prot · FV09136 · 1972-12-31 00:00:00 — Sedan kommerherr i med en annan interpellation och säger: Ja, de här farligaUstasjagrupperna skall man minsann kontrollera och övervaka frånsäkerhetspoUsens sida, och raan skall kanske också inskränka derasrörelsefrihet. Därmed har åtminstone så att säga de vackra principernalitet grand fått vika inför livets kalla realiteter. Jag säger detta utan attjag i övrigt skall dra upp något nytt gräl med herrarna på den här punkten. Jag vill i stället övergå till och herrWedén. Ni är väldigt oroliga för att effektiviteten skall bli lidande på deändrade föreskrifterna av för registret hos säkerhetspolisen.Jag har öppet sagt; Föreskrifterna kommer att medföra att registrets omfångminskar det är ingen tvekan om detta. Men det är inte detsamma som attverksamheten bhr mindre effektiv. Det beror väl på hur man lägger upp det hela.För det första får vi en tyngdpunktsförskjutning - en ökad uppmärksamhet på alltsom har med de här internationella terroristorganisationerna att göra ochför det andra får vi en fortsatt uppmärksarahet också på de andra, de inhemskaorganisationerna. Men vår erfarenhet av beslut, när vi sett på hur dethanteras, har varit att man utan skada för effektiviteten ispaningsverksamheten eller personalkontrollen kan avstå från rätt mångauppgifter som har förekommit. Detta är ingen kritik mot registreringen som den harbedrivits inom i och för sig, det är ingen polemik mot JOsom sagt att detta stämmer med författningarna osv. Men det tillkommer ju regeringenatt ta ansvaret för själva uppläggningen av jobbet och se efter hur man skallfå ut bästa effekt av verksamheten och vilket slags register som ärändamålsenligt att ha. Det är klart att det är htet svårt att föra den härdebatten på ett riktigt meningsfullt sätt när man inte kan diskutera öppet omsäkerhetspoUsens metoder och vilka typer av uppgifter som man bör registreraoch inte registrera. Därför kommer väl både mina kritiker och jag själv attvandra som katten kring het gröt här. Men några ting kan raan väl ändå klaraut. Det förefaller både på en fråga sora ställdetill mig och på en fråga som ställde tUl mig som om de utgickfrån detta: Kan ni tänka er att på en skyddsklassplacerad tjänst , försvaret och något ytterligare riskera att anställa en medlem avsådana här fruktansvärda organisationer? Det man dragit fram var väl ungefär deorganisationer jag nämnde - kfral(r), Clarté, anarkistfederationen. Röd frontoch allt vad det är. Det finns en del på högerkanten också - Nordiskarikspartiet. Nysvenska rörelsen osv. Men utgångspunkten för en sådan frågaraåste vara att ni förutsätter ett register som innebär en fullständigkarfläggning av vilka som är medlemmar i eller aktivt verksamma för dessa ohkaorganisationer. Och vill jag svara att det registret har vi inte . Vihar inte haft det på bra . Jag tror för övrigt att vi aldrig har haft det.Men om vi skulle börja raed en sådan registrering att vi genom att kolla iSÄPO:s register kunde vara säkra på att en person i skyddsklassplacerad tjänstinte är medlem i t. ex. kfral(r), så skulle det förutsätta en gigantiskförstärkning av säkerhetspolisen. Det var vad jag sade. vill viinte vara med om. Både av principieUa skäl som har med åsiktsfriheten att göraoch av praktiska skäl. Vi tror inte att det skulle vara en ändamålsenhganvändning av personalresurser att jaga ut poliser att leta efter människorsora arbetar med tidningen eller tidningen eller som står ien bokhandel och säljer revolutionära tidskrifter o. d. Ang. SÄPO.s åsiktsregistrering, m. m. (ra); Jag tycker att statsrådet undvek min frågagenom att säga att de registreras inte, och därför är saken inte aktuell. Jagfrågade om en person som är aktiv medlem i kfml(r), exempelvis i styrelseneller som på annat sätt visar att han verkligen delar organisationens målsättningoch är medveten om vad verksamheten syftar till, är lämplig att inneha enskyddsklassplacerad tjänst i försvaret. Herr statsrådet svarar med att säga attdet är