prot · FV0958 · 1972-12-31 00:00:00 — Vi spårar, tycks det mig, samma oförklarUga rädsla ellervad det nu skaU kaUas, när det gäller en viss juristutbUdning vid sammauniversitet. UtveckUngen på utbUdningens område har ju sin gång, ochuniversitet och universitetsfilialer måste anpassa sig efter de studerandesämnesintressen och efter behovet av utbildade i vederbörande ämne. Man kan inte,som redan i annat sammanhang framhållits här , skjuta på allt i väntan påexempelvis U 68 :s utredningsresultat och förslag. Även om det kan varanödvändigt att begränsa studerandeantalet vid de stora universiteten nu ochframgent, får det inte innebära att utvecklingen av nya ämnesområden vid dessauniversitet diskussionen gäller humanistisk och samhällsvetenskapligfakultet - helt avstannar. Finns det intresserade studerande inom regionen, finns detlärare att tillgå på hyggliga villkor, och finns det behov av utbildade ivederbörande ämnen som inte gärna vill gå till någon annan ort, ja, då må manväl kunna bedriva den undervisning som behövs och som är möjlig. Tendensen ärdessutom i aUa fall nu att studerandeantalet sjunker i vissa äldre ämnen -vUket också har berörts vid de gamla universiteten, och detta skerockså i . Jag skaU inte argumentera ytterligare, det kommer herrKäUstad att göra, jag viUe bara lägga denna allmänna aspekt pä frågan. Jag kanunder hänvisning tiU vad som motionen framhåller och vad vi har sagt ireservationen inte finna något som på ett avgörande sätt talar emotundervisning i reUgionskunskap vid i . Snarare talarpraktiskt taget allt för en sådan. Jag yrkaraUtså bifaU tUl reservationen på denna punkt. Humanistiska fakulteterna m. m. HerrKÄLLSTAD (fp): 1 en skrivelse av hemställde universitetskanslersämbetet med hänvisning till en skrivelse från rektors ämbetet vid i att "Kungl. Maj:t medger att studiekurs om 40 poäng enUgt 5 § kungörelsen (1969:50) om utbildning vid de filosofiska fakulteterna anordnas i religionskunskap vid universite tet i fr. o. m. /72 så länge kompetent lärare är villig och oförhindrad att ombesörja undervisning och förrätta examina tion samt att Kungl. Maj:t bemyndigar UKÄ att tilldela lärarkrafter enligt de regler som anges i Kungl. Maj:ts beslut 19.2.197 1 ". Detta är alltså universitetskanslersämbetets hemställantill Kungl. Maj:t om att den kurs skuUe komma till stånd som vi nu diskuteraroch som jag med anledning av Kungl. Maj:ts avslag har motionerat om. Jaghemställer i motionen att grundkurs AB om 40 poäng i ämnet Humanistiska fakulteterna m. m. o. m. /73 får anordnas vid . Ett mycket stort antal studerande vid Göteborgsuniversitet - enligt undersökningar mer än 150 stycken viU studera ämnetreligionskunskap. Det kan inte vara rimligt att studerande för att kunna följautbildningslinjerna 13 och 15 inom filosofisk fakultet antingen måste bytastudieort dvs. bryta upp frän där man kanske har sitt arbete och sinfamilj och bege sig till - eller hänvisas till kostnadskrävandeuniversitetscirklar inom den fria folkbildningsverksamheten. Utbildningsnämndenvid teologiska fakulteten i har också uttalat, att det är synnerligenangeläget att ämnet religionskunskap införes vid humanistiska fakulteten viduniversitetet i . Samma utbildningsnämnd har meddelathistorisk-filosofiska sektionens utbildningsnämnd vid universitetatt den är beredd biträda i vad avser frågor rörande anordnande avifrågavarande undervisning och examination. universitets rektor har anhållit om att ämnetreligionskunskap mätte införas vid redan fr. o. /72. Rektorn framhöll i en skrivelse att ämnet religionskunskapinte förekommer vid och att de studerandes möjligheter att väljautbildningslinje begränsats. Filosofiska fakulteternas studentförening iGöteborg hade ingivit en förteckning över personer som önskade påbörja studieri religionskunskap redan höstterminen 1971. meddelade iskrivelse tUl universitetskanslersämbetet att de driftkostnadersom undervisningen i religionskunskap kommer att innebära torde rymmas inomfakultetens nuvarande