenssynpunkt är av sådan dignitet att det finns anledning att tillämpariksdagsordningens 54 §. Jag vill gärna upprepa vad där stär i sista stycket; "Övrigapropositioner------ böra till avlämnas inom nittio dagar fråndess öppnande, och må sådan proposition ej senare avlåtas, med mindre Konungenprövar uppskov med framställningen lända riket till men eller eljest finnersynnerliga skäl föreligga för dess avlåtande." Man kan måhända säga att det föreligger synnerliga skäl,men de är väl ingalunda i paritet med den tidigare delen av satsen, så att detskulle lända riket till men om man väntade med försöksverksamheten tills denhade blivit vederbörligen utredd. Dessutom är det anmärkningsvärt att inga remissorgan harfått uttala sig. Det hade ju annars varit i högsta grad befogat, eftersomfrågan, som jag sade, berör en allvarlig politisk, demokratisk princip. Man kannog läsa mellan raderna att inte ens statsrådet är så där helt tändför saken och det förstår jag, för han är en klok gammal kommunalman. Mendärom får vi kanske höra mer sedan. som regeringen lägger fram propositionen omanställdas medinflytande i styrelser och nämnder ger denkommunaldemokrutiul-redningen tilläggsdirektiv att utreda hur och om en vidgadnärvarorätt för de kommunalanställda kan förenas med den politiska demokratin.Delta är ju också etl rätt underligt förhållande. När vi från oppositionenibland vill ha prioritet för vissa frågor eller ha dem utbrutna försärbehandling, hänvisas det alltid mycket bestäml till atl eftersom det sitteren utredning, så skall den uttala sig först. Men här har vi det mycket märkligaförhållandet att man skall ta etl beslut och sedan i efterhand utreda humvidadetta är vettigt. kan man säga att det bara gäller en försöksverksamhet,men dä vill jag svara med tidningen , där den kände socialdemokratiskepolitikern säger följande i en ledare ; "Detsynes betänkligt att man redan nu genom dispens skall i realiteten sätta dennuvarande lagstiftningen ur kraft, innan de här problemen är utredda. Skulleriksdagen godkänna detla, har man berövat sig själv en del av handlingsfrihetenlängre fram." Det är nog precis så. Sedan till principfrågan, som ju är ytterligt intressant.Propositionen försöker ge sken av att principen för medinflytande i denenskilda företagsamheten utan vidare kan överflyttas på den offentliga förvaltningen.Det skulle bara vara ett led i utvecklingen. Då kan man också tänka sig attutvecklingen går vidare, och nästa steg bör rimligtvis vara och dessutskott. Det skulle kunna betyda ytterligare ökning av den här kammaren, men viär kanske inte lika villiga att ta ett sådant steg. När man försöker överflytta resonemanget från näringslivettill den offentliga förvaltningen, så rör man sig med falska analogier. är politiskt sammansatt. Representanterna där är förtroendemän,inte för korporationer utan för väljarna, utsedda i anslutning till allmännaval. Det skall alltså finnas en politisk balans vid beslutsfattandet istyrelser och nämnder. Vidare kan jag erinra om att det ju i dessa sammanhang imånga fall behandlas frågor som angår enskilda medborgare på ett närgående sättoch därför behandlas med sekretess. 1 varje fall bör dessa frågor behandlas avförtroendemän inte förtroendemän för korporationer utan, som sagt, förväljare. I andra fall blir det ännu värre svårigheter, när arbetstagarna ärpart i målet. Exemplet med lönenämnden är därvidlag dräpande nog. Nej, fru talman, förslaget är verkligen illa genomtänkt;det är ett hastverk. Härom vittnar också inkonsekvenser i propositionen. Jagskall påpeka ett par. Man talar om att den nuvarande "restriktivaordningen som gäller i fråga om närvarorätt främst torde bero på att man velatskapa garantier för ett fritt meningsutbyte mellan ledamöterna samt försjälvständighet och oberoende vid beslutsfattande". Men sedan föreslår manen åtgärd som alldeles uppenbart går emot den här målsättningen i och med får in representanter som inte hör till gruppen av valda beslutsfattare. Vidare säger å ena sidan departementschefen att denfackliga representationen inte skall rubba de politiska maktförhållandena. Menä andra sidan tillkommer ju de facto representanter som väl inle kanförutsättas vara politiskt oengagerade. Det går dåligt ihop. Dessutom är själva representationsfrågan dunkelt antydd.Skall bara fackföreningsanslutna kunna