prot · FV09131 · 1972-12-04 00:00:00 — Jag vill på nytt understryka att vi har allanledning att vara tacksamma för de utlänningar som kommer hit och hjälper ossatt hålla hjulen i gång, och därför skall vi också göra vad som göras kan föratt göra det trivsamt för dem. Men jag är inte lika övertygad som var om att och jag - även om vi ensamma står bakomreservationen 1 - är ensamma ute på arbetsmarknaden om uppfattningen att behandlingenskall vara ungefär densamma för aUa anställda, de må vara svenskar eUerutlänningar. var inne på likabehandling, och det är justför att åstadkomma likabehandling på arbetsmarknaden som vi har uttryckt dessafarhågor. Om förslagets genomförande skulle få de konsekvenser som vi harframfört blir faktiskt inte invandrarna lika ställda, utan de kommer i en sämresituation än vad man sannoUkt avser med den här propositionen. Om vi tolkar arbetsgivarna rätt och det tror jag att vi gör inser vi att det är helt naturligt att mångaföretag, som har det rätt bekymmersamt med lönsamheten, mycket starktifrågasätter om de under de här angivna förutsättningarna vågar anställaytterligare utländsk arbetskraft, när de vet att svenskundervisningen kostaravsevärda belopp. Jag nämnde i mitt första anförande en kostnad av 3 000 ä , vUket var beräknat med utgångspunkt frän att därtill skulle kommabortfallet i produktionen. Det är sådant som gör att det här förslaget ärmycket tvivelaktigt. Dessutom är det helt naturligt att de övriga fär vara medoch betala dessa kostnader. Jag fick alldeles en uppgift om att det var 17000 invandrare . Om man multiplicerar det med den lägre siffrajag nämnt kommer man . Det kanske skulle vara likariktigt om man fick fördela det på samtliga som är sysselsatta i det svenskanäringslivet. HerrSVENSSON i (s) kort genmäle: Jag är verkligen förvånad över om hur man skall åstadkomma likabehandling i det svenska samhället.Känner inte till hur handikappade invandrarna är i dagdå det gäller att motta den samhällsinformation som vi svenskar på ettnaturligt sätt får oss serverad? Det är ett enormt handUcapp. Jag hoppas verkligen att inte ärrepresentativ för alla svenska arbetsgivares inställning i denna fråga. Det ärriktigt att det i introduktionen uppstår kostnader för den svenskearbetsgivaren. Men på något längre sUct balanseras dessa kostnader avföretagsekonomiska fördelar mindre omsättning av såväl svenskfödd sominvandrad arbetskraft och därmed lägre introduktionskostnader, mindre riskerför olycksfall, mindre produktionsstörningar, bättre utbildade anställda ochbättre och mera attraktiva arbetsmiljöer som underlättar rekrytering ocksåbland de svenskfödda. Jag önskar att sådana synpunkter skall vägleda oss när vifattar detta beslut. De är i linje med den invandringspolitik som vi har införthär i landet. Rätt till ledighet och lön vid deltagande i svenskundervisningför invandrare HerrNORDGREN (m) kort genmäle: Med det läge som vi har på densvenska arbetsmarknaden tror jag, i , att det finns allanledning att man på alla tänkbara sätt försöker undvika att lägga ytterligarepålagor på det svenska näringslivet, om vi över huvud taget skaU kunnafortsätta att ha den nuvarande sysselsättningen och allra helst - vUket väl ärallas vår önskan ytterligare öka den både för den svenska och för denutländska arbetskraften. i EskUstuna (s) kort genmäle: Jag vill påpeka, , att dennareform också skapar större jämhkhet i fråga om kostnader för arbetsgivaren dådet gäller att värdera olika slag av arbetskraft. För invandrare har jusamhället tidigare helt fått ta på sig kostnaderna, och arbetsgivaren har haftmycket små kostnader. Den svårplacerade arbetskraft som finns i det svenskasamhället bör härmed också få en chans att bU placerad. Jag tycker att vi här har kommit fram tUl en situation,där arbetsgivaren kan välja mellan två alternativ som båda medför kostnader förhonom men som står i samklang med både den fastlagda socialpolitiken ochinvandrarpolitiken samt den övergripande ekonomiska politiken. Jag har först anledning