prot · FV0933 · 1972-12-31 00:00:00 — Det finns skäl attpä det starkaste understryka dessa grundsatser, fru talman. En parlamentarisk utredning ang. näringspolitiken En parlamentarisk utredning ang. näringspolitiken Utskottsmajoriteten vill alltså icke godta centernsåsikter om nödvändigheten av ett övergripande näringspolitiskthandlingsprogram utun avstyrker på ett både sterilt och korthugget sätt våraförslag härutinnan. Lät mig då säga att den motivering man angett för avslagetpå motionen är logiskt omöjlig. Det skulle enligt utskottsbetänkandet vuruoreulistiskt med ett näringspolitiskt hundlingsprogrum för sumhället, därföratt det skulle vara ett alltför omfattande arbetsfält för en parlamentariskutredning. Däremot skulle det vara en lämplig uppgift för de olika partierna,säger man, att formulera övergripande näringspolitiska program. Kan t. ex.näringsutskottets ordförande, , som sitter i kammaren, förklaraden bristande logiken i utskottsniajoritetens urgumentering? Nuturiigtvis är det, som framhålls i motionen, en sväruppgift att forma övergripande grunder och handlingslinjer förnäringspolitiken. Det är fråga om samlade åtgärder över strängt taget hela detpolitiska fältet. En sädan samordning är nödvändig. Ju svårare uppgiften är,desto angelägnare är det att ta itu med den. Ju mer näringspolitiken måsteomfatta, desto., större brist är det att den inte samordnats i etthandlingsprogram. Det kan man inte komma ifrån. säger man alltså i utskottsbetänkandet,att denna omfattande uppgift inte kan av en parlamentarisk kommitté men den kan av partierna vart för sig. Varför skulle det vara svårareför en parlamentarisk kommitté än för partierna? Det är ju samma sortsmänniskor det gäller. Uppgiften kan rimligtvis inte vara mera omfattande ochvidsträckt för alla partier tillsammans än för varie parti för sig. Det är jusummu uppgift. Mun kun kunske säga, att statsminister pä sistonekrånglat till det hela för dem som här skall försvara utskottsmajoriteten. Hangjorde ju ett s. k. utspel vid session i , dä han krävde ett nordiskt handlingsprogram i fråga om näringspolitik,regionalpolitik och miljöpolitik. Detta omtalades i stora mbriker. Men hurskulle nian kunna skupa ett nordiskt handlingsprogram för näringspolitik, omman inte här hemma vill varu med om utt hu ett svenskt? Det går helt enkeltinte ihop. Denna fråga berördes här i isamband med diskussionen om ett jämlikhetspolitiskt handlingsprogram. Då varherr i socialdemokratins talesman, och han uttalade sig påett sätt, som alls inte stämmer med vad man nu har sagt i näringsutskottet.Enligt näringsutskottets betänkande är ett näringspolitiskt handlingsprogramen alltför omfattande uppgift. Men i sade precistvärtom, nämligen utt hun mycket väl förstod utt det vur praktiskt möjligt attgöra en översyn när det gällde näringspolitiken, ty då höll man sig "inomen gunsku begränsud rum" och till "frågor som hör summun på ettnära och intimt sätt". Det är så sant som det är sagt. Man bör härav kunna dra slutsatsen, att iÖstersund nu lovat rösta med reservationen. Och detsummu bör ju gällastutsminister efter det som hun förehude sig vid Nordiska rådetssession i . Iblund hur mun sagt, att det skulle vara omöjligt för de politiska partierna att komma överens om en helhetssyn pånäringspolitiken. Något är har man t. o. m. tugit in detta i självautskottsbetänkandet. Jag tar upp detta , eftersom det kun tänkas, attherr om tänker i samma banor. Naturligtvis är det ingen hemlighet att partierna är oenseom åtskilligt i näringspolitiken. Men näringspolitiken intar härvidlag intenägon särställning. Vi har här i tidigare antagit handlingsprogrameller riktlinjer för t. ex. bostadspolitiken, lokuHseringspoHtiken, arbetsmarknadspolitikenoch jordbrukspolitiken. Motsättningarnu i t. ex. lokuHseringspoHtiken ochjordbrukspolitiken hur förvisso inte vurit mindre än vud de är inäringspolitiken i stort. Det finns alltså ingen anledning att säga att detfrän den utgångspunkten skulle vara svårare att