driftkostnadsanslag. Som jag nämnde hemställde aUtsåuniversitetskanslersämbetet hos Kungl. Maj:t att 40-poängskursen ireligionskunskap måtte få anordnas fr. o. m. /72, så längekompetent lärare är villig och oförhindrad att ombesörja undervisning ochförrätta examination. Sådan lärare finns tillgänglig. Men trots de gynnsammaförutsättningarna lämnade utbUdningsdepartementet ansökningen utan bifall den 8juli och 1. Eftersom statsrådet är här tillstädes skulle jagvilja fråga honom rakt på sak vad det trots den kolossalt starka förståelsenför denna sak och de starka rekommendationer som finns i denna fråga är förreligionskunskapsfientlig inställning som dikterar ett sådant avståndstagande.Eller vill man tvinga de studerande till ? Det kan väl heller inte varaekonomiska skäl som ligger bakom, alldenstund den humanistiska fakulteten harsagt att driftkostnaderna torde rymmas inom fakultetens nuvarandedriftkostnadsanslag. underströk i en skrivelse tilluniversitetskanslersämbetet att Kungl. Maj:ts beslut attinte anordna undervisning i humanistiskt ämne som ingår som naturligt led iläramtbildningen vid flera utbildningslinjer hårt drabbar de studerande vidfakulteten. Läget betraktas som särskilt bekymmersamt därför att de studerandevid information inför ämnes- och linjeval direkt informeras om att ämnet religionskunskap är ett av de få som erbjuder några möjlighetervid intagning tUl . Det finns alltså mycket starka rekommendationer från ohkainstanser de studerande, , rektorsämbetet. , UKÄ men ändåhar departementet sagt nej. Vad har man för skäl att stoppa denna angelägnafråga? Jag villalltså, herr talman, yrka bifall tUl reservationen B. Humanistiska fakulteterna m. m. Det finns inte här någrareligionskunskapsfientliga motiveringar, . Först och främst vUljag säga att vet lika bra som jag att driftkostnaderna inte ärnågot särskUt starkt argument vi känner alla tUl att driftkostnadsanslageträcker dåligt till för universiteten - utan den grundläggande frågan är, somherr KäUstad mycket väl vet, att hela utbUdningen på detta och angränsandeämnesområden är under utredning. vet också Uka väl som jag attdet finns andra strävanden här att få en teologisk fakultet förankrad iGöteborg. Även om, som säger, detta inte direkt är avhängigtav frågan om religionskunskapen, så finns det ändå ett nära samband. Vi får möjlighet tiU en ordentlig diskussion avdet här ämnesområdets omfattning och inriktning i stort, eftersom man räknarmed att kanslersämbetet i kommande petitum kommer att redovisa sittställningstagande till utredningsuppdrag om inriktningen av den teologiskaUtbUdningen som Kungl. Maj:t har gett ämbetsverket. Vi kommer attpröva det i höstens budgetarbete, och sedan får som sagt se frågan idess rätta sammanhang . Detta är den enkla och ganskasjälvklara förklaringen till att man ligger lågt i sädana härärenden. HerrKÄLLSTAD (fp) kort genmäle: Jag kan inte finna att väntan på RUMO och detresultat som den utredningen ger skulle vara anledning till att man dröjer medbeslut i denna fråga. Det anmärkningsvärda är att vid samma tillfälle somansökningen om utbildning i religionskunskap vid i bifölls förslag om att en studiekurs om 40 poäng inom ämnesområdetföretagsekonomi skulle få anordnas i , och medel för detta ändamålställdes till förfogande på reservationsanslaget Decentraliseraduniversitetsutbildning. Jag vill på nytt erinra om vad jag här sade, nämligenatt driftkostnaderna för anordnande av en studiekurs i religionskunskap skullekunna rymmas inom ramen för universitets reguljära anslag. Jag trorinte att man skall uppfatta detta på det sätt som statsrådet här hargjort. Men hänsyn härtill och med tanke på det starka intresset frånuniversitetets sida och det stora behov som dokumenterats i Göteborgsområdethade det verkligen varit angeläget att denna utbildning fått komma till stånd.Här har de studerande vid i och utanför sagt sitt,filosofiska fakultetens studentförening har sagt sitt, historisk-filosofiskasektionens utbildningsnämnd