att uttala mintillfredsställelse över den mycket positiva behandling som propositionen harfått i utskottet. Jag ser det som mycket glädjande att utskottet i så storutsträckning har kunnat ställa sig bakom det förslag som har presenterats. Detbör underlätta det för oss när vi i nästa etapp skall aktualisera frågan omutbUdningsmöjligheter också för dem som redan finns i landet. Vi föreställer oss naturligtvis ingalunda att vi med enutbildning skall kunna åstadkomma ett så gott resultat att mankan säga att de som har gått igenom utbildningen skall kunna hävda sig väl idet svenska samhället, att de skall behärska språket. Jag tror det är angelägetatt säga ifrån att så långt sträcker sig inte vår målsättning, utan det gälleratt bibringa kunskaper som är nödvändiga i synnerhet för att vederböran- Rätt till ledighet och lön vid deltagande i svenskundervisningför invandrare de skallklara sina uppgifter i arbetslivet och nödtorftigt kunna orientera sig i detsvenska samhället. Men även med detta stöd från arbetsgivaren och samhälletmåste man förutsätta att den enskUde som tar del av denna undervisning måsteägna fortsatta studier och fortsatt intresse åt språket, om han skaU kunnabehärska det på sådant sätt som naturligtvis är önskvärt. Jag tycker emellertid att det är glädjande att vi harkommit så långt att vi kan ta det här steget framåt, och jag tror att vi meddet kan säga att vi ytterligare markerar att vi befinner oss långt framme närdet gäller att ta vara på de utländska medborgare som kommer tUl vårt land. Somherr i EskUstuna och andra har sagt jag tror att alla är överens omdet är det tUl gagn för oss att vi har tUlgång tUl den arbetskraften,speciellt i situationer då vi har svårigheter att fylla behovet på annat sätt. För att det inte skall uppstå några missförstånd viU jagsäga tUl och andra som har talat för möjligheten att i stället gåfram genom ett avtal, att nog är passerad vid det här laget. Detavtal som åberopas i reservationen 1 var en preliminär överenskommelse somträffades, men för att den skulle träda i funktion förutsattes att staten gickin med ett speciellt ekonomiskt stöd och också svarade för att organisera uppdet hela efter de riktlinjer som angavs i överenskommelsen. Vi har tagUställnmg tUl framstäUningen efter vederbörlig remiss-behandUng. Under tidenfrån det att den preliminära överenskommelsen hade träffats fram till det attvi skuUe ta ställning hade det pågått en fortsatt diskussion om de härfrågorna. hade lyckats träffa avtal som gick vida längre änvad denna rekommendation förutsatte. När vi avslog framställningen gjorde videt aUtså i medvetande om att man efter hand hade kommit att hävda alltstarkare ambitioner än de som kom tUl uttryck i detta avtal. Jag ser det på detsättet att det avtalet inte finns längre, och därför är förutsättningarna attåberopa det och tänka sig att man kan lösa hela problemet med en sådananordning inte tUl finnandes . pekade på kostnaderna för företagen. Viskall göra klart för oss att det är förenat med rätt betydande kostnader att tapå sig en sådan här uppgift, naturligtvis speciellt fÖr företag som är beroendeav utländsk arbetskraft. Jag skaU inte gå in på frågan om när vi skalllösa språkundervisningsproblemet för aUa de invandrare som finns i landet, mendet är aUdeles klart att i vad avser företag där man har ett mycket stort inslagav invandrare gäller det för oss att finna en metod som inte ställer företageti en alltför brydsam situation. Jag tror emellertid i motsats till herrNordgren att man ute i arbetslivet är medveten om att det här kostar pengar,att det belastar företagen. De organisationer som har gett sin anslutning lösning genom lagstiftning har säkerligen varU väl medvetna om att det ocksåinnebär kostnader för företagen, men de har naturligtvis utgått ifrån att vivinner så många fördelar. Jag skulle tro att just löntagarorganisationerna haransett det vara så angeläget att fä möjligheter att bryta ner språksvårigheternaatt de har accepterat att det blir en