skapa ett handlingsprogram förnäringspolitiken. I huvudtitel hur ånyo utlovats, attregeringen skall lägga fram förslag till "ettregionalpolitiskt handlingsprogram för hela landet". Jag är heltövertygad om utt det här finns liku storu meningsskiljaktigheter mellanpartierna som i fråga om näringspolitiken i stort. I den mån samförstånd intekun nås får nuturligtvis mujoritetslinjen gälla, mer eller mindre påverkad avminoriteten. Avvikande meningur får fruniföras i reservationer. Därmed får viockså en bättre konkretiserad helhetsdebatt. Detta gäller om ettregionalpolitiskt hundlingsprogrum, som vi skull ta ställning till , mennaturligtvis också i fräga om ett näringspolitiskt handlingsprogram. Det ärlika bråttom med detta. Men här tycks regeringen tyvärr helt hu tupput greppet. Jag ber,fru talman, att få yrka bifall till reservationen. En parlamentarisk utredning ang. näringspoUtiken I detta anförande instämde herrar i Heden (c) ochBöriesson i Glömminge (c). HerrSVANBERG (s): Detta är ju ingen ny motion, utan det ärfjärde året i följd som i stort sett samma yrkande ställs frän centerhäll. Bäde1969, 1970, 1971 och 1972 framförs samma krav om en utredning för attutarbeta handhngslinjer för en aktiv näringspolitik. Samtliga gånger hittillshar dessa motioner avslagits med endust som reservanter. Jag tycker att ingen kunde bättre än bevisahur hopplös den uppgift är som hun vill ålägga en utredning. Han böriar sittanförande med att säga att arbetslöshet, prisstegringar osv. beror på vilkenpolitik som förs. Han menur att vi skall tillsätta en utredning som skall talaom vilken politik som bör föras i dettu lund. Är inte det något som strider mothela det demokrutisku system som vi har, där vi framför våra olika meningar ipartierna? vill t. o. m. utreda energi, uppfinningsrikedom ochframtidstro. Han går sedun ut i ett våldsumt angrepp mot socialdemokratin ochsäger att den inte har gjort det och inte det. skull alltså, enligt honom,den socialdemokratiska regeringen tillsättu en utredning för att tala om hurden politik som förts med ulla dess fel i stället borde ha varit. Det är väländå att vara litet naiv att föreställa sig att det skull gä till pä det viset. En parlamentarisk utredning ang. näringspolitiken På första sidan i motionen står detatt näringslivet måste "vara i huvudsak privat eller kooperativt och byggapå ett fritt konsumtionsval och en sammanvägning av de krafter, som konkurrensoch samverkan utgör". Litet längre ned på samma sida kommer man med enbetygsättning och säger att regeringens näringspolitik har dominerats av ensträvan till ökning uv det statliga företugundet. Här går man ut i en som jagtycker helt riktig politisk diskussion - jag vill inte på något sätt värderacenterns åsikter. Men vad man sedan begär är att detta skall sammanvägas i enobjektiv utredning. Man plockar fram en hel mängd saker som man vill hautredda. räknade upp de flesta av dem. Bland annat nämnde hanstatliga företag. Jag skulle aldrig kunna föreställa mig att den som har utsettsig själv till de statliga företagens främste kritiker i kammuren, herrBurenstam , och jag tillsammans skulle sätta oss ned och utarbeta enpolicy för den statliga företugsumheten. Jag uppskattar utt aldrig har försökt locka mig i den fällan att vi tillsammans skulleutarbeta ett näringspolitiskt program. Det är komplett omöjligt. Det ärtydligen också alla övriga purtier emot. säger vidure, att för en klur näringspolitikmåste det och det vara värdefullt. Ja, enligt centers mening måste denviktigaste beståndsdelen vara det och det. Självklart skall ha ettnäringspolitiskt program där mun framför sinu åsikter. Men utt begära att enutredning skall sätta sig ned och försöka klara ut objektiva sanningar tror jagär alldeles galet. Här sägs ocksä att det verkligen behövs en parlamentariskutredning, och man framhåller att vi har kommit sams i andra frågor. HerrSjönell hänvisar till att vi hur ett gemensamt handlingsprogram förlokaliserings-politiken, arbetsmarknadspolitiken, jordbrukspolitiken