utses? Skall alla i kommunen representeradefackförbund ha representation och skall delta ske oberoende av vederbörandesanknytning till förvaltningsområdet? Här finns som sagt många oklarheter som ärvärda närmare utredning. Propositionen är underlig även så till vida att denstrider mot en knäsatt princip. slog vakt omprincipen att de kommunala nämnderna utan undantag skall vara partipolitisktsammansatta; detta var de olika partierna ense om. Tveksamhet rådde väl i ettspeciellt fall det gällde lärarnas fackrepresentation i skolstyrelserna, därman kunde motivera denna representation med att det var lämpligt att ha sakkunskapinom räckhåll. Men efter ett flitigt socialdemokratiskt motionerande strök manju den möjligheten, och utskottet uttalade den gången att det inte fanns skälför en korporativ representation i skolstyrelserna, ulan representationen föranställda borde ges via företagsnämnder och samarbetsnämnder. Närvarorätt vid sammanträde med ellerlandstingskommunal nämnd Närvarorätt vid sammanträde med ellerlandstingskommunal nämnd inte upptatiden med att erinra om den debatten, men där är mycket att hämta, och detskulle vara intressant att få höra litet synpunkter just pä denna kovändning aven kunnig skolman som i . Nå, det här rör viktiga principfrågor, och jag måste sägaatt det förvånar mig att övriga oppositionspartier inte har insett det helt ochfullt. Jag kan inte tänka mig att de övriga partiernas representanter iutskottet helt ger uttryck för sina partigruppers åsikter i dessa frågor. Med detta,fru talman, vill jag yrka bifall till reservationen 1. I detta anförande instämde herrar Wennerfors ochSöderström samt fröken (samtliga m). Ökad företagsdemokrati med vidgad rätt för denanställde att vara med och forma sin egen arbetssituation är en angelägenreformverksamhet. Genom de olika typer av företag och verksamheter som finnsmåste vägarna till ökat medinflytande bli olika och innehållet skiftande. Det ärende som ligger på bord avser förslagtUl lag om närvarorätt vid sammanträde med eller för de anställda. Syftet med lagstiftningen är attdenna form med ökad insyn och ökat inflytande skall prövas inom denförsöksverksamhet med fördjupad företagsdemokrati som pågår på det kommunalaoch landstingskommunala planet. Innan jag går in på en närmare kommentar till propositionenvill jag göra några reflexioner avseende den kommunala verksamheten i allmänhet. Den kommunala självstyrelsen är hos oss sedan gammalt enpolitisk självstyrelse. Styrelser och nämnder tillsätts av församlingar,utsedda i allmänna val. Med detla har man också nått ett klartansvarsförhållande som möjliggör ett ansvarskrävande i enlighet med denpolitiska demokratins spelregler. De kommunala organens uppgift är att på ett likvärdigtsätt beakta alla kommunmedlemmars intressen; handlandet måste således vägledasav omsorgen om hela kommunens bästa. Av detta följer att reformer som syftartill att bredda insynen i det kommunala arbetet och vidga inflytandet över dekommunala frågornas handläggning i första hand bör inriktas på sådana åtgärdersom kan vitalisera den politiska demokratin och öppna nya vägar för insyn ochinflytande för alla grupper och alla intresserade kommunmedlemmar. Med denstorleksstruktur som den kommunala organisationen nu har fått och ytteriigarefår i och med kommunsammanläggningarna 1973-1974 är det ytterst angeläget atlreformer på detta område kommer till stånd. Dessa problem övervägs också iutredningen om den kommunala demokratin. lår fick denna ulredning genomtilläggsdirektiv i uppdrag all utreda de lagstiftningsfrågor som aktualiseratsav ett krav från om rätt för nämnder ikommuner och landsting att besluta att arbetstagarrepresenlanter skall kunnaingå somadjungerade ledamöter i nämnder och styrelser. I anslutning härtill kan det erinras om att det sedan 1970pågår en i riktlinjer fastlagd försöksverksamhet i vissa landsting och kommuneri syfte att finna nya former för fördjupad företagsdemokrati. Huvudmän fördenna försöksverksamhet är de s. k. centrala råden. Upptakten till dennaverksamhet är en central partsöverenskommelse mellan de dåvarandetre kommunförbunden å ena och , samtTCO-K å den andra sidan. Den nu till behandling föreliggande propositionen 97 fårses som en uppföljning av framställningen i detta ärende från . Lagförslaget syftar till att initieraförsöksverksamhet