viss ekonomisk belastning. Och det ärsjälvklart att de pengar som används för ett ändamål inte kan användas förnågonting annat . säger att vi har gått fram med den lösning sombelastar företagen. Jag trodde att visste litet bättre. Även denhär anordningen betyder ju ganska höga kostnader för samhället. Det är kanskeriktigt att skall man betala lönen så kommer man upp i ett belopp kring 3 000kronor eUer vad det kan röra sig om, men vi betalar tillvarje studiecirkel och utgår då ifrån att man tar ut de här . Antagatt det är så lyckligt att det är tio deltagare i varje cirkel, vUket man noginte kan räkna med som genomsnitt. Då har vi en kostnad för varje sådan cirkelpå , och med ett visst bortfaU i cirkeln kostar det statenomkring per deltagare som utbUdas på detta sätt. Jag tycker det ärnödvändigt att åtminstone till protokollet få anfört detta, så att inte herrWirténs påstående att vi så att säga har skonat samhället i detta sammanhang får stå oemotsagt. Låt mig också knyta an tUl vad tog upp här idiskussionen. Hon anmärkte på att det hade gjorts inskränkningar i fråga omberäknmgen av stödet tiU studieförbunden. Då syftade hon väl påadministrationsbidraget, som utgår tUl anordnare av cirklar. Jag har lagt märketUl att detta har diskuterats med mycket stort intresse. Det har varit storaartiklar i tidningarna om att skulle ha försämrat vUlkoren.Naturligtvis har dessa frågor också varit föremål för intresse i departementet,där vi har haft att se tiU att det blivit en tUlfredsstäUande lösning. Jag är emellertid något förvånad över att man haruppfattat de nya anvisningarna som så negativa. Vi håUer fast vid att invandrarcirkeln har en bättre ställning än någon annan cirkel. Som jag redan harsagt går vi upp tUl ett belopp av , då vanliga studiecirklarnumera får nöja sig med och mera kvalificerade cirklar kan komma uppi ersättningar på . Just när det gäller invandrarna är alltsåbidraget väsentligt större. Det har skett vissa förändringar. utgår t. ex. tiokronor i administrationsbidrag för varje timme som det ordnas cirkel. Det varförut per deltagare. Men då är att observera att detta skall rymmasinom beloppet , som är en maximering. Däri ligger lärarlön,administrationskostnader, visst bidrag till den uppsökande verksamheten,lokalkostnad osv. Det var förut vanUgt att man stötte i taket och inte fick utmer än de . Med hänsyn tUl detta tror jag inte för min del att dessaförändringar kommer att innebära en reell försämring för studieförbunden. Jagtycker vi skall ge oss tid att vänta och se vad resultatet bUr innan man säkraftigt fördömer den nya ordning som gäller, eftersom jag tror att den intekommer att innebära någon försvagning av stödet till studieförbunden. Jag har inte för avsikt att förlänga den här debatten, meni anslutning till diskussionen om studieförbunden vUl jag anknyta till vad herrNordstrandh här pekade på. Den lösning som vi valde och som också utskottethelt har accepterat - att studieförbunden skulle fortsätta med denna verksamhet har starka motiveringar. Vi fann, när vi undersökte detta på ett tidigtstadium, att det skulle ta sin tid att få en tUlfredsstäUande ordning beträffande den kommunala vuxenutbild- Rätt till ledighet och lön vid deltagande i svenskundervisningför invandrare Rätt till ledighet och lön vid deltagande i svenskundervisningför invandrare ningen.Olika alternativ övervägdes. Man tänkte sig att vi skulle kunna ålägga kommunendetta ansvar, och man räknade med att kommunerna i viss utsträckning sedanskuUe kunna anlita studieförbunden. Vi laborerade med en rad olika lösningarmen kom ändå fram till att vi i det här läget skulle ha de störstafömtsättningarna att få ett effektivt resultat om vi engagerade studieförbundeni denna verksamhet. De har naturligtvis bättre kontakt med samhällsfrågorna.Jag vågar säga att i en verksamhet som organiseras upp av en folkrörelse somABF det kan också vara någon annan - har man större förutsättningar att få enutbildning vUken motsvarar de anspråk som ställs ute i