prot · FV09140 · 1972-12-31 00:00:00 — Jag skulle också vilja pårainna ora att dessa fonder ärtill för att vi skall ha en stark ekonorai, som gör att vi verkligen kan tryggapensionerna, men om vi utformar ett fondavgiftssystem så, att drivkraften inäringslivet försvagas till den grad att inte tillräckligt många får lust attsatsa och att anstränga sig för att bygga ut, är detta ett allvarligt hot motpensionerna . Vi skaU inte lura oss att tro att bara för att dessapengar ligger i AP-fonderna är pensionen tryggad! Pensionerna kan tryggasendast genom att det i fraratiden finns en stark ekonorai, och det är raot denbakgrunden vi anser att man också bör göra någonting åt de raycket högaAP-avgifterna. De förslag vi har fraralagt raenar vi skulle leda tillbättre sysselsättning . De skulle också lägga grunden för en bättreekonomisk utveckling framöver och på det viset ge större resurser ochmöjligheter att ta oss ur det reformstopp som vi nu har hamnat i. Lägreskattesatser tror vi också skulle kunna nås. Ger man näringslivet möjlighettill utbyggnader, , blir det också möjligt att klarakostnadsstegringar som inträffar utan att skicka allt detta vidare i form avprishöjningar. Därför är våra förslag också ägnade att åstadkomma rimligareförutsättningar för prisstabilitet. Det enda frågetecken jag tycker man kan sätta vid denuppläggning vi har valt är att det här kan finnas en motsättning mellan å enasidan viljan att göra näringslivet lönsamt och å andra sidan önskemålet om enjämn inkomst- och förmögenhetsfördelning. ingentvekan om att där finns en motsättning. Jag raenar dock att socialderaokraternahamnat på fel väg när de försöker lösa denna motsättning. Om man försöker lösaden genom att göra så att näringshvet inte har rimliga möjligheter attutvecklas, då komraer det också bU mycket mindre pengar kvar att dela på. Detkommer att bli mindre utryrame för verkhga löneökningar, herr finansminister.Därför tycker jag att man skall hitta ett annat sätt att lösa den härmotsättningen. Det sätt sora vi anvisat och sora jag tycker är bra är att setiU att vi får ett raera spritt ägande. Då minskar den motsättning som förnärvarande finns. Därför har vi under en följd av år lagt fram ohka förslag omhur man skall åstadkomraa en sådan spridning av ägandet. Dessa förslag koraraervi också att upprepa, därför att vi anser att det är mycket betydelsefullt löser den motsättningen. Det är kanske en av de absolut viktigaste frågorsom finns för att se till att vi får en stark ekonomiskutveckling utan att det därmed innebär några konflikter på det sociala planet. HerrWERNER i (vpk): I varje uttalande från , ivarje betänkande från finansutskottet, i varje debatt här i rUcsdagen påståsatt en konjunkturförbättring kan skönjas ett stycke in . Maninställer sig på en snar uppgång i konjunkturen. Men varje gång man nått dentidpunkt då konjunkturen skulle ha gått upp finns inte konjunkturuppgången därutan den skall komma längre fram. Regeringens bedömning av ekonominsutveckling börjar alltmer att lUcna en jakt efter regnbågen. Vi befinner oss fortfarande mitt uppe i en svårarbetslöshetskris, där man inte kan eller där raan vägrar att inse att denekonomiska stagnationen och nedgången inte bara är av kortvarig natur; den ärockså en del av en allmän och långsiktig stagnation i det kapitalistiskasystemet. Detta systera raedför arbetslöshet. Man driver upp produktionen föratt få ut största raöjliga vinster genora att driva upp arbetstakt ochintensitet, man vill att arbetarna skall producera så mycket sora möjligt elleratt så få arbetare som möjligt skall producera en given mängd. Maskiner ochteknik används för att rainska kapitalägarnas löneutlägg, raan låter driva uppproduktionen, man söker minska de arbetandes antal. På så sätt kommer förreller senare utvidgningen av den kapitalistiska produktionen som bedrivs förmaximala profiter i motsättning till raöjligheten att få denna profitrealiserad, dvs. att få varorna sålda till ett pris sora inte oacceptabeltrainskar