inte aktueUt, ty vederbörande blir inte registrerade. För min del personliga del trodde jag att den tidigareregisteringen i varje fall hade fungerat så, att enbart ett medlemskap i enorganisation inte var tillräcklig grund för registrering; man måste också pånågot sätt genom aktiva åtgärder visa att man omfattade organisationens syfte.Och när det då gäller organisationer som har revolution på sitt program måstedet väl ändå vara ett meraento för säkerhetspolisen och ett observandum förförsvaret när det gäller att anställa sådana människor. Tycker inte herrstatsrådet att en sådan person kan betraktas som en säkerhetsrisk? Kan jag fåsvar på den frågan? Det är nämligen det gmndläggande. Sedan konstaterar jag åter, vilket jag kände migföranlåten göra i mitt senaste inlägg, att regeringen tydligen avser attomfördela säkerhetspolisens resurser så, att man minskar möjligheterna tillpersonalkontroll när det gäller våra svenska extremister raen förstärker dem dådet är fråga om utländska extremister här i landet. Jag delar helt , som han gav uttryck åt så utomordentligt i det inlägg han gjordealldeles , att utveckUngen i vårt land verkligen inte tyder på att vi haranledning minska på vaksamheten. Tvärtom bör vi öka den. Slutligen tycker jagatt herr statsrådets svar inte är med sanningen överensstämmande, när hankonstaterar att de nya tillämpningsföreskrifterna varken försämrarsäkerhetstjänstens möjhgheter att bedriva en effektiv spaningsverksamhet ellerminskar möjligheterna till personalkontroll. Vad innebär omfördelningen avsäkerhetspolisens resurser om inte att vi minskar möjligheterna när det gäUerde inhemska extremistgmpperna? Tillåt mig först säga att jag verkligentycker, att när talar om en gigantisk förstärkning som blevenödvändig om man skulle tillmötesgå de synpunkter som här framställts av fruKristensson och mig, så är det en ganska fantastisk och gigantisk förvrängningav verkligheten. Jag har ifrågasatt om man inte kunde ha nöjt sig raed dennedbantning sora redan har ägt rura. Vad kfml(r);arna och personerna på den andra ytterlighetskanten Ang. SÄPO.s åsiktsregistrering, m. m. beträffar,så är de så fåtaliga vUket inte betyder att de inte i en given situation kanvara farliga på poster av den art som och jag här talat om att det sannerligen inte skulle behövas någon gigantisk förstärkning. Jag troratt man mycket väl skulle ha klarat sig med en registrering av ungefär denomfattning vi hade innan regeringen utfärdade sina nya, låtvara provisoriska, direktiv. vill jag inte underlåta att citera vad JO,ombudsman, säger i sitt utlåtande. Han säger; "Min utredninghar icke givit mig anledning att ifrågasätta införandet av ytterligare reglerför den särskilda polisverksamheten eller ytterligare garantier till säkrandetav att verksamheten hålls inom behöriga gränser." Det vare mig fjärranatt bestrida att regeringen är suverän att göra de ändringar som den harkompetens att göra. Men för ledamöter av måste naturligtvis detmycket bestämda uttalande som deras egen ombudsman i detta avseende gjort varavärt att uppmärksamma. Bakgrunden till mitt uttalande om dengigantiska förstärkningen av säkerhetspolisen, som här har kritiserats av herrWedén och , var att ni önskar ett säkerhetsregister som är såstort att raan kan använda det för att ta reda på ora någon person sora skallanstäUas i skyddsklassplacerad tjänst är medlem av eller aktiv i enorganisation som har våldet på sitt program. Det finns rätt många sådana påhöger- och vänsterkanten, och skulle vi göra en kartläggning som man kundeanvända för detta speciella ändamål, skulle det kräva en enorm förstärkning avsäkerhetspolisens resurser. har vi i stället en koncentration; viintresserar oss inte för aUa kfml(r):are, osv., utan vi intresserar oss för demsom i någon rimlig mening är säkerhetsrisker. Det är mycket sannolikt attsädana inom kfml(r) mycket aktiva personer, som ni tog som exempel, som skulleanmäla sig som sökande till en skyddsklassplacerad tjänst i