arbetslivet. Vi har inte velat utesluta några studieförbund. HerrNordstrandh har tidigare tagit upp den här frågan och menat att vi med dettabeslut kommer att skapa svårigheter för en del förbund. Ja visst, jag vet attdet har varit tävlan om det här. Jag vUl peka på att under alla omständigheterkvarstår ju den fria cirkelverksamheten. Det är tills vidare bara en mindre delav den totala invandramtbildningen som kommer in under denna lagstiftning; dengäller ju enbart dem som får arbete. Vi räknar med att vidga den tUl att gällaäven andra än anställda. Men vi har alla de övriga och de som vUl bygga päspråkstudierna, vUka naturligtvis kan ha förutsättningar att anlitacirkelverksamheten i övrigt. Detta gör att jag inte ser saken så, att det härskulle innebära ett allvarligt avbräck för andra organisationer och att en vissorganisation skulle få monopolställning. Frågan om huvudmannaskapet har vi alltså löst på detsättet att vi tills vidare räknar med att de frivilliga bildningsorganisationernaväl skall fylla denna uppgift. Sedan kan naturligtvis ingen veta vad framtideninnebär. Vi har på andra områden sett hur det som börjat genom en folkrörelseså småningom blivit en samhällsuppgift. Men jag uppfattar inte situationen såatt huvudmannaskapet nu behöver aktualiseras på annat sätt än att man säger attdet kan skötas genom frivilligorganisationerna. Med detta tror jag att jag har svarat på de direkta frågorsom ställts till mig i den diskussion som förevarit. Jag vUl som sagt uttryckaglädje över att vi tar det här steget framåt, och jag räknar med att vi, när vikommer tiUbaka med de övriga delarna som gäller utbildningen av invandrare isvenska, skall kunna möta samma förståelse. HerrWIRTEN (fp) kort genmäle: Jag tror, herr inrikesminister, att jag sattmig rätt väl in i den här frågan och är fullt medveten om de kostnader somUgger på staten när det gäller svenskundervisningen för invandrarna. Det harför övrigt redan under debatten angivits ungefärliga kostnader - jag har självtalat om dem i mitt första inlägg. Men vad jag sade var att de delar av invandrarutredningensom lägger nya uppgifter på staten har man icke tagit med i denna proposition.Jag exemplifierade det med att man inte tagit upp frågan om hur man skallstimulera hemmakvinnor att komma till den här undervisningen. Vi vet att det ärjust den gruppen som kanske framför allt behöver få en stimulans tillsvenskundervisning. Jag exempUfierade vidare med att förslaget omanalfabetundervisning icke heller tagits upp, och samma sak gäller denfördjupade svenskundervisningen. Frågorna om de här problemens handläggning harinrikesministern icke svarat på, och mina frågor om regeringens viljeinriktninghärvidlag står därför kvar. När det gäller den fjärde punkten som jag exemplifierademed, nämligen den om huvudmannaskapet för svenskundervisningen för invandrarna,fick jag - som jag tolkar det i varje fall - ett negativt svar. Jag uppfattarinrikesministern så att man tills vidare och kommer att arbetahelt med de fria studieförbunden. Det är en i förhållande tUl utredningensbetänkande avvikande mening, och jag kan för min del bara beklaga att man intehar anammat det förslag som vi har lagt på den här punkten. Jag tror att dethade varit till fördel att den aUmänna grundutbildning för invandrare som dethär är fråga om i hkhet med vad som gäller för den svenska befolkningen hadelagts under kommunalt huvudmannaskap. Rätt till ledighet och lön vid deltagande i svenskundervisningför invandrare () kort genmäle: Jag hade i första hand väntat mig ettförtydligande av utskottets skrivning i vad gäller min motion men har avinrikesministern fått en redogörelse för den problematik som jag berört. Jagkan ju knappast vänta mig att inrikesministern skall uttala sig om inrikesutskottetsbetänkande, men jag tycker ändå att jag av statsrådet har fått en försäkran omatt man ser ganska allvarligt på dessa frågor. Jag skall här inte gå in i debattom bidraget tUl studieförbunden innevarande budgetår, men det bidraget