profiterna. Kapitalägarna rainskar sina investeringar och arbetslöshetuppstår. Under tidigare kriser brukade kapital förstöras i storaraängder. Många företag slogs ut och kriserna hade därigenora en självläkandeeffekt. Hotet ora överproduktion avlägsnades för och hjulen kunde snurrasnabbare fram till nästa kris. är läget delvis ett annat. Visserligenförstörs även nu en del kapital genom att företag läggs igen, men genom attkoncentrationen av kapital nått så långt i att flera näringsgrenar ärdominerade av ett fåtal företag kan man raöta en överproduk- tionskrisined ett lägre kapacitetsutnyttjande . Resultatet har blivit attkrisernas tidigare självläkande effekt delvis avtar och tendenserna tilllångvarig stagnation alltmer gör sig gällande. Därigenom blir konjunkturväxlingarna inte längre barakortsiktiga utan reflekterar långsiktiga strukturella problem. Det märks inomsysselsättningsutvecklingen här i landet . Sysselsättningeninora industrin och andra produktiva sektorer som byggnads- och råvamutvinninghar minskat mycket kraftigt, och det är en tendens som gäller oavsett vilkasifferserier eller redovisningsgrunder man utgår ifrån. Det kapitalistiskanäringslivet, som dominerar tillverkningsindustrin, växer således inte i dentakt som erfordras för att trygga arbeten eller öka sysselsättningen i takt medbefolkningsökningen. Däremot sväller den statUga och koraraunala byråkratin,vUket har lett till en viss ökning av sysselsättningen inora dessa sektorer.Ökade insatser i form av beredskapsarbeten och oraskolning har också spelat in.Därigenora kan arbetsmarknadsstatistiken visa en i viss begränsad mening raerpositiv utveckling för kvinnorna än för männen. Sysselsättningsgraden blandkvinnorna har ökat något , medan den har minskat för männen. Men här gäller en kraftig reservation.Arbetslöshetssituationen bland kvinnorna är som bekant katastrofal. Endastnågot av kvinnorna har arbete utanför hemmet, och arbetslösakvinnor är i lika hög grad arbetslösa sora arbetslösa raän. På något annat sättkan frågan inte bedöraas. En kapitalistisk produktionsordning kan inte tryggasysselsättningen. Den döraer alla - både män och kvinnor - tillundersysselsättning och arbetslöshet. Det kapitalistiska näringslivet förmårinte trygga rätten till arbete, och det är ett oerhört slöseri med människoroch resurser, liksora det är en oerhörd förnedring för dem arbetslöshetendrabbar. Orsaken till arbetslöshet ligger i det nuvarandeekonomiska systemet, i användningen av produktionsutrustningen i syfte atterövra största möjliga profit. Därför fordras det enligt vår mening en politiksom tränger tillbaka kapitalets makt och flyttar fram lönearbetarnas positionerför att arbetslösheten skall kunna bekämpas effektivt. Helt avskaffad kanarbetslösheten bli först sedan produktionen befriats från att vara styrd av enskildasprofitbegär och i stället styrs av samhälleliga behov. Regeringspartiet har tidigare uttalat vissa sociaUstiskaambitioner. Av det finns det mycket litet kvar om ens något - i denekonomiska politik sora raan för. Tvärtora för raan en politiksom i långa stycken är ett direkt stöd till den svenska storfinansen. Manspelar rollen som förvaltare av det nuvarande systemet inom blandekonorainsrara. I det näringspolitiska program sora den senastesocialdemokratiska partikongressen antog visar man inte utan en vissstolthet hur företagarvänlig den politik har varit som man fört. Specielltvänlig har den varit mot storföretagen. Man visar i den näringspolitiskagruppens rapport att företagens effektiva skattesats, skattebeloppet iförhällande till den verkliga vinsten, sänkts från till 35procent 1968, eller enligt en annan beräkningsgrund, från år 1968till 32 procentår 1969. Man hävdar att skattesystemets konstruktion gynnar vad raan kallar"expansiva företag", dvs. de stora raonopolföretagen. Det finnsexempel, påstås det, på företag som kan komma ner i en effektiv skattesats påmellan , och jag tycker inte att svenska kapitalister bordeklaga