har sagt ja, humanistiska fakulteten har sagt ja,rektorsämbetet i har sagt ja, utbildningsnämnden vid teologiskafakulteten i Humanistiska fakulteterna m. m. harsagt ja, universitetskanslersämbetet har den 2 sagt ja men harsedan genom departementets negativa ställningstagande följt efter. Vad kan detdä vara för skäl att ställa sig hindrande i vägen för denna utbildningsgång närså många önskar den? Jag måste bara beklaga att jag inte begriperherr Källstads kommentar till min förklaring av varför vi ligger lågt i den härfrågan. HerrLUNDBERG (s): Det kan synas litet förmätet av den som intehar en lång och gedigen utbildning bakom sig att delta i dennahögskoleinriktade debatt. Man får en känsla av att akademisk eUer teoretiskutbUdning är något som väger tyngre än annat och att den praktiska utbildning,som den arbetare har vUken utför ett ärligt arbete och därmed ändå fyller enfunktion inom samhället, inte är så mycket värd. Jag skall inte tala för eller yrka bifall till motionen omen professur i estetik för . Jag förutsätter att den frågan inteskall glömmas bort. Men för mig är det viktigare att frågan om en professur ijapanologi skulle ha inom utskottet och även ifrån departementets sidabehandlats annodunda. Det är nämligen så att om skall kunna ge arbeteät det arbetande folket och inte bara omskolning på omskolning, så tvingas viatt ägna vår industri och våra möjligheter i fråga om utrikeshandel ökatintresse. Ordföranden i internationeUa handelskammaren säger bl. a.i ett uttalande, att är ett land vars ekonomiska välstånd till stor delberor på expansionen i dess utrikeshandel. Han gör påpekandet att de treledande industriländerna och grupperna i fråga om handel o.d. är Förentastaterna, EEC och . Vi vet alla att är ett expansivt land. Om vi skallkunna utveckla handeln åt det hållet är vi tvingade att kunna mera om bådespråk och förhållanden i än vad vi nu gör. Jag ville erinra om att vi har en utveckling av handelnmed som jag tycker är ganska imponerande. 1968 exporterade vi för 218miljoner kronor, och vi hade en import på 449 miljoner. 1970 var vi uppe i enexport pä 341 mUjoner och vi importerade för 651 mUjoner, Vi räknar med att1975 exportera tUl för ca 650 miljoner. Det är självklart att man kan säga att huvuddelen av vårhandel går på den europeiska marknaden och till . Men gäller det att lösade problem som vanliga arbetare ändå tvingas möta. För dem är frågeställningenarbetslöshet eller normalt arbete det centrala. Man vill inte bara rusa ifrånden ena omskolningskursen till den andra. Jag förstår mer än väl att vi tyvärr har en ordning somgör, att man får gå från skolbänken på högre utbildningsanstalt direkt till ettämbetsverk eller departement utan att komma i kontakt med de problem som vimöter inom arbetslivet. Där möter vi frågan om att kunna fä arbetstillfällen.Kan vi inte hos de s. k. högskoleutbildade få förståelse för attarbetstillfällen inom näringsUvet är nödvändiga och en förutsättning för att viskall kunna ha en sund ekonomi, då skapar vi en situation där mänga skallutbUdas, men få skall inom industrin skaffa fram de pengar som skall betalanotan. Det är ju väldigt tacknämligt att utskottet nu talarvackert om det hela och att vi fick en beställning av en tjänst förra året.Departementet kan inte vara obekant med det faktum att vi nu mister denprofessur i japanologi som vi haft till låns . Vi vet att Danmarkkommer att sätta till en professur i det här ämnet . Det finns tvåsökande och jag förutsätter om de uppgifter jag fått inte är felaktiga - attden professuren blir besatt. Vi skall komma ihåg att som stormakt pä detindustriella området och som handelspartner möter vi icke bara genom att vitror, utan där måste vi veta fakta i fråga om handel m. m. Jag som aldrig fåttlära mig annat språk än svenska och även det bristfäUigt förstår mer än väl hurviktigt det ändå är att vi begriper det språk som dessa stora handelsavtal fränbörjan är skrivna på. Det låter alltid vackert när man tar fina ord i munnen