UD, försvaret,osv., finns i registret, både med de föreskrifter som har gällt till nu och medde föreskrifter som skall gälla framöver. Vad vi velat åstadkomma är alltså enkoncentration av insatserna och en inriktning av dem på framför allt deorganisationer som efter vad vi vet utgör ett akut hot mot ordning och säkerhethär i landet. Det är sannerligen inte detsamma som en försvagning av beredskapen. Med all respekt för JO somriksdagens ombudsman och en utomordentligt värdefull rättssäkerheten vill jag säga att JO:s specialitet inte är attgöra avvägningar av hur stor säkerhetspolis man rimligen behöver, hursäkerhetspolisens verksamhet bör vara upplagd, hur registret skall se ut, vilkaprinciper det skall följa, osv. Det finns rätt många andra aspekter på dettaämne än de rättssäkerhetsaspekter som JO är tUl för att tillgodose. Det är synd att har rätt i attdet inte går att tala klarspråk i alla dessa sararaanhang. Gick det, skulle detverkligen inte vara svårt att klarlägga att statsrådet uttalande attdet krävs en gigantisk förstärkning av säkerhetspolisens resurser vUketstatsrådet Lidbora nusom tur är tUl stor del backar ur - är rena karikatyren. Men konstaterar jag med beklagande attstatsrådet inte kan ge annat än ett negativt besked beträffande riskernaför att medlemmar av kfml(r) eUer raotsvarande på den andra kanten slinker inpå befattningar, dar de verkligen i särskilda hotlägen kan åstadkommaallvarliga risker för den svenska demokratins säkerhet. Detta, tycker jag, ären dåUg slutvinjett från statsrådets sida på den här debatten. Ang. SÄPO.s åsiktsregistrering, m. m. Jag vill bara konstatera att herr statsrådetförst sade att det skuUe vara en giganrisk apparat, om alla myndigheter skullekontrollera aUa tjänster som är skyddsklassplacerade, men att statsrådet, närjag påpekade att det är de skyldiga att göra , backade ur och säger attdet skulle vara en gigantisk apparat, ifaU man skulle registrera allarevolutionärer. Men, herr statsråd, så många är de väl ändå inte, och gudskelovför det. Vidare vill jag konstatera att den konkreta fråga jagställde till herr statsrådet om den person som tänktes vara aktiv inom kfml(r)och som sökte skyddsklassplacerad tjänst inom försvaret är att betrakta som ensäkerhetsrisk eller inte har jag inte fått något svar på. Jag skulle vararaycket tacksam, om herr statsrådet viUe ge mig ett enkelt och kort svar på denfrågan. Det borde inte vara så svårt. Vilka som är säkerhetsrisker i sådana härärenden får väl de parlamentariska ledamöterna i avgöra vidfrågor om utläraning av uppgifter till den rayndighet som skall anställa. Eftersom både och vUl hösta innågot slags reträtt från min sida vill jag bara markera att det är det intefrågan om. Jag säger fortfarande att, om man skall ha den registrering som nitydUgen utgår ifrån är nödvändig för en bra personalkontroll, skulle detförutsätta en gigantisk förstärkning av säkerhetspolisens resurser. En sådanregistrering har vi inte och har inte haft, i aUa fall så långt tillbaka itiden som jag känner till. Man kan visserligen säga att de här revolutionärerna inteär så raånga, men om vi tar alla dessa partier och grupper och riktningar medrevolutionen på sitt program, aUa deras medlemmar och aktiva personer somspringer och verkar för dem på olika sätt, så är det rätt många, och det är enrätt stor och rätt otrevlig uppgift att övervaka dem också. Jag tror att det är en betydUgtbättre användning av resurserna att försöka sålla och vraka och titta litetnärmare på dem som är Utet mera kvalificerat aktiva i dessa organisationereller i andra sammanhang. FruKRISTENSSON (ra): Den uppfattning som statsrådet nu senast gavuttryck åt delar jag icke. Men beträffande det konkreta fallet tycker jag det ärganska egendomligt att herr statsrådet nu säger att det får blisäkerhetstjänstens sak att avgöra. Det har ju i stäUet varit så, att regeringenhar velat ta Ang. SÄPO.s åsiktsregistrering, m. m. beslutanderätteni egen hand när det gäUer att utforma tillämpningsföreskrifterna