men också lill att ge ökade möjligheter i den pågåendeförsöksverksamheten. Enligt propositionens förslag skall Kungl. Maj:t i vafieenskilt fall avgöra om den försöksverksamhet som lagen öppnar vägen för skallfå komina till stånd i enskilda kommuner och landsting. I likhet med vad som sker inom andra områden är det självfalletangeläget att även för anställda hos kommuner och landsting försöka finnalämpliga former för inflytande över den egna arbetssituationen. Som jagtidigare erinrat om är dock frågan om insyn i kommunala nämnder en grannlagasak, därför att så många kan ha rätt till samma insyn. Även om propositionensförslag endast avser försöksverksamhet borde dock mera klara allmänna reglervara fastlagda. I det avseendet kan jag instämma i i Malmösynpunkter. Detta gäller bl. a. typen av frågor, där de anställda skall hanärvaro- och yttranderätt. En klarare precisering av delta skulle säkert ocksåunderlätta försöksverksamheten. En annan viktig fråga, som inte alls har berörts i varesig lagtext eller i propositionen i övrigt, är vilka ansvarsregler som skallgälla för personalrepresentanterna. Att de frågorna inte har berörts måsteanses som myckel otillfredsställande, eftersom de ju rent allmänt är av mycketstort intresse. De borde därför ha preciserats närmare. Förslaget ipropositionen alt Kungl. Maj;l i varje enskilt fall skall pröva omförsöksverksamhet skall fä startas är också enligt vår mening principielltmindre tillfredsslällande. Del är svärl att se vilka fördelar som ligger i ettsådunt förfarande. Kommunerna bör själva ges rätt all besluta i frågor omförsöksverksamhet inom i lag givna ramar. Detta har vi mycket klarl preciserati den centerpartimotion som vi väckt, och det kommer också till uttryck ireservulionen. Denna frihet för kommunerna ligger helt i linje med vår syn påden kommunala självstyrelsens innehåll och utveckling. Slutens kontroll överkommunerna bör reduceras och inte stärkas. Ylterllgure skäl för denna syn finns - som jug sade -redovisade i reservationen 2 lill konslitulionsulskoltets betänkunde nr 31,vilken reservution, herr lulman, jug ber ull fä yrka bifull till. Närvarorätt vid sammanträde med ellerlandstingskommunal nämnd Under dettu unförunde överlog herr lulmannen ledningen avkummurens förhundlingur. Jug kun först instuimnu i de synpunklersom hur hur Närvarorätt vid sammanträde med ellerlandstingskommunal nämnd anförtsnär det gäller tidpunkten för avlämnandet av propositionen och när det gälleroklarheten i formuleringarna i propositionen. Det stämmer rätt väl in i denbild man har fått av . Däremol har jag inte samma mening i övrigt som . Han ifrågasatte om mittenpartiernas representanter i konstitutionsutskottethär hade stöd från sina partier. Jag kan för del säga att vi sedanlänge har varit pådrivande i frågan om vidgad arbetsdemokrati, och vi villinte att arbetsdemokratin skall stanna upp framför portarna lill de statligaoch de kommunala myndigheterna. Vi tror att ett ökat inflytande för deanställda över sin arbetsmiljö har elt värde från många utgångspunkter. Jagmåste nog säga att jag har litet svårt all förstå varför det förslag som vi nubehandlar skulle stå i strid med den representativa demokratins principer ochmed den kommunala självstyrelsen, särskilt med tanke på att det ju här barahandlar om närvuro-och yttranderätt, men icke om beslutsrätt. Om det hade varit fråga om beslutsrätt hade jag kunnatförstå att anförde dessa synpunkter. Jag har observerat att manfrän kommunaltjänstemannahåll har begärt att också få beslutsrätt, och jag villgärna säga att jag tror man kan finna former för att ge de anställda också vissbeslutanderätt utan att fördenskull den kommunala demokratins grundläggandeprinciper behöver sättas ur spel. Detta gäller givetvis inte full beslutsrätt ialla frågor - det är omöjligt i både statliga myndigheter och kommunala nämnderoch styrelser - men är det inte fråga om att ge beslutanderätt, och då harjag svårt att förstå varför den representativa demokratins principer skullesättas ur spel därför all man går med på del här förslaget. Propositionen 97 är i vissa avseenden en ofullständigprodukt. På flera punkter borde utformningen av arbetsdemokratin på detkommunala fältet ha utretts grundligare innan förslaget framlades. ex. begränsningen av närvarorätten vid behandlingen av vissa