börkanske räknas på ett något annat sätt, eftersom det har förändrats från ettbidrag tiU ett bidrag , en ändring som medfören rejäl sänkning. Men vad jag i första hand avsåg med min motion var att taupp problemet om de nya arbetsuppgifter som tiUkommer i och med den centralaregistreringen. Jag tolkar dock inrikesministerns inlägg beträffande den fråganså, att den kommer att prövas och bli föremål för diskussion när lagförslagetskall sättas i kraft, och därför har jag inte nu något annat yrkande än bifalltiU utskottets hemställan. HerrNORDSTRANDH (m) kort genmäle: Visst finns det ännu en relativt stor del avinvandrarundervisningen som inte har avtalsbundits eller som över huvud tagetinte kan avtalsbindas, men kvar står under alla förhåUanden den principiellafrågan huruvida en invandrares frihet att välja vilket studieförbund han vUlstudera hos skall tas ifrån honom eller inte. Det gäller de invandrare som avarbetsgivaren får ledighet och lön när de studerar. Genom att det nu lagfästes att med lön ochledighet skaU tillkomma varje vid ett företag anställd invandrare har onekligentill den principiella frågan om valfriheten också lagts en kvantitativ, somkommer att inverka på fördelningen eller proportionerna meUan den så att sägaavtalsbundna invandrarundervisningen och den fria undervisningen. I det senarefallet föreligger ju än så länge frihet. Jag konstaterar att inrikesministern tycker att det ärfullt i sin ordning att friheten att välja nu tas ifrån en stor del av vårainvandrare. 11 protokoll 1972. Rätt till ledighet och lön vid deltagande i svenskundervisningför invandrare HerrNORDGREN (m) kort genmäle: Inrikesministerns kommentar tUl mina kortainlägg var närmast, om jag fattade rätt, en avisering av ytterligare pålagor pånäringslivet. Jag är ganska förvånad över att man från regeringens sida i dagensläge med de stora problemen på sysselsättningssidan, inte minst när det gällervåra ungdomar, är beredd att med ytterUgare ett förslag vi har fåttåtskilliga tidigare försvåra möjligheterna för de svenska företagen att ökasysselsättningen. Vi är redan nu allvarligt oroade, och det har bekräftats attåtskilliga företag kommer att bli tvingade att permittera många anställda,funderar på att lägga ner verksamheten eller överväger att flytta utanförlandets gränser. Och i det läget är inrikesministern beredd att föreslåytterligare åtgärder som dels kan skada de invandrare vi hyser tacksamhet motför att de velat komma hit och hålla hjulen i gång, dels även den svenskaarbetskraften och äventyra fortsatt utveckhng här i landet. Jag är htet besviken på . Vadjag här tillkännagav var ju att det vi nu diskuterar är en kostnadsfaktor sominte är utan betydelse. Och jag sade i sammanhanget att vi får vara inställdapå flera kostsamma åtgärder framöver, men det ligger i sakens natur närutskottet har gjort en beställning om ett nytt förslag och vi har bestämt ossför att åtgärderna skall genomföras. Då måste det naturligtvis kosta pengar.Det kommer vi inte ifrån. Vi skaU inte överdriva det här, . Jag harredan påvisat att en mycket stor del av kostnaderna bärs av staten och kommeratt bäras av staten också. Det är självbedrägeri att tro att vikommer ifrån kostnaderna om vi säger att företaget helt skall hållas utanföroch att pengarna skall tas ut skattevägen. Det kan väl inte vara någon lösningsom tilltalar på det sättet kan man inte troUa bort det faktumatt detta är en belastning, som vi självfallet måste ta. TUl vill jag säga att vi är medvetna om attförslaget när det gäller studieförbunden innebär ett avsteg från utredningensförslag. Jag har inte sett det som det mest väsentliga, utan det är att få tillstånd en UtbUdning. Visar det sig att denna lösning ger ett tUIfredsställanderesultat om jag har förstått det rätt är studieförbunden ambitiösa och vUlgärna fyUa sin uppgift här på ett riktigt sätt - kan jag inte se att det fmnsanledning att gå ifrån den. Men det får som sagt framtiden utvisa. Vad vi skall göra åtinvandrarhustmrna och -barnen i fråga