och mycketannat. Det lustiga är utt både arbetsmarknadspolitiken och regionalpolitikentas med blund de ämnen som behöver bli föremål för en gemensum utredning ochett gemensamt program. talade sä mycket om att det var bristandelogik hos utskottet. Jag undrur hur det ur med logik isummanhanget. Så frågar ; Varför är det svårare för enutredning att klara detta än för partier? Helt enkelt därför att partiernasprogram mäste bygga pä politiska värderingar, som varie parti stär för. Man kaninte ha en sammanvägning, där man fär nägot slagsmoderat-kommunistisk-center-folkpartistisk-socialdemokratisk politik. Hurskulle den se ut? Det är rent nonsens att tro att detta går att sammunvuga. Ettdemokratiskt sumhälle formas alltid i kamp mellan olika åsiktsriktningar. Förcentern måste det vara lika värdefullt som för andra att själv skapa etthandlingsprogram för sin näringspolitik, för sin syn pä näringspolitiken. Jag vill peka pä att en hel mussu utredningar sysslar medjust de suker som tur upp. I utskottsbetänkundet nämns t. ex.kupital-marknadsutredningen, företagsskatteberedningen. utbildningsutredningen,lokaliseringsutredningen och delegationen för de mindre och medelstoraföretugen. Vidare kan nämnas långtidsutredningen och samarbetsutredningen. Vihar också inom industridepartementet i gång ett flertal branschutredningar.Allt dettu finns redan, och den vanliga gången är väl i en demokrati uttregeringen utreder oliku saker via olika utredningsorgan.Utredningarna går i regel på remiss, sä småningom lägger regeringen ett förslagoch har att besluta. Där har de politiska purtiernu att agera utifrånsina olika värderingar; man vill godta förslagen, man vUl inte göra det. Manmäste göra bedömningarna utifrån politiska värderingar, som helt enkelt intebygger på annat än att sä anser vi. Detta är själva demokratins väsen. Till skulle jag vilja säga: Vi inomsocialdemokratin har ett näringspolitiskt program. sade att vadsom verkligen fattades var en aktiv näringspolitik. Ju, "Aktivnäringspolitik" är ett progrum som sociuldemokrutin för sin del antog1967. Vi håller just nu på att komplettera det med vissa aktuella suker. Det ärvad vi anser bör göras i dettu summunhung. Vi har våra värderingar. Om det ärså omöjligt för att själv ha några egna värderingar och om partiet är säväldigt illu ute att det inte kan få till ett eget näringspolitiskt program,går det ju att låna något av de tidigare socialdemokratiska som i stort sett ärgenomförda. Ni kan ju överta efterkrigsprogrammet, som i stort sett ärförverkligat. Det skulle gå ihop med detta något suddiga resonemang. Sedan har bekymmer för att statsministernvarit i och föreslagit ett nordiskt handlingsprogram för närings-och lokaliseringspolitiken. Dä menade att statsministern måsteröstu med . Jag tror knappast att han har nägon anledning tilldet. Vud statsministern föreslår är att man skall undersöka pä vilka områdenman kan fä gemensumma projekt och gemensamma saker att syssla med i de nordiskaländerna. Jag tror att det är en helt annan suk än en politiskt lika bedömningöver hela . I och för sig kanske det kunde finnas en väg. Vi harsocialdemokratiska regeringar i alla de nordiska länderna just , och detkanske vore möjligt för dem att enas. Jag tror att det skulle varu mycketenklare än för och socialdemokraterna att enas. i kan nog svara för sig själv. Hanhar inte heller bundit sig för att gå med pä detta något dimmiga resonemung. Med dettu vill jag sluta och inte förlänga diskussionen.Det kan ligga någonting i att nu för fjärde året försöker med dennamotion utun utt få något annat parti med sig. Är inte det ett belägg så gottsom nägot annat för att alla de andra partierna upplever näringspolitiken somen mycket väsentlig del av det som är partiernas program och åsikter? Det äringenting som vi sitter och förhandlar om i ett utredningssammanhang. Varieparti måste ha en syn på näringspolitiken. Har man inte det, är mun bara uteför att prata litet allmänt om