på vad de undfägnats med. När kunde arbetare sist tala om sådanautgiftsminskningar? När minskade skatterna effektivt mellantvä är för en vanlig löntagare? Han får i stället skattestegringar och njutamat med moms, medan bolagens effektiva skatter faller. Motiveringarna för dessa skattelättnader sägs ha varit attöka sysselsättningen. Ja, man säger att bolagen fått skattelättnader för attmöjliggöra "full sysselsättning". Men trots dessa lättnader har ingetsom är värt namnet full sysselsättning kunnat upprätthållas. Arbetslösheten hari stället ökat. De som stötts ut ur det privata näringslivet tillberedskapsarbeten och omskolning har blivit aUt fler. Skatteskänkerna tillkapitalet har inte tryggat sysselsättningen. Vad drar nu regeringen för slutsatser av detta? Jo, denlägger fram en proposition som utöver en ökning av de statliga reservarbetenainnehåller ytterligare gåvor och subventioner till kapitalet. I propositionen föreslås nu att frisläppet av investeringsfondernaförlängs till utgången av och att det 20-procentiga skatteavdragetför företagens maskininvesteringar höjs tUl och förlängs till attgälla för beställningar gjorda före . Man föreslår ett särskUtskatteavdrag på för industribyggnader, som sätts i gång under tidenfrån till . Detta föreslås gälla ävenjordbrukets ekonomibyggnader. Till riksdag är aviserat förslag ora generelltextra skatteavdrag och ett utökat direkt stöd till industrins forsknings- ochutvecklingsarbete. Särskilda förslag till åtgärder för att öka företagensmöjlighet att i speciella fall lämna exportkredit utarbetas nu inomdepartementen. Man föreslår ytterligare stödinsatser för industrinsmiljövårdsinvesteringar. Man föreslår att ATP-avgiften bibehålls på oförändradnivå, , . Detta är hela julklappspaketet till den privataföretagsamheten. Gåvor, skattesubventioner som innebär att skattebetalarna fårge direkta bidrag till företagen, som skattesänkningar förlöntagarna, barnfamiljerna och pensionärerna försvåras. Vi yrkar därför avslagpå hela detta paket. På borgerligt håll är raan självfallet i avgörande frågorhelt överens raed regeringen om de här olika förslagen. För att emellertid pånågon punkt ha ett eget förslag sora skiljer sig från regeringens har raansamlat sig kring förslaget att skall ta tiUbaka sitt beslut från ivåras om att höja arbetsgivaravgiften fr. o. ra. den 1 januarinästa år. Man vill också slopa arbetsgivaravgiften inora det allmänna stödområdet. Det här förslaget innebär att man från borgerligt hällvill rycka undan förutsättningarna för en sänkning av den direkta statsskattensora saratidigt beslutades, och det är på sitt sätt verkligen avslöjande. 3 protokoll 1972. Motiveringenär att företagens lönsamhet, dvs. vinsterna, raåste öka. Genom detta skulleenligt de borgerliga partierna en uppgång i konjunkturerna komraa till stånd.Nu är det emellertid inte självklart att det blir en ekonomisk uppgång baradärför att staten på konstlad väg går in och ökar företagens vinster. Underförsta ökade de stora bolagen sina vinster raed utanatt denna vinstökning har lett till ökad sysselsättning. Bättre effekt skulle däreraot en allraän räntesänkningkunna få på en rad oraråden. En sådan skulle kunna hålla tillbaka pris- ochhyresstegringarna och även förbättra läget för de raindre företagen. De storaföretagen har inte särskilt ont ora pengar - det är inte därskon klämmer - utan de klarar i allmänhet sin finansiering själva. Vi hardärför ställt förslag om en allmän räntesänkning raed rainst . Vi säger i vår motion att kampen för rätten tUl arbetemåste rikta sig mot det kapitalistiska systemet och dess anarkiska karaktär. Deåtgärder som redan nu kan vidtas mot arbetslösheten raåste läggas upp efterlångsiktiga och raedvetna riktlinjer. Den konjunkturpolitik med i första handkortsiktiga insatser och direkt stöd till de privata företagen som regeringenhittills arbetat med erbjuder ingen lösning. Den motverkar heller inteorsakerna till arbetslösheten. Tvärtom kan vissa delar av den underlätta