frågor, delgäller formerna för utt utse de anställdas representanter och det gäller frugunom unsvursreglernu för representunternu. Dessu ting måste bli föremål for enbetydligt noggrannare prövning innan mun kommer frum lill den slulliguutformningen uv urbetsdemokratin på det kommunala området. Karaktären av försöksverksamhet i det här fallet göremellertid alt vi inle nu föreslår några ändringar, men jag vill påpeka attvårl bifall till propositionen på dessa punkler ingalunda innebär någonbindning för framtiden. Pä en punkt har vi velat göra en ändring av propositionensförslag redun . Del gäller vem som skall ges räll all besluta atl sådanförsöksverksamhet kommer lill stånd. Jag tycker utt propositionen däividlagföreslår en gunsku krånglig ärendegång - den innebär ju alt den kommunulu nämndeller styrelse som vill ha sådan försök.sverksumhel fur göra en frumställningtill kommunstyrelsen, varpå kommunstyrelsen fur gå lill fullmäktige, och ultfullmäktige sedun får skriva till Kungl. Maj;l och begära all få denna rält. Vitycker del skulle ligga bällre i linje med självslyrelsens princip, omkoiiiniunerna - kommunfullmäktige eller landslingen - själva fick avgöra om ha försöksverksumhel i den Del litet onödigt byråkratiska och centralistiska inslageti propositionen, att det slutligen skall vara regeringen som avgör frågan, harsåvitt jag förstår också ganska liten reeU betydelse. Jag föreställer mig attregeringen inte tänker sig att man skall avslå framställningar som kommer frånkommunfullmäktige eller landstingen, där de själva begär att få haförsöksverksamhet. Med dessa ord, herr talman, ber jag att få yrkabifall till reservationen 1 Närvarorätt vid sammanträde med ellerlandstingskommunal nämnd HerrJOHANSSON i (s); När vi diskuterar detta ärende, tror jag attdet är önskvärt att man håller i minnet att det rör sig om enförsöksverksamhet. På skilda områden gör man försök med en fördjupadföretagsdemokrati. Här på det kommunala fältet gäller det att förena dennaförstärkta företagsdemokrati med den politiska demokrati som redan finns där.Det går inte att utan vidare jämställa ett kommunalt organ och ett aktiebolag.Direkt eller indirekt går de kommunala organen fram ur allmänna demokratiskaval. De opinioner som kommer till uttryck vid valen bör slå igenom inom organenoch bestämma deras sammansättning och politik. Ä andra sidan slår det klart att från företagsdemokratisksynpunkt är det naturligt alt de anställda får utöva inflytande på sinaarbetsförhållanden och andra förhållanden som särskilt angår dem. Del är ävennyttigt för en kommun att under beredningen av ärenden använda sig av denerfarenhet och kunnighet som de anställda representerar. Enligt min mening går det att förena politisk demokratioch företagsdemokrati pä det kommunala fältet. Jag är emellertid medveten omatl förelagsdemokratin kan utformas på etl sådant sätt utt den begränsur denpolitiska demokratin. Här möter oss problem. De är svära, men de är inleomöjliga alt lösa. När vi försöker komma lill rätta med dessa problem kan viprincipiellt gä två vägar. Den ena är atl mun luteren utredning funderu överfrågorna och läggu fram ell betänkande som remissbehundlus pu vunligl sätt. Pågrundval av betänkandet och remissvaren utformar regeringen en profiosi-tionoch i sista hand untus en lag. Såvitt jug förstur är del den vug som närmustföresvuvur i . Den undra metoden är ull mun sätler i gäng enförsöksverksumhel pu området. urbelar en slutlig ulredning medproblemen, drar nylla av försök.sverksamlielen och på ynuiJval därav utformasen ordning i suiiiarhete med kommunernu och de anställda. hur vi valt dennuväg. Enligt min mening är del etl riktigt val. Del försigg;ir redun enförsök.sverksumhel på del området. Utredningen om kommunul demokru-li har fällärendet för ylterllgure ulredning. I programmet för denna försöksverksamhet ingår attföreträdare för de unstälklu skull kunnu fu dellu i styrelsers och nuinnderssummunlriiden men inle i besluten. hur del visul sig. ull dennu försöksverksamhetinte kun genomförus. Propositionen innebär all vi röjer undan de formellahindren för försöksverksamhelen. Med undunlug för de mode- Närvarorätt vid sammanträde med ellerlandstingskommunal nämnd rataledamöterna har medlemmar ställt sig på sammaståndpunkt. Det är inte rimligt att man , vid varjesammanträde skall behöva fatta