populära ting och svänga sig med vissa populäraord utan att ha nägon substans i sitt näringspolitiska tänkande. Jag yrkar bifall till utskottets förslag. En parlamentarisk utredning ang. näringspolitiken slutade med att säga att vi päcenterhäll saknar substans i vårt politisku tänkande när vi lagt fram förslagom näringspolitiskt handlingsprogram. Det var ju älskvärt sagt, och jag skallkvittera älskvärdheten med att sägu att jag i rätt stor utsträckning saknarsubstans i näringsutskottsordförundens försvur för majoritetens ställnings- En parlamentarisk utredning ang. näringspolitiken tagande idetta ärende. Det vur en mängd ord men bra Htet av saklig debutt och reelluargument. När skall återge vad jag sade i mitt förstaanförande gör han som en viss potentat när denne citerar . Det äregentligen gunsku häpnudsväckande att mun kun komma sä längt ut i geografin somherr gör när han påstår att jag har sagt, att den sociuldemokrutiskaregeringen skull tillsätta en utredning med uppgift att fastlägga vilkenpolitik som skall föras i vårt lund, och att denna politik skall ledu tillmindre arbetslöshet och mindre prisstegringar. Vad jag sade, - och det är en helt annan sak, var att om man hade haft ett klart uttänkt och konsekvent genomfördnäringspolitik och under de senuste åren, skulle säkerligenprisstegringspressen och även arbetslösheten ha varit mindre. Det är alltså enhelt annan sak. Vi anser att avsaknaden av en näringspolitik och av fasta grepppå näringspolitikens område har en stor del av skulden till dagens situation. sade vidare att det är omöjligt atttillsammans skrivu ett näringspolitiskt progrum när mun hur att urbetu med såpass många olika grundläggande värderingar, som representeras av de politiskapurtierna. Jag mäste i detta sammanhang återkomma till . Det ärbeklagligt, , men det är faktiskt sä att har sugt skall utarbeta ett gemensamt nordiskt handlingsprogram just förnäringspolitiken. Hur skall det gä till? De luftiga invändningar som herrSvanberg gjorde kan inte omintetgöra att verkligen menude nägot medsitt program. Jag förmodar i varje full utt hun gjorde det och att hanverkligen vill ha ett program, som innebär en färdig produkt. I debatten häromskall dä inte baru, som här i , varu involverade fyra eller möjligen femutan ett tiotal partier. tror likafullt att ett sådant program skallkunna åstadkommus. Om detta är möjligt pä det nordiska planet, lär det kunnaklaras även här. skulle kunske kunnu tulu med omsaken, så blir det måhända lättare. säger vidure utt regionulpolitiken bura ären del av näringspolitiken och att mun därför inte kan lägga fram ettövergripande näringspolitiskt program. Ja, men om man nu har kunnat komma framtill gemensamma uppfattningar och satsningur på en rud områden, somregionalpolitik, arbetsmarknadspolitik osv., skall det dä vara så omöjligt attavstämma dessa uppfattningar och att sedan summunställa dem i ett övergripandeprogram? Jug fattur inte logiken i dettu. säger att man mäste byggu på politiskuvärderingar och att dettu med nödvändighet måste leda till att det bliromöjligt att urbetu summan sinu ståndpunkter. Ja, men har man inte varje gångman gått till verket för att fä till stånd gemensummu progrum huft olikapolitisku värderingur, exempelvis på urbetsniarknadspolitikens,lokaliseringspolitikens och regionalpolitikens områden, dvs. de områden vi harräknat upp i motionen och beträffande vilka mun inte hur bestritt att vi har engemensam politik? Det har väl vurie gäng förelegut skildu politiskavärderingar, men man har ändå kunnat enas. Det borde med litet god vilju vuramöjligt även i dettu summunhung. Det sudes vidare att socialdemokruternu har ett näringspolitiskt program.Det är det som vi tycker att ni inte har, och vi hur efterlyst ett sådantprogram. Man uppträdde under mycket stora åthävor och tyckte det var oerhörtmärkvärdigt när man på den socialdemokratiska kongressen 1968 talade om attnäringspolitiken - observera den socialdemokratiska näringspolitiken skullekomma att dominera 1970-talets poHtik. Utvecklingen kan enligt min uppfattningungefär liknas vid berget som födde en rätta. Det har ur allt detta istörre skala endast framsprungit två ting, nämligen Investeringsbanken - i ochför sig en bra sak, vars grundidé vi anslöt oss till och , sommåhända i somligt kan görus bättre än vad det nu är. Som slutmonument över engenomtänkt och konsekvent näringspolitik tycker jug dock utt resultatet ärganska magert. sade avslutningsvis att vi i är illaute därför att vi inte kan åstadkomma ett eget näringspolitiskt program. 