denkapitalkoncentration och snedlokalisering som ingår som orsaker tillarbetslöshetens ökning. Vi har tidigare påvisat vilkaomedelbara åtgärder som måste vidtas för att nedbringa arbetslösheten. Dit höranläggande av statligt ägda basindustrier, finansierade med medel urAP-fonderna och med ett avgörande inflytande för de anställda. Detta krav måsteses mot bakgrunden av de strukturella orsakerna till arbetslösheten, delångsiktiga förändringar vilka kommer till uttryck i ökad koncentration av näringsUvoch befolkning, avfolkning av fraraför allt skogslänen, ökad raonopolise-ringoch centralisering även av kapitalmakten. Basindustrier av det slag vi föreslagit är avsedda att blien grundval för näringslivet i olika områden. Självfallet skall sådanaanläggningar inte begränsas till de traditionella produktionsområdena. Viktigaoraråden där det finns förutsättningar att skapa företag på modern tekniskbasis är petrokemi, träkemi, elektronik och verkstadsindustri. inte statenpå detta sätt går in och börjar en direkt och omfattande anläggningsverksamhetav nya industrier, finns det ingen raöjlighet att genomföra en framgångsriksysselsättningspoHtik, en fysisk riksplanering eller en ny regionpolitik. De pengar vi spar in till statskassan genom förslagen omavslag på ytterligare subventioner och skattelättnader anser vi skall användastill finansiering av samhällsnyttiga arbeten utförda i samhällelig regi påolika områden: åtgärder för att rädda miljön, bostadsbyggande och upprustningav bostäder, utbyggnad av barnstugor och annan service för hushållen, åtgärderför att bekämpa krisen inom vårdsektorn, åtgärder för att skapa ökadtrafiksäkerhet, ökad yrkesutbildning särskilt av kvinnor och ungdora. Vi föreslår också raot bakgrund av den för år 1973förutsedda nedgången i bostadsbyggandet, att regeringen lägger fram förslag omett nyttbostadssocialt program raed syfte att bryta den nuvarande hyressteg-ringsvågensaratidigt som raan skyndsarat vidtar åtgärder för att ökabyggnadsverksaraheten inora bostadssektorn så att raålsättningen 1 miljon nyabostäder kan tryggas. Frågan om bostadsbyggandets omfattning har ju också ettdirekt samband med frågan ora den stora arbetslösheten bland byggnadsarbetarna.Regeringens hittillsvarande åtgärder att vid olika tUlfäUen släppa losskortvariga projekt är inte tillräckliga. Över huvud taget visar de senasteårens höga arbetslöshetssiffror att det inte går att bara vidta åtgärder påkort sikt och i övrigt låta bostadsbyggandet och därmed byggnadsarbetarnautgöra regeringens säkerhetsventil vid konjunktursvängningar. De olika förslag vi ställt som alternativ till regeringensekonomiska politik är förslag pä både kort och lång sikt men har sorautgångspunkt att trygga arbete och utkomst och försvara löntagarnaslevnadsstandard. Detta måste ingå i en långsiktig plan att bryta storfinansensekonoraiska maktställning och i motsvarande grad öka löntagarnas och sarahälletsinflytande. De oraedelbara uppgifter som raåste ställas i centrum förden ekonomiska politiken är följande: Arbetslösheten måste effektivt bekämpas med målsättningenatt infria löftena om full sysselsättning. Till detta har vi ställt olikaförslag, sora jag redovisat. Priserna raåste sänkas framför allt på viktiga livsmedel.Våra förslag är: återinför prisstoppet och slopa raomsen på maten. Hyrorna och andra bostadskostnader raåste ner, särskilt inyproduktionen. Vi har därför ställt förslag ora att ändra prisregleringslagenså att hyresstopp kan införas. Det är endast genora en politik i den riktningen sora dearbetandes levnadsvillkor kan förbättras, deras positioner flyttas fram ochderas självklara rättighet tUl ett meningsfullt arbete kan garanteras. Det ären politik rakt raotsatt den regeringen och de borgerliga partierna vUl föramed fortsatta subventioner och gåvor tUl företagen. En sådan politik harhittills visat att den inte erbjuder någon lösning. Jag ber att få yrka bifall dels till motionen nr 1710 angående skyndsam projekteringav statliga