omutveckling m. m. Som statsrådet vet gillar jag den gamla carlyleska meningenatt en människas mål är en handling, ej en tanke, vore den aldrig aldrig såädel. Det kan vara tacknämligt för en gammal kolare att få se att andra kanformulera vackra ord som man kanske själv inte kan göra, men inom arbetslivetär vi ändå tvingade till att lösa problemen genom handling. En utveckling som jag finner märklig är att om någotkommer från departementen tas det emot som det skall manalltid följa fastän departementen går till därför att riksdagensledamöter skall ge sin kunskap och erfarenhet tUl känna om vad som sker utanfördet här huset. Men skuUe man tala om underdåniga undersåtar så förefaller detsom om tar den gestalten på ett sätt som knappast kan vara gagneligtför en demokrati, UtbildningssamhäUet kommer väl att medföra att till slutalla de som står vid maskinerna ute i bygderna eller skapar där blir mer ochmer en undanskjuten grupp, och man glömmer att förutsättningarna för ett suntsamhällsliv är ändå industriell och annan praktisk verksamhet. Jag och en hel del andra motionärer har gått tUl utskottetdärför att vi önskade få ett positivt resultat . Får jag fråga statsrådet:Finns det något intresse från regeringens sida för att utveckla handeln medJapan och angränsande områden i fortsättningen? Jag syftar främst på , mendetta land har ju även stora grannar. Är det nödvändigt att visa sådan sparsamhet när det gälleratt förbereda sig för denna handel på ett vettigt sätt, att det till slut blirför sent? Det kan redan sägas vara , och jag hade en känsla av attutskottet gav uttryck åt en oro för detta och en önskan om enförbättring. Man diskuterar ju här i miljonbelopp, och det går mycketlätt att få igenom propositioner på 10, 25, 50 och ellermer sådana ifrågasätts ju inte men om det gäller att skapa förutsättningarför en vettig utveckUng av den internationella handeln säger man nej. Då finnsdet inte ekonomiska förutsättningar utan frågan måste prövas av någoninstitution. Vi kaninte fortsätta med att bara utreda dessa frågor och ställa deras 2 * protokoll 19 72. Humanistiska fakulteterna m. m. Nr 58 lösning pä framtiden. 1 så fall ärdet lika bra att man slår igen butiken och låter detgå så gott det går. 1 den nya sitter ju ledamöterna icke i kammarenutan de är någon annanstans. De representerar svenska folket genom att icke närvara Humanistiska fakul- jj diskussionerna. De tUlhör kanske visseriigengräsrötterna och har ofta teterna m. m. jg jg utbUdning, men de är ändånödvändiga. tacknämligtom både utskottet och statsrådet sade ifrån att det inte blir något reslutat idenna fråga, så skulle vi slippa denna diskussion. Eller är det så att dettaförslag måste komma från regeringen för att kunna godkännas? Jag kan förstå ensådan inställning, men den är föga hedrande. Jag anser att denna fråga ur industrins ocharbetsmarknadens synpunkt är sä viktig att vi bör försöka få ett positivtbeslut. Jag yrkar därför bifall till motionen 192, som är undertecknad av migsjälv m. fl. Jag gör det därför att jag tror att det, om departementet ochutskottet av anledningar som jag inte kan förstå inte önskar något resultat idenna fråga, kan vara bra att få ett beslut i kammaren som klart anger detta.Då slipper vi undan aUt tal om hur mycket denna professur skuUe gagna vårt landoch vår industri utan att vi ändå kan inverka på frågans lösning. Jag yrkar aUtså bifall tUl den motion som jagvarit med om att väcka. Under den här punkten behandlar utskottet bl.a. motionen 513, som yrkar på att det inrättas en professur i byggnadskulturoch bebyggelsemUjö och att en av våra få experter på det området kallas tiU denprofessuren som förste innehavare. Jag vet ju att det är väldigt svårt att få attacceptera sådana yrkanden. Vi hade en liknande motion 1971, och då påpekade utskottetatt de här frågorna behandlats bl. a. i en skrivelse till Kungl. Maj:t från1970 års kyrkomöte och att Kungl. Maj:t har skickat ärendet tillriksantikvarieämbetet för utredning. erinrar