1 dettasammanhang är väl ändå näringsutskottets ordförande ute med de vunligukrumsprången på demugogins bakgårdar. Jag kan inte fatta uttalandet pä annatsätt. Vi har nämligen ett väl utarbetat näringspolitiskt program. Vi har lagtfram det i en omfattande partimotion och vi hur föreslugit utt detta programskall läggas till grund för en parlamentarisk utredning, som skall komma framtill gemensamma värderingar och ett övergripande program. Detta är vad vi har och har gjort. Vi är inte alls illaute, och vi tänker inte pä något sätt försöku planka av det socialdemokratiskaprogrammet. Men vi tror utt man kan avstämma de olika åsikterna och få frum ettgemensamt program, vilket jag anser vara mycket viktigt. Så vill jag än en gång fråga ; Hur skall herrPalmes förslag realiseras? Skall det bli ett gemensamt näringspolitiskt programför ? Eller är det bara fräga om ett luftigt resonemang för att markeraintresse för nägot slags gemensamt nordiskt uppträdande? En parlamentarisk utredning ang. näringspolitiken HerrSVANBERG (s); Egentligen kan det vara onödigt utt bemötuherr . Hun fortsutte ju bura att röra om i samma grytu som i det förstuunförundet. och ting blir inte bättre av att upprepas. påstod att jag läser betänkandet som en visspotentat läser . Jag citerade ganska ordagrant vad sade omatt man ville göra det och man ville göra det. Och får ha vilka programden vill. Det är inte min sak att säga någonting om dettu. Men om det hadefunnits ett klurt utarbetat progrum, sä hude det varit bättre, sade herrSjönell. Socialdemokratin har ett klart utarbetat näringspolitiskt program.Herr värdering av det må stå för hans räkning. Jag tycker att det ärbetydligt bättre än vad vill medge att det är. Jug återkommer på nytt till det jug försökte tulu om förherr ; Här är det fräga om ett politiskt arbete och politiska värderingar.Det tycks hun hu väldigt svårt utt futta. Om den socialdemokratiska regeringenfört en så förtvivlat hopplös politik som påstår -svenska folkettycker inte alltid det - så finns del ju i vår demokrati en möjlighet att rådubot för detta. fär som oppositionsman se till att mun byterregering. får urbeta för utt fä en regering En parlamentarisk utredning ang. näringspolitiken somtillämpar det program påstår sig ha och som han nu föreslär att allapartier i skall enas om att göra till föremål för en utredning. ställer saker och ting pä huvudet. Ärpartierna oense om fundamentala ting, så är det uppgift att verkaför att det blir en annan regeringspolitik. Men jag tror att det blir väldigtsvårt utt sumlu svensku folket kring den näringspolitik som påståratt hur. Så har rekommenderat mig att tala medstatsministern. borde nog hu lyssnat litet bättre till vadstatsministern sade i . Jag sade dessutom att det kanske t. o. m.var enklare att få till stånd ett gemensamt nordiskt program. I första handgäller det nämligen för industriministrarna att utarbeta ett förslag, och detråkar vara socialdemokratiska industriministrar i alla de nordiska länderna nu.Det borde vara betydligt enklare för dem att komma sams än för ensocialdemokratisk regering att kommu sums med eller eventuellthela i det här sammanhanget. Jag finner det alltså helt klart att har fullrätt att köra med sitt program och anse att det är alldeles utomordentligt ochatt jag har liku stor rätt att tycka att det inte är utomordentligt utantvärtom väldigt dåligt. Framför allt skulle vi inom socialdemokratin inte viljaöverta det. Vi barett mycket bättre själva. HerrSJÖNELL (c): Det finns ingen anledning att spilla tid päatt analysera konsten att citera. Vi kan ju gä till protokollet när dettablivit utskrivet och se vem som har citerat vad och på vilket sätt. Jag hävdar att socialdemokratin saknar ett väl genomtänkt näringspolitisktprogram. Man har presenterat ett sådant under stora åthävor, men konkret hardet givit väldigt litet. Enligt vud jug hur mig bekant har socialdemokraternatillsatt en ny kommitté jag tror t. o. m. utt ingår i den förutt uturbetu ett nytt näringspolitiskt progrum, buru fyru år efter 1968 årspartikongress. Den omständigheten visur väl att man är gunska osäker på hur manskall ha det pä näringspolitikens område. Lycka till, , med detarbetet! Det finns mycken visdom för den vetgirige att hänitu i centernspartimotion som vi debatterar . Det kan anmärkas att sociuldemokrutin på en punkt följt enkonsekvent linje när det gäller näringspolitiken, och det är utt mun förutominruttundet uv Investeringsbanken och hur satsat mycketensidigt på de av näringslivet som utgörs av statliga företag. Manhar överdimensionerat de samhälleliga sutsningurnu på den sektorn menunderlåtit att satsa på och vitalisera den privata och kooperativa delen av näringslivetsom ändå svarar för av detta. Detta är enligt uppfattningockså en felaktig näringspolitisk satsning som man mäste rättu till. Efter denna debatt liksom efter tidiguredebatter i samma ärende har jag kommit fram till en slutsats som jag beklagar.Anledningen till att man inte vill vara med om att försöka få fram ettnäringspolitiskt handlingsprogramkan helt enkelt inte vara någon annan än att regeringen och regeringspartietinte kan komma fram till någon näringspolitik som stämmer med vårt näringsliv ivår s. k. biandekonomi. Det är en ulldeles för svår uppgift för förklara det, och han stämmer ju inte ens med sig själv i sina repliker. Vi har som jag framhållit beslutat om övergripanderiktlinjer och handlingsprogram tidigare här i . Vi skall behandla ettregionalpolitiskt handlingsprogram , och det är, fru talman, mycketangeläget, men nuturligtvis är det lika angeläget med ett näringspolitiskthandlingsprogram, ja angelägnare, om man tar hänsyn till utt det gäller ettstörre politiskt fält som måste samordnas. Det är inte märkvärdigare med motsättningarna inäringspolitiken än t. ex. i regionalpolitiken. Det kan inte vara svårare förregeringen och partierna att göra ett programarbete tillsammans än att sittaoch göra det var och en pä egen hand. Kan vi här i tillsammans fattabeslut om t. ex. ett regionalpolitiskt handlingsprogram, då mäste vinaturligtvis ocksä kunna göra detsamma i fråga om ett näringspolitiskthandUngs-program. Det är en självklarhet att de politiska partierna självamåste forma sina övergripande program. Purtiprogrummen har ju den karaktären.Det gäller inte minst i fråga om näringslivet. har ett särskilt näringspolitiskt handlingsprogramfrån riksstämma, och vi har en särskild kommitté som arbetar med det.Det är ytterligare en självklarhet att samhället måste forma handlingsprogrammenpä gmndval av de olika partiernas program. Det gäller näringspolitiken lika välsom annan politik. Men regeringen och socialdemokraterna tycks inte kunna varumed om ett näringspolitiskt programarbete. Förklaringen är såvitt jag förstår att socialdemokraternainte kan prestera en näringspolitik som passar för blundekonomins näringsliv.Det beskedet fär man också frän det programarbete som pågår inomregeringspartiet men som aldrig tycks komma fram till resultat. Man villtydligen pä en och samma gäng försöka förena biandekonomi och socialism. Det ärpraktiskt omöjligt. Men det innebär tyvärr ocksä att vårt näringslivs samtligamöjligheter inte kan tas till vara på bästa sätt. En parlamentarisk utredning ang. näringspolitiken HerrSVANBERG (s); I sak finns det egentligen inte nägot nytt uttbemöta, men jag vill gärna ge en upplysning, eftersom han tycksvara okunnig även på det området.