om frivillig UtbUdning jag skall inteännu en gång låta mig förledas att tala om kostnaderna är självfallet en saksom får behandlas på vanligt sätt i budgetarbetet , och resultatet avden hanteringen kan vi inte se förrän . HerrHAMRIN (fp): Jag hade tänkt börja med att något granska demotiv som ligger bakom yrkande om avslag på propositionen. JagskaU göra det mycket kortfattat, eftersom i och äveninrikesministern redan berört dem. Jag kan först bekräfta vad i sadeom mitt stäUningstagande i invandrarverket tUl frågan om undervisning för de inäringslivet anställda. Jag skall göra en reflexion: Vi vinner ingenting på att ide ganska kompUcerade och svåra frågor som gäller våra invandrare försöka skapamotsättningar meUan den invandrade arbetskraften och den svenska arbetskraften.Vi kanske i stället skaU erinra oss att den invandrade arbetskraften i regelkommer tUl oss i en ålder då de och deras jämnåriga i redan fått engrundutbildning. Att vi då måste se tUl att de får lära sig svenska för att dei näringslivet skall kunna uträtta det som näringslivet och vi förväntar att deskall göra tycker jag är ganska naturligt. De utgifter detta medför måstesjälvfallet belasta vårt samhälle på ett eUer annat sätt. Att kostnaderna i dethär fallet enligt propositionen kommer att erläggas av företagarna har jaginget att erinra mot. Sedan några synpunkter på propositionen. Jag tyckte attutskottets vice ordförande, , var alltför blygsam i sina anspråknär han, om jag fattade rätt, konstaterade att propositionen i stort settöverensstämde med invandrarutredningens förslag. tillade att detbara är en enda sak den tar upp, och det stämmer; detta är onekligen ettdelförslag. Men nog är det mycket som skiljer propositionen från invandrarutredningensförslag. Jag har inget att erinra mot det som står i propositionen,utan det är det som fattas i propositionen som jag skall ta upp. Det härförslaget, som i stort sett inte är särskUt komplicerat, har framkaUat tolvmotioner. Det borde kanske ge inrUcesministern en tankeställare, även omuppslutningen kring själva förslaget är stor och i stort sett fullständig. Det är åtskUligt som fattas i förslaget, och jag är fulltpå det klara med att det måste som inrikesministern också säger - komma ettkompletterande förslag. Jag hoppas att det kommer så fort som möjligt. Vad detskall innehålla har flera talare varit inne på - bl. a. när hanredovisade förslaget i motionen 1755, som jag också står som undertecknare av. Det är till att börja med frågan om huvudmannaskapet förutbildningen. Jag skall inte på något sätt klassa ner studieförbunden ochderas verksamhet. De har gjort en bra insats i många faU. Kanske har demisslyckats något just när det gäUer svenskundervisningen för invandrarna. Detär väl inte heller så underligt, för vi kan väl knappast tänka oss att tUlstudieförbunden flytta över en grundutbildning Uknande den som ges tUl vårasvenska ungdomar. Jag tror för min del att huvudmannaskapet måste övergå tillkommunernas vuxenutbUdning, och jag är besviken över att det inte gick att lösaden frågan . Jag hoppas att det kommer en ny proposition så fort som möjligt. Samma sak gäller de övriga frågor som finns redovisade imotionen 1755, t. ex. situationen för de invandrare som kommit in i Sverigeföre , för de hemmaarbetande hustrurna som kanske känner sigmera isolerade än många andra genom att de inte får lära sig svenska, för deinvandrare som är analfabeter och behöver lära sig läsa och skriva. Rätt till ledighet och lön vid deltagande i svenskundervisningför invandrare Rätt till ledighet och lön vid deltagande i svenskundervisningför invandrare Ytterligare en sak som finns med i propositionen och somjag i och för sig har litet svårt för att acceptera, även om jag inte kommeratt framställa något avslagsyrkande är registreringen av invandrarna. Manskall ha mycket starka skäl för att vidta en sådan åtgärd. Jag tror att enregistrering av psykologiska skäl vore olycklig för invandrarnas del. De vetatt de kommer in i ett register.