utskottet om detta och sägersig med anledning härav inte nu kunna förorda att man vidtar några åtgärder ilinje med det som föreslås i motionen. »Det här är allvarliga frågor. Vi behöver bara titta påomgivningarna kring detta hus för att förstå att vård och konservering av äldrebyggnader borde vara ett realistiskt alternativ till den vanvettiga rivning somförsiggår. sade att regeringen går till med sinapropositioner för att bU underkunnig om vad som sker i samhället. naturligtvis till regeringens förmåga att se sig omkring bättre än vadjag gör, men nog verkar det som om de styrande i detta land och framför allt idenna stad inte ser mycket av den förstörelse som sker runtomkring oss och intehar sinne för den oerhörda värdeförstöring som det innebär. Jag tycker därför att detta är en så viktig fråga att jaginte velat underlåta att ta kammarens tid i anspråk med attännu en gång påpeka angelägenheten av att frågan bringas till sinlösning. Jag har inget yrkande , men jag vill uttrycka förhoppningen attriksantikvarieämbetets utredning skall bli klar så fort som möjligt. HerrALEMYR(s): Det är ett stort betänkande somriksdagen nu har att behandla. Under den här punkten har det endast avgivits enreservation, och den har varit föremål för en debatt mellan motionär ochstatsråd, så jag har ingen anledning att fördjupa mig i den delen avdiskussionen. Låt mig bara göra det allmänna uttalandet om betänkande nr 4 frånutbildningsutskottet att det spänner över vida fält. Det sysslar med ettomfattande avsnitt av åttonde huvudtiteln och med ett mycket stort antalmotioner, av vUka en läng rad yrkar på inrättande av nya professurer. Det är ett stort och mycket värdefullt intresse somriksdagens ledamöter visar när det gäller den postgymnasiala utbUdningen ochforskningen i landet, och mänga av yrkandena om nya professurer är i och försig väl motiverade. Men alla är medvetna om det gäller hela betänkandet,såväl den punkt vi nu talar om som de andra - att vi tvingas tillrestriktivitet med hänsyn tUl det budgetmässiga läget och densamhällsekonomiska situationen. har praktiskt taget pä helafältet avvisat yrkanden som vUl gå längre än Kungl. På vissapunkter är betänkandet relativt positivt i sina formuleringar, men utskottethar uttalat sig bestämt om den nödvändiga restriktiviteten vid ärendenasbehandling. Vidare är det angeläget att betona att frågan omlokalisering och omfattning av postgymnasial utbUdning och forskning bereds i U68 och det är också av det skälet angeläget att man nu visar försiktighet närdet gäller utvidgningen av de här sektorerna. Detta gäller bl. a. det yrkandeom studier i religionskunskap i som det har talats om . Jaghar på den punkten endast en sak att tillägga, nämligen och det kan ju herrKällstad inte veta - att det har varit universitetsuppvaktningar iUtbUdningsutskottet som har dokumenterat att driftanslagen är otillräckliga.Det går alltså inte att bara säga, att jag tror nog att driftanslagen äventäcker in en sädan här utgift. Det finns icke möjlighet att dokumentera ettsådant påstående. har universiteten den uppfattningen attdriftanslagen är otillräckliga. Det ger mig anledning att pä denna punkt yrkabifall tUl utskottets hemställan och avslag pä motionen av . Men jag vill ändå gärna, herr talman, i detta sammanhangsäga och jag har sagt det i kammarens talarstol tidigare med instämmande ivad yttrade att det är ytterst viktigt attriksdagen försöker medverka tUl en förstärkning av den humanistiskaforskningen. Vi har satsat så mycket på teknisk, naturvetenskaplig ochmedicinsk forskning därför att den bedömts som samhällsnyttig och ekonomisktlönande, och vi har varit mycket restriktiva när det gäller denhumanistiska forskningen. Vi har anledning att så fort resurserna ökaranstränga oss för att satsa mera pä humanistisk forskning. Jag delar på denna punktherr allmänna inställning. har i sitt anförande berört sina tvåmotioner. Han har talat huvudsakligen om den ena av dem, den om en professur ijapanologi, och om den