och också attutfärda de närmare föreskrifter beträffande tillämpningen som kan varaerforderliga, visserligen efter förslag av rikspoUsstyrelsen. Hela syftet harju varit att man viUe koncentrera verksamheten och lägga beslutanderätten iKungl. Maj;ts hand, och då tycker jag det är värt att notera att herrstatsrådet inte vill ge mig ett besked på den konkreta fråga jag ställde. Jag är ledsen för att jag måste återkomma. Omdebatten blir litet förvirrad så beror det som flera av oss här har pekat påatt den inte förs med full öppenhet och inte heller kan göra det. När vi talar om de inhemska rörelserna och dettaåsiktsregistreringsförbud, är det klart att en person inte kan föras in i ettspanningsregister hos säkerhetspolisen enbart av det skälet att vederbörandetillhör kfml(r). Låt oss vara ense om det. Då innebär egentligen den fråga somfru ställde; Hur mycket mer fordras för att vederbörande skallkunna föras in i registret och sedan i fortsättningen hanteras som ensäkerhetsrisk? Det kan jag inte säga och detta av två skäl. Vi kan inteöppet redovisa detta fullt ut. Säkerhetspolisens verksamhet måste tiU sinametoder och till sin omfattning delvis vara hemlig. Vidare är det så att deanvisningar och de principer vi har gett uttryck för i brevet den 22 septembermåste kompletteras, och den kompletteringen håUer vi på med. Den kommer att blifärdig i sinom tid. Det här kan tyckas väldigt otillfredsställande, men detberor ju på att vi inte kan föra debatten öppet här i kamraaren. Vi har istället andra vägar för att åstadkomma demokratisk insyn och kontroll. Om niinte Utar på regeringen, finns de parlamentariska ledamöterna i rikspolisstyrelsen.Om ni inte Utar på dem heUer, har ju tillgång till alla tänkbarauppgifter. får en redovisning i samband medbudgetbehandlingen och kan begära in vUka besked som helst. Vi är väl ense om att det är bra att dessa debatter, somibland blir något torftiga, kan kompletteras med en debatt som bygger på merafullständiga fakta och på en medborgerlig kontroU, låt vara inom slutna mm. Jag skulle bara vilja tillägga att deparlamentariska ledamöterna i rikspoUsstyrelsen är bundna av de direktiv som defår från regeringen. Det yttersta ansvaret ligger således på regeringen. Överläggningen var härmed slutad. bibehållande av tingsrätt i Herr justitieministern erhöUordet för att besvara i Ulfsbyn (c) framställdainterpellation, nr 211, och anförde; i Ulfsbyn har frågat raig omjag är beredd att medverka till att tingsrätten i behålls till desslänstiUhörigheten för fått sin slutUga lösning. antog 1969 riktlinjer för den framtidadomkretsindelningen. Enligt dessa riktUnjer skall domkretsarna göras så storaatt de kan bereda sysselsättning åt minst två ordinarie domare. Avvikelse fårdock ske, när särskUda skäl föreligger med hänsyn tiU de lokala förhållandena. Med stöd av riksdagsbeslut har Kungl. Maj:tfattat beslut om den judiciella indelningen av flertalet län. De flestabesluten har verkställts men i några fall skaU de beslutade förändringarnagenomföras . I vad gäller norra delen av länoch ett par andra oraråden i landet har beslut ännu inte fattats. I norra delen av finns två tingsrätter,Tössbo och Vedbo tingsrätt med kansU i och med kansUi . Tössbo och Vedbo tingsrätts domsaga består av Åmåls, Bengtsforsoch kommuner. tingsrätts domsaga består av ,, , , och kommuner. finns tjänster för sex lagfarna ordinarie domare. ITössbo och Vedbo tingsrätt finns en ordinarie domartjänst. I sin interpellation har framhåUit att endomkrets skuUe kunna bildas av kommunerna i Tössbo och Vedbo tingsrätts domsagasamt området för förutvarande Södersysslets domsaga, som tillhör Arvikatingsrätt, jämte koramun. har efter uppdrag avKungl. Maj:t utrett frågan om den judiciella indelningen i norra delen avÄlvsborgs län. Nämnden har efter utfört uppdrag föreslagit att Tössbo och Vedbodomsaga läggs samraan med domsaga den . Maj:ts beslut om denjudiciella indelningen i bildades bl. a. med endomkrets som huvudsakligen