beslut om de anställdas närvaro, och det är änmindre rimligt att en enda ledamot skall kunnu förhindra denna närvaro genomatt rösta emot. Det betyder ett enmansstyre på det här området, som vi inte kanacceptera och som kan omöjliggöra den försöksverksamhet vi vill ha i gång. Från moderathåll gör man två invändningar, av vilka denena är formell. Man menar att propositionen skulle ha lagts fram vid annantidpunkt. Jag har fäst mig vid att man i reservationen använder sig av långtskarpare formuleringar än vad i gjorde här. Där står bl. a.:Propositionen "har framlagts för senare än vad gmndlagen isådana fall medger". Det är en hård skrivning, en anklagelse motregeringen för att begå elt grundlagsbrott och mot för attvara delaktigt i detta brott. Men , som tydligen har läst 54 §riksdagsordningen vet att det finns regler om uppskov. Det står att propositionkan avlåtas senare om "Konungen prövar uppskov med framställningen ländariket till men eller eljest finner synnerliga skäl föreligga för dessavlålande". Jag skall inle tala om men för riket i detta sammanhang, mensynnerliga skäl har förelegat. Det blev på ett sent stadium klart inom departementet attförsöksverksamhet inte kunde genomföras. Om man hade följt skulle man ha väntat till . Det hade i värsta fallbetytt en fördröjning av försöksverksamheten med . Emellertid har detta skäl ganska liten tyngd när man tardel av det andra skäl som anförs från moderathåll, nämligen att det inte ärförenligt med den representativa demokratin och med den kommunala självstyrelsenatt låta anstäUda få delta i sådana sammanträden. Denna principiella invändninggäller givetvis vare sig motionen överlämnas till eller iapril. talade om att den här frågan skulle skickas utpå remiss. Ja, nog får remissorganen tillfälle att yttra sig, mendelar väl bara bra att dessa kan tillgodogöra sig erfarenheterna avförsöksverksamheten. försökte sig på det lilla konststycket atttala om att man här skulle besluta först och utreda sedan. Vad vi om en stundbeslutar om är att undanröja formella hinder för en försöksverksamhet somriksdagen positivt ultalade sig för är 1970. De definitiva besluten kommerefter utredningen och efter försöksverksamhetens avslutande. När det gäller den andra invändningen, den merprincipiella, hude jug vänlut mig att skulle visa att det varoförenligt med den representativa demokratin och med den kommunalasjälvstyrelsen att företrädare för de anställda fick vara närvarande vidsammanträde med eller landstingskommunal nämnd med ytlrunde- ochförslagsrätt. 1 stället börjar tala om vad som skulle kunna händahär i , men det är ju något helt annat. För övrigt är jag något förvånad över att just sä främmande för detla. Han borde ju veta att en sådan ordning, t. o. m. merlångtgående, praktiseras på områden som ligger nära. Han vel likaväl som jag hur domkapitlen sammansältes. Där kan man säga att de anställda harföreträdare. Biskopen och domprosten är självskrivna ledamöter, och prästernainom stiftet utser en ledamot. menar jag inte att man skall ha domkapitlensom modell för försöksverksamheten på det kommunala området, men det är .svårtatt förstå de principiella invändningarna mot vårt förslag när man inte harsådana på andra jämförbara områden. 1 vad det sedan gäller lärarrepresentationen har jaguppfattat beslut så att man har funnit den opraktisk och inle längrebehövlig med hänsyn till den sakkunskap som rektorer och andra besitter. Menjag kan inte minnas atl någon framförde argumentation mot detta. har emellertid tillfört diskussionen ettytterligare skäl för en lagstiftning. Det kan nämligen tänkas att denuppfattning om det principiellt felaktiga som har utvecklat spridsut till moderata kommunalmän. Då kan det hända att en enda moderat kommunalförtroendeman i en kommunstyrelse eller nämnd säger att det är principielltfel, försöksverksamheten kan inte sättas i gång. De moderatas ställningstagandehär tvingar fram en lagstiftning för att försöksverksamheten skall kunna kommatill stånd. Håller man fast vid att det här gäller enförsöksverksamhet, bör man inte detaljreglera verksamheten. För min del hälsarjag med tillfredsställelse att inte lagen innehåller sådana detaljbestämmelseroch att inte ulskotlel genom motivutlalanden närmare velat styra dennaförsöksverksamhet. Det bör tillkomma kommunerna och de anställda att utformaden.