skaU jag be att få säga några ord, herr talman. Jaganser inte att argument är riktiga, att en professur i Humanistiska fakulteterna 772. m. Humanistiska fakulteterna m. m. ämnetjapanologi märkbart skuUe inverka på våra möjligheter att handla med japanerna.Jag tror att det är andra skäl som måste åberopas för möjligheterna attutveckla denna handel. Men trots detta har utskottet ansett att det i och för sigvore värdefullt - den meningen uttrycktes och den uttrycker vi i ärockså om forskning på detta område kunde komma till stånd.Utbildningsutskottet står sålunda bakom det allmänna önskemålet att enprofessur i ämnet japanologi skall inrättas. Men i dagens allmänt besvärligaläge där restriktivitet måste iakttas har utskottet inte ansett det möjligt attyrka på att medel skall anvisas för inrättande av denna tjänst . Jag vill ytterligare och , herr talman, uttalaatt yrkanden om inrättande av personliga professurer är besvärligare än mycketannat vi sysslar med. saknar kapacitet och möjlighet att bedöma dekvalifikationer som åberopas, när det gäller att inrätta personligaprofessurer. Det händer någon enstaka gång mycket sällan att tarett sådant ansvar, och då är utskottet och i stort sett eniga och manhar en stark dokumentation som motiv för ett sådant ställningstagande. Dettahar vi inte på det område som talar om. Det är ett skäl till attvi sålunda noterar att vi saknar tillräckligt underlag för att biträda hansmotionsyrkande. Med uttalande av tUlfredsställelse över attvi i stort sett är ense på de flesta punkter i detta betänkande, ber jag att pådenna punkt få yrka bifall till utbildningsutskottets hemställan. HerrKÄLLSTAD (fp): Med anledning av vad sadebeträffande de ekonomiska förutsättningarna för religionskunskapskursen i GöteborgvUl jag nämna att jag har här i min hand en arkivkopia av ett brev från denhumanistiska fakulteten vid och ställd tilluniversitetskanslersämbetet, datum . Brevet lyder sä här:"I anslutning till tidigare överlämnat ärende beträffande införande fr. o.m. /72 av undervisning avseende ämnesområdet religionskunskap fårhumanistiska fakulteten meddela att de driftkostnader nämnda undervisningkommer att innebära torde rymmas inom fakultetens nuvarande driftkostnadsanslag. "Brevet är undertecknat , dekanus, och Per . Jag betraktardetta som ett väsentligt dokument när det gäller ekonomisering av kursen ireligionskunskap. Jag skulle dessutom vilja foga en sak till den debatt somförts i denna fråga. Det är att de studerande som av olika skäl är bundna tillsjälva som studieort och som vUl läsa ämnet i nu kan hänvisastill en undervisning som bedrivs av ochreligionsvetenskapliga institutet i , Det är alltså akademiska kursersom bedrivs med hjälp av lärare väsentligen från . Men den kursen har UKÄinte åtagit sig inspektionsskapet för. De elever som går 40-poängkursen måstedärför betala kursavgift. Deras ekonomiska situation försvåras ytterligaregenom att studiemedelsnämnden inte tycks ha behörighet att tilldela demstudiemedel. Det är en fråga som jag i annat sammanhang har motionerat om ochförsökt få klarhet i. kanske kantänka sig ett dispensförfarande men också andra utvägar. Jag skulle viljaantyda den utväg som föreslagits av , nämligen attfakulteten i fick anordna extern undervisning i ämnet i Göteborg.Därigenom skulle i varje fall under en övergångstid vissa baskostnaderinbesparas jämfört med om ämnet redan nu infördes vid fakulteten i Göteborg.Vore det inte i varje fall övergångsvis en lösning? Vad har statsrådet att säga om det förslaget? Det är ju väldigt tacknämligt när man får detbeskedet att huvuduppgiften för de utskott som tillsätter är attavstyrka allt som går längre än vad Kungl. Jag trodde attriksdagens utskott hade tUl uppgift att bedöma sakfrågorna. Beträffande exempelvis denna professur i japanologi harutskottet bedömt sakfrågan så att en professur är av sådan vikt och betydelseatt utskottet har förordat ett inrättande av professuren. Föregående årsskrivning var ju också en beställning.