motsvaras av områdena för förutvarande domsagamed kansli i , domsaga med kansli i och Södersyssletsdomsaga med kansh i . ger sysselsättning åt tvåordinarie domare. Om kommun förs frän domkretsen för tingsrättfaller så stor del av arbetsbördan bort frän att den intelängre ger sysselsättning åt mer än en ordinarie domare. Den domkrets förSäffle-Åmål som föreslår skulle inte heller ge sysselsättning åtmer än en ordinarie domare. En omprövning av beslutet om den judicieUaindelningen i som skulle leda till att eller Sunneringsrätt dras in bör in te komma i fråga. riksdagsbeslut om domkretsindelningen innebärvidare att länsgränserna skall följas vid domkretsindelning Även om det finnsföre- Ang. bibehållande av tingsrätt i Ang. bibehållande av tingsrätt i språkareför att och bör höra till samma län får det än så länge betraktassom ovisst hur frågan kommer att lösas. Frågan om en eventuellt förändradregional indelning övervägs 1970 tillkalladelänsberedningen. Ett sammanförande i nuvarande läge av kommuner på båda sidorom länsgränsen tiU en domsaga skulle innebära att raan på ett inte önskvärtsätt föregriper länsindelningen i regionen. På grund av vad nu sagts kan jaginte ansluta mig till förslag Förslaget från domstolsväsendets organisationsnämnd om attdra in tingsrätten i har remissbehandlats. i länoch de berörda koraraunema har därvid framfört åtskilliga synpunkter påförslaget. Beredningen av ärendet pågår alltjämt inom departementet. Det ärinte aktuellt att genomföra förslaget. i Ulfsbyn (c); Jag vUl tacka statsrådet för svaretpå rain interpellation. För att börja där statsrådet slutade har jag väl fått ettsvar i sista meningen, där statsrådet sade: "Det är inte aktuellt förnärvarande att genomföra förslaget." Jag är medveten om att det i många frågor är svårt att medangivande av månad och år exakt precisera tidpunkter för olika kommandestatliga beslut, men i den här frågan bör det inte vara svårt att ge en närmareprecisering. På min direkta fråga, om statsrådet är beredd att medverkatill att tingsrätten i behåUs till dess länstillhörigheten för Säffle-Åmålfått sin slutliga lösnmg, vore jag mycket tacksam, om jag där kunde få ettklarare besked, t. ex. hur långt fram i tiden begreppet "förnärvarande" sträcker sig. Vid saratal med och vid behandling aven fråga som var uppe i kammaren har besked lämnats attlänsberedningen kommer med sitt betänkande 1974. Eftersom detta ligger sårelativt nära i tiden, vore det av många skäl lämpligt att låta det slutligabeslutet om tingsrätten i få anstå tUl 1974-1975. Om länsbered-nmgen t.ex. i sitt betänkande skuUe flytta länsgränsen för söder om , vore det mycket olämpligt att man strax före detta beslut skuUe beslutaatt flytta tingsrätten i till , eftersom ett sådant beslutskulle gå emot riksdagsbeslut, viUcet bl. a. säger att länsgränsernaskaU följas vid domkretsindelning. Emellertid väger skälen för att får behåUa sintingsrätt aUra tyngst, om man ser frågan ur regionalpolitisk synpunkt. Härgäller det för statsmakterna att främja betingelserna för en jämnare fördelningav ekonomisk tillväxt och välståndsutveckling mellan olUca delar av landet. Mansöker ju genom olika statliga insatser eliminera eller minska effekterna av denför stora delar av landet negativa utveckling som en regional obalans för medsig. Jag har i interpellationen nämnt att inomÄmål-Säffle-regionen har samarbete etablerats på flera områden. För dessakommuner står det helt klart att ett intimt samarbete kommunerna emellan är ennödvändig fömtsättning för en positiv utveckling av den naturliganäringsgeografiska region somkommunerna tiUhör. i har i sitt remissvar ochför övrigt vid flera andra tUlfäUen understrukit vikten av att Åmålsområdeterhåller ytterligare statlig service eller i varje faU inte fråntas befmtUgsådan. , berörda kommuner och alla människor som bor och arbetar idenna region är mycket tacksamma för de lokaliseringspoUtiska och ekonomiskasatsningar som gjorts där. Dock grumlas detta intryck något när staten förstger med ena handen och sedan tar tillbaka raed den andra. Skulle dorasagan iÅmål flyttas till , förlorar regionen all statlig serviceav mer kvalificerad natur. En fortsatt negativ utveckling kan bli attpoliskansli, åklagare, kronofogdemyndighet och häradsskrivare försvinner. Somen följd av att den statliga servicen försvinner kommer också advokatbyråer ochannan kvalificerad service att försvinna. Den stora nedskärningen av antalet underrätter i 1969 årsriksdagsbeslut innebar och innebär inte någon kostnadsbesparing. Domstolskommitténuttryckte efter sina undersökningar i kostnadsfrågan också som sin mening attskälen för större domkretsar inte är av ekonomisk natur utan av administrativart. Får jag då fråga statsrådet: denna administrativavinning tyngre än den försämrade servicen och de ökade kostnaderna för de mångamänniskorna i en geografiskt vidsträckt region? Ang. bibehållande av tingsrätt i Som jag har sagt i interpellationssvaretpågår beredningen av frågan aUtjämt inom departementet. Jag har inteprioriterat ärendet på det viset att jag velat att det skall forceras fram medhänsyn tUl andra arbetsuppgifter som vi har. Detta är ett arbete som pågåttunder , och det kommer ytterligare att pågå innan vikommU till en definitiv slutfas för hela landet. Detta gör att jag för närvarandeinte kan ange någon tidpunkt när vi är beredda att ta upp frågan tiU avgörande. Beträffande de mera allmännasynpunkter som i Ulfsbyn anlagt på de administrativa fördelarnavUl jag nämna, att det genomförda arbetet med domkretsindelninginneburit en besparing av 10 domartjänster. Jag är emellertid fullt medveten omatt tvä oUka intressen står emot varandra: en effektivisering, sett från rendomstolssynpunkt, och de regionala synpunkter sora här kan komma in i bilden.Jag kan dock med hänsyn till vad jag sagt för dagen inte lämna något bestämtuttalande om när vi kommer att ta slutlig ställning till denna fråga. HerrERIKSSON i Ulfsbyn (c): Jag tackar statsrådet för denna kompletteringav interpellationssvaret. Låt raig som en upplysning omnärana att erfarenheternafrån vår tingsrätt i verkligen är positiva. Jag kan peka på att godkontakt funnits mellan dorastolen och den bygd där den verkat. Den har därfungerat på ett sådant sätt att den bidragit till att ge ett gott anseende förvårt rättsväsende, vilket är ytterst värdefuUt. Jag sade imitt förra inlägg att denna fråga i stort gäller att väga värdet Om åtgärder mot våldsbrott av enadministrativ fördel mot en regional nackdel. Som statsrådet sade så är ingetbeslut fattat, utan frågan utreds. Då ankommer det på Kungl. Maj:t att göra denavvägning som behövs med stöd av lagar, författningar och beslut.Ser vi då på riksdagsbehandlingen och studerar första lagutskottetsutlåtande nr 38 kan vi där läsa; "Utskottet delar uppfattningen att grunderna fördomkretsindelningen bör bli föremål för ställningstagande av ilikhet raed vad som skedde före indelningarna i distrikt för polis-, åklagar-och exekutionsväsendet. Vad frågan gäller är alltså att ange vissa riktlinjer istort för den framtida indelningen. Givetvis bör praktiska skäl som gör siggällande i de särskUda faUen kunna föranleda avvikelser från riktlinjerna.Allmänhetens berättigade krav på god rättsvård och en fullgod service träder iförgrunden då det gäUer att göra en lämplig indelning." Längre ned stårdet: "Utskottet anser sålunda, att de av departementschefen angivnariktlinjerna bör tUlämpas med stor försUctighet. Om en domstol med endast tvådomare är så belägen att en indragning av domstolen skulle påtagligt försämraden rättssökande allmänhetens krav på service eUer eljest medföra väsentligaolägenheter för enskUda eller det allraänna bör undantag från principen göras.I sammanhanget bör även betonas att domsagokansli i centralort så långt möjligtbör bibehållas. Bland andra faktorer sora bör kunna påverka avgörandet äravstånd och kommunikationer. Även lokalfrågorna bör tiUraätas stor betydelse.Utskottet utgår från att Kungl.