basindustrier samt raed begäran ora heraställan till regeringen oraskyndsararaa förslag till sarahällsnyttiga arbeten på i motionen anfördaområden, dels till motionen nr 1711 raed heraställan ora attregeringen skall skyndsamt utarbeta förslag till sådan ändring avprisregleringslagen att den kan äga tillämpning även på hyresområdet, dels till raotionen nr 1712 raed heraställan att riksdagenhos regeringen skaU begära att lagen om allmän prisreglering skyndsamt återsätts i kraft raed priserna sora stoppriser, dels till raotionen nr 1713 om att hosregeringen skall hemställa om förslag angående slopande av mervärdeskatten pålivsmedel från , dels också til! motionen nr 1875 angående avslag påyrkande om ändring av procentsatser för uttag av avgift till AP-fonden m. ra. HerrEKSTRÖM (s): Eftersora utpekats sora finansrainister och soraindustri-rainister i den regering sora den borgerliga oppositionen fortfarandehoppas på, ber jag ora herrar och i överseendemed att jag börjar raed . Oavsett ora vi diskuterar ekonoraisk politik på Luciadageneller ora det sker på någon annan av årets dagar beskriver alltid herrBurenstara den ekonomiska situationen i mörka färger. kallar AMS för arvtant, skulle jag vilja säga att inte är någon ljusets riddarvakt när det gäller att någorlundaobjektivt söka beskriva det ekonomiska läget. har sagt, vilket han tidigareockså gjort, att den konjunkturnedgång som vi har här i landet kunde ges beteckningen"Made in ". Jag är ganska förvånad över att inte har tagit del av konjunkturinsitutets rapport, där raan på s. 136kan inhämta uppgifter ora situationen i andra länder när det gäller industriproduktionoch sysselsättning. Vi har haft en investeringsökning inom svensk industri sominte särskilt många andra länder kan uppvisa någon raotsvarighet till under denhär tiden. Att andra länder har kunnat uppvisa en ökning avbruttonationalprodukten har i stor utsträckning berott på att raan där har haften högre efterfrågan vad beträffar den privata konsurationen än vi har haft ivårt land. Vi har ett decentraliserat beslutsfattande i det bär landet.Hushållen bestäraraer över sina disponibla inkoraster hur raycket man kanspara och hur mycket raan skall använda för konsumtion. Det är väl allmäntbekant att vi hade ett fördubblat hushåilssparande jämfört medtidigare år. När det omsider sker en sluträkning , kommer det inte somen överraskning om även då hiishållssparandet visar sig ligga närmare 5 procentav familjernas disponibla inkoraster. I andra länder har man under lågkonjunkturen haft enstörre efterfrågan när det gäller privat konsumtion, och man har också efterderas förhållanden mätt haft ett relativt högt bostadsbyggande och en fortsattutbyggnad av den offentliga sektorn. Vi har däremot haft en dämpning avbostadsbyggandet, men jag vill trösta i när han är bekymradöver miljonprograraraet. har ännu inte gripits av samraa oro.Där tror raan att det skall finnas goda raöjligheter att bygga en miljonlägenheter . kora in på skillnaden raellanselektiva och generella åtgärder. Jag lyssnade på den TV-debatt som sändes frånUmeå . Där förekom vissa filminslag, bl. a. fick man sekoraraun-styrelsens ordförande i , , som var oroadöver sysselsättningen i sin kommun. Efter det filminslaget går in i diskussionen och säger: vi skulle slippa höjningen avlöneskatten blir det ökade sysselsättningsraöjligheter och möjligheteratt fånågon del av nyetablerade industrier också för en sådan kommun som ,menade han väl. Jag tror, , att ni är skyldig såvälherr sora alla andra en förklaring. Tror verkligen herrBurenstara på allvar att , ora arbetsgivaravgiften liggerkvar på , kan ställa sig vid den skylt sora kanske finns uppe iArjeplog där det står "Välkoramen till komraunen", där sätta utköbrickor och säga tiU alla sora då skulle rusa till och där villinvestera: "Kom till oss, nu har det fattats beslut i sominnebär att arbetsgivaravgiften inte komraer att höjas till fyraprocent"? Tror inte att det måste vara en bättreväg, att sarahället har resurser och kan sätta in de ur nästan förhatliga selektiva åtgärderna genom lokaliseringsstöd iform av lån och bidrag och det ytterligare stöd sora kan utgå i det inrestödorarådet - än att arbetsgivaravgiften inte höjs? Det kan ändå inte gå attövertyga en komraunstyrelseordförande i inland om att hans kommunskulle komraa i en bättre situation med användande av de andra borgerligas recept. säger att vi sprider favörer ojämnt.Han upprepar inte det han sade - att vi har kommit ini ett system där det är de sluga och inte de svaga som får hjälp av samhället men det var någonting i den vägen sora han även raenade. Kan det vara någon mening, säger -nu använder jag hans ord - att langa i väg genomatt bevilja investeringsavdrag vid inköp av maskiner och inventarier? Jagvänder mig raot uttrycket "langa i väg". sadeatt investeringarna skulle ha komrait till stånd i alla fall. Om ni har någon omsorg ora utvecklingen i vårt land voredet ändå inte naturligare att ni gick ut och talade ora att effekten avde förlängda och höjda investeringsavdragen för raaskiner betyderutomordentligt gynnsamraa raöjligheter för företagen att investera nu? Vi harbedörat den effekten totalt till ca I miljard kronor, om alla kan och villutnyttja raöjligheten, och det är en betydande förraån. Åtgärden att höjaavdraget får anses försvarlig, därför att vi gemensarat bedömt investeringsutvecklingeninom industrin sora så strategisk att vi vill ha effekten . Gå ut ochinforraera ora det här gynnsamraa läget i stället för att mana framkatastrofstämningar och framhålla arbetsgivaravgiften som något både onödigtoch illasinnat! Är det inte klokare att beskriva den sora ett alternativ okontrollerad löneglidning med dess negativa verkningar för den solidariskalönepolitiken? Vi kan inte ställa ut så enorma växlar soraraan gör från borgerligt håll, raen vi är också beredda att finanspolitisktförsvara skattereforraen . Vi raåste likaså ta ansvar för en budgetför 1973/74, men vi kan visa på den ådagalagda viljan att inora de gränser soraär rimliga stiraulera fram investeringar - och jag tror det är dags att niockså, i vårt gemensamraa intresse, lägger ned kampen mot arbetsgivaravgiften! Om jag sedan skulle övergå till det som representanternaför mittenpartierna här anförde vill jag först vända mig till . Han gör samma misstag som han gjorde höst vid den Ko njun ktur stimulerande åtgirder här tidennär han säger att regeringen koraraer sent och att åtgärderna sätts in försent. i raåste väl ändå ha konstaterat attpropositionen 125 gäller utgifter på tilläggsstat 1 och att regeringen häräskar medel för åtgärder som i stor utsträckning redan har satts in men ävenför ytterligare åtgärder. I finns ettekonomiskt kalendarium - det börjar på s. 149. Jag ber såväl sora sora var inne på samraa tema att noggrant läsadetta kalendarium över åtgärder som vidtogs redan innan höstsessionen började. Sedan talade om sysselsättningssiffrornaoch anförde AMS:s statistik. I andra sararaanhang brukar ni stödja er påAKU-undersökningarna. Anledningen till att ni inte gör det just nu är väl attsiffrorna för både oktober och noveraber visar en rainskning av arbetslösheten. I inledningen av sitt anförande sade att detinte tjänar raycket tiU att diskutera vem som har rätt eller fel när det gällerkonjunkturbedömningarna. Jag delar den uppfattningen. Jag skulle kunna göra enuppräkning av de konjunkturbedömningar som ni har gjort och där ni ändrat erfrån , och . framhåUer att en stram kreditpoUtik inte fårtjäna som konjunkturregulator och att det sora har skett inte fårupprepas, om jag förstod rätt. Då återstår inte särskilt raycketannat än finanspolitiken, ! talade också ora stabiliseringskonferenser.Från denna talarstol har jag inte tidigare åberopat , raen för läste jag "Politisktperspektiv". Han återgav där något som ChurchUl en gång sagt. Jag haraldrig heller åberopat , men skaU jag göra det. Han sade:"Politikerna